Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

13.09.2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт про те, що мати заявниці [PERSON] та сама заявниця за національністю «польки», зобов'язати Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження заявниці, змінивши вказану у актовому запису про народження національність матері заявниці з «українка» на «полька», національність самої заявниці з «росіянка» на «полька», зобов'язати Відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції внести зміни до актового запису про народження доньки заявниці [PERSON], та сина заявниці [PERSON], змінивши вказану у актових записах про народження національність матері з «росіянка» на «полька». Свою заяву мотивує тим, що вона народилася в с. Бровничі Сучанського району Приморського краю 13.03.1941 року, про що Бровничанською сільською радою Сучанського району Приморського краю в книзі записів актів громадського стану про народження 15.03.1941 року зроблено відповідний запис за № 20. Дід заявниці [PERSON], який за національністю був поляком, народився в 1894 році у селі Молдовка Голованівського району Одеської (пізніше Кіровоградської) області, та одружився з [PERSON]. [INFO] у них народилась донька [PERSON], мати заявниці. При переписі населення 1926 року [PERSON], побоюючись переслідувань та труднощів для себе та своєї доньки, як представників національної меншості, вказав свою національність та національність [PERSON] як «українець» та «українка» відповідно. В 1940 році [PERSON] одружилась з батьком заявниці [PERSON] та після укладення шлюбу обрала прізвище [PERSON]. Свідоцтво про шлюб батьків заявниці було втрачено, а нова посвідка була видана вже після Великої вітчизняної війни 19.09.1945 року. 27.01.1972 року заявниця одружилась з [PERSON] та обрала прізвище [PERSON]. [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON], яка пізніше змінила прізвище на [PERSON], а [INFO] у заявниці народився син [PERSON]. Внаслідок зміни національності матері заявниці з дійсної «полька» на «українка», у свідоцтві про народження [PERSON] була вказана національність матері «українка», а у паспорті національність заявниці «росіянка». При реєстрації народження дітей заявниці її національність також була вказана як «росіянка». 01.09.2016 року [PERSON] звернулась до Відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції із заявою в якій просила внести відповідні зміни національності до її власного актового запису та актових записів її дітей, проте їй було відмовлено та запропоновано звернутись до суду з приводу даного питання. Встановлення факту польської національності [PERSON], необхідне для встановлення польського походження для її роду, можливістю скористатися пільгами та гарантіями, які надаються Республікою Польща громадянам України польського походження та їх нащадкам. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали в повному обсязі. Заперечень від зацікавлених осіб до суду не надходило. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Обставини, викладені у заяві повністю підтверджуються письмовими документами наданими суду та поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], 1931 року народження, двоюрідної сестри [PERSON], яка підтвердила польське походження діда [PERSON] Згідно ст.11 Закону України Про національні меншини в Україні, громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Оскільки родичі заявниці були поляками, а тому заявниця та її нащадки також мають право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України Про національні меншини в Україні. Встановлення факту польського походження заявниці необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження її роду, цей факт має юридичне значення, оскільки з 2007 року громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, позбавляє заявницю та її нащадків скористатись вказаними правами. Відповідно до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року № 12 вбачається, що при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. У відповідності до абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які посилається заявниця знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги, викладені у заяві підлягають задоволенню.

Outcome: approved