Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Билбасівської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на території Билбасівської селищної ради Слов'янського р-ну за адресою: [ADDRESS], мешкає [PERSON], яка має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] протягом тривалого часу проживає зі співмешканцем у м. Слов'янськ, залишаючи малолітню дитину під наглядом старшого неповнолітнього сина. [PERSON] не бере участі у житті дитини, безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов'язків. Сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Слов'янського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 19.04.2013р., в рамках якого проводиться робота по корекції психологічних та поведінкових особливостей дитини, підвищення виховного потенціалу матері, налагодження стосунків у сім'ї. За свідченнями фахівців центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, матір [PERSON] не завжди виконувала надані їй рекомендації, ухилялася від спілкування, недостатньо уваги приділяла вихованню дитини. Поведінка [PERSON] призвела до неодноразового самовільного залишення [PERSON] постійного місця проживання та розміщення працівниками органів внутрішніх справ до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Слов'янська Донецької області». В період бродяжництва малолітньої дитини [PERSON] не виявила ініціативи по пошуку сина, висловлювала бажання відмовитися від виховання та утримання сина. [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як такий, що систематично самовільно залишає місце постійного проживання - за період 2011 - 2013 років перебував у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Слов'янська Донецької області» 5 разів. Від подальшої співпраці з фахівцями центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] відмовилась. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації 18.12.2013р. прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] В позовній заяві позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини від доходу. Представник позивача, Фоменко К.Г., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, зазначила, що на засіданні робочої групи з питань розгляду матеріалів про стан сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, було прийняте рішення про забезпечення сім'ї [PERSON] соціальним супроводом, влаштування малолітнього [PERSON] до навчального закладу, проведення роботи по покращенню психологічного клімату в сім'ї. Проте, не зважаючи на вжиті заходи [PERSON] продовжує тікати з дому, прогулює заняття в школі, займається жебракуванням. Мати дитини, [PERSON], безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, до теперішнього часу вона не працевлаштувалася, фізичний та моральний стан дитини її не хвилює, в зв'язку з чим вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] Відповідач [PERSON], в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, зазначила, що втратила контроль над дитиною, здійснювати нагляд та догляд за дитиною вона не може, тому вважає, що цілодобове перебування дитини під наглядом у відповідному закладі буде відповідати інтересам дитини, в зв'язку з чим просить позбавити її батьківських прав відносно її сина [PERSON] Представник третьої особи, Кіяшко Т.В., яка діє на підставі довіреності №02-37/75 від 17.02.2014р., в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечувала проти задоволення позову. Прокурор Слов'янської міжрайонної прокуратури, Мешков Г.М., в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, зазначив, що враховуючи згоду відповідача, для забезпечення прав та інтересів дитини, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що працює юрисконсультом КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області», зазначила, що малолітній [PERSON] перебував в КЗ «ЦСПРД» шість разів. За всі ці періоди перебування хлопчика в закладі було з'ясовано, що хлопчик постійно залишає домівку так як конфліктує зі старшим братом [PERSON], який його б'є та принижує. Мати хлопчика, [PERSON], вихованням синів не займається, так як не мешкає вдома, бо влаштовує своє особисте життя. Бесіди та психологічні консультації з матір'ю, старшим братом та [PERSON] не приносять результатів, тому вважає за доцільне позбавити матір батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, прокурора, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] і його батьками є: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з повідомлення начальника СКМСД Слов'янського МВ (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського р-ну) ГУМВС України в Донецькій області від 21.10.2013р. неповнолітній [PERSON] в наступний час знаходиться в КЗ «ЦСПРД» м. Слов'янська. Його мати [PERSON] неодноразово з 2008 року по 2013 рік притягувалась співробітниками СКМСД Слов'янського МВ до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за ухилення від обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, але висновків не зробила та продовжує порушувати діюче законодавство щодо виховання неповнолітньої дитини. Відповідно до інформації про хід виконання рішення робочої групи з питань розгляду матеріалів про стан сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах від 10.10.2013р. №2 «Про стан роботи з сім'єю [PERSON]» виконком Билбасівської селищної ради повідомляє, що питання неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] неодноразово розглядалося впродовж 2012-2013 років на засіданнях ради профілактики при Билбасівській ЗОШ І-ІІІ ст., опікунської ради при виконкомі Билбасівської селищної ради. З [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов'язків та налагодження доброзичливих стосунків з сином. Оскільки на сьогодні взаємовідносини між [PERSON] та її сином не налагоджені, виконком Билбасівської селищної ради вважає за доцільне клопотати перед органом опіки та піклування Слов'янської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні [PERSON] Відповідно до психолого-педагогічної характеристики дитини від 17.10.2013р., наданої КЗ «ЦСПРД», [PERSON] потрапив до центру в шостий раз 02.10.2013р. в результаті розшукових заходів, вжитих міліцією, оскільки хлопчик не ходив до школи, не жив вдома, весь час жебракував та жив в під'їзді багатоповерхового будинку по вул. Свободи м. Слов'янська. Культурний рівень сім'ї в нормі, матеріальний рівень - середній. Відносини в родині напружені. Мати не є авторитетом для дитини. Дитина звикла жити недисциплінованим життям, тікати з дому, жити як доведеться. Поведінка [PERSON] в основному адекватна, на контакт з дорослими йде з інтересом. За типом темпераменту - холерик. Інтелектуальний розвиток знаходиться у нижніх межах вікової норми. Учбова мотивація нестійка і ситуативна. Критику та зауваження вихователів сприймає, але не завжди адекватно. Присутній стан агресивності по відношенню до оточуючого світу. В подальшому рекомендовано спеціальний заклад для важковиховуємих дітей, оскільки дитина сама не може контролювати свою поведінку. Як вбачається з повідомлення начальника служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації від 18.10.2013р. малолітній [PERSON] з 01.07.2013р. перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах як такий, що систематично самовільно залишає місце постійного проживання. [PERSON] за актом міліції про виявленого бездоглядного від 31.05.2013р. був розміщений до КЗ «ЦСПРД». З огляду на те, що матір продовжує ухилятись від виконання нею батьківських обов'язків, а неодноразове розміщення дитини в заклади соціального захисту призводить до порушення законних прав та інтересів малолітнього, негативно впливає на емоційний стан дитини, служба у справах дітей вважає можливим позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] Відповідно до повідомлення директора Слов'янського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22.10.2013р. фахівцем із соціальної роботи здійснювались відповідні заходи щодо попередження скоєння правопорушень та насильства в родині, корекції психологічних та поведінкових особливостей дитини, підвищення виховного потенціалу матері, розвитку відповідального батьківства, налагодження стосунків у сім'ї. Протягом перебування під соціальним супроводом [PERSON] не завжди виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи, ухилялася від спілкування, недостатньо уваги приділяла вихованню дітей. Подальша доля хлопчика матір не турбує, про що свідчить її заява від 26.09.2013р. щодо позбавлення її батьківських прав і відмови від подальшого соціального супроводу. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Слов'янської райдержадміністрації №62 від 18.12.2013р. комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] Як вбачається з висновку Слов'янської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] від 11.01.2014р. мати дитини [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, неодноразово висловлювала бажання відмовитись від виховання та утримання сина, разом з дитиною не проживає, залишаючи малолітнього без нагляду дорослих на тривалий час. Сім'я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Слов'янського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Робота по корекції психологічних та поведінкових особливостей дитини, підвищення виховного потенціалу матері, налагодження стосунків у сім'ї не дала позитивного результату. Враховуючи інтереси дитини, на підставі викладених обставин Слов'янська районна державна адміністрація вважає доцільним позбавлення матері, [PERSON], батьківських прав у відношенні її малолітнього сина [PERSON] У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилялася від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її малолітнього сина [PERSON], [INFO] За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь малолітнього [PERSON], [INFO] Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини по справі, недоведеність позивачем в судовому засіданні необхідності стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів і визначає аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial