Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

13.12.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3-4). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 15.11.2014р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під тактовим записом № 992. Від даного шлюбу сторони не мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Причиною припинення шлюбних відносин стали несумісні характери та втрата почуття кохання. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Дитина проживає разом з позивачкою. Майнових спорів між сторонами не існує. Позивачка в наданій суду 15.04.2019р. заяві позовні вимоги підтримала, зазначила, що бажає залишитися на прізвищі « [PERSON] », період (вересень 2018р.) припинення шлюбних відносин, просила шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Не заперечувала проти винесення заочного рішення суду (а.с. № 31). Відповідач в підготовче засідання по справі, яке було призначено на 07.02.2019р., в судові засідання по справі, які були призначені на 13.03.2019р. та 15.04.2019р. неодноразово не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався своїм правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме за адресою, наданою позивачкою для листування з відповідачем та адресою наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 18). Між тим, всі судові повістки, які направлялися судом рекомендованими листами з повідомленням вручити відповідачу не вдалось (а.с. № 14-15, 24-25, 29-30). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Підготовче засідання відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у справі проведено 07.02.2019р. (а.с. № 21). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 15.11.2014р. сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 992 (а.с. №5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.№6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісні характери та втрату почуття кохання, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з вересня 2018р. (сім місяців назад) і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved