Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

12 квітня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «ОТП Банк» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № ML-702/417/2007 від 21.11.2007 року в розмірі 34 134, 79 швейцарських франків (тридцять чотири тисячі сто тридцять чотири швейцарських франків 79 рапенов), яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 29 013, 55 швейцарських франків, заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 5 121, 24 швейцарських франків, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 21.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № МL-702/417/2007, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 34\~134, 79 швейцарських франків, а відповідач зобовязалася повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. Позивач посилається на те, що свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі і надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач в свою чергу, у порушення умов договору, зобов'язання за договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 16.09.2016р. виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості по сплаті кредиту 29\~013, 55 швейцарських франків; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 5\~121, 24 швейцарських франків. Вказані обставини і вимусили представника позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 15.12.2016 року, в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з тим що їй необхідно звернутися за допомогою до адвоката. Як вбачається з матеріалів справи, справа неодноразово призначалася в судове засідання. Так судові засідання були призначені на 24.05.2017 року; 20.06.2017 року; 22.08.2017 року; 20.09.2017 року; 10.10.2017 року; 02.11.2017 року; 23.11.2017 року. На всі судові засідання відповідач жодного разу не зявлялася, кожного разу надавала заяви про відкладення розгляду справи з різних підстав: у звязку з сімейними обставинами, для врегулювання спору мирним шляхом, у звязку з хворобою відповідача та її дитини. Однак жодних доказів поважності причин її неявки суду надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. Враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду досить тривалий час, судові засіданні відкладалися саме звини відповідача, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 21.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі Банк), та [PERSON] (далі Позичальник) укладено Кредитний договір № ML-702/417/2007 (далі Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 34\~960, 00 швейцарських франків на придбання нерухомого майна до 21.01.2032 року. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у Договорі, а позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у цьому Договорі.( а.с. 10, 11-14) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Окрім того, положення ч. 3 ст. 533 ЦК України допускають можливість виконання зобов'язань у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Отже, можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. З огляду на викладене, кредитний договір в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до умов кредитного договору № ML-702/417/2007 від 21.11.2007 р. за користування кредитними коштами Відповідач зобов'язався щомісяця сплачувати фіксовану процентну ставку, яка становить 3, 99 %. Додатковим договором № 3 до кредитного договору № ML-702/417/2007 від 21.11.2007 р. до змінено порядок виконання зобов'язання та відбулась зміна фіксованої процентної ставки на 5, 50 % річних на період з 21.10.2014 року до 20.12.2014 року відбулась зміна фіксованого проценту плаваючої процентної ставки на 4, 35% річних. (а.с. 20-22) Відповідно до п. 1.5.1. Частини № 2 кредитного договору № ML-702/417/2007 від 21.11.2007 р. повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та у строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки на касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим Договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позивач вказує, що ним були виконані зобов'язання за Кредитним договором № ML-702/417/2007 від 21.11.2007 року в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 34 960 швейцарських франків. В свою чергу відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом 16.09.2016 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 34\~134, 79 швейцарських франків, у тому числі: 29\~013, 55 швейцарських франків заборгованості по сплаті кредиту, 5\~121, 24 швейцарських франків заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, яка до цього часу не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 23) У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд доходить до висновку, що відповідач не виконала зобов'язання за кредитним договором та вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Крім того, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 04.04.2017 року у сумі 13\~829, 29 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного і

Outcome: approved