Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

13 грудня 2016 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значенн. У позовній заяві позивачкою зазначено, що вона з 21.10.1991 р. до 05.05.1993 року працювала палатною медичною сестрою інфекційного відділення № 2 «ЦМКЛ № 1 м.Донецька». 02.11.2016 р. вона звернулася до Слов'янського об'єднаного УПФУ із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, але листом від 16.11.2016 р. їй було відмовлено у призначенні пенсії. У цьому листі відповідач посилається, що вищезазначений період праці у інфекційному відділенні № 2 не зараховано, оскільки він не підтверджений належною довідкою. Після її звернення до відділу кадрів «ЦМКЛ № 1 м.Донецька» вона отримала довідку про підтвердження цього періоду праці, але відповідач не приймає її до уваги у зв'язку із тим, що вона видана органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території. Просила встановити факт, що вона працювала на посаді палатної медичної сестри інфекційного відділення № 2 «ЦМКЛ № 1 м.Донецька» з повним робочим днем по догляду за хворими в період з 25.10.1991 р. по 05.05.1993 р. Позивачка [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника адвоката Керанчук В.Б., просила заявлені вимоги задовольнити /а.с.17/. Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити заявлені вимоги [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER], виданої на ім'я [PERSON], на підставі наказу № 204-к від 21.10.1991 р. вона прийнята на посаду медсестри палатної в інфекційне відділення № 2 Центральної міської клінічної лікарні № 1 м.Донецька з 25.10.1991 року (запис № 5). 05 травня 1993 року на підставі наказу № 86-к від 05.05.1993 року [PERSON] звільнена за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України /а.с.8-12/. Відповідно до довідки № 03/226 від 24.08.2016 р., виданої Комунальним закладом «Центральна міська клінічна лікарня № 1 м.Донецька», [PERSON], [INFO], дійсно працювала у Центральній міській клінічній лікарні № 1 м.Донецька з 25.10.1991 р. (наказ № 204-к від 21.09.1991 р.) до 05.05.1993 р. (наказ № 86-к від 05.05.1993 р.) на посаді медсестри палатної інфекційного відділення № 2 з повним робочим днем по догляду за хворими. Зазначена довідка підписана Головним лікарем КЗ «ЦМКЛ № 1 м.Донецька» та інспектором відділу кадрів, засвідчена печаткою відділу кадрів /а.с.13/. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] 11 грудня 2002 року розірвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» /а.с.7/. З письмових відомостей Слов'янського об'єднаного УПФУ Донецької області № 209/1-19-01-02 від 16.11.2016 р. вбачається, що підстав для призначення пенсії за вислугу років згідно запису в трудовій книжці немає, оскільки медичні заклади ,як державні установи до 01.12.2014 р. повинні бути перереєстровані на підконтрольній Україні території. Штампи та печатки з тимчасово окупованої території України не є дійсними /а.с.14/. Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Місто Донецьк визначене як тимчасово окупована територія, а тому вищезазначені довідки видані [PERSON] є недійсними та не створюють правових наслідків на території підконтрольній Українській владі. Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1)родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Оцінюючи надану позивачкою довідку № 03/226 від 24.08.2016 р., видану Комунальним закладом «Центральна міська клінічна лікарня № 1 м.Донецька» у якості доказу, суд виходить з наступного. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...». Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені у довідці № 03/226 від 24.08.2016 р., що засвідчені підписом головного лікаря, інспектора відділу кадрів та печаткою відділу кадрів медичного закладу, оскільки вони повністю узгоджуються із відомостями, зазначеними у трудовій книжці позивачки, враховуючи неможливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цій довідці, хоча й не визнає зазначену довідку офіційним документом. Факт, про встановлення якого просить позивачка, має для неї юридичне значення, оскільки породжує для неї правові наслідки призначення пенсії на пільгових умовах. Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачкою доведено перед судом, що вона працювала палатною медичною сестрою інфекційного відділення № 2 «ЦМКЛ № 1 м.Донецька» з 21.10.1991 р. до 05.05.1993 р., тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачка не вимагала компенсації за понесені судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду і розглядом судової справи.

Outcome: approved