Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

13 травня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог посилається на те, що 25 липня 2011 року між ТОВ КБ «Дельта», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачкою [PERSON], укладено кредитний договір № 003-22005-250711, згідно якого останній відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, тобто надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт якої на день укладання кредитного договору становив 2700 грн. Відповідно до кредитного договору, позивач може самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії. Відповідачка зобов'язалася щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць та сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією. У порушення умов договору відповідачка прострочила виконання умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 17 квітня 2015 року має заборгованість в сумі 20546 грн. 26 коп. Просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позові просив розглянути справу без участі представника . Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказала, що дійсно уклала кредитний договір, отримавши кредитну картку, користувалася кредитними коштами, однак в травні 2014 року перестала виконувати зобов'язання у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Погодилася з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 25 липня 2011 року між ТОВ КБ «Дельта», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], укладено кредитний договір № 003-22005-250711, згідно якого останній відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, тобто надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт якої на день укладання кредитного договору становив 2700 грн. Відповідно до умов укладеного договору позивач може самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії. Відповідачка зобов'язалася щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць та сплачувати всю суму процентів нарахованих за користування кредитною лінією. У зв'язку з порушенням відповідачкою зобов'язань, виникла заборгованість за договором. Згідно розрахунку позивача, який відповідачкою не оспорений, прострочена сума заборгованості станом на 17 квітня 2015 року складає 20546 грн. 26 коп., в т.ч. 12243 грн. 26 коп. - тіло кредиту, 3313 грн. 67 коп. - прострочене тіло кредиту, 4989 грн. 33 коп. - заборгованість за відсотками, 00 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору за якими позивач виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ «Дельта Банк». При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання відповідачем кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем кредитних коштів та відсотків за кредитом в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов'язання. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved