Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

14.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на власне утримання у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають в шлюбі. Мають дитину [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач здоровий, працездатний, має мінливий нерегулярний дохід. Дитині добровільно не допомагає. Позивач на даний час перебуває у декретній відпусті та отримує допомогу в розмірі 860 грн. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити. Пояснила, що рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-ТП № 253477 від 16.12.2015 року, сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, що підтверджуються довідкою №1378 від 11.09.2017 р. Згідно довідки № 3205 від 12.09.2017 р. [PERSON] отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн., щомісячно. 28.09.2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом видано судовий наказ №2-н/0285/98/17 про стягнення з [PERSON], на користь стягувача \~ [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.09.2017 року до досягнення донькою повноліття 27.11.2033 року. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Позивачем не надано доказів на обґрунтування розміру аліментів. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно на утримання дружини до досягнення [PERSON] трьох років - є сумою, що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. \~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial