Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

13.09.2016 р. позивач [PERSON]. звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що він, [PERSON] являється власником житлового будинку , який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.08.2013 року №757. На момент купівлі -продажу в належному йому житловому будинку був зареєстрований син власниці - [PERSON]. В серпні 2013 року відповідач переїхав до іншого місця проживання і з того часу не проживає в його будинку, не з'являється без поважних причин але залишається зареєстрованим в його будинку. Місце перебування відповідача та дійсне проживання йому невідоме. У зв'язку з тим що позивачу невідомо останнє місце проживання відповідача, він не має змоги вирішити питання у позасудовому порядку. У зв'язку з порушенням відповідачем його законних прав щодо володіння користування та розпорядження майном яке належить йому на праві власності він вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. В судові засідання відповідач не з'являвся, про час і місце і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, але у судове засідання на 06.10.2016 р. не з'явився і причину своєї неявки суд не повідомив. Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримали викладені в позовній заяві вимоги. Не заперечують проти винесення заочного рішення. За клопотанням позивача із необхідності виклику відповідача на судове засідання на 18.10.2016 року було подано оголошення в газеті «Запорізька правда » 13.10.2016 року №40, де зазначений відповідач був повідомлений при розгляд справи у суді. Судом встановлене наступне: Вирішення даного питання у інший спосіб не є можливим, тому викладені обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою. Статтею 72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 вказаного Кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Тимчасові мешканці за вимогою наймача або проживаючих спільно з ним членів сім'ї зобов'язані негайно звільнити приміщення, а при відмові - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Незважаючи на те, що відповідач проживав у його будинку, не подання документів на зняття його з реєстрації призводить до порушення вимог ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України оскільки, позивач, будучи власником вказаного будинку, не може володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, та дії відповідача перешкоджають на даний час розпорядитися даним майном на власний розсуд та при виникнених обставин, він буду позбавлений можливості отримати субсидію на сплату коштів за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках, і в порядку, встановлених законом. Задоволення вказаної позовної заяви призведе до того, що відповідно до вимог вище вказаного Закону зі змінами від 05.07.2012 року, позивач на підставі даного рішення зможе зняти з реєстрації зі свого місця проживання відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судовий збір за розгляд вказаної позовної заяви, який сплачено позивачем, слід залишити за позивачем згідно його заяви. Витрати пов'язані з розміщенням оголошення в газеті також за лишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved