overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

13 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.03.2019 року за позовною заявою [PERSON] відкрито загальне позовне провадження. В поданій до суду позовній заяві позивач посилалася на те, стосунки з відповідачем погіршилися, відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, стали часті сварки. Подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу мають сина [PERSON] . З відповідачем досягнуто згоду про визначення місця проживання дитини з позивачем. Спору про поділ майна подружжя немає. Просила суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.03.2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] та призначено підготовче судове засідання на 16.04.2019 року. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2019 року. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги повністю підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 10.01.2014 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, враховуючи встановлені обставини, приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 784,08 грн. (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

13 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 вересня 1994 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 778 - розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що 24 вересня 1994 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, оскільки отримувала копію ухвали про надання строку для примирення. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 24 вересня 1994 року уклали шлюб /а.с.6/. Від зазначеного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

13 березня 2019 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 27 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Відповідач ухиляється від свого обов`язку утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає та не бере участі в її вихованні. У зв`язку з чим, просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Новомосковського міськрайнного суду від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 жовтня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про її народження (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні. Таким чином суд також бере до уваги, що донька [PERSON] , [INFO] на даний час проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

13 березня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 01.06.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між подружжям припинено з червня 2018 року, до чого призвели різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння. Проижвають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає спільно із позивачем. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 01 червня 2013 року, актовий запис № 151. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження, який на сьогодення проживає спільно із позивачем. Про наявність спору щодо місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

13 березня 2019 року рішенням Марїнського районного суду Донецької області було частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Марїнської районної державної адміністрації, Марїнський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітніми дітьми та стягнення аліментів. Водночас, при постановленні рішення суду від 13 березня 2019 року судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до\~положень ч.\~3\~ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може з\~власної ініціативи\~ухвалити додаткове\~рішення,\~якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи що позивач звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 12, 13, 263-265, 270 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 травня 1981 року Річківською сільською Радою Нестеровського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №10. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 травня 1981 року між ним [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований Річківською сільською Радою Нестеровського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №10. Від даного шлюбу у них є двоє дітей, які вже повнолітні, створили свої сім`ї та проживають окремо. Зазначає, що причиною розладу їх шлюбу стало те, що відповідач тривалий час перебувала на заробітках в Іспанії. На даний час вони проживають окремо. Таким чином фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. У зв`язку із наведеним звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 травня 1981 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Річківською сільською Радою Нестеровського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 30 травня 1981 року. Від даного шлюбу у них є двоє дітей, які вже повнолітні, створили свої сім`ї та проживають окремо. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину . Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] до суду із заявами та клопотаннями не звертався, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 вересня 2016 року, в зв`язку з чим вона своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2016 року. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9-10). Відповідно до довідки, виданої Гадяцькою міською радою 19.02.2020 року №686 діти проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Нивненської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем [PERSON] , однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки не була обізнана про наявність спадкового майна, просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживав один по [ADDRESS] . Також у матеріалах спадкової справи 59/2020, що заведена після смерті [PERSON] відомості про інших спадкоємців, які прийняли спадщину відсутні.. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася до суду в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , із заявою в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який мав місце [INFO] в [ADDRESS]. Мотивуючи тим, що померлий [PERSON] був батьком - [PERSON] .. Його смерть була передчасною. Для встановлення посмертного діагнозу, необхідно було тіло батька везти в Коростенське бюро судово-медичних експертиз на медичне освідування, що потребувало зусиль та матеріальних затрат. Із-за відсутності висновку про причину смерті [PERSON] , його смерть не реєструвалась і свідоцтво про смерть не видавалося. В даний час, через відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] , дочка позбавлена можливості оформити спадщину та пенсію по втраті годувальника. Заявник надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує за умови доведеності її належними документами. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно виписки із карти амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , останній хворів на міокардіодистрофію змішаного ґенезу, фібриляція передсердь постійна форма, хронічна серцева недостатність ІІ-Б, асцит, ожиріння ІІІ ст. (а.с 4). З довідки виданої Словечанською сільською радою Овруцького району Житомирської області від 24.02.2020 року №634 видно, що громадянин [PERSON] , [INFO] , дійсно помер [INFO] і похований на кладовищі в селі Тхорин. Факт смерті в Словечанській сільській раді не зареєструвався у зв`язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] доводяться батьками неповнолітній [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 травня 2006 року (а.с.2). Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У суду немає підстав не довіряти вказаним довідкам та поясненням заявника викладених у заяві, а тому суд вважає факт смерті [PERSON] доведеним. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для оформлення спадщини та оформлення допомоги по втраті годувальника.

Outcome: approved