Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

14 липня 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи»» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 вересня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06016981925, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 59650,00 грн. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, до якого входив і кредитний договір № 06016981925 від 09.09.2008 року. У звязку з тим, що [PERSON] порушуються умови укладеного кредитного договору, відповідач станом на 10 червня 2016 року має заборгованість у сумі 55623,00 грн., з якої: 33353,86 грн. заборгованість за кредитом, 18415,58 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3853,56 грн. заборгованість по комісії. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 55623,00 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. та витрати, повязані із публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі 420 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, на електронну пошту суду надіслав письмову заяву, в якій він підтримує позовні вимоги до [PERSON] та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 09 вересня 2008 року юридична особа товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» і [PERSON], [INFO], уклали договір № 06016981925, за яким кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 59650,00 грн. на придбання транспортного засобу марки FDDN0181_VAZ_Avtokom, модель 2170, рік випуску 2008, зі сплатою за користування кредитом 0,19 % річних, а позичальник зобовязався погашати кредит щомісячними платежами, сплачувати відсотки за користування кредитом та нараховані банком комісії. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ТОВ «ПростоФінанс», та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно договору купівлі-продажу кредитних портфелів від 18.05.2012 року, між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ТОВ «ПростоФінанс» зобовязується продати (відступити) ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитний портфель в дату відступлення, та передати ТОВ «Кредитні ініціативи» кредитні документи у порядку та на умовах, визначених п.4.4 цього договору, а ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязується прийняти такий кредитний портфель та сплатити ТОВ «ПростоФінанс» купівельну ціну. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» замінює ТОВ «ПростоФінанс» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях. Згідно витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року, за договором купівлі-продажу кредитних портфелів ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором № 06016981925 від 09.09.2008 року. За своєю природою, зобов'язання має визначеного боржника та кредитора, а право вимоги до боржника має виключно кредитор у даному зобов'язанні, підтвердженням чого є правовстановлюючий документ, а саме: правочин, на підставі якого у даного кредитора виникло і існує таке право на момент звернення з вимогою. Отже, закон пов'язує перехід права вимоги від одного кредитора до іншого із передачею йому документів, що засвідчують таке право, тобто в даному випадку - оригіналу кредитного договору № 06016981925 від 09.09.2008 року. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» правомірно набув право вимоги за кредитним договором № 06016981925 від 09.09.2008 р., укладеним з відповідачем [PERSON] За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що ТОВ «ПростоФінанс» повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Відповідач же не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Розмір заборгованості станом на 10 червня 2016 року за кредитом (тілом кредиту) складає 33353,86 грн. Крім того, позивачем нараховані відсотки у сумі 18415,58 грн. за користування кредитом відповідно до п.2.1 кредитного договору № 06016981925 від 09.09.2008 року. Відповідно до пункту 2.3 кредитного договору позичальник щомісячно сплачує комісію за управління кредитом в розмірі 0,19 % від початкової суми кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачу [PERSON] нараховано заборгованість по сплаті комісії в сумі 3853,56 грн. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. Суд визнає правильним представлений ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором № 06016981925 від 09.09.2008 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з її вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та комісії підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн., який на підставі положення ст. 88 ЦПК підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до розяснень, викладених у п. 49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. № 10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до статті 88 ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved