Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

12 травня 2021 року позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 24 квітня 2008 року був укладений кредитний договір №11-ІФ/08-20 між позивачем та відповідачем 1 [PERSON] , відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 48960,00 доларів США на строк з 24 вересня 2008 року по 22 вересня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,7 % річних. Відповідно до пункту 1.5 Договору, кредит надається на придбання житлової нерухомості: двохкімнатної квартири житловою площею 28,5 кв.м, загальною площею 48,8 кв.м? що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 24 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем 2 [PERSON] укладений Договір поруки № 11-ІФ/08-20-Р. Згідно умов даного договору, Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення зобов`язань за кредитним договором та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у повному обсязі. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11-ІФ/08-20 від 24 вересня 2008 року укладений іпотечний договір. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 24 вересня 2008 року Банком прийнято нерухоме майно, а саме: житлова нерухомість: двохкімнатна квартира житловою площею 28,5 кв.м, загальною площею 48,8 кв.м? що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 11-ІФ/08-20 від 24 вересня 2008 року, надав кредит у сумі 48960 доларів США, відкрив картковий рахунок, здійснював розрахунково-касове обслуговування, проте Позичальник порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення коштів та сплати процентів за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року у справі № 0907/14817/2012, що набрало законної сили 13 травня 2013 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] борг у розмірі 57871,82 доларів США. На виконання даного рішення суду було видано виконавчі листи про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 57871,82 доларів США. Станом на 01 квітня 2021 року судове рішення від 29 березня 2013 року ні Позичальником, ні Поручителем не виконано, борг не погашено, тому за невиконання грошового зобов`язання Банк як кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, а саме: трьох процентів річних у сумі 4021,68 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 11 квітня 2021 року еквівалентно 112 513,74 грн. За таких обставин позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму трьох процентів річних. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте до суду подано клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, відповідачі викликалися через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідачів не надійшло. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилися в судове засідання без поважних причин та не повідомили про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подали, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», Банком, та [PERSON] , Позичальником, укладений кредитний договір № 11-ІФ/08-20, згідно пункту 1.1 якого Банк надає Позичальнику кредит в сумі 48 960,00 доларів США, кредит надається на строк з 24 вересня 2008 року по 22 вересня 2023 року або по день, визначений у пункті 1.6 або в пункті 3.3.1.1 цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14,7 % річних (а.с.5-10). 13 березня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» «Укргазбанк», Банком, та [PERSON] , Позичальником, укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору від 24 вересня 2008 року № 11-ІФ/08-20 (а.с.11). 24 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», Кредитором, [PERSON] , Поручителем, та [PERSON] , Позичальником, укладений договір поруки № 11-ІФ/08-20-Р, відповідно до умов якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору № 11-ІФ/08-20 від 24 вересня 2008 року (пункт 1.1), Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і Позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у повному обсязі (пункт 1.3) (а.с.17-18). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 11-ІФ/08-20 від 24 вересня 2008 року, три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за період з 12 квітня 2018 року по 11 квітня 2021 року складають 4021,68 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 11 квітня 2021 року еквівалентно 112 513,74 грн (а.с. 19). 27 травня 2013 року на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року у справі № 0907/14817/2012 виданий виконавчий лист про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 57871,83 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 462569,46 грн, та 282767,72 грн за кредитним договором № 11-ІФ/08-20 від 24 вересня 2008 року (а.с.20-21). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Грошові зобов`язання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері приватноправових (цивільно-правових) відносин. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Згідно з частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п`ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 Цивільного кодексу України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Цивільного кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. У зв`язку зі стягненням на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 57871,83 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 462569,46 грн, та 282767,72 грн за кредитним договором № 11-ІФ/08-20 від 24 вересня 2008 року, між сторонами виникло грошове зобов`язання. При цьому іншого не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Невиконання такого грошового зобов`язання, що виникло між сторонами на підставі рішення суду, зумовлює застосування положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, яка в силу вимог частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. До вимоги про стягнення процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 цього кодексу). Судом встановлено, що відповідачі мають заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 44685,26 доларів США. Відповідачами у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання. Розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять. Відповідачі, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорюють наявних підстав для стягнення грошової суми. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з копії платіжного доручення від 11 травня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 4). Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн в рівних частинах, тобто по 1135,00 грн з кожного. На підставі викладеного, відповідно до статей 509, 526, 527, 530, 543, 553,5 54, 610-612, 625 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved