Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

14.06.2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності їй свідоцтва про народження І-ТП №252526 на імя «Глюзи Оксани Іллівни». В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона народилася 29.12.1967 року, про що було видане свідоцтво серії І-ТП №252526, в якому батьками заявника зазначені [PERSON] та [PERSON]. 28.07.1988 року заявник одружилася з [PERSON] та змінила прізвище з «Глюзи» на «Березовську», на теперішній час вона являється громадянкою держави Ізраїль. У зв'язку з виниклою необхідністю в отриманні дублікату атестату про отримання середньої освіти по причині втрати оригіналу, вона звернулась до Радомишльського ліцею №1 з відповідною заявою, проте їй було відмовлено з причини невідповідності імені «Оксана», яке зазначене в свідоцтві про народження та зазначеному в паспорті та свідоцтві про укладенні шлюбу «Ксенія». Тому заявник вимушена звернутись до суду за встановленням факту належності правовстановлюючого документу. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав заяву в якій зазначає, що заявлені вимоги не підтримує так як в свідоцтві про народження дитини записано імя «Оксана», заявником при реєстрації була мати дитини [PERSON] і свідоцтво про народження серії І-ТП №252526 було видано на імя [PERSON], а не [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявниця [PERSON] являється її донькою і в свідоцтві про її народження за заявою матері було записано імя дитини [PERSON], а коли донька отримувала паспорт, то її імя записали як [PERSON], після чого і почалася плутанина. Свідок підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] це одна і таж особа її донька, і свідоцтво про народження серії І-ТП №252526 належить саме [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], являється громадянкою держави Ізраїль (а.с.4,5). Як вбачається із копії свідоцтва про народження імя серії І-ТП №252526 [PERSON] народилася 29.12.1967 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-БК №292233 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 28.07.1988 року зареєстрували шлюб в відділі ДРАЦС Дарницького районного управління юстиції м. Києва (а.с.7). Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику має для нього юридичне значення, оскільки остання має необхідність отримати дублікат свідоцтва про освіту, а розбіжність в документах заявника в імені стало перешкодою в цьому. Отже, факт належності [PERSON] свідоцтва про народження серії І-ТП №252526 знайшов своє підтвердження відповідно до наявних у справі письмових доказів та показань свідка. Враховуючи, що не встановлення вищевказаного факту може призвести до порушення прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved