Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

13 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду с позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В заяві зазначив, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2010 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку позивача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач визнав позов, оскільки на час вирішення цієї справи не мав інших утриманців. Проте у листопаді 2019 року сімейні обставини позивача зазнали змін, що полягають у поверненні до нього на постійне проживання сина [PERSON] , що логічно зумовило прийняття позивачем на себе повного утримання сина на тлі продовження утримання з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини. У зв`язку із означеними змінами в сімейному стані позивача просить змінити розмір аліментів з 1/3 частини на 1/6 частину його заробітку, які належить стягувати з нього на користь відповідачки на утримання старшої доньки сторін [PERSON] . Ухвалою судді від 02.11.2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Аналогічна заява, яка містить повне визнання позову, надійшла від відповідачки. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність учасників справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з таких міркувань. Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2010 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки сторін [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку позивача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття (а. с. 10). Право того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу або з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини або встановлено статтями 181-184 СК України. Підстави для збільшення або зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів внормовані статтею 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З наведних положень сімейного законодавства і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що підставою для зміни розміру аліментів може стати зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розв`язанні позову суд враховує надані позивачем фактичні дані про те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів відбулися зміни в сімейному стані позивача, який прийняв на повне утримання молодшого сина [PERSON] , а також пов`язані з цими змінами видатки з утримання хлопчика. Разом з тим з позивача на підставі згаданого рішення суду продовжується стягнення аліментів на сина. Вказані обставини є підставою для зміни розміру аліментів в бік його зменшення. Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утриманні дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів. При визначенні розміру частки від заробітку позивача, на яку може бути зменшений розмір аліментів, суд керується і встановленим Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що аліменти в розмірі 1/6 частини усіх доходів позивача, що стягуватимуться з нього на користь відповідачки на утримання старшої доньки сторін, будуть домірною сумою як майновому стану позивача з урахуванням здійснення ним необхідних витрат на утримання сина, так і потребі неповнолітньої доньки сторін в утриманні.

Outcome: approved