Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

12 листопада 2013 року від ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпропетровська до суду надійшов позов до [PERSON], як до спадкоємця померлого [INFO] [PERSON], з яким 01.07.2006 року Банком було укладено споживчий кредитний договір № DNH4KP39270305, відповідно до якого померлий отримав кредит у розмірі 2626 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 02.07.2007 року, однак, умови кредитного договору померлий позичальник не виконував і станом на день його смерті утворилась заборгованість у розмірі 36582,73 гривень, яку просили стягнути з відповідачки [PERSON], яка на час смерті постійно проживала зі спадкодавцем, а також стягнути понесені банком судові витрати у вигляді судового збору розміром 365,82 гривень. В судовому засіданні представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» міста Дніпропетровська Дудниченко К.Ю., діюча на підставі довіреності (а.с.52), підтримала позовні вимоги Банку та пояснила, що 01.07.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено споживчий строковий кредитний договір № DNH4KP39270305, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 2626 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.07.2007 року. [INFO] позичальник [PERSON] помер і на час його смерті утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається з наступного: 2626 гривень - заборгованість за кредитом, 12414,66 гривень - заборгованість за відсотками, 21542,07 гривень - заборгованість з пені, а загалом борг становить 36582,73 гривень. Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час, як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від спадкування. Відповідач [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останнього за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними їхніх паспортів. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю. 07.08.2013 року Банк пред'явив свої вимоги до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] шляхом направлення претензії кредитора до П'ятої державної нотаріальної контори місця Макіївки. 22.09.2013 року Банк надіслав претензію до спадкоємця [PERSON], але ніяких дій не було здійснено. Так як до складу спадщини , відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то просила стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за договором кредиту у загальному розмірі 36582,73 гривень і судовий збір 365,82 гривень. Відповідач [PERSON] позов не визнала і у судовому засіданні пояснила, що померлий [INFO] [PERSON], її син, дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в якій також зареєстровані і вона, як наймач квартири, та її чоловік [PERSON] Вказана квартира на час смерті [PERSON] перебувала у комунальній власності міста і тільки 13.11.2013 року вони з чоловіком приватизували квартиру, яка їм двом належить у спільній частковій власності по ? частці кожному. Їхній син [PERSON] хоч і був зареєстрований з ними у квартирі, але не проживав в ній тривалий час у тому числі і на момент його смерті. Син вживав наркотичні засоби і загинув десь у Совєтському районі міста Макіївки. Ніякого рухомого та нерухомого майно в нього ніколи не було і не могло бути з цих же причин. Отже, після його смерті ніяка спадщина не відкривалась і вона нічого не успадкувала, тому, не розуміє чому Банк пред'явив до неї цей позов. Крім того, ні їй ні батьку померлого [PERSON] не було відомо, що за життя їхній син брав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» , як і будь-якому іншому банку. З весни 2013 року її чоловіку [PERSON] стали надходити дзвінки від співробітників ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогами погасити кредит, на що вони пояснили, що ніколи ніякого кредиту не брали, а чоловік у «Приватбанку» отримує пенсію. Потім зовсім випадково, коли її дочка оформляла у «Приватбанку» допомогу на дитину, в неї поцікавились щодо померлого [PERSON] і вона передала в Банк копію свідоцтва про його смерть. Отже, вони не знали про наявність боргів померлого [PERSON] і тому не повідомляли про його смерть у Банк. Після отримання кредиту її померлим сином, тобто, наче він купив мобільний телефон у кредит, пройшло 7 років і Банк ніколи не пред'являв до нього претензій за життя. Існують строки позовної давності і Банк не може вимагати погашення боргів за збігом такого строку. Таким чином, вона не вступала в права спадкування після смерті її сина [PERSON], спадщина після його смерті не відкривалась у зв'язку з відсутністю будь-якого спадкового майна, пройшли всі строки на вимогу повернення споживчого кредиту, тому просила відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» в межах заявлених позовних вимог до [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.07.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір споживчого кредиту № DNH4KP39270305, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 2626 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.07.2007 року. При укладанні договору [PERSON] надав згоду, що заява разом із запропонованими Банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між позичальником і Банком кредитно-заставний договір, засвідчивши цю заяву своїм підписом. ( а.с. 5 ) Згідно рахунку-фактури від 01.07.2006 року та Акту прийому-передачі товару від 01.07.2006 року, банк перерахував на рахунок СПД [PERSON] вартість мобільного телефону 2020 гривень, як суми переданої у кредит [PERSON], а останній отримав мобільний телефон ( а.с. 6 ) Цей товар є предметом застави за вказаним споживчим кредитом. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 20 ) Згідно кредитного договору ( заяви-анкети) та даних паспорту померлого [PERSON], останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17) Місце смерті [PERSON] зазначено у свідоцтві про його смерть - Україна Донецька область, місто Макіївка, Совєтський район. ( а.с. 20 ) Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1282 ЦК України, якщо боржник помер, то спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідною матір'ю померлого позичальника [PERSON], та в силу ст. 1261 ЦК України, вона має право на спадкування за законом у першу чергу. Згідно частини 1 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу… Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у своєму позові і в судовому засіданні на обґрунтування заявлених вимог саме до відповідачки як до спадкоємця померлого боржника, зазначив, що відповідач [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів відповідача та померлого позичальника. Проте, не послався навіть на ступінь їх споріднення і не визначив черговість спадкування, якщо б таке мало місце. Отже, істотне значення для ухвалення рішення у справі мають обставини: наявності спадкового майна і відкриття спадщини після померлого позичальника [PERSON], наявність спадкоємців та їх дії по спадкуванню ( прийняття або неприйняття спадщини ), вартість майна, одержаного в спадщину кожним із спадкоємців. Згідно довідки КП «Житловик -2» м. Макіївки на момент смерті зареєстрованого члена сім'ї наймача квартири [ADDRESS], [PERSON], 1981 року народження, померлого [INFO], вказана квартира мала статус державної власності. (а.с. 49) Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на житло № 49586 від 13.11. 2013 року, виданого Управлінням по обліку та приватизації житла Макіївської міської ради, суб'єктами права спільної часткової власності квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], є громадяни України : [PERSON] на ? частку і [PERSON] на ? частку. Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» . ( а.с. 57 ) Право власності на вказану квартиру за відповідачкою і її чоловіком [PERSON] внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг. ( а.с. 58-59 ) Згідно повідомлення завідуючої П'ятої макіївської державної нотаріальної контори і Інформаційної довідки зі спадкового реєстру , встановлено, що після [PERSON], померлого [INFO], спадкова справ не заводилась. (а.с. 50-51 ) Відповідач наполягала на тому, що у померлого її сина [PERSON] немає ніякого рухомого і нерухомого майна і тому вона не могла нічого спадкувати після його смерті. Позивач не надав жодних доказів на спростування цієї заяви і щодо наявності у померлого позичальника [PERSON] будь-якого майна або права на будь-яке майно, що урозумінні ст. 1216 ЦК України, складало б спадщину. Крім того, пред'являючи цей позов до [PERSON], позивач не визначив вартість майна, прийнятого нею у спадщину від померлого [PERSON], що унеможливлює її відповідальність за борги позичальника. Відповідно до ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщина не відкривалась і ніким не була прийнята. Відповідно до приписів ст.1281 ч.2 ЦК України,кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Оскільки не встановлено ані спадкове майно, ані спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті позичальника за кредитним договором [PERSON], і таким спадкоємцем не являється, зокрема і відповідач [PERSON], то вимоги кредитора до відповідачки погасити виниклу заборгованість за кредитним договором померлого [PERSON], не ґрунтуються на законі. Так як відповідач [PERSON] не прийняла після смерті [PERSON] ніякого майна, то в неї не виникло обов'язку як у спадкоємця задовольняти вимоги кредитора. Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов ПАТ КБ «Приватбанк» до відповідача [PERSON], як до спадкоємця померлого позичальника за кредитним договором,- [PERSON], задоволенню не підлягає, як необґрунтований. На підставі викладеного, ст. ст.1216 ,1218, 1220, 1223, 1226, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282, 1054, 526-528,598,607,608 ЦК України,

Outcome: dismissed