Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

14 вересня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 168 509,50 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.05.2014 року між сторонами був укладений Договір добровільного страхування №06/0669210/9007/14 за яким було застраховано автомобіль «Ніссан», державний номер [NUMBER]. 03.02.2015 року із застрахованим автомобілем стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач виконала свої зобов'язання за Договором, повідомила відповідача про настання страхового випадку, надано пошкоджений автомобіль для огляду та всі документи. Останній документ, визначений Договором позивач надала відповідачу 10.03.2015 року, а відповідач повинен був виплатити страхове відшкодування до 04.04.2015 року, проте свій обов'язок відповідач не виконав, страхове відшкодування не виплатив. Листом від 06.04.2015 року відповідач повідомив позивача, що автомобіль визнано конструктивно знищеним та коштів для виплати страхового відшкодування не залишилось. Позивач не погоджується із відповідачем, вважає, що ним порушені умови договору на тій підставі, що не правильно здійснено розрахунок страхового відшкодування: всупереч п.14.1 Договору застосовано рахунок СТО, яка не здійснювала відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля і на яку відповідач, як страховик не направляв Страхувальника та його пошкоджений автомобіль; рахунок ТОВ «Автоальянс Київ» від 17.03.2015 року складено без огляду автомобіля, зроблено на підставі фотознімків та є попереднім. Не погоджуючись з відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування позивач замовила проведення незалежної експертизи згідно з якою вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан», державний номер [NUMBER] склала 168 509,50 грн., а ринкова вартість до моменту ДТП склала 239 347,67 грн. Тобто вартість відновлювального ремонту не перевищує 75% ринкової вартості автомобіля, а тому автомобіль не є конструктивно знищеним. А тому відповідач повинен виплатити розмір матеріального збитку, який складається з витрат на ремонт та придбання запасних частин та матеріалів, франшиза дорівнює 0, а знос не застосовується. Після проведення експертизи позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про вірний розрахунок страхового відшкодування, проте їй було відмовлено в перегляді раніше прийнятого рішення. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того зазначив, що оскільки страхове відшкодування розраховане з ПДВ, просив відрахувати 20% із суми страхового відшкодування, оскільки позивач просить стягнути кошти на свою користь. Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулось 13.11.2015 року заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що ними не були порушені умови Договору страхування та так як автомобіль є конструктивно знищеним, підстави для виплати страхового відшкодування, згідно з умовами договору відсутні. В судове засідання, яке відбулось 17.12.2015 року представник позивача не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Тому суд на підставі статті 169 ЦПК України продовжив подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено в судовому засіданні, 29.05.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Провідна» (далі - Страховик) та [PERSON] (далі - Страхувальник) був укладений Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір). За умовами Договору застрахованим транспортним засобом в період з 23.06.2014 року по 22.06.2015 року є автомобіль «Ніссан», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Страховими ризиками, за договором, зокрема є пошкодження автомобіля внаслідок ДТП. Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні та не заперечувалось представником позивача, 03.02.2015 року [PERSON] звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування стосовно випадку, який має ознаки страхового, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.02.2015 в м.Києві на Броварському проспекті. Умовами пункту 28.1.1 передбачено право Страхувальника отримати страхове відшкодування (страхову виплату) у порядку, передбаченому чинним законодавством України та умовами Договору. За умовами п.13 Договору, вартість відновлювального ремонту розраховується без урахування фізичного зносу деталей. Інші випадки застосування розміру зносу ТЗ, передбачені у п.39.8 та 39.10 Договору. Вартість відновлювального ремонту, згідно з п.14.1 Договору розраховується згідно з рахунками СТО, що здійснює відновлювальний ремонт застрахованого ТЗ, на яку Страхувальника направив Страховик. Для ТЗ, що на момент настання страхового випадку знаходилась на гарантійному обслуговуванні виробника, - на СТО офіційного дилера марки застрахованого ТЗ. Відновлювальний ремонт в такому випадку, згідно п.14.3 Договору, здійснюється виключно на СТО на яку Страхувальника направив Страховик. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала, що автомобіль позивача на момент ДТП перебував на гарантійному обслуговуванні. За умовами п.28.2.14 Страхувальник зобов'язаний після отримання від Страховика «Скерування на ремонт на СТО» передати пошкоджений застрахований транспортний засіб для проведення ремонту на СТО за направленням Страховика, якщо у п.14.1 Договору зазначено «так». Згідно рахунку №01683 від 17.03.2015 року ТОВ «Автоальянс Київ» відновлювальний ремонт автомобіля Ніссан, державний номер [NUMBER] становить 258 731,35 грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що оскільки позивача не направляли на СТО, то вона не надавала автомобіль на огляд на відповідному СТО. В судовому засіданні представник відповідача підтвердила що на виконання пункту 14.1 Договору вони не направляли позивача на СТО, ні обрану ними, ні СТО офіційного дилера. Крім того, листом від 09.06.2015 року ТОВ «Автоальянс Київ» повідомило [PERSON], що між ними та ПрАТ «СК «Провідна» укладено Договір про організацію надання послуг (виконання робіт) з ремонту наземних транспортних засобів №6356 від 29.05.2014 року. Також повідомили, що оскільки автомобіль застрахований в ПрАТ СК «Провідна», страховою компанією направлено на адресу їх підприємства (ТОВ «Автоальянс Київ») фотознімки пошкодженого транспортного засобу для проведення попередньої оцінки вартості ремонту автомобіля. Отже, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Автоальянс Київ» здійснило попередню оцінку вартості ремонту автомобіля за фотознімками, автомобіль на огляд не надавався. На виконання п.28.3.1 Договору, ПрАТ СК Провідна 12.02.2015 року звернулась до ФОП [PERSON], який 22.02.2015 року склав звіт про вартість матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу №39/2-15 за яким ринкова вартість автомобіля «Нісан», державний номер [NUMBER] до моменту ДТП складає 239 349,22 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 285 813,78 грн. З калькуляції, яка є додатком до Звіту вбачається, що курс перерахунку 1 Євро = 30,0700 грн. по курсу на дату 18.02.2015 року. Листом від 06.04.2015 року за №17-10/4610 ПрАТ «СК «Провідна» повідомила позивача, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Нісан», державний номер [NUMBER] визначена на підставі п.14.1 Договору та рахунка №01683 від 17.03.2015 року ТОВ «Альянс Київ» та становить 258 731,35 грн. Оскільки згідно Звіту №39/2-15 від 12.02.2015 року про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу, виконаного експертом-оцінювачем ФОП [PERSON] дійсна вартість транспортного засобу «Ніссан» у день настання страхового випадку становить 239 349,22 грн.. а вартість відновлювального ремонту - 258 731,35 грн., що складає більше 75 відсотків його дійсної вартості, тому пошкоджений автомобіль визнається конструктивно загиблим. Розмір страхового відшкодування розраховано у відповідності до п.39.11 Договору та обчислюється як різниця між дійсною вартістю застрахованого ТЗ на момент укладання договору, зменшеного на розмір зносу ТЗ за період дії Договору, розрахованого згідно п.39.12 Договору, і дійсною вартістю пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого транспортного засобу, за вирахуванням: загальної суми страхових відшкодувань, виплачених раніше щодо такого ТЗ, розміром франшизи. Франшиза згідно п.12.1 Договору складає 5,00% або 9 063,65 грн., дійсна вартість автомобіля визначена в розмірі 168 550,00 грн. Таким чином, після вирахування із дійсної вартості ТЗ на момент укладання Договору (181 273,00 грн.) розміру зносу ТЗ (13 466,09 грн.), дійсної вартості пошкодженого внаслідок настання страхового випадку застрахованого ТЗ (168 550,00 грн.), франшизи (9 063,65 грн.) та страхового відшкодування виплаченого раніше (2 154,78 грн.), не залишається коштів для виплати страхового відшкодування. Листом від 17.04.2015 року [PERSON] повідомила відповідача про проведення незалежної експертизи та було запрошено представника страхової компанії на огляд застрахованого автомобіля. Як вбачається вказаний лист було прийнято відповідачем 17.04.2015 року, що підтверджується відміткою на копії листа. Висновком №9090 експертного дослідження, що складений 21.04.2015 року ФОП [PERSON] визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER] станом на 03.02.2015 року складала 168 509,50 грн., а ринкова вартість автомобіля на цей же день складала 239 347,64 грн. Як вбачається з калькуляції, яка є додатком до висновку, для розрахунку взято курс євро - 18,3690 грн. Ціни вказані з ПДВ. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не виконані умови Договору в частині направлення позивача для огляду автомобіля на СТО, експертними висновками визначено вартість автомобіля на день пригоди 239 349,22 грн. (за висновком, що наданий відповідачем) та 239 347,64 грн. (за висновком, що наданий позивачем), проте визначено різний розмір вартості відновлювального ремонту. Тому суд вважає за необхідне взяти до уваги вартість відновлювального ремонту визначений висновком, який надав позивач, оскільки при проведенні калькуляції взято до уваги курс валют не на день пошкодження автомобіля, а враховуючи значні коливання валют, це призвело до завищення вартості відновлювального ремонту в порівнянні з вартістю автомобіля, який проведено на день настання пригоди. Пункт 36.3 Договору визначає, що під «конструктивною загибеллю застрахованого ТЗ» сторони розуміють коли вартість відновлення (ремонту) пошкодженого ТЗ становить 75 і більше відсотків його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку на день його настання. Суд не може погодитись із твердженнями відповідача, що відбулась конструктивна загибель транспортного засобу, оскільки вартість відновлювального ремонту автоомбіля на день його пошкодження не перевищує 75% його дійсної вартості безпосередньо перед настанням страхового випадку. За умовами пункту 39.3 Договору, вартість витрат на відновлювальний ремонт визначається на підставі рахунків, нарядів-замовлень та інших документів, що підтверджують вартість відновлювального ремонту на СТО, на яку Страхувальника направив Страховик. При цьому, для ТЗ, що на момент страхового випадку, знаходились на гарантійному обслуговуванні виробника, - на СТО офіційного дилера марки застрахованого пошкодженого транспортного засобу. При пошкодженні застрахованого ТЗ, крім випадків конструктивної загибелі розмір страхового відшкодування визначається у розмірі витрат на відновлювальний ремонт з вирахуванням (за умовами договору позивача): розміру ПДВ. Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не виконані зобов'язання за Договором, пошкоджений застрахований автомобіль не направлявся на відповідне СТО для огляду та визначення вартості відновлювального ремонту, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту в розмірі 168 509,50 грн. за мінусом ПДВ, що становить 28 084,92 грн., а тому до стягнення підлягає сума 140 424,58 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача на підставі статті 88 ЦПК України підлягає до стягнення судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial