Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 серпня 2011р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, по причині несумісності характерів, втрати поваги один до одного та зраду чоловіка, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними та стягнути судовий збір з відповідача. 14.08.2014 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду позовна заява [PERSON] була залишена без руху для усунення недоліків, так як в позовній заяві в прохальній частині вказані не повністю обов»язкові реквізити актового запису. 28.11.2014 року до Верхньодніпровського районного суду надійшла заява [PERSON] з усуненими недоліками. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, пояснила суду, що з відповідачем не проживають разом з лютого 2012 року, тому просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву від 25.02.2015 року, в якій вказував, що не заперечує проти розірвання шлюбу не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 75 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 26.08.2011 року (а.с. 3). Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження, яке видане 25.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 6). Сторони не проживають разом з лютого 2012 року, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачкою. Позов був поданий до суду 13 серпня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved