Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

14.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] витребування грошових коштів з чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову вказує на те, що нею 16.09.52017 року помилково було перераховано на картковий рахунок відповідача в ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 4716 грн. 00 коп., на підтвердження чого надає оригінал квитанції. Позивач неодноразово просив відповідача повернути йому помилково перераховані грошові кошти, але його вимоги відповідач ігнорує. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач позов визнав та повідомив, що не віддав кошти через те, що їх в нього немає. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.09.2017 року позивач перерахував кошти в розмірі 4716 грн. 00 коп. на рахунок відповідача (а.с.11). Позивач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення коштів, втім банком було відмовлено, з огляду на те, що отримувач коштів відмовився від проведення такої операції. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зіст. 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином судом встановлено, що відповідач безпідставно набув грошові кошти відповідача у сумі 4716 грн. 00 коп. без достатньої правової підстави. А відтак, зобовязаний повернути їх позивачу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved