Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

13.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим,\~ що 06.10.1996 року померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах,\~ відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218040. Вказану спадщину прийняв [PERSON] (батько позивачки) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак нотаріально не оформив, померши 10.04.2011 року. Позивачка, як спадкоємець за заповітом після [PERSON], прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак вище згаданий сертифікат на право на земельну частку (пай)\~було видано після смерті [PERSON], у звязку з чим, не є можливим отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею\~ право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Сторони та їх представники\~ до судового засідання не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача - Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області надав письмове визнання позову. За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.2 ст.247 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. \~Згідно свідоцтва про смерть І-БП №323568 від 08.10.1996 року вбачається, що\~ 06.10.1996\~\~ року померла [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі,\~ право на земельну частку (пай)\~ у землі, розташованої на території Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області,\~ розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі\~ сертифікату серії СМ №0218040. Спадкоємиць за заповітом, [PERSON], прийняв вказану спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області №436 від 23.11.2017 року (а.с.23). Згідно свідоцтва про смерть серія І-БП № 168571 від 11.04.2011 року, вбачається, що\~ 10.04.2011 року помер [PERSON] (а.с.8). За життя, 21.07.2008 року [PERSON], склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №316, яким все своє майно заповів [PERSON] ( а.с.10). \~ Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна, що підтверджується довідкою Хустянської сільської ради Буринського району Сумської області №299 від 24.07.2017 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.24, 25). Факт зміни прізвища підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-БП №377076 від 18.09.1982 року (а.с.13). Наявність інших спадкоємців [PERSON] судом не встановлено, що вбачається із матеріалів спадкової справи, які міститься у матеріалах справи. Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай)\~було видано після смерті [PERSON] що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON]\~ № 1559/01-16 від 04.12.2017 року\~ (а.с.14). Однак право спадкодавця [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу\~ від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Згідно інформаційної довідки відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області та списку громадян, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю\~ (а.с.15, 21-22), [PERSON], будучи членом СГ АПТЗТ «Хустянське», була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000015, який\~ був виданий агропідприємству «Хустянське» 26.07.1995 року, але з невідомих причин за життя вищевказаного сертифікату не отримала і він був виданий лише після її смерті. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При цьому ч. 2 ст.373 цього Кодексу встановлено, що право на землю гарантується Конституцією. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який посвідчує його право власності. Так як\~ право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, суд вважає, що за можливим визнати за позивачем право на зазначену земельну частку (пай), право спадкодавця на яку було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218040,\~ виданим Буринською районною державною адміністрацією від 19.03.1997 року, задовольнивши позовні вимоги повністю.\~

Outcome: approved