Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON]. звернулася до суду з цим позовом і попросила стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] ідентифікаційний номер [NUMBER], працюючого в ПЧ-21 смт Вапнярка на посаді монтера на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно до досягнення дітьми трьохрічного віку. Даний позов [PERSON] обґрунтувала наступним. 28 квітня 2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у справі у виконкомі Марківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 2. Від спільного проживання у сторін [INFO] року народилися сини [PERSON] та [PERSON], які в даний час проживають біля позивачки та знаходяться на її повному утриманні. Позивачка [PERSON] зазначає, що відповідач матеріально забезпечений і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак угоди про добровільну сплату коштів на утримання дій сторони не досягли, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду. Крім того, позивачка зазначає, що на даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що у сторін є неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідно довідки Вапнярського селищного голови Тихолаза М.М. № 004376 від 05.01.2015 року, діти [PERSON] та [PERSON], [INFO] року знаходяться на утриманні матері [PERSON]. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Діти сторін, зважаючи на їх вік, а саме те, що вони є неповнолітніми, відповідно мають незадовільне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON]., зокрема розмір аліментів на утримання дітей. Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, дана норма передбачає виникнення у дружини-матері права на утримання від чоловіка (аліментів) до досягнення дитиною трьохрічного віку за наявності сукупності обставин, передбачених вказаною статтею, зокрема й можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Діти сторін є такими, що не досягли трьохрічного віку, а тому їхня мати -позивачка у справі, яка ніде не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку, потребує від відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON]., зокрема розмір аліментів на утримання дружини. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідачем [PERSON] повністю визнано позовні вимоги позивачки [PERSON]., суд уважає позовні вимоги [PERSON]. обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON]. на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення дітьми повноліття, а також розмір аліментів, що будуть стягуватися з [PERSON] на користь [PERSON]. на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON]. пред'явлено до суду особисто 12 січня 2015 року. Відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлена на 2015 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved