Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

13.11.2019 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно позивача рішенням суду від 28.12.2011. На даний час позивач навчається на денному відділенні Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», отримує стипендію. У зв`язку із навчанням на денній формі він не має змоги працювати. Для його повноцінного розвитку йому необхідно щомісячне матеріальне забезпечення витрати для придбання їжі, одягу, взуття, ліків, інших предметів, необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період навчання. У зв`язку з тим, що відповідач не бажає добровільно допомагати йому, він змушений звернутись до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на своє утримання у зв`язку із навчанням до досягнення ним 23-річного віку. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі відповідно до ст. 187 ЦПК України 14.11.2019 було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області. Остання відповідь надійшла до суду 03.12.2019. Ухвалою від 09.12.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті 22.01.2020. 24.12.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позов (вх.№23767), в якому відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Зазначив, що заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 28.12.2011 він був позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON] та з нього були стягнуті аліменти у розмірі ј частина його доходів до повноліття дитини. Він мав намір оскаржити зазначене рішення, але на прохання бабусі дитини [PERSON] цього не зробив. Після досягнення сином повноліття, він намагався домовитись з ним про надання йому добровільної матеріальної допомоги, але згоди вони не дійшли. Вважає, що позивач, навчаючись безоплатно, маючи щомісячний дохід у розмірі понад 7000 грн., проживаючи поруч із місцем навчання разом із своєю бабусею у її квартирі, за проживання у якій не повинен сплачувати комунальні платежі, не довів що потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Натомість відповідач має на утриманні неповнолітню дитину з інвалідністю, на утримання якої з нього стягуються аліменти за рішенням суду, та дружину, яка доглядає цю дитину, про стягнення аліментів на утримання якої у суді розглядається справа. Крім того, відповідач у зв`язку із роботою у шкідливих умовах має професійне захворювання, яке потребує лікування, у зв`язку з чим він несе додаткові витрати. (а.с.32-35). У судовому засіданні 26.02.2020 було оголошено перерву до 26.03.2020 для надання представником відповідача довідки про доходи відповідача [PERSON] .. Відповідач та його представник у судове засідання 26.03.2020 не з`явились, останній подав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності в зв`язку з карантином та про заперечення проти позову у повному обсязі (вх.№5822 від 25.03.2020). Ухвалою від 26.03.2020 розгляд справи було відкладено на 16.04.2020 та витребувано з Криворізької північної об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію щодо доходів [PERSON] , [INFO] , за період із 01.01.2019 по 31.12.2019 та з 01.01.2020 по 31.03.2020 із зазначенням джерел цих доходів. Ухвалою від 16.04.2020 розгляд справи було відкладено на 26.05.2020 та повторно витребувано з Криворізької північної об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію щодо доходів [PERSON] , [INFO] , за період із 01.01.2019 по 31.12.2019 та з 01.01.2020 по 31.03.2020 із зазначенням джерел цих доходів, оскільки ухвала від 26.03.2020 отримана Криворізькою північною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 03.04.2020, проте станом на 16.04.2020 не виконана. 21.04.2020 та повторно 19.05.2020 до суду надійшла відповідь Криворізької північної об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформацію щодо доходів [PERSON] (вх.№7458 від 21.04.2020; вх.№9718 від 19.05.2020). У судове засідання 26.05.2020 сторони не з`явились, будучи повідомленими про час, дату і місце судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно з частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 15 березня 2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис №118 (а.с.54). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 28.12.2011 відповідач [PERSON] та мати дитини [PERSON] були позбавлені батьківських прав відносно сина [PERSON] та з них були стягнуті аліменти у розмірі по 1/4 частині їх доходів до повноліття дитини (а.с. 8-9). Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради №29 від 18.01.2012 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківських піклування. (а.с.7). Згідно з довідкою №236 від 10.07.2019, що видана [PERSON] , останній навчається у Індустріальному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» з 01.09.2016. Термін закінчення навчання 30.06.2020. Знаходиться на повному державному забезпеченні. (а.с. 11). За відомостями, що містяться у копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки про доходи, що видана навчальним закладом [PERSON] , останній мав дохід за період з 01 березня 2019 року по 31 травня 2019 року у розмірі 19799,87 грн. (а.с.13). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 16 вересня 2015 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] , актовий запис №630 (а.с.36). З копії посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є законним представником дитини-інваліда [PERSON] , [INFO] (а.с37). Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] підтверджено перебування відповідача [PERSON] у зареєстрованому 13.08.2015 шлюбі з [PERSON] (а.с.38). Згідно з довідкою від 15.11.19, що видана КП «Криворізька міська лікарня №8» [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у ревматолога с діагнозом ревматоїдний артрит, поліартрит та потребує постійного амбулаторного лікування та реабілітацію (а.с. 44). Виписками із медичної карти стаціонарного хворого та копіями квитанції підтверджуються витрати на лікування [PERSON] . (а.с.41,42,43,45,6). З 13 січня 2020 року по 19 квітня 2020 року [PERSON] направлявся на виробничу навчальну та технологічну практику до ПрАТ «ЦГЗК». (а.с. 51, 52). Згідно з довідкою про доходи, що видана навчальним закладом Індустріальний коледж ДВНЗ «Криворізький національний університет», [PERSON] мав дохід за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 78902,27грн. (а.с.53). Відповідно до копії постанови про відкриття провадження від 11.12.2019, з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі ј частини його доходів на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] (а.с.55). 14.12.2019 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу видано виконавчий лист у справі №215/6860/19 про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі ј частини його доходів на користь [PERSON] , на весь час її проживання з дитиною-інвалідом [PERSON] , але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття. Постановою від 16.01.2020 державного виконавця Тернівського ВДВС у місті Кривому Розі відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі №215/6860/19 про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі ј частини його доходів на користь [PERSON] , на весь час її проживання з дитиною-інвалідом [PERSON] , але не більше ніж до досягнення дитиною повноліття. (а.с.57). Згідно з довідками про доходи від 20.02.2020, що видані ТОВ «НІКА ПЛАТИНУМ», [PERSON] працює оператором заправних станції та за період з січня 2019 року по травень 2019 року мала заробітну плату у розмірі 39929,42 грн., а за період з листопада 2019 року по 31 грудня 2019 року мала заробітну плату у розмірі 12724,99грн. (а.с.52,53). Відповідно до інформації, що надана Криворізькою північною ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, відповідач [PERSON] отримує дохід у ПАТ «ЦГЗК», та його заробітна плата у 1 кварталі 2019 року складала 47887,96грн., у 2 кварталі 2019 року 77158,42грн., у 3 кварталі 2019 року 80495,05грн., у 4 кварталі 2019 року 90933,37грн. (а.с. 78-79, 81-82). Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За нормами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За приписами ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до цієї статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з`ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] , який досяг 18 річного віку, але йому не виповнилося 23-років, продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому що має постійне місце роботи і дохід у виді заробітної плати. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що позивач навчається на безоплатній основі, отримує щомісячний дохід. Судом враховані також доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, зокрема наявність у нього неповнолітньої дитини з інвалідністю та дружини, яка доглядає цю дитину, та на утримання яких з відповідача стягнуті аліменти в розмірі по 1/4 частини його доходу на кожного, також судом враховується потреба відповідача у постійному лікуванні. Суд відхиляє заперечення відповідача, що позивач не довів своєї потреби у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням, оскільки навчаючись на денному відділенні Індустріального коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», [PERSON] не має можливості працювати та заробляти собі на життя (харчування, купівлю\~взуття, одягу та приладдя для навчання, оздоровлення), а отже з батьків не знімається обов`язок по його утриманню. Також проживання разом із бабусею у її квартирі не звільняє позивача від обов`язку щодо сплати комунальних послуг, якими він користується. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020, що не перевищує досягнення двадцяти трьох років позивачем. Зазначена правова позиція узгоджується з усталеною судовою практикою, а також до подібного висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року в справі №212/6120/18 (провадження №61-16034св19). Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Згідно зі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого звільнений позивач при подачі позову.

Outcome: partial