Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

14.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до страхового товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» Vienna Insurance Group, стверджуючи, що 06 березня 2016 року о 10 годині 20 хвилин в м. Котовську (зараз Подільську) по вул. 50 років Жовтня (зараз Соборна) [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримавшись безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції, в результаті чоло скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Флюенс», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням його, [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та йому спричинено матеріальну шкоду. Також позивач стверджував, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди зазнав значної моральної шкоди. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі, яка буде визначеною експертизою з приводу відновлювального ремонту автомобіля, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., а також понесені ним судові витрати. 29.09.2016\~року позивач\~надав до\~суду уточнену\~позовну заяву,\~в якій просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 19379,16 грн., стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., стягнути з відповідача витрати по проведенню експертизи у розмірі 1500,00 грн. та понесені ним судові витрати в розмірі 551,20 грн. 10.07.2018 року від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що розмір збитків страховик відшкодовує в порядку оціненої шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, вартість відновлюваного ремонту розраховується відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. страховик вважає безпідставними, так як страхова компанія відшкодовує лише ту шкоду, яка перебуває в причино-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Тому просить суд позов [PERSON] задовольнити частково, де стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 4797,78 грн. та стягнути з позивача на корить Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» частку витрат на проведення судової авто технічної експертизи з обставин зіткнення автомобілів у сумі 1485,60 грн., в інших позовних вимогах [PERSON] відмовити в повному обсязі. Позивач, остаточно уточнив позовні вимоги 17.07.2018 року, просив стягнути з страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на його користь майнову шкоду у розмірі 9189,58 грн., стягнути з страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на його користь моральну шкоду у розмірі 1500,00 грн., а також понесені ним судові витрати у розмірі 551,20 грн. 19.07.2018 року [PERSON] подав заперечення на відзив до позовної заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», в якій вказує, що оскільки йому була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 19379,16 грн., що підтверджується експертизою від 23.09.2016 року №121, тому враховуючи результати висновку від 27.09.2017 року № 17-3678, складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, просить провести йому відшкодування з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в сумі: 9189,58грн., стягнути витрати по проведенню експертизи у розмірі 1500,00 грн. та понесені позивачем судові витрати в розмірі 551,20 грн. 24.09.2020 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області було залучено до участі у справі правонаступника відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». 06.10.2020 року надійшли пояснення по справі від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», згідно яких страховик вказує, що з урахуванням фізичного зносу, матеріальний збиток завданий власнику складає 12594,67 грн., а без ПДВ ця сума складає 10\~595,56 грн. але якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Крім того страховик вказує, що позивач має право вимоги до відповідача тільки в частці від страхового від страхового відшкодування, тобто в сумі 4797,78 грн. та відшкодувати відповідачу витрати за проведення судової експертизи у сумі 1485,60 грн. Тому з вищевикладеного Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі за безпідставністю заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої справу просив розглянути у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився та надав заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились. Про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06 березня 2016 року о 10 годині 20 хвилин в м. Котовську по вул. 50 років Жовтня, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримавшись безпечної швидкості руху, не вибравши безпечної дистанції, в результаті чоло скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Fluence», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням його, [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Учасники події між собою вирішили питання по факту дорожньо-транспортної пригоди, а саме, скориставшись правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, п.33.2, згідно чого особи цивільно-правової відповідальності які застраховані, звільняються від адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Вказані обставини підтверджуються висновком про результати розгляду звернення учасників дорожнього руху Котовського відділу поліції ГУНП в Одеській області від 12.03.2016 року. Власником автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Між водієм автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] і Товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» Vienna Insurance Group був укладений поліс №АЕ/2717026 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04 червня 2015. [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» Vienna Insurance Group з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Повідомленням про рішення по страховій справі №816/16, страховим товариством було відмовлено у проведенні виплати страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду не відмічені обставини дорожньо-транспортної пригоди, не вказані пошкодження транспортних засобів, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди неможливо визначити хто є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, не записані зауваження водіїв. [PERSON] 26.05.2016 року направив додаткові пояснення про обставини події дорожньо-транспортної пригоди від 06 березня 2016 року. 28.09.2016 року [PERSON] подав заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи експертизу від 23.09.2016 року №121 по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власникові КТЗ. Згідно звіту №121 про проведення автотоварознавської експертизи з визначення матеріального збитку від 16 вересня 2016 року, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля марки «Renault Fluence», державний номерний знак [NUMBER] , склала 19379,16 грн. 22.11.2016 року ухвалою Котовського міськрайонногосуду Одеської області було призначено проведення судової авто технічної експертизи по справі. 02.10.2017 року Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України надіслав висновок судової авто технічної експертизи № 17-3678/51 про проведення автотехнічної експертизи з обставин зіткнення автомобілів марки «Mercedes-Benz» та марки «Renault Fluence», в якій згідно висновку експертизи: «1.2 В умовах даної події, водієві автомобіля Renault Fluence р.н. [NUMBER] належало: - по-перше, наближаючись до місця наміченого повороту завчасно зайняти крайнє праве положення на проїзній частині даного напрямку, як це наказано вимогою п.10.4. ПДР. - по-друге, безпосередньо перед початком зміни напрямку руху, переконатися в тому, що за час виконання маневру не буде створена перешкоди або небезпеки для інших учасників руху, як це наказано вимогою п.10.1. ПДР та включити сигнал покажчика повороту відповідного напрямку, як це наказано п.9.4 ПДР. Якщо в силу будь-яких обставин (які підлягають оцінці судом) водій автомобіля Renault змушений був виконувати маневр не з крайнього положення даного напрямку, йому належало: - перед початком повороту праворуч переконатися в безпеці наміченого маневру, як це наказано п. 10.1 ПДР; - оскільки до місця наміченого повороту наближався автомобіль Mercedes, який рухався в попутному напрямку, водієві автомобіля Renault слід утриматися від виконання наміченого маневру до тих пір, поки автомобіль Mercedes не проїде дану ділянку і тим самим не створювати небезпеки для руху для водія автомобіля Mercedes, як це передбачено вимогою п.10.6. ПДР. Діючи відповідно до вимоги п.10.1 та п.10.4 ПДР, а за умови, якщо він був змушений виконувати поворот не з крайнього положення на проїзній частині, виконанням вимог п.10.1 та п.10.6 ПДР, водій автомобіля Renault мав технічну можливість не створювати небезпеку для руху водієві автомобіля Mercedes i тим самим водій автомобіля Renault мав технічну можливість запобігти даній ДТП. 3 технічної точки зору, дії водія автомобіля Renault Fluence р.н. [NUMBER] в дану подію не відповідали вимогам п.10.1. і п.10.4 ПДР, а за умови, якщо судом буде встановлено, що водій цього автомобіля змушений був виконувати маневр з відступом від вимоги п.10.4. ПДР (тобто не з крайнього положення на проїзній частині), то дії цього водія не відповідали вимогам п.10.1 та п.10.6 ПДР. В умовах даної події, водієві автомобіля Mercedes Benz р.н. [NUMBER] належало діяти відповідно до вимоги п.12.3 ПДР і з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку зміни напрямку руху автомобіля Renault) вжити заходів до гальмування аж до повної зупинки. У заданих судом умовах розвитку події, водій автомобіля Mercedes Benz р.н. [NUMBER] мав технічну можливість запобігти даному зіткненню своєчасним виконанням вимог п.12.3. ПДР, оскільки видалення автомобіля Mercedes від місця зіткнення в момент, коли для його водія виникла небезпека для руху становило 17,8 ... 18,8 м, і це видалення було більше ніж зупинний шлях цього автомобіля в умовах події - 15,6. ..16,1 м. 3. 3 технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням ДТП знаходиться дії обох водіїв, оскільки водій автомобіля Mercedes Benz р.н. [NUMBER] мав технічну можливість запобігти дане ДТП діями передбаченими вимогами п.12.3. ПДР, а водій автомобіля Renault Fluence р.н. [NUMBER] при фактично виконаному маневрі (з відступом від вимог п.10.4 ПДР), також мав технічну можливість запобігти ДТП діями передбаченими п.10.1 і п.10.б. ПДР». Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із частинами другою, п`ятою\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені\~статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Виходячи з положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог\~статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них\~\~у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини. При цьому відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від\~18 березня 2020 року по справі № 328/2750/18. Вирішуючи питання щодо визначення ступеня вини учасників дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступного. Враховуючи, що з технічної точки зору в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди знаходяться дії обох водіїв, оскільки водій автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді діями передбаченими вимогами п.12.3. ПДР, а водій автомобіля марки «Renault Fluence», державний номерний знак [NUMBER] , при фактично виконаному маневрі (з відступом від вимог п.10.4 ПДР), також мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди діями передбаченими п.10.1 і п.10.б. ПДР, суд приходить до висновку, що співвідносним та обґрунтованим визначити ступінь вини учасників дорожньо-транспортної пригоди у відношенні 50/50. При таких\~обставинах,\~визначаючи суму\~стягнення з\~відповідача майнової\~шкоди,\~суд враховує\~ступінь вини\~позивача у\~дорожньо-транспортній\~пригоді,\~яка становить\~50%,\~та вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~майнову шкоду\~у розмірі\~9189,58\~грн.\~(19379,16\~грн.\~-\~сума матеріального збитку : 2) 500 грн. франшизи. Щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно положень ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що обидна учасники дорожньо-транспортної пригоди у однаковій мірі винні у вчиненні такої дорожньо-транспортної пригоди, та те, що позивач не довів належними та допустимими доказами спричинення йому моральної шкоди, суд приходить до висновку, що наразі відсутні підстави стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial