Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

14.03.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області 24 березня 2004 року, актовий запис № 07. Від шлюбу вони мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року по даний час він з відповідачкою не проживає та жодних подружніх відносин не підтримує та не ведуть спільне господарство. Причиною припинення між ними подружніх відносин є безпідставні звинувачення та ревнощі як і не бажання зі сторони відповідачки належним чином виконувати на себе зобовязання як подружжя. Вважає, що даний шлюб було заключено між ними без наявності відповідного почуття для створення сімї та виконання обовязків подружжя зі сторони відповідачки. На ґрунті цього в їхній сімї стали часто виникати сварки та непорозуміння, що викликало втрату до такого почуття як подружжя. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки подружні відносини між ним та відповідачкою відсутні. В звязку з не спілкуванням з відповідачкою протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли позитивних результатів, вважає, що строк для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Просить шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та пояснив суду, що на даний час шлюб існує формально, так як сторони тривалий час не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Позивач на даний час проживає з іншою жінкою та має намір створити із нею сімю. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідач їй зраджував, у звязку з чим виникали сварки, що було причино розпаду сімї та шлюбних відносин. На даний час відповідач проживає окремо від неї в с. Тернавка Герцаївського району, а вона проживає в [INFO], разом з дітьми. Просила розірвати шлюб так як сторони проживають окремота шлюб існує формально. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив надати сторонам максимально допущений термін для примирення, так як його довіритель хоче зберегти сімю та у них є малолітні діти. Після надання судом строку для примирення та відновлення провадження по даній справі позивачка та її представник в судове засідання не зявився, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій також просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні після закінчення наданого судом терміну для примирення пояснив суду, що сімя розпалася не по його вині. Позов до суду про розірвання шлюбу подала позивачка невідомих йому причин. Після надання судом строку для примирення він намагався зберегти сімю задля двох малолітніх дітей. Але його спроби зберегти сімю не були успішними та він розуміє, якщо позивачка бажає шлюб розірвати, то він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача після закінчення наданого судом терміну для примирення в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, так як проти них не заперечував його довіритель. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований виконкомом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 15 березня 2013 року, актовий запис № 05. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 02 квітня 2014 року та [PERSON], [INFO]. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч .2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе так як наданий судом термін для примирення не надав результатів, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved