overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, так як з 08.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], має з ним сина [PERSON], [INFO], відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, не подав заяву про розгляд справи за участю сторін, відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), мають неповнолітнього сина [PERSON], 26 березня 2014 року (а.с.6), який проживає з матір'ю окремо від відповідача і перебуває на її утриманні. Відповідач не спростував відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України твердження позивачки про те, що неповнолітній син [PERSON] знаходиться на її утриманні, не довів, що за станом здоров'я та у зв'язку з тяжким матеріальним становищем і наявністю інших утриманців не може сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно в користь позивачки на утримаання неповнолітньої дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відповідно до ст. 182 СК України стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців; інші обставини, що мають істотне значення, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить, що сторони несуть однаковою мірою обов'язок по утриманню сина з метою забезпечення його гармонійного фізичного і духовного розвитку. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 386. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року (а.с.6), від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

12\~листопада 2018\~року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON]І.М.І.. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 10 травня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з позивачкою. Сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між сторонами. Сторони в судове засідання не зявилися, представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 травня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 827 (а. с. 8), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 9), і який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-01 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовувала тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в якому зареєстрована її племінниця [PERSON]. Разом з тим остання з травня 2013 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з'явилися. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON]),що підтверджується відповідним витягом з Очаківської районної філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 27470837 від 29 вересня 2010 року (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрована відповідачка [PERSON], але фактично не проживає там понад 5 років, що підтверджується довідкою Чорноморської сільської ради № 860 від 05 жовтня 2018 року (а. с. 10), а також актом, з якого вбачається, що відповідачка за вказаною адресою не проживає з травня 2013 року (а. с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачка [PERSON] за адресою: [ADDRESS], фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання цього позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07 грудня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків з 12 листопада 2018 року. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2007 року, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 12 листопада 2018 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

12 листопада 2018 року до Білопільського районного суду поштою надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року. Від подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до 10 вересня 2018 року. Основою розпаду\~сім'ї\~послугувало те,\~що відповідач\~покинула сім'ю,\~не відвідує\~дітей,\~місце її\~знаходження не\~відоме.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, причин свого неприбуття не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та в заочному провадженні за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 15 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с. 4-5). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сімї послугувало те, що відповідач покинула сім'ю, проживає окремо, не відвідує та не піклується про дітей. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

12 листопада 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що сторони з 11 листопада 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. З початку вересня 2018 року сторони проживають окремого, спільного господарства не ведуть, причиною чого стали різні життєві погляди подружжя, відсутність взаєморозуміння, що негативно впливало на виховання дитини, яка наразі проживає з відповідачем. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. В підготовче засідання сторони не зявились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Разом з цим сторони подали до суду письмові заяви, в яких просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач в своїй заяві наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, а відповідач не заперечувала проти цього, визнавши предявлений до неї позов, а також просила після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. При цьому визнання відповідачем позову, з огляду на його зміст, заявлені позовні вимоги та субєктний склад учасників розгляду справи, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

12\~листопада 2018\~року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У заяві посилався на те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Ним отримана архівна довідка №51/1/3686 від 16 березня 2000 року, яка видана Галузевим державним архівом Міністерсьва оборони України про підтвердження періоду роботи \~в зоні відчуження, в якій невірно вказано ініціали заявника \~« [PERSON] » замість « [PERSON] ».\~Внести виправлення \~в архівну довідку немає можливості. У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву де просив розглядати справу без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - \~управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересова особа - Галузевий державний архів Міністерства оборони України \~в судове засідання свого представника не направив, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Відповідно до ухвали суду від 13.11.2018 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі Галузевий державний архів Міністерства оборони України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має статус \~особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, що підтверджується посвідченнями \~серії [NUMBER] . Заявник звернувся до \~Галузевого державного архіву \~Міністерства оборони України та отримав довідку № \~51/1/3686 від 16 березня 2000 року відповідно до якої, по архівним документам військової частини № [NUMBER] встановлено, що [PERSON] (ініціали не розшифровані) приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01 червня 1986 року (наказ №3). Галузевим державним архівом Міністерства оборони України направлені до суду \~копії наказів командира військової частини [NUMBER] \~№ 3 від 01 червня 1986 року \~щодо зарахування до складу \~військової частини\~з 01 червня 1986 року, де прізвище та ініціали заявника зазначено « [PERSON] », №8 від 05 червня 1986 року про направлення в зону спеціальних робіт \~- прізвище заявника вказано \~« [PERSON] ». Відповідно до ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом \~не визначено іншого порядку їх встановлення \~можуть бути встановлені в судовому порядку. Та обставина, що архівна довідка №51/1/3686 від 16 березня 2000 року належить [PERSON] підтверджуються посвідченням учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, паспортом, військом квитком на ім`я заявника, де його ім`я вказано як [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

12 листопада 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачкою 11 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 227. Фактично шлюбні відносини припинено у 2010 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачкою. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою, дочку залишити проживати разом із нею. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за допомогою оголошення на веб-сайті Дружківського міського суду, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. \~ \~ \~ \~Суд прийняв рішення про заочний розгляд. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved