overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

13 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 19 лютого 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох повнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та довіри один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені 26 лютого 2015 року та з того часу спільне господарство вони не ведуть. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила судові витрати покласти на неї (а.с. 38). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 39). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 19 лютого 1993 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області зроблено відповідний актовий запис за № 119 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 7). Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені 26 лютого 2015\~року, з того часу спільне господарство вони не ведуть, хоча і проживають за однією адресою. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

13 червня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений 24.04.2008 року між нею та відповідачем, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №119, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з початку 2014 року з відповідачем разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Просить суд позовні вимоги задовольнити, спора про розподіл майна не має, просить визначити місце проживання дитини разом з нею, оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності, змінити її прізвище на дошлюбне Грисенко. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 24 квітня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Грисенко) зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №119, від цього шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. З довідки про склад сімї № 60 від 10.06.2016 року , виданої головою квартального комітету мікрорайону «Славтяжмаш», вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] поживає разом з матірю [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу сторони разом не проживають та шлюб існує лише формально, дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

13 червня 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, зазначаючи, що 12.02.1998 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Кабичівською сільською радою Марківського району Луганської області, 12.02.1998 року, актовий запис №3. На даний час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але проживають окремо. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. На даний час їх син [PERSON] досяг повноліття та навчається на 1 курсі денної форми навчання на технологічному факультеті за напрямом «Хімічна технологія» в Південно-Російському державному політехнічному університеті імені М.І. Платова. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] надала суду заяву в якій на позовних вимогах наполягає, просила розглянути справу без її участі в попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] надав заяву в якій не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог, просить розглянути справу без його участі в попередньому судовому засіданні. Третя особа на стороні позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо дитина, яка досягла повноліття та продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, то батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із наданих позивачем доказів встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). На даний час [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання на технічному факультеті за напрямом «Хімічна технологія» в Південно-Російському державному політехнічному університеті імені М.І. Платова, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання. В зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с.9). Відповідач не надав суду доказів того, що не може надавати матеріальної допомоги сину, а навпаки надав заяву в якій не заперечує проти стягнення з нього аліментів на час навчання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

13 червня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначала, що 05 червня 1999 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, в якому в них народився діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітного сина в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народилася, [INFO]. Батьками дітей є [PERSON] до [PERSON] - сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дітей в повному обсязі не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2016 рік для дітей відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дітей, стан здоров'я відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сумі по 1500 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 13 червня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

13 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому просить ухвалити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. Квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 49,50 кв.м. В даній квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які з 2003 року без поважних причин там не проживають. Оскільки такі дії відповідачів спричиняють позивачці зайві нарахування за комунальні послуги, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, а також долученою до матеріалів справи газетою «Високий Замок» № 80 (5480) від 19 липня 2016 року, в якій міститься оголошення про виклик відповідачів в судове засідання. Заперечень на позовну заяву відповідачами суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. Квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 49,50 кв.м житловою площею 27,60 кв.м, дана обставина підтверджується долученою до матеріалів справи Довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописки № 1634 від 01 червня 2016 року, що видана ЛКП «Рясне - 402» Крім цього з вищевказаної довідки вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до актів від 05 травня 2015 року та 01 червня 2016 року складених працівниками ЛКП «Рясне - 402» в квартирі [ADDRESS] відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично там не проживає з 2003 року. У відповідності до ч. 1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі без поважних причин більше шести місяців не проживають в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ 13 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 07 серпня 2004 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Більше року вони не проживають як чоловік та дружина, спільний бюджет не ведуть, кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Позивачка просить шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні\~\~встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 111044 від 07 серпня 2004 року. Сторони\~\~мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 14 серпня 2006 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх\~\~дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи\~\~позов про\~\~розірвання шлюбу, суд виходить\~\~з того,\~\~що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб\~\~створює сім'ю, а\~\~слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~\~його добровільний\~\~характер. Шлюб\~\~ґрунтується на\~\~вільній\~\~згоді\~\~жінки\~\~та\~\~чоловіка.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів, втрату поваги один до одного, шлюбні стосунки не підтримують більше року, за час наданого судом строку для примирення примирення між ними не було досягнуто. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.\~ Згідно зі\~ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

13 червня 2016 року позивач пред`явив суду позов до відповідачки про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29 липня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2179. В обґрунтування своїх вимог зазначав про те, що від спільного шлюбу у них є донька: [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим він звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій позов підтримує, справу просить слухати без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи у суді, що підтверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду та долученою до матеріалів справи газетою «Високий замок» від 19 липня 2016 року №80 (5480) в якій міститься оголошення про виклик відповідачки в судове засідання, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

13 червня 2016 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12 липня 2001 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1014. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO] народження та син [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбних відносин не підтримують, примирення є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що термін, який дав суд сторонам на примирення не дав бажаного результату. Розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам їх дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що не погоджується на розірвання шлюбу, оскільки хоче зберегти сім`ю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Однак термін, який надав суд для примирення сторонам не дав бажаного результату. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 червня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання, щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 21431 грн. 85 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. Заява обґрунтована тим, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі №2-н/206/772/14 за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 19.08.2014р., однак зазначений виконавчий документ видано представнику заявника лише 09.09.2015 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено судовий наказ по справі №2-н/206/772/14 про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 21431 грн. 85 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.2). Даний судовий наказ не направлявся на адресу стягувача поштою та виданий представнику ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 09.09.2015 року (а.с. 2). За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: approved