Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

14.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду міста [PERSON] із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17.12.2015 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 699. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не зявився, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17.12.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 699. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. У сторін по справі спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем «Воробій».

Outcome: approved