Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

13 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначив, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2014 року у Відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 251. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З серпня 2020 року вони припинили спільне проживання в зв`язку зі сварками і непорозуміннями, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Дитина залишається мешкати з відповідачкою. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання позовних вимог (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] (а.с. 26). З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 30 серпня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 254 (а.с. 3, 17). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). З серпня 2020 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Майнового спору сторонами не заявлено. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відповідачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved