Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

12 квітня 2018 року до Октябрського районного суду м.Полтави звернувся [PERSON] з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «КЕРАМІК» в якій прохає: визнати за ним право власності на квартиру № 2: загальна площа - 32,2 кв.м., житлова площа - 13,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вулиця Калинова, 1а, будинок 4, за набувальною давністю, визнати за ним право власності на квартиру №3: загальна площа - 15,8 кв.м., житлова площа - 7 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вулиця Калинова, 1а, будинок 4, за набувальною давністю, та визнати за ним право власності на нежитлові приміщення загальною площею 12,3 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Полтава, вулиця Калинова, 1а, будинок 4, за набувальною давністю. В своїй позовній заяві позивач вказував, що він поживає за адресою [ADDRESS] та кв.3 протягом останніх 55 років, та користується нежитловими ( допоміжними ) приміщеннями які є в даному будинку. Вказував, що постійно доглядає за будинком та утримує його, робить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги а отже має право набути право власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно. \~Позивач\~ в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. \~Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно копії паспорта КО 242494 позивача [PERSON] місцем реєстрації останнього значиться адреса: м.Полтава, вул. Калинова 1а. Згідно довідки № 01-01-02/07-02/01 від 07.02.2018 року виданої арбітражним керуючим, ліквідатором ПАТ «Керамік» [PERSON] будинок № 4 по вул. Калиновій, 1 а, знаходиться на балансі ПАТ «Керамік». Згідно довідок № 55 від 12.03.2012 року, № 186 від 06.07.2011 року, виданих позивачу [PERSON] він з 1963 року дійсно мешкає та прописаний за адресою Калинова 1а, у м. Полтаві. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) \~Враховуючи положення статей\~335\~і\~344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти квартирою № 2,3 по вул. Калиновій, 1 а, у м.Полтаві , суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved