Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

13.03.2019 року до суду звернувся заявник [PERSON], з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 29 березня 2019 року. Згідно заявлених вимог заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт , що він в період з 10 жовтня 1975 року по 10 травня 1977 року працював трактористом в КСП «Росія», який був перейменований в КСП «Правда», а потім в КСП «Червона Калина» В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою підготовки документів для призначення пенсії за віком. Ним були надані всі необхідні документи в тому числі і трудова книжка та архівна довідка про періоди роботи. Після перевірки поданих ним документів працівники Пенсійного Фонду звернули його увагу на те, що при нарахуванні йому пенсії неможливо врахувати період його роботи в КСП «Росія» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який в подальшому був перейменований в КСП «Правда», а потім в КСП «Червона калина», а саме період з 10 жовтня 1975 року по 10 травня 1977 року. Так як в трудовій книжці колгоспника № 50 є записи про його вступ в члени колгоспу та прийняття його на роботу трактористом в КСП «Росія», але дані записи не містять усіх необхідних даних, а саме підпису, печатки та дати. Через що працівники Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовляються врахувати зазначений період роботи до трудового стажу при призначення йому пенсії за віком, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику учасників розгляду справи. Заінтересованою особою не надані письмові пояснення. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявник народився 01 січня 1959 року, що підтверджується даними паспорта заявника. На даний час заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком надавши необхідні для призначення пенсії документи. Після перевірки поданих заявником документів працівники Головного управління Пенсійного Фонду звернули його увагу на те, що при нарахуванні йому пенсії неможливо врахувати період його роботи в КСП «Росія» Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який в подальшому був перейменований в КСП «Правда», а потім в КСП «Червона калина», а саме період з 10 жовтня 1975 року по 10 травня 1977 року. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік \~справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачано, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так як заявник просить встановити факт саме його роботи в зазначеному вище господарстві, суд вирішує справу за вимогами, які поставлені заявником так як не має можливості вийти за межі заявлених вимог. \~ \~ \~Відповідно до\~ ст. 62 ЗУ «Про\~пенсійне забезпечення»\~ - Основним\~документом,\~що підтверджує\~стаж \~роботи,\~ є\~ трудова\~книжка.\~ Порядок\~ підтвердження\~ наявного\~ трудового\~ стажу\~ \~ при\~відсутності \~трудової \~книжки \~або \~відповідних \~записів \~у \~ \~ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637 - за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до оглянутої трудової книжки заявника вбачається, що трудова книжка заповнена на [PERSON], запис вчинений російською мовою, що в ідповідає вимогам діловодства які були на час її заповнення. Також зазначено колгосп «Росія» та дата його вступу до колгоспу Росія 1975 рік. В трудовій книжці містяться записи про роботу трактористом в 1975 році, 1976 році та частково в 1977 році з указанням кількості вихододнів та нарахованого заробітку. Таким чином факт роботи заявника в колгоспі «Росія» в період з 1975 року по 1977 рік знайшов своє підтвердження, дослідженими в судовому засідання доказами, а саме записами в трудовій книжці заявника. Відсутність печатки в трудовій книжці не спростовує факт роботи заявника в даному господарстві в даний період. Так як доказів, які б спростовували факт роботи [PERSON], в даному господарстві суду не надано. За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт роботи заявника [PERSON]О в період з 1975 року по 1977 рік включно трактористом в колгоспі «Росія», який в подальшому був перейменований в КСП «Правда» та КСП « Червона Калина» без визначення дат прийому та звільнення з роботи, так як докази з цього приводу суду не надані. Встановлення факту роботи потрібно заявнику для призначення пенсії, тобто має наслідком виникнення правовідносин, повязаних з призначенням пенсії. В іншому порядку встановити факт належності даної довідки заявник немає можливості. Так як господарство в якому працював заявник припинило свою діяльність. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 384 грн., 20 коп., заявнику не відшкодовуються та покладаються на заявника.

Outcome: partial