Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

12 серпня 2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № 221340-CRED від 16.04.2008 року у розмірі 8 194,64 доларів США, що за курсом 11,82 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.06.2014 року складає 96 860,70 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 16.04.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (відповідач-1) укладено кредитний договір № 221340-CRED, за умовами якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язалось надати відповідачу-1 кредит у розмірі 3 000 доларів США на термін до 16.04.2009 року, а відповідач-1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. За умовами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач-1 повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати кредитного договору. У випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач-1 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконало. Проте, відповідач-1 в порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач-1 станом на 18.06.2014 року має заборгованість 8 194,64 долари США, що за курсом 11,82 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.06.2014 року складає 96 860,70 грн.(заборгованість за кредитом - 2077,38 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 706,90 доларів США; штраф (фіксована частина) - 21,15 доларів США; штраф (процентна складова) - 389,21 доларів США). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (відповідач-2) було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки позивачем на адресу відповідачів направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань, яка була залишена без задоволення. Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено.. Не погодившись з вказаним заочним рішенням, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права,недоведеність обставин, що мають значення та невідповідність висновків суду обставинам справи. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з положень 525-527, 530, 553-559, 610, 611, 627, 629, 654, 1049 ЦК України та тих обставин, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором № 221340-CRED від 16.04.2008 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 96 860,70 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] укладено договір поруки, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до вимог статей 256, 257, 267ЦК України, суд відмовив у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом за захистом порушеного права. З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права. Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає, а тому з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, підлягає скасуванню виходячи з наступного. Судом установлено, що 16.04.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 221340-CRED, за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 3 000 доларів США, строк повного погашення кредиту - 16.04.2009 року, при цьому Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором ( а.с. 7-9). Для забезпечення виконання кредитного договору від 16 квітня 2008 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» того ж дня уклало з [PERSON] договір поруки б/н, за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до пункту 12 договору поруки порука за цим договором припиняється після закінчення п'яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором ( а.с. 11). 22 лютого 2014 року на адресу [PERSON] та [PERSON], Банком направлялося повідомлення, але у добровільному порядку відповідачами заборгованість погашена не була( а.с. 5). У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, 12 серпня 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред'явив до боржника й поручителя позов про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 18 червня 2014 року становила 8 194,64 долари США, що за курсом 11,82 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.06.2014 року складає 96 860,70 грн. (заборгованість за кредитом - 2077,38 доларів США; заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 706,90 доларів США; штраф (фіксована частина) - 21,15 доларів США; штраф (процентна складова) - 389,21 доларів США). Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина 1 статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи, що позивач звернувся до суду 12 серпня 2014 року, а пунктом 12 договору поруки встановлено строк її припинення, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] у апеляційного суду нема, оскільки порука за договором припинила свій строк 16 квітня 2014 року. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], то апеляційний суд вважає, що вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Підстав застосовувати вимоги статей 257, 267 ЦК України у апеляційного суду нема, оскільки [PERSON] до суду не була подана заява відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України. Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, апеляційний суд, відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог, яким стягує з [PERSON]. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором, яка склалася на 18 червня 2014 року у сумі 96 860,70 грн.

Outcome: partial