Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

13.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 10316,07 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Вказавши, що 06 червня 2003 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . 01 вересня 2005 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2017 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 22 червня 2005 року. В зв`язку з тим, що відповідач не регулярно сплачує аліменти, утворилася заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданої міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському. Ізюмському районах та місту Ізюм заборгованість по аліментам складає 10316 грн. 07 коп. Крім того, що після звернення до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм з заявою про надання розрахунку заборгованості відповідач одразу сплатив 10 000 грн. заборгованості по аліментам. Таким чином на теперішній час існує заборгованість, що утворилась з його вини. Вказує, що розмір пені станом на 05 липня 2021 року складає 63 511 грн. 47 коп., але беручи до уваги приписи СК України, відповідно до яких пеня не може бути більшою від ста відсотків заборгованості вважає за доцільне стягнути пеню в загальному розмірі заборгованості 10316 грн. 07 коп. 16.07.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.(а.с.15). 10.08.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив, в якому він заперечує проти позову, вказує, що розрахунок позивача не відповідає постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 р. по справі № 333/6020/16-ц, так як, наприклад, показує наявність заборгованості зі сплати аліментів за квітень місяць 2019 року протягом 796 днів, і т.д., проте він сплачував аліменти, хоча й не в повному обсязі, але систематично, на скільки дозволяло йому його матеріальне становище. Таким чином розрахунок позивача взагалі не враховує дати та суми його сплати аліментів за попередні місяці, хоч і не в повному обсязі. Подаючи позов, позивачка не врахувала у розрахунку платежі від 25.06.2021 р. та від 30.06.2021 р. Розрахунок позивача фактично штучно збільшує періоди та суми прострочення, що суперечить правозастосовчій практиці. Таким чином вважає, що пеня, що пред`явлена позивачкою за аліментні зобов`язання з квітня 2019 року по травень 2021 року виходячи із 1% від суми заборгованості станом на 05.07.2021 р. є невірною та такою, що нарахована із порушенням норм матеріального права, та не підлягає задоволенню. Весь час з дати видачі виконавчого листа сплачував аліменти. Як свідчить розрахунок ВДВС станом на 01.04.2019 р. він не мав заборгованості з аліментів. Протягом червня 2019 року по травень 2021 року також сплачував аліменти по мірі своїх можливостей. З квітня 2019 року не зміг в повному обсязі сплачувати нараховані аліменти у зв`язку із важким матеріальним становищем, бо не міг знайти постійне місце роботи, не працював та мав нерегулярний дохід. Крім того, у 2016 році переніс гострий вірусний менінгоенцефаліт, що мало наслідки у вигляді неропатії лицьового нерву зліва з прозопарезом, а тому постійно проходить лікування як медикаментозного, так і шляхом проходження електростимуляції, ЛФК та масажу. Також на його утриманні є інша неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що проживає з ним. Злата є хворобливою дитиною, має сталі діагнози, такі як алергічний риніт, назофарингіт, отит, аденоїди, трахеобронхіт. Вказує, що стягнення заявлених розмірів пені, погіршить матеріальний стан іншої неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене, просить суд під час розгляду справи застосувати норми ч. 2 ст. 196 СК України та зменшити розмір неустойки з урахуванням його матеріального стану (так як не має постійного місця роботи та має захворювання) та сімейного стану (утримує неповнолітню дитину, що потребує додаткових витрат на лікування). При цьому зазначив, що платежами від 25.06.2021 р., від 30.06.2021 р., від 16.07.2021 р. та від 23.07.2021 р. на загальну суму 13659,00 грн. він повністю розрахувався зі сплатою аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , та виконавче провадження щодо стягнення аліментів закінчено відповідно до постанови державного виконавця від 26.07.2021 р. З урахуванням наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити частково з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27 січня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.5). Відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 вересня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області по справі №2-1727-2005 від 04.08.2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, стягнення аліментів розпочато з 22.06.2005 року. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, наданої Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм заборгованість [PERSON] станом на 31.05.2021 року становить 10316,07 грн. Відповідач вказує, що повністю розрахувався зі сплатою аліментів на користь позивачки на утримання сина, та виконавче провадження закінчено, надавши при цьому копії дублікатів квитанції про сплату від 25.06.2021 р., від 30.06.2021 р., від 16.07.2021 р. та від 23.07.2021 р. на загальну суму 13659,00 грн. та копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.07.2021 року у зв`язку з повним фактичним виконанням. (а.с.46-49,51). Позивач звернулася до суду з позовною заявою 13.07.2021 року. Тобто на момент подачі позовної заяви за відповідачем містилася заборгованість по аліментам, і виконавче провадження щодо стягнення аліментів закінчено вже після відкриття провадження відповідно до постанови державного виконавця від 26.07.2021 р. Крім того, на утриманні у відповідача є інша неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка є хворобливою дитиною, має сталі діагнози, такі як алергічний риніт, назофарингіт, отит, аденоїди, трахеобронхіт. Також у 2016 році відповідач переніс гострий вірусний менінгоенцефаліт, що мало наслідки у вигляді неропатії лицьового нерву зліва з прозопарезом, а тому постійно проходить лікування як медикаментозного, так і шляхом проходження електростимуляції, ЛФК та масажу. Дані обставини підтверджуються медичними документами, консультативними висновками лікарів. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Зважаючи на майновий стан, стан здоров`я та наявну заборгованість у [PERSON] по аліментам до подачі позовної заяви, наявності ще однієї малолітньої дитини, враховуючи те, що пеня повинна бути засобом розумного стимулювання боржника виконувати взяте на себе зобов`язання, а не перетворюватись на непомірний тягар для нього, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] до 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 440,11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial