Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

13 грудня 2017 року до Троїцького районного суду Луганської області із відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 10 березня 2008 року померла його мати та мати відповідача [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 12,41 га для ведення фермерського господарства, розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №159016. 17 квітня 2017 року помер його та відповідача батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул.Паркова, б. 109, смт Троїцьке Троїцького району Луганської області, який складається з: А1;а житловий будинок; Б сарай; В сарай; Г сарай; ПГ погріб; Д гараж; 1-3 огорожа, а також відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства, розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №159015, та грошові кошти (нарахована пенсія) на рахунку у відділенні ПАТ «[PERSON] України» у смт Троїцьке Троїцького району Луганської області. Його рідний брат, який є відповідачем у справі, від прийняття спадщини відмовився, про що вчинив відповідну заяву, однак, у звязку із втратою правовстановлюючого документа у вигляді державного акту на право власності на земельну ділянку, він позбавлений права оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку. Тому просить суд визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Відповідач надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне.\~\~\~ Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №159016, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 12,41 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області. (а.с.16). [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: вул. Радянська, б.109, смт Троїцьке Троїцького району Луганської області, який складається з: А1;а житловий будинок; Б;В;Г сараї; Д гараж; ПГ погріб; 1-3 огорожа, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 липня 1998 року, згідно якого [PERSON] придбав зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами за адресою: вул. Радянська, б. 109, смт Троїцьке Троїцького району Луганської області, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2112848 від 30.03.2004 року, а також копією технічного паспорта на житловий будинок №109 по вул. Паркова у смт Троїцьке Троїцького району Луганської області (а.с.17-21). Згідно інформаційної довідки №391 від 11.12.2017 року, наданої Троїцьким КП БТІ, право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: вул.Паркова, 109, смт Троїцьке, Троїцький район, Луганська область, зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1998 року, остання дата обстеження домоволодіння 24.11.2003 року, домоволодіння складається з: А1; а житловий будинок; Б сарай; В сарай; Г сарай; ПГ погріб; Д гараж; 1-3 огорожа (а.с.22). Рішенням [PERSON] селищної ради шостого скликання №76/7 від 24 вересня 2015 року вулиця Радянська була перейменована на вулицю Паркова (а.с.24). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №9-12-0.61-5880/2 від 28.12.2017 року, за [PERSON] значиться земельна ділянка площею 10,92 гектарів для ведення фермерського господарства згідно Державного акту на право власності на земельні ділянку серії ЛГ №159015, виданого 30.03.2005 року, кадастровий номер 4425487500:04:008:0083 по Тополівській сільській раді Троїцького району Луганської області (а.с.45). Відповідно до листа ПАТ «Державний ощадний банк України» від 10.01.2018 року №110.17-14/98, [PERSON] у ТВБВ №10012/064 смт Троїцьке Луганської області відкрито рахунок №26257000017920, залишок коштів на якому складає 5\~229,92 грн (а.с.52). Згідно копії свідоцтва про одруження від 05 грудня 1971 року серії І-АБ №126684, [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною (а.с.13). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 28 червня 1976 року серії ІІ-ЕД №257834 та серії ІЕД №348199 (а.с.11-12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД №500359, виданого [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 19 квітня 2017 року, [PERSON] помер у смт [PERSON] 17 квітня 2017 року (а.с.14). [PERSON] померла 10 березня 2008 року у смт [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №151165, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Луганської області (а.с.15) З наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою інформації від 19 січня 2018 року №37/01-09 вбачається, що після смерті [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою Луганської області 20 жовтня 2017 року була заведена спадкова справа за №61417611 і на підставі заяви [PERSON], останньому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майнові права та обовязки власника селянського фермерського господарства «ТЕМП», яке належало спадкодавцю [PERSON]. (а.с.58-61). 11 листопада 2017 року відповідач вчинив на користь позивача [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON]м. та після смерті [PERSON] (а.с.23). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Згідно ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід\~ прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Закону України від 05.06.2003 року № 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в тому числі в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Після чого, райдержадміністрація видасть розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в частині сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень, власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай). З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, відмови від прийняття спадщини не вчиняв, а відповідач відмовився від прийняття спадщини на його користь, інших спадкоємців, що прийняли спадщину, судом не встановлено, а також, той факт, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.,ст.392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1268,1274, ЦК України, ст..81 ЗК України,

Outcome: approved