Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

14.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про припинення права на аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини у розмірі 15\~203 гривні, яка утворилась у виконавчому провадженні №39109676, а також звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дітей у розмірі 3\~993 гривні 72 копійки, яка утворилась у виконавчому провадженні №39113365. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, починаючи з 07.05.2013 року до 11.02.2016 року, а також на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2013 року до 06.12.2028 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2015 року припинено право на отримання аліментів на утримання дружини з 19.11.2015 року. Рішенням виконавчого комітету Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 06.10.2016 року за №35 її призначено опікуном над [PERSON] Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2016 року [PERSON] визнано недієздатним. З моменту настання хвороби сина сплату аліментів здійснювали вона та її чоловік. [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, не має змоги працювати, не має обєктів нерухомості на праві власності, потребує постійного стороннього догляду, у звязку з чим, вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні законний представник позивача та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися. Відповідач звернулася із заявою про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 243657, виданим 08.12.2010 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №412677, виданим 16.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.7, 8, 44). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, починаючи з 07.05.2013 року до 11.02.2016 року, а також на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2013 року до 06.12.2028 року (а.с.10, 12, 45). Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції [PERSON] від 19.08.2014 року змінено прізвище стягувача «Арешкіна» на прізвище «Степанець» на підставі свідоцтва про одруження, копії паспорта стягувача, заяви стягувача від 18.08.2014 року про зміну прізвища (а.с.46). 12.10.2015 року [PERSON] встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням до 12.10.2017 року (а.с.23). 19.11.2015 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області припинено з 19.11.2015 року право [PERSON] на отримання аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, призначених рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.06.2013 року (а.с.13). 06.10.2016 року рішенням виконавчого комітету Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №35 [PERSON] призначено опікуном над сином-інвалідом [PERSON] (а.с.9). 26.10.2016 року рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області [PERSON] визнано недієздатним (а.с.11). За змістом довідок Ізмаїльської районної державної адміністрації управління соціального захисту населення за вих.№ 1063 від 22.10.2015 року, вих.№1217 від 30.11.2016 року та за вих.№351 від 22.02.2017 року [PERSON] перебуває на обліку та відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та інвалідам» отримує допомогу по інвалідності з 01.09.2015 року (а.с.17, 41). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 22.04.2016 року заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей станом на 01.05.2016 року складає 3 993 гривні 72 копійки (а.с.16). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 21.03.2016 року заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання станом на 21.03.2016 року складає 15 203 гривні 23 копійки (а.с.47). Постановами головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайоного управління юстиції [PERSON] від 24.03.2016 року та 12.05.2016 року виконавчі листи, видані Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на її утримання, а також на утримання дітей, відповідно, повернені стягувачеві (а.с.14, 15). Згідно з довідками Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих.№№927, 928 та 929 від 06.12.2016 року [PERSON] згідно із записом в трудовій книжці не працює, є інвалідом ІІ групи, власного житла не має, не є членом особистого селянського господарства, проживає спільно з батьками (а.с.19, 20, 21). Вирішуючи позовні вимоги в частині припинення права на отримання аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. За змістом ч.ч.8-10 ст.181 СК України якщо батьки не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Так, згідно з п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року за №189 (далі Порядок), тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним тощо. Пункт 6 Порядку визначає, що для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу соціального захисту населення за місцем проживання (перебування), у тому числі, рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину. Пунктом 10 Порядку передбачено, що виплата тимчасової допомоги припиняється, у тому числі, у разі скасування в установленому законодавством порядку рішення суду щодо стягнення аліментів. Сімейний кодекс передбачає лише один юридичний механізм, що дає змогу батькам, не порушуючи інтересів дітей, вийти із аліментних правовідносин. Таким механізмом є укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на нерухоме майно. Відтак, враховуючи, що Сімейним кодексом України не передбачена така підстава для припинення права на отримання аліментів на утримання дітей як визнання платника аліментів в установленому порядку недієздатним, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягає. Приймаючи таке рішення, суд також зважає на ту обставину, що виконавчі листи про стягнення аліментів були поверненні державним виконавцем відповідачу за її заявою. Вирішуючи позовні вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини та дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Приймаючи до уваги стан здоровя позивача (є інвалідом ІІ групи та недієздатним), його матеріальний стан (не працює, отримує допомогу у звязку з інвалідністю, не має власного житла, не є членом особистого селянського господарства, проживає спільно з батьками), а також враховуючивідсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання дружини та дітей обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: partial