Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

14 липня 2014 року представник позивач за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що позивач дав у борг відповідачці 50000 грн. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], про що свідчить розписка, складена нею 10 березня 2012 року, згідно з якою гроші повинні бути повернуті до 25 жовтня 2012 року. В разі неповернення боргу відповідачка уповноважує його користуватися належною їй земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,5930 га, що належить їй на підставі Державного акту серії ЯА № 593511, виданого 23 серпня 2005 року згідно з рішенням Згурівської райдержадміністрації від 05.07.2005 року № 393, та розташована на території Аркадіївської сільської ради Згурівського району, з правом укладати та переукладати договори оренди, отримувати орендну плату, в тому числі, підписувати договори оренди земельних ділянок, вносити зміни до договорів оренди, отримувати орендну плату у грошовій сумі. 20 березня 2012 року відповідачка також видала йому довіреність строком на три роки із зазначеними повноваженнями. Він за свої кошти оформив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, отримав витяги. Відповідачка повинна сплатити йому три проценти річних від простроченої суми за період з 25 жовтня 2012 року по 25 червня 2014 року в розмірі 3000 грн.** [PERSON] відмовляється повернути йому борг, тому просить стягнути із відповідачки на користь позивача борг за договором позики в розмірі 53000 грн. та сплачені судові витрати. В судове засідання сторони повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, уповноважений представник позивача направила заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, відповідачка про причини неявки суду не повідомила, копію позовної заяви з додатками отримала, своїх заперечень суду не надала. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 27.06.2014 року встановлено, що договір позики, укладений між сторонами 10 березня 2012 року у простій письмовій формі, відповідає вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, згідно з якими [PERSON] передав [PERSON] у власність гроші в розмірі 50000 грн. із зобов'язанням повернення боргу не пізніше 25 жовтня 2012 року. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні в справі № 365/311/14-ц визнала факт отримання відповідачкою від позивача грошей у сумі 50000 грн., розписка не повернута відповідачці, що свідчить про невиконанням нею взятих на себе зобов'язань. (а.с.10, 25-28 - копії розписки та рішення суду). Таким чином, зібрані у справі докази та фактичні обставини справи з усією повнотою свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини договору позики, які існують на час розгляду справи, що [PERSON] передав у власність відповідачці грошові кошти, а відповідачка зобов'язувалась повернути їх, що доведено в судовому засіданні і судом визнано ці обставини достовірними. Відповідачка у встановлений строк не виконала взяте на себе зобов'язання по даному договору і не повернула суму позики в строк, указаний у договорі, тобто прострочила виконання грошового зобов'язання та не надала суду доказів, які б свідчили, що борг вона повернула позивачу. Три проценти річних від простроченої суми за період з 25 жовтня 2012 року по 25 червня 2014 року складає 3000 грн. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з вимогами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цьогоКодексу. Дослідивши письмові докази у справі, оглянувши цивільну справу № 365/311/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права користування земельною ділянкою в рахунок погашення боргу за договором позики, яка містить оригінал боргової розписки [PERSON], суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачкою умов договору позики, укладеного між сторонами. Із відповідачки на користь позивача необхідно також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 530,00 грн. (а.с.1 - квитанція). На підставі викладеного,

Outcome: approved