Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

14 грудня 2017 року ТОВ «Агентство нерухомості «АТЛАНТА» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] штрафних санкцій за договором про надання ексклюзивної послуги власникові, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 04 травня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «Агентство нерухомості «АТЛАНТА» було укладено договір №7/9 від 04.05.2017 року про надання ексклюзивної послуги власникові. Відповідно до п. 2.1 договору, на час дії договору замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язок здійснити комплекс професійних заходів, направлених на пошук покупця на об'єкт - будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження належного здійснення своїх обов'язків, ТОВ «Агентством нерухомості «АТЛАНТА» відповідно до п. 4.1.9. договору, 29.05.2017 року, 19.07.2017 року надало відповідачеві звіти про проведену роботу з продажу об'єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS], які були підписані відповідачем (Додаток №1). Підготовлений Агентством звіт від 19.10.2017 року відповідачка не підписала, так як припинила відповідати за дзвінки, на зв'язок більше не виходила. З інформаційної довідки вбачається, що 12.10.2017 року відповідачка уклала договір купівлі-продажу будинку №5483 та договір купівлі продажу земельної ділянки №5484, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. Цим порушила умови п. 4.2.3. договору, згідно з яким замовник зобов'язується не ініціювати будь-яких переговорів з третіми особами без участі виконавця, а в разі виникнення подібних намірів у третіх осіб - повідомити про це виконавця. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Нормами ст. 902 Цивільного кодексу України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до пункту 5.3. договору, у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, невиконання умов договору, самостійного підписання основного договору з третіми особами в період дії договору або в випадку, якщо протягом 30 днів з моменту розірвання або завершення строку дії договору, замовник укладе основний договір з третіми особами, інформацію про яких було надано виконавцем, замовник зобов'язаний виплатити договірну санкцію, у розмірі 3 % від вартості об'єкта, яка зазначена в п.2.4. договору (у відповідності до ч. 2 ст. 546 ЦК України). Тобто, відповідачем було самостійно укладено основний договір в період дії договору про надання ексклюзивної послуги власнику №7/9 від 04.05.2017 року, так як згідно п. 3.1., строк його дії був встановлений до 05.11.2017 року. Відповідно до п. 2.4. договору, ціна майна, узгоджена сторонами, складає грошову суму в гривнях, що еквівалентно 190 000 (ста дев'яноста тисячам ) доларів США згідно з офіційним курсом на день укладання договору. Станом на 04.05.2017 року Національним банком України було встановлено офіційний курс гривні до 100 доларів США, який складав 2652,3425 грн. Таким чином, сума договірної санкції 3% складає 151 183 (сто п'ятдесят одна тисяча сто вісімдесят три) гривні 52 копійок із розрахунку: 190 000 х 26,523425 = 5 039 450, 75 (ціна майна в гривнях) 5 039 450, 75 х 3% = 151 183, 52 грн. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем доводи позивача не спростовані. За таких обставин, оскільки відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, хоча позивач вчинив дії з виконання договору, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved