Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

13.04.2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини: [PERSON], [INFO], відповідно до ст.ст.164, 165 Сімейного кодексу України. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2020 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.06.2020 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, вона перебувала з [PERSON] у цивільному шлюбі, коли народився їх син, відповідач виявив бажання стати батьком та [PERSON], [INFO] був зареєстрований сином [PERSON], державна реєстрація проведена відповідно до ст. 126 СК України. Після народження дитини відповідач не проявляв інтересу до дитини, до її виховання, стану здоров'я, не намагався влаштуватися на роботу, щоб забезпечити дитину необхідним. [PERSON] зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, а коли сину виповнилось 2 роки, покинув їх. З того часу відповідач, як батько не цікавиться дитиною, не надає допомоги на його утримання, тому позивач зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2018 з [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання дитини, але з того часу аліменти стягнуті не були і станом на 01.02.2020 року заборгованість за виконавчим листом становить 39327 грн. 28 коп. [PERSON] ніколи не цікавився життям, здоров'ям, розвитком дитини, не супроводжує і ніколи не супроводжував його до поліклініки, не відвідував у лікарні під час хвороби, ніколи не відводив та не забирав з дитячого садку, не спілкується з дитиною та навіть не телефонує. Позивач повністю забезпечує та задовольняє потреби сина для забезпечення гармонійного розвитку, виховання та навчання. З боку позивача відмови або перешкоди у спілкуванні батька з дитиною ніколи не було, [PERSON] не був позбавлений інформації стосовно місця перебування сина. Крім того, дитина позбавлена можливості виїжджати за межі країни, у зв'язку з відсутністю на це згоди батька. Також згода батька буває потрібна для обстеження та лікування в медичних закладах, оскільки син перебуває на диспансерному обліку окуліста та невропатолога. [PERSON] ніколи не супроводжував дитину до поліклініки, не займався його лікуванням під час хвороби. За таких обставин, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судове засідання позивач 09.09.2020 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні 03.08.2020 надала пояснення по суті позову, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв до суду не подав.У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, 25.06.2020 подав на адресу суду висновок від 17.06.2020 № 327 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього дітей [PERSON], [INFO], та заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (відповідач по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. (а.с.4).Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України, актовий запис щодо народження [PERSON], [INFO] вчинено відповідно ст.126 СК України. Відповідно до рішення Київського районного суду м.Харкова від 20.12.2018 по справі № 640/14473/18 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2018 р. і до його повноліття. (а.с.10-11) Згідно довідки Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) від 09 червня 2020 р. наявна заборгованість [PERSON] станом за період з 01.12.2019 по 31.05.2020 згідно виконавчого листа Київського районного суду м.Харкова №640/14473/18 по сплаті аліментів складає 48213,28 грн. (а.с.41-42) і жодних виплат щодо аліментів не має. Згідно довідки з комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок № 373 «Паросток» Харківської міської ради» від 19 березня 2019 р. № 622 [PERSON], 2014 р. народження, відвідує цей навчальний заклад і довідка з цього ж закладу про те, що батько хлопчика не відвідував дитячого садка, життям дитини не цікавиться, питанням утримання дитини, вихованням займається мати, яка відводить та забирає дитину з садочка, цікавиться успіхами дитини, відвідує батьківські збори. (а.с.17) Згідно довідки з КНП «Міської дитячої поліклініки № 23» від 25 березня 2020 р. № 417 дитина [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом лікарів поліклініки, [PERSON] як мати здійснює контроль та піклування про стан здоров'я дитини, вихованням хлопчика та забезпеченням належного догляду, в т.ч. під час хвороби займається мати - [PERSON](а.с.14) Відповідно до висновку від 17.06.2020 № 327 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього дітей [PERSON], [INFO], а також акту обстеження умов проживання від 12.06.2020, діти мешкають разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де створені необхідні умови для всебічного розвитку дітей. За станом здоров'я [PERSON], [INFO] перебуває під наглядом лікарів офтальмолога та невропатолога, питаннями лікування та обстеження дитини займається мати - [PERSON] Батько дитини [PERSON] не цікавиться тривалий час здоров'ям та розвитком сина, не приймає участі у вихованні та утриманні сина [PERSON], був запрошений на засідання комісії Департаменту служб у справах дітей. однак не з'явився, доказів виконання батьківських обов'язків не надав, має заборгованість зі сплати аліментів. За таких обставин, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав.(а.с.76-77) Допитаний в судовому засіданні 03.08.2020 свідок [PERSON] повідомив, що є колишнім чоловіком позивачки [PERSON], батька дитини [PERSON] - [PERSON] він не бачив давно, питаннями матеріального забезпечення, виховання, лікування, догляду, піклування, розвитку дитини займається мати - [PERSON] і він за її проханням допомагає з лікуванням [PERSON] та його забезпеченням, батько дитині не допомагає, не приймає участі у вихованні та не цікавиться життям, не спілкується з дитиною. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, батько малолітнього [PERSON], [INFO] - [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню сина, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України. Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved