Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

12 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання їй дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку та надання їй дозволу без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового малолітньої дитини [PERSON], [INFO] виїзду за межі України за кордон до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку та допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] за межі України. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2011 року, від зазначеного шлюбу у них 01 червня 2013 року народився син [PERSON]. 13 листопада 2014 року за рішенням суду шлюб було розірвано. Вона вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON]. Дитина проживає разом з нею в м.Словянськ та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не цікавиться життям та здоров'ям сина, не надає матеріальної допомоги. Дитина часто хворіє на застуду та перебуває на обліку в лікарні. У 2016 році вона разом з дитиною в період з 01 червня по 31 липня 2016 року планувала здійснити виїзд за кордон до Болгарії для відпочинку, лікування та оздоровлення малолітнього сина. Однак, відповідач перешкоджає повноцінному розвитку та оздоровленню дитини, відмовляється надати у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд малолітньої дитини разом з нею за кордон для відпочинку та оздоровлення на морі. Така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонічному розвитку. Позивач у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу за її відсутності, від неї надійшла письмова заява, в якій вона уточнила свої позовні вимоги та просила надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за межі України в Болгарію без згоди та супроводу батька [PERSON] на термін з 01 червня по 31 липня 2016 року, а також надати їй дозвіл без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду за межі України в Болгарію на термін з 01 червня по 31 липня 2016 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, судова повістка про виклик до суду відповідача не направлялась у зв'язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Представник третьої особи служби у справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд проводить заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 14 жовтня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (арк.с.12). Від зазначеного шлюбу у них 01 червня 2013 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.15). 13 листопада 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області (арк.с.14). Після розлучення дитина проживає разом з матірю за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Юних Комунарів, буд.26, відповідно до довідки за №1429040480 від 21 січня 2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк.с.19). 10 липня 2015 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянськ реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (арк.с.16) та змінила прізвище на [PERSON]. Дитина знаходиться на «Д» обліку у лікаря отоларинголога та має необхідність в санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується копією довідки КЗ «Центру первинної медико-санітарної допомоги міста Словянськ» (арк.с.26 зворотній бік). Як вбачається з матеріалів справи, то позивач 28 березня 2016 року зарезервувала та повністю сплатила вартість послуг за відпочинок та лікування в державі Болгарія на період з 01 червня 2016 року по 31 липня 2016 року (арк.с.18). Статтею\~313 ЦК України\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України». У відповідності з абзацами 1, 2 частини 2\~статті 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до положень п.17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року за № 231, відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Згідно п.18 зазначених Правил, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ст.ст.\~3,\~6 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Статтею 155 СК України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, з огляду на це та виключно в інтересах дитини, суд вважає за можливе надати позивачу дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України, без згоди та супроводу відповідача та надати дозвіл на оформлення документів, враховуючи, що виїзд дитини за межі України сприятиме її оздоровленню та всебічному і гармонійному розвитку, розширенню кругозору, тому відповідатиме забезпеченню інтересів дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved