Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

12 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що він після досягнення 06 червня 2017 року 60-річного віку звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про призначення пенсії, однак 27.06.2018 року отримав відмову, аргументовану тим, що його страховий стаж становить 13 років 2 місяці 6 днів, що недостатньо для призначення пенсії. До страхового стажу неможливо зарахувати період роботи заявника з 15.09.1979 р. по 15.09.1981 року на Дніпропетровському заводі «Електропобутприлад», тому що ініціали при прийомі та звільненні не відповідають даним паспорта. З урахуванням викладеного, заявник просить суд встановити факт роботи [PERSON] на Дніпропетровському заводі «Електропобутприлад» з 15 вересня 1979 року по 15 вересня 1981 року. Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримав у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу в її відсутність, надала письмові пояснення, де зазначила, що заявник звертався до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком та надав всі необхідні документи. Проте при перевірці наданих документів виявилося, що неможливо зарахувати до страхового стажу період роботи заявника з 15.09.1979 р. по 15.09.1981 року на Дніпропетровському заводі «Електропобутприлад» в зв`язку з тим, що ініціали при прийомі та звільненні не відповідають даним паспорта. За таких обставин у заявника дійсно існують перешкоди при реалізації ним права на призначення пенсії за віком. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . 20 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення йому пенсії за віком, проте листом від 07.06.2018 року заінтересована особа повідомила його, що неможливо зарахувати до страхового стажу період роботи заявника з 15.09.1979 р. по 15.09.1981 року на Дніпропетровському заводі «Електропобутприлад» в зв`язку з тим, що ініціали при прийомі та звільненні не відповідають даним паспорта. Загальний розмір страхового стажу становить 13 років 2 місяці 6 днів, що недостатньо для призначення пенсії. Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Згідно статті 24 вищевказаного Закону Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Згідно «Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно доЗакону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, де зазначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Заявник вказує, що його трудова книжка загублена. Заявником надано Архівну довідку з Державного архіву Дніпропетровської області від 03.07.2018 року, з якої вбачається, що відомостях із нарахування заробітної плати працівникам Дніпропетровського заводу «Електропобутприлад» за 1979 рік зазначений [PERSON] , який отримав першу заробітну плату в вересні 1979 року за 9 робочих днів, останню - у вересні 1981 року за 9 робочих днів. У наказі з основної діяльності та кадрових питань (особового складу) Дніпропетровського заводу «Електропобутприлад» від 11 вересня 1981 року № 635 зазначено « Грузчика -карщика цеха про производству эл. самоваров [PERSON] » (так у документі) звільнено з роботи з 11 вересня 1981 року за згодою сторін. Прізвище, ініціали та текст у лапках записані відповідно до документів російською мовою, ініціали не розшифровані. Так, в матеріалах справи наявна копія наказу директора Дніпропетровського заводу «Електропобутприлад» Шульга А.А. № 635 від 11 вересня 1981 року, згідно якого [PERSON] звільнено з роботи з 11 вересня 1981 року за згодою сторін. При цьому заявником надано копії розрахункових відомостей із заробітної плати за вересень-грудень 1979 року, січень-грудень 1980 року, січень, лютий, червень-жовтень 1981 року, з яких вбачається, що заробітна плата нараховувалась працівнику [PERSON] . Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту роботи [PERSON] на Дніпропетровському заводі «Електропобутприлад» з 15 вересня 1979 року по 15 вересня 1981 року, необхідно заявнику для реалізації ним права на призначення пенсії за віком. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] , оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи. Враховуючи наведене,

Outcome: approved