Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

14 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO], разом з його батьком [PERSON], за місцем проживання батька. Звільнити [PERSON], від обовязку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] [INFO], що стягнуті відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року, починаючи з 20 червня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.07.2016 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області було розірвано їх з відповідачем шлюб, визначено місце проживання неповнолітніх дітей та стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання наших дітей. Від шлюбу у них є неповнолітні сини: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З 20.06.2017 року їх син, [PERSON] постійно проживає разом з ним [ADDRESS] та знаходиться повністю на його утриманні. Підтвердженням, що у нього, [PERSON] створені необхідні умови для життя та навчання дитини є акт обстеження умов проживання, зроблений на підставі обстеження квартири працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29.01.2018 року та характеристика на їх сина, [PERSON] видана Рівненською [PERSON] ступенів №1 імені [PERSON]. У разі визначення місця проживання [PERSON] з ним вважає необхідним скасувати сплату аліментів, які він сплачує на користь відповідача на утримання сина, виходячи з того, що неповнолітня дитина після розірвання їх із відповідачем шлюбу залишилася проживати з матірю. Однак, на сьогодні їх син [PERSON] фактично проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Просить позов задоволити в повному обсязі. Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, однак надали через канцелярію суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, при цьому позивач позовні вимоги підтримала, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином., однак надали суду листа, в якому вказали, що мати [PERSON], [PERSON] надала до служби у справах дітей письмове пояснення в якому вказала, що не заперечує проти визначення місця проживання сина з батьком. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08.07.2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] до [PERSON]розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 180957, виданого 29 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. [PERSON], [INFO]. З оглянутого в судовому засіданні акту обстеження умов проживання, зробленого на підставі обстеження квартири працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29.01.2018 року вбачається, що у позивача створені необхідні умови для життя та навчання дитини. З довідки виданої ОК ЖБК «Буковинський» від 05.01.2018 року за №1 вбачається, що [PERSON] постійно проживає разом з батьком [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу від 26.01.2018 року. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що батьки несуть відповідальність за розвиток дитини, забезпечують її матеріальний та духовний розвиток, а права та обов'язки батьків повинні ґрунтуватися на принципі інтересів дитини. При вирішенні цього конкретного спору про місце проживання дитини, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти щодо однаково відповідального ставлення обох батьків до виконання своїх обов'язків, а також норми Конституції України та законодавства, що регулює ці питання, зокрема: Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення факту проживання сина - [PERSON], за адресою [ADDRESS] підлягають до задоволення. Щодо звільнення [PERSON] від раніше призначених Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], суд приходить до наступних висновків. З оглянутого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року, стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що аліменти на користь [PERSON] призначались на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Оскільки позивач виховує та утримує лише одного сина [PERSON], 05 червня 2004 року, то відповідно суд приходить до висновку про звільнення позивача від сплати аліментів в розмірі 750,00 грн. на користь [PERSON], які призначались на утримання сина [PERSON]. Припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Враховуючи встановлені судом обставини та загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, шляхом встановлення факту проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO], разом з його батьком [PERSON], за місцем проживання батька та звільнити [PERSON], від обовязку сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] [INFO], що стягнуті відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року, починаючи з 20 червня 2017 року. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: approved