Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила визнати за нею у порядку набувальної давності право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила, що з серпня 2005 року позивач з родиною мешкає за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок позивач купила за 4000,00 грн. у померлої [INFO] [PERSON]. 05.02.2013 року позивач через відповідну заяву до нотаріуса заявила претензії до спадкоємців [PERSON] як кредитор останньої. З моменту придбання [PERSON] разом із сім`єю мешкає у вказаному будинку, тобто добросовісно заволоділа та користується таким майном. Станом на день продажу вказаний будинок не був належним чином зареєстрований як нерухоме майно, тому нотаріальний договір з позивачем та державну реєстрацію нерухомого майна позивач до цього часу не здійснила. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.31), надала суд заяву від 24.10.2016 року, в якій просила суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягала (а.с.29). Відповідач - Берецька сільська рада Первомайського району Харківської області в особі свого представника за посадою сільського голови Панова М.О. - надав суду заяву від 12.10.2016 року за №02-20/235, в якій просив слухати справу за відсутності представника відповідача, з позовними вимогами погодився (а.с.28). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити судове рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований, що підтверджується технічним паспортом на вказане домоволодіння від 09.01.2013 року (а.с.10-12). Відповідно до довідки №543 від 30.11.2012 року, виданої виконавчим комітетом Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області вказаний житловий будинок зареєстрований в погосподарській книзі №5 за 2001-2005 роки за особовим рахунком [NUMBER] за [PERSON], яка до дня своєї смерті перебувала за межами сільської ради за станом здоров`я у своїх дітей (а.с.6). [PERSON] померла [INFO], про що виконавчим комітетом Опришківської сільської ради Глобинського району Полтавської області було зроблено актовий запис №8 від 25.04.2006 року, що підтверджується витягом №00017292011 від 05.11.2016 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.36). Відповідно до довідки виконавчого комітету Берецької сільської ради Первомайського району Харківської області від 11.11.2014 року за №583 позивач разом зі своїм чоловіком [PERSON], сином [PERSON], онуком [PERSON] та онукою [PERSON] без реєстрації мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Позивач через приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Остраніцину О.Б. 05.02.2013 року заявила як кредитор спадкодавиці [PERSON] претензію до її спадкоємців щодо отримання коштів у сумі 4000,00 грн. (а.с.8). Вказана заява залишилася нереалізованою, оскільки після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, у спадщину після неї ніхто не вступав. Відповідно до норм ст.210 та ст.220 Цивільного кодексу України укладений у простій, навіть не письмовій, формі договір між позивачем та померлою [PERSON] є нікчемним, оскільки він міг бути укладений виключно нотаріально та таке право власності підлягало державній реєстрації. Тобто, укладений договір між сторонами був нікчемним, який не породжує для сторін жодних правових наслідків і до якого застосовуються вимоги щодо повернення набутого сторонами за ним відповідно до ст.216 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майно протягом десяти років, набуває право на це майно, якщо інше не встановлено цим кодексом. Відповідно до ч.4 вказаної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, повинно враховуватися, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. В даній справі позивач, навпаки, вважав, що до нього таке право перейшло. Крім цього, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі, а також на безхазяйну річ. В даній справі майно до цього часу належним чином не зареєстровано, а тому задовольняти вимоги про набуття права власності за набувальною давністю у суду немає підстав. Таким чином, вимоги позивача є необгрутованими, які протирічять нормам діючого законодавства. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed