Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

13.03.2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на період навчання у Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком, який з її матір»ю не проживає, та не надає ніякої матеріальної допомоги, вона на данний час є студентом Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту, денної форми навчання, термін якого закінчується 24 травня 2019 року, та не має можливості працювати та заробляти кошти. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала . Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, дане оголошення розміщено 19.04.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК Українисуд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки, виданої Козятинським міжрегіональним вищим професійним училищем залізничного транспорту від 12.03.2018 року за №205 [PERSON] є студентом данного училища навчається за професією:кухар, кондитер, офіціант, денної форми навчання. Навчається на державному замовленні, отримує стипендію. Термін навчання з 01.09.2017 по 24.05.2019 (а.с.10). Позивачка проживає разом з матір»ю, [PERSON], [INFO], та перебуває на її повному утриманні (а.с.6-9), крім неї на утриманні [PERSON] знаходяться:[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с.8) та [PERSON] згідно трудової книжки серії БТ-ІІ №7277080 ніде не працює з 31.03.2015 року по даний час (а.с.7). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 Кодексу встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (ст.182 СК України), є стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що між сторонам не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, враховуючи, що відповідач є батьком і нарівні з матір'ю зобов'язаний утримувати її до закінчення навчання, доказів про неможливість сплати аліментів відповідач не надав, суд задовольняє позов в межах заявлених позовних вимог та стягує аліменти з відповідача у розмірі 1000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання [PERSON] але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved