Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

14.09.2017 року [PERSON], в особі повноважного представника [PERSON], звернулась до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначала наступне. 27.04.1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Розівського району Запорізької області, під актовим записом № 10, [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (далі - відповідач) зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинено і позивач разом з сином почали проживати окремо. Сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів, а тому дитина фактично знаходиться на утриманні позивача, хоча відповідач має можливість, оскільки працює в ТОВ «Челенжтрейд», аліментів на інших дітей не виплачує, надати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того, представник позивача зазначала, що сторони розпочали судовий процес по розірванню шлюбу. З огляду на вказане, представник позивача [PERSON], просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.06.2017 року. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Водночас позивач у даній заяві уточнила свої позовні вимоги і просила стягувати аліменти не з 01.06.2017 року, як було зазначено у позові, а з дати подачі позову до суду. Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду. Крім того, пояснила, що рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 17.10.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, але на даний час рішення суду не вступило в законну силу. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина не заперечував, пославшись водночас на те, що аліменти повинні стягуватись не з 01.06.2017 року, а з дня пред'явлення позову, тобто з 14.09.2017 року, а також, що він не відмовляється від надання матеріальної допомоги сину, але в позасудового порядку вирішити цей спір не вдалось. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази, які надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив наступне. Згідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 27.04.1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Розівського району Запорізької області, під актовим записом № 10, та який рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 17.10.2017 року, розірвано (а.с. 16). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 14). З матеріалів справи та пояснень учасників процесу вбачається, що причиною звернення позивача до суду із вказаним позовом стало те, що сторонами не було досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 наведеної статті СК України, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що неповнолітня дитина проживає та фактично перебуває на утримання своєї матері. Батько дитини офіційно працевлаштований, працює у ТОВ «Челенжтрейд», інших неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб немає, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, у тому числі і за станом свого здоровя. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved