Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання прав власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Вона мешкає в квартирі № 20 розташованій в житловому будинку № 37 в м. Дніпропетровську. На підставі свідоцтва про право власності на житло вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю та в рівних долях належить по 1/5 частці кожному із співвласників, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 12.04.2008 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частку спірної квартири. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2008 року спадкоємицею 1/3 частини його майна є його дочка [PERSON] Інші 2/3 частини квартири після смерті батька також належать [PERSON], відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська. На даний час [PERSON] належить 2/5 частки спірної квартири. 02.03.2007 року померла дочка позивачки [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на 1/5 частку спірної квартири. Спадкоємцями першої черги були позивач, покійний батько, чоловік [PERSON] та син [PERSON]. На час відкриття спадщини вона постійно проживала у вказаній спірній квартирі, тому прийняла її після смерті доньки. [PERSON] з 1992 року зі своєю сімєю мешкала окремо, спільне господарство не вела, комунальні послуги не сплачувала. Її чоловік та син в квартирі ніколи не мешкали. Позивач та інші спадкоємці право на спадщину за законом не оформлювали, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що втратили на це право. Позивач просила суд ухвалити рішення яким, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом 1/5 частки квартири №20 у житловому будинку №37 по вул. 20 річчя Перемоги в м. Дніпропетровську після померлої [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Представник третьої особи Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Беручи до уваги пояснення позивача його представника, письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що квартира №20 в будинку №37 в м. Дніпропетровську відповідно до свідоцтва про право власності на житло є сіпльною частковою власністю та належала у рівних долях по 1/5 частці кожному із співвласників, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8-9). 02.03.2007 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в томі числі і на 1/5 частину спірної квартири. Як вбачається зі копії спадкової справі після смерті [PERSON], із заявами про прийняття спадщини звернулися та фактично прийняли спадщину її чоловік [PERSON] та її сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.39-67). Позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася. На час смерті [PERSON] проживала окремо від позивача, за адресою вул. Будьоного, 4 с. Любимівка, Дніпропетровського району, що підтверджується довідкою, що міститься в матеріалах спадкової справи (а.с. 107), а також поясненнями самого позивача. Таким чином, оскільки позивач не звернулася у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та на час смерті останньої мешкала окремо від неї, позивач не прийняла спадщину після смерті [PERSON], у звязку з чим у суду відсутні правові підстави для визнання за нею права власності на частину спадкового майна. Посилання позивача та її представника на не, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживала у спірній квартирі, суд не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Крім того, позивачем взагалі не надано суду доказів, які б підтверджували факт наявності родинних стосунків між позивачем та померлою [PERSON] Враховуючи викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed