Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

14 травня 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] в особі представника [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та визнання права власності. Згідно позову, 05.04.2018 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вартість квартири [ADDRESS] становить 81000,00 грн. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С. Під час укладення договору, між позивачкою [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди, про те, що частину коштів у розмірі 40000 грн. він сплачує позивачці при укладенні договору купівлі-продажу, а іншу частину коштів у розмірі 41000 грн., зобов'язується сплатити у термін до 25.04.2018 року. 05.04.2018 року позивачка отримала від [PERSON] частину коштів в розмірі 40000грн., про що надала відповідну розписку. Однак, відповідач умови договору не виконав та у термін до 25.04.2018 року не сплатив позивачці залишок коштів за квартиру у сумі 41000грн. [PERSON] виконала усі умови договору купівлі-продажу квартири, передала квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON], однак останній в свою чергу умови договору не виконав, грошові кошти у повному обсязі до теперішнього часу не сплатив, чим порушив істотні умови договору купівлі-продажу, в наслідок чого позивачка зазнала збитків та не отримала того, на що розраховувала при укладанні вищевказаного договору. Просить розірвати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 42,20 кв.м., житловою площею 27,80 грн., укладений 05.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON], визнавши за позивачкою право власності на вищевказану квартиру. У засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяву про розгляду справи у їх відсутності, на позові наполягали та просили його задовольнити. У засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав в повному обсягу та не заперечував проти його задоволення. Сторони надали заяви про ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши позов, надані заяви та письмові докази -копію паспорта позивачки [PERSON] та довідку РНОКПП (а.с.7-8,9), договір купівлі-продажу квартири від 05.04.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С. (а.с.10-11), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого за [PERSON] було зареєстрована ? частка квартири [ADDRESS], номер запису про право власності: 25610494 (а.с.12), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого за [PERSON] було зареєстрована ? частка квартири [ADDRESS] (а.с.12), копію паспорта відповідача [PERSON], номер запису про право власності: 25610631 (а.с.14-15), копію розписки складеної 05.04.2018 року [PERSON], відповідно до якої вбачається, що загальна вартість квартири становить 81000,00 грн. з яких остання отримала від [PERSON] передоплату в розмірі 40000 грн. від відчуженої квартири [ADDRESS], а залишок в розмірі 41000 грн. [PERSON] повинен віддати не пізніше 25.04.2018 року (а.с.16), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно пред'являються. Згідно ст.527 ЦК України, зобов'язання підлягає виконанню у встановлений зобов'язанням строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.662 ЦК України продавець зобов'язаній передати покупцеві товар, зазначений договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору ( п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання (ст. 615 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 651, ч.2, ч.3 ст. 653 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.321 ЦК Україні право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2018 року відповідач [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS]. Разом з тим, відповідач повинен був сплатити суму вартості вищевказаної квартири в розмірі 81000,00 грн. Однак, останній за згодою [PERSON] сплатив їй грошові кошти в розмірі 40000грн., як частину вартості вищевказаної квартири в розмірі 41000,00 грн. зобов'язався сплати не пізніше 25.04.2018 року, але свої зобов'язання не виконав та не сплатив позивачці залишок коштів за квартиру, чим порушив істотні умови договору, внаслідок чого позивачка була позбавлена грошових коштів на які вона розраховувала при укладенні вищевказаного договору. З огляду на вказане, враховуючи невиконання набувачем [PERSON] своїх обов'язків, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири, укладений 05.04.2018 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою\~С.С., слід розірвати, визнавши за позивачкою право власності на квартиру [ADDRESS] Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позові об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до матеріалів справи, позивачкою при звернені до суду був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн., який слід відшкодувати з відповідача на користь позивача відповідно д ст.141 ч.1 ЦПК України. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн, як за другу немайнову вимогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved