Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

13 лютого 2017 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги у достатньому розмірі на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає, інших утриманців не має. Просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на період навчання в Національному юридичному університеті ім. Я. Мудрого до 30.06.2018 Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в \~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити \~заочне рішення на підставі \~наявних \~у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом достовірно встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається у в Національному юридичному університеті ім. Я. Мудрого, але підтверджуючих документів період навчання суду не надано. Позивач не в змозі повністю матеріально забезпечити доньку, належні умови для її утримання та навчання. Також встановлено, що [PERSON] проживає окремо від матері та зареєстрована за адресою: м. Харків, пр.. [PERSON], буд. 59-а. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За змістом вказаної норми права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. . Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити, оскільки повнолітня донька позивача [PERSON] не проживає разом з матірю, а сама до суду з вимогою про стягнення аліментів на навчання не звертається.

Outcome: dismissed