Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

13.11.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 22946 грн. 81 коп., посилаючись на те, що 18.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (далі Кредитний договір) на суму 18800 грн. зі строком повернення до 18.03.2016 року. 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило своє право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна». У зв'язку з тим, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, не виконує взяті на себе зобовязання належним чином, станом на 25.10.2016 року за нею утворилася вказана заборгованість, яка складається з 18800 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 1 грн.41 коп. - заборгованості за відсотками та 4145 грн. 40 коп. - комісія. Оскільки [PERSON] не виконує зобовязання то вони звернулися із позовом до суду та просять стягнути заборгованість і судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] заперечили проти задоволення позовних вимог. [PERSON] пояснила, що вона не брала вказаний кредит. Її, шляхом обману, змусили випити наркотичного напою, а потім повезли укладати кредитний договір. Представник відповідача [PERSON] просив застосувати строк позовної давності про що надав відповідну заяву (а.с. 141). Суд, заслухавши сторін, дослідивши усі докази у справі, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 18.03.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (а.с. 7-10). За вказаним кредитним договором ПАТ «ОТП Банк» перерахував за балконні блоки ФОП [PERSON] 18800 грн. 00 коп. (а.с. 20, 111). Частину коштів за балконні блоки у розмірі 4500 грн. сплатила особисто [PERSON] (а.с. 25). 18.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу № 18/12/2013 (а.с. 26-30). Згідно п. 1.1 Договору факторингу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги і стало кредитором за Кредитним договором. Також, згідно п. 1.3. Договору факторингу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» одержало право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань за Кредитним договором. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином позивач набув право вимоги грошових коштів та належного виконання всіх зобовязань за Кредитним договором від відповідача. Як видно з розрахунку заборгованості та Витягу з Додатку 1 до Договору факторингу № 18/12/2013, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 22946 грн. 81 коп., з яких: 18800 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом, 1 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками та 4145 грн. 00 коп. - комісія (а.с. 6, 30, 113-118). Ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачають, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобовязання чи зміна його умов не допускається. У свою чергу, ст. 1054 ЦК України передбачає обовязок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вищевикладеного позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Заява представника відповідача про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 4145 грн. 40 коп. не підлягає задоволенню, оскільки згідно п. 1.4.1 Кредитного договору позичальник зобовязався повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати усі інші зобовязання за Кредитним договором не пізніше 18.03.2016 року (а.с. 7). Як зазначено вище, що згідно п. 1.3. Договору факторингу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» одержало право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань за Кредитним договором. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); У свою чергу, ч. 1 ст. 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 1.4.5 Кредитного договору передбачено, що за обслуговування Кредиту Позичальник щомісяця, після закінчення строку дії визначеного цим Договором пільгового періоду, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів. Отже, у вказаних правовідносинах за Кредитним договором комісія не є неустойкою у розумінні ст.. 549 ЦК України, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за цим Договором, а є щомісячним платежем. Застосування представником відповідача ст. 258 ЦК України для обґрунтування заяви про застосування строку позовної давності в 1 рік є безпідставною. До суду позивач звернувся 03.11.2017 року, тобто у межах строку позовної давності 3 роки. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON], що вона не брала вказаний кредит. Її, шляхом обману, змусили випити наркотичного напою, а потім повезли укладати кредитний договір. Судом було розяснено відповідачу порядок оскарження правочину шляхом подання зустрічної позовної заяви чи окремого позову до суду про визнання Кредитного договору недійсним з наданням відповідних доказів на те. Своїм правом подачі зустрічного позову про визнання Кредитного договору недійсним відповідач не скористалась. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Ч. 1 ст. 80 ЦПК України зазначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У свою чергу, ч. 1 ст. 81 ЦПК України проголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн.00 коп. (а.с. 4, 5). Повний текст рішення складено 20.04.2018 року.

Outcome: approved