overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

13 серпня 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є власником 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . В цьому ж будинку зареєстровано відповідача [PERSON] , який у вказаному будинку не мешкає. Реєстрація відповідача порушує права позивача як власника будинку, в зв`язку з чим вона просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 14 серпня 2019 р. позовну заяву залишено без руху, позивачеві встановлено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Недоліки вказані в ухвалі у встановлений строк позивачем усунуто. Ухвалою судді від 16 вересня 2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в засідання, призначені на 30 жовтня 2019 р., 15 листопада 2019 р. не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що позивач є власником 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частки житлового будинку серії ВЕТ №291809 від 21 липня 2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Вартановою О.С. (а.с.8) У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровано також відповідача [PERSON] , який у спірній квартирі не проживає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ст. ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, будучи членами сім`ї власника квартири не мешкає в ній понад встановленого законодавством строку, суд вважає за необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

13 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 62. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, на протязі останнього часу жили як чужі люди, між ними не було взаєморозуміння, поваги один до одного, на цей час спільне господарство не ведуть, проживають окремо, вважає збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, в якій крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі, судові витрати просив віднести на рахунок позивачки та просив відновити позивачці дошлюбне прізвище. Відповідач до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, крім того викликався в дане судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки та її представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 62. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися, мешкають окремо. Причинами розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між подружжям та втрата взаємної поваги один до одного. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати, з врахуванням клопотання представника позивачки, суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

13 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з проханням розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 02 червня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського Міського управління юстиції Черкаської області про що було зроблено відповідний актовий запис № 178. До суду від відповідача відзив не надходив. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2001 року про що відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області складено актовий запис № 178 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За таких обставин, повідомлених позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач не заявляє клопотання відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

13 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 серпня 1992 року сторони перебувають у шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, в подальшому в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року сторонам було надано строк на примирення 1 місяць. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1992 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

13 серпня 2020 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 12 вересня 2009 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №390. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, різні характери, ставлення до виховання дитини. Це призвело до того, що стосунки між ними розладилися та приблизно півтора року тому вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, збереження сім`ї є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. Ухвалою від 14 серпня 2020 року провадження по зазначеній справі було відкрито. 04 вересня 2020 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , з якого убачається, що він позов визнає та вважає збереження сім`ї неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 16 вересня 2020 року о 14.15 год, учасники справи не з`явились та позивач [PERSON] подала заяву, з якої убачається, що вона позов підтримує та просить проводити розгляд справи без її участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 16 вересня 2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони приблизно півтора року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Суд вважає, що фактичне визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 13 серпня 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 21 вересня 2002 року Глибочицькою сільською радою Житомирського району Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №23. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги представник позивача підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280\~ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 вересня 2002 року Глибочицькою сільською радою Житомирського району Житомирської області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, що визначений Законом України «Про судовий збір» за звернення до суду із позовом, який має вимогу щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

13 серпня 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 28.08.2020 позивача звільнено від сплати судвого збору. 31 серпня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено відкрите судове засідання на 01.10.2020, яке в подальшому відкладалося на 10.11.2020 та 07.12.2020, в зв`язку з неявкою відповідача. Позивач [PERSON] вказував, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через різні погляди на життя та несумісність характерів, вони припинили проживати однією сім`єю з 2008 року, спільних дітей не мають, а отже він прохав суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що ними було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач у заяві до суду прохав розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач в заяві до суду прохала розгляд справи проводити за її відсутністю, визнала позов, дала згоду на розлучення, та надала суду копію довідки про інвалідність першої групи з дитинства. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з лютого 2008 року та тривалий час проживають окремо один від одного, спільних дітей не мають, примирення не досягнуто між сторонами, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 05 березня 2003 року у виконавчому комітеті Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1, потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачеві - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

13 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 жовтня 1984 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та вказала, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13 жовтня 1984 року в Будинку цивільних обрядів Гомельського міськвиконкому було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 785 (а.с. 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи згоду відповідача, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

13 серпня 2020 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 23 квітня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 23 квітня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 165. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 563 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 439. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved