Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

14.06.2016 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості відповідно до Договору кредиту №2008/25-100-72 від 31.03.2008 року в сумі 104732 доларів США 74 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26.11.2015 року становить 2\~489\~669грн. 60 коп. та стягнення судового збору у розмірі 37\~345 грн. 04 коп. . Представник позивача до судового засідання 16.02.2017р. не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача. Представник відповідача [PERSON] до судового засідання 16.02.17р. зявився, заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року найменування юридичної особи змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК») та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 2008/25-100-72. Відповідно до умов договору кредиту [PERSON] були надані у тимчасове користування грошові кошти в сумі 123 261 дол. США, зі сплатою 8,88 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 30 березня 2015 року на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.1.2 договору кредиту , кредит надавався [PERSON] для оплати придбаного автомобіля марки RANGE, модель ROVER, рік випуску 2008, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу №19/11LR від 19.11.2007 року, укладений з ТОВ «Віннер-Одеса». 31.03.2008 року між між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 14.06.2010 року найменування юридичної особи змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК»), [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки №2008/25-102-26, згідно умов яких [PERSON] зобовязується перед позивачем солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором про надання кредиту №2008/25-100-72 від 31.03.2008р. Свої зобовязання , визначені Договором кредиту №2008/25-100-72 від 31.03.2008р. на купівлю автотранспортних засобів, а саме п.2.1, Позивачем виконані належним чином в повному обсязі, що підтверджується заявою про видачу готівки № 007 від 31.03.2008р., випискою з особового рахунку. Станом на 26.11.2015р. розмір заборгованості [PERSON] за кредитом становить 104732 долари США 74 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26.11.2015 року становить 2\~489\~669 грн. 60 коп., з них сума заборгованості за кредитом становить 54979,91 доларів США, що складає 1306962,96 грн., сума заборгованості за відсотками становить 29224,83 доларів США, що складає 694722,39 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 10666,62 доларів США, що складає 253563,01 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків становить 9861, 38 доларів США, що складає 234421, 24 грн. В порушення умов договору кредиту, [PERSON] протягом тривалого часу не здійснював погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, що є підставою для звернення Позивача до суду за захистом своїх прав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов`язаний з виконати свій обов`язок. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від з відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів , відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п. 1.1. Договором поруки Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком за Кредитним договором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1ст. 60 ЦПК України \~ кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3\~ст. 213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved