overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.02.2015 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.02.2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №129819 від 07.02.2015 року, актовий запис №93. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], 02.09.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №225892, виданого 15.09.2015 року, актовий запис №943. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною - відповідачем по справі - 15 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON] народження [INFO], дочку [PERSON] народження [INFO]. Діти залишилися мешкати разом із відповідачкою, проти чого не заперечує позивач. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між ним і відповідачкою через несумісність характерів, що призводить до постійних сварок і скандалів. Кожен з них має свої погляди на життя і ведення сумісного господарства, на сім'ю в цілому. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2015 року. Примирення між ним і відповідачем не можливо, тому просив розірвати шлюб. Судові витрати, яких він зазнав, просить віднести на його рахунок. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.9). У судове засідання відповідач надала письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в її відсутність, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]» (а.с.18). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області 15 жовтня 2005 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), від подружнього життя мають двох дітей сина [PERSON] народження [INFO] (а.с.8), дочку [PERSON] народження 20 вересня 2012 року (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують останні півтора року і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згоден. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною відповідачем по справі 22 січня 2008 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO]. З самого початку спільне життя з відповідачкою склалося, проте на протязі останніх декілька років між ними виникали непорозуміння через несумісність характерів. На цьому підґрунті у них виникають сварки та скандали, бо у них різні погляди на сімейне життя. Все це поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З початку березня 2016 року вони проживають окремо. Можливості та бажання зберегти сімю немає. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Судові витрати, які він поніс, позивач просить суд віднести на його рахунок (а.с.12). У судове засідання відповідач надала письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглянути в її відсутність, про зміну свого прізвища суду не заявила (а.с.19). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області 22 січня 2008 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8), від подружнього життя мають трьох дітей сина [PERSON] народження 30 квітня 2008 року (а.с.9), дочку [PERSON] народження 26 квітня 2010 року (а.с.10), дочку [PERSON] народження 28 жовтня 2012 року (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згоден. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 17 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2015 року, та з того часу спільного господарства разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають, спір щодо утримання дітей вирішений. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, в якій також зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з листопада 2015 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 382 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 6). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 9) та [INFO] народились доньки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 30.03.2012 року, який зареєстрували у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 97. Від цього шлюбу вони спільних неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з 2013 року, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] та її представник, [PERSON], в судове засідання не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили суд вимоги задовольнити, справу слухати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 264337, 30 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 97. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу не змінювала прізвище та просить залишити їй прізвище «Зеленова», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551,20 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком - відповідачем по справі - 30 травня 2009 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею, позивачем. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між нею і відповідачем через несумісність характерів, що призводить до постійних сварок і скандалів. Кожен з них має свої погляди на життя і ведення сумісного господарства, на сім'ю в цілому. Шлюбні відносини між ними припинені з кінця липня 2012 року. У 2014 році вони вирішили розірвати шлюб, але не змогли цього зробити у зв'язку з початком антитерористичної операції, оскільки судові органи в зоні проведення АТО припинили свою роботу. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища. Судові витрати, яких вона зазнала, просить віднести на її рахунок. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.12). Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату і час судового засідання двічі повідомлений відповідно до вимог ч.6 ст.74 ЦПК України, про що свідчать СМС-повідомлення зі звітами про доставку судового виклику (а.с.18,22). На підставі зазначеного суд постановляє заочне рішення у відсутності відповідача за правилами ч.4 ст.169 ЦПК України за наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10), від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують більше трьох останніх років і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заявив суду про невизнання ним позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 31, у буд. 158, корп. 2, по Люстдорфській дорозі, у м. Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 31, у буд. 158, корп. 2, по Люстдорфській дорозі, у м. Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 19 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. У спірному житловому приміщенні відповідач [PERSON] не мешкає з 1991 року, речей відповідача на спірній жилій площі немає, жити там вона не намагалася, хоча позивач не перешкоджала відповідачеві у проживанні у квартирі. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при\~ тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі № 31, у буд. 158, корп. 2, по Люстдорфській дорозі, у м. Одесі, понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] такоюим, що втратила право користування жилим приміщенням. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 60, у буд. 11, по вул. Варненській, у м. Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши усі наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є користувачем квартири [ADDRESS], на підставі ордеру, виданого Приморською райрадою депутатів трудящих м. Одеси за № 564 від 19 червня 1964 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД за № 209210, виданого 27 жовтня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 835, [PERSON] померла 27 жовтня 2009 року. За зазначеною адресою відповідач [PERSON] не проживає з липня 2009 року, речей відповідача на спірній жилій площі немає, жити там вона не намагалася, хоча позивач не перешкоджав відповідачеві у проживанні у цій квартирі. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Згідно зі ст. 71 ЖК України, при\~ тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі [ADDRESS], понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 року, актовий запис № 2095 (а/с 6). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 18). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved