Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

13травня 2015року [PERSON] звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості в розмірі 3220,78 доларів США, що вгривневому еквіваленті становить 66283,65грн, нарахованих за ним та не виплачених процентів у розмірі 76,16 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1567,37 гривень, три проценти річних у розмірі 150,65 гривень, а також індекс інфляції, у розмірі 2966,81 гривня. Як на підставу своїх вимог зазначив, що він 16 червня 2014 року уклав договір - заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців у іноземній валюті з АТ «Банк «Фінанси і кредит». 16 січня 2015 року, він звернувся у банк з вимогою повернути йому суму його вкладу. Проте працівники Банку повідомили його, що наразі у банк відсутні кошти для повернення йому суми його вкладу і запропонували укласти новий договір. Вінпогодився і 16 січня 2015 року уклав новий договір про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» з банком. Згідно з умовами договору він мав право на одержання процентів, нарахованих за цим договором, по закінченню кожного із строків знаходження коштів у банку, визначених у самому договорі. Проте йому виплатили нараховані проценти лише 3 рази (з 13, передбачених договором). Всі інші рази, коли він звертався до банку з вимогою виплатити йому нараховані проценти згідно з умовами договору, працівники банку відмовляли йому у задоволенні його вимоги, мотивуючи це відсутністю коштів у банку. Для отримання своїх коштів (а саме нарахованих процентів за договором) він неодноразово звертався в банк як в усній, так і у письмовій формах. Проте йому їх так і не було повернено. 16 квітня 2015 року строк дій договору закінчився. Він звернувся в банк з вимогою повернути йому всю суму вкладу і нараховані за ним проценти, котрі ще не були виплачені. Проте працівники банку йому знову відмовили і знову запропонували укласти новий договір. він відмовився, оскільки ці кошти потрібні йому негайно для проведення операції поперекового відділу хребта. Йому 81 рік, він не в силі ходити, він негайно потребує операції. А банк не повертає йому його кошти, які збирав своєю працею протягом усього свого життя. Для отримання своїх коштів він вкотре звернувся у банк, спершу в усній формі 16.04.2015року, а потім 19.04.2015року і у письмовій формі до директора Західного Регіонального департаменту Банку. На даний час кошти йому не повернуті,а тому він змушений звернутись до суду з позовною заявою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2014року [PERSON] уклав договір - заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців у іноземній валюті з АТ «Банк «Фінанси і кредит». 16 січня [PERSON] звернувся у банк з вимогою повернути йому суму його вкладу. Проте працівники банку повідомили його, що наразі у банк відсутні кошти для повернення йому суми його вкладу і запропонували укласти новий договір. Вінпогодився і 16 січня 2015 року уклав новий договір про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка»з Банком. Згідно з умовами договору він мав право на одержання процентів, нарахованих за цим договором, по закінченню кожного із строків знаходження коштів у банку, визначених у самому договорі. Для повернення своїх коштів [PERSON] неодноразово звертався в банк як в усній, так і у письмовій формах. Однак, на даний час кошти йому не повернуто тажодних дій, щодо погашення банком заборгованості здійснено не було. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неїабо дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до положень ч. ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені законом. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з вищенаведених положень законодавства вбачається, що своєю бездіяльністю банк порушує законодавчі норми та не виконує безпосередньо закріплені за ним обовязки та зобовязаний повернути [PERSON] суму його депозитного вкладу, нараховані за ним проценти, а також 3% річних від простроченої суми та індекс інфляції. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 709,68грн.

Outcome: approved