Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

13.01.2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, якими (з урахуванням уточнення від 18.03.2021р.) просять: визнати, що літня кухня літ. «В» з навісом літ. «в» може використовуватись як житловий будинок літ. «В» з навісом літ. «в» по [ADDRESS] ;визнати за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним, право власності на - житловий будинок літ.«В» з навісом літ. «в» у складі приміщень №1 - площею 17,8 кв. м., приміщення №2 - площею 16,7 кв. м., приміщення №3 - площею 3,7 кв. м., приміщення №4 - площею 5,6 кв. м., приміщення №5 - площею 12,1 кв. м., приміщення №6 - площею 9,6 кв. м., приміщення №7 - площею 9,3 кв. м., приміщення №8 - площею 5,9 кв. м., загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м. В обґрунтування позову позивачі зазначають, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2016р., вони являються власниками (за кожним по 1/2 частині) об`єкта нерухомості по [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею - 92,8 кв. м. житловою площею - 43,3 кв. м., гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», гаражу літ. «Ж», гаражу літ. «Е», надвірні споруди №1 - ворота/хвіртка, №2 - ворота/хвіртка, №3 - огорожа, №4 - огорожа, №5 - замощення, №6 - замощення, №7 - водопровід. Літня кухня літ. «В» побудована з 1990 року та експлуатується в якості житлового будинку, в ній проведені всі комунікації: підключено зовнішні мережі енергопостачання, газопостачання, водопостачання, опалення водяне від місцевого котла. Фактично у літній кухні літ. «В» з навісом літ. «в» приміщення № 1 площею 17,8 кв. м. використовується як хол, приміщення №2 площею 16,7 кв. м. - як житлова кімната, приміщення №3 площею 3,7 кв. м. - як ванна кімната, приміщення №4 площею 5,6 кв. м. - як коридор, приміщення №5 площею 12,1 кв. м. - як кухня, приміщення №6 площею 9,6 кв. м. - як житлова кімната, приміщення №7 площею 9,3 кв. м. - як житлова кімната, приміщення №8 площею 5,9 кв. м. - як комора, загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м. Вони звернулись до судового експерта [PERSON] та замовили експертне будівельно-технічне дослідження за яким просили експерта встановити чи можливо експлуатувати літню кухню літ. «В» з навісом літ. «в» у домоволодінні по [ADDRESS] в якості житлового будинку відповідно до вимог чинних нормативно-правових та нормативно-технічних актів у галузі будівництва. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №100/92-2020 від 12.11.2020р. встановлено, що будівля літ. «В» (літня кухня) з навісом літ. «в» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-приміщення площею 17,8 кв. м., 2-приміщення площею 16,7 кв. м., 3-приміщення площею 3,7 кв. м., 4-приміщення площею 5,6 кв. м., 5-приміщення площею 12,1 кв. м., 6-приміщення площею 9,6 кв. м., 7-приміщення площею 9,3 кв. м., 8-приміщення площею 5,9 кв. м., загальною площею 80,7 кв. м., у тому числі житловою площею 35,6 кв. м. за архітектурно планувальним вирішенням та складом приміщень ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» може експлуатуватись як житловий будинок. Оскільки діє амністія щодо порядку прийняття житлових будинків, господарських будівель до експлуатації збудованих до 05.08.1992р. настала лише з 01.01.2013р., за якою вказано, що не підлягають до здачі в експлуатацію будинку, господарські будівлі, збудовані до 05.08.1992р. Зазначене право підтверджується відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» в якому сказано що не належать до самочинного будівництва індивідуальні садибні будинки, господарські будівлі, збудовані до 05.08.1992р. та які не приймаються до експлуатації. Крім того, згідно листа №12/5-126 від 23.03.1999р. Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України, об`єкти, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Враховуючи те, що літня кухня літ. «В» з навісом літ. «в» відповідно до висновку судового експерта №100/92-2020 від 12.11.2020р. може використовуватись як житловий будинок та оскільки житловий будинок та всі господарські будівлі побудовані до 1992 року, то літня кухня літ. «В», тобто житловий будинок літ. «В» з навісом літ. «в», розташований по [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає до здачі в експлуатацію. Позивачі у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав клопотання, яким не заперечують проти задоволення позову та розгляд справи у відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2016р., посвідчене приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р. І. в реєстрі №4163, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 753465451220 від 21.10.2016р., власниками об`єкта нерухомості по [ADDRESS] , який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею - 92,8 кв. м. житловою площею - 43,3 кв. м., гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», гаражу літ. «Ж», гаражу літ. «Е», надвірні споруди №1 - ворота/хвіртка, №2 - ворота/хвіртка, №3 - огорожа, №4 - огорожа, №5 - замощення, №6 - замощення, №7 - водопровід, є [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка). Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] від 22.06.2020 року, будинок садибного типу літера «А», побудований з 1940 року та складається із: приміщення №1 - коридор площею 7,0 кв.м.; приміщення №2 - житлова площею 17,1 кв.м.; приміщення №3 - житлова площею 8,0 кв.м.; приміщення №4 - житлова площею 18,2 кв.м.; приміщення №5 - коридор площею 3,3 кв.м.; приміщення №6 - кухня площею 7,4 кв.м.; приміщення №7 - душова площею 1,7 кв.м.; приміщення №8 - кухня площею 15,4 кв.м.; приміщення №І - веранда площею 14,7 кв.м. Також, відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] від 22.06.2020 року, будинок садибного типу літера «В», побудований з 1990 року та складається із: приміщення № 1 площею 17,8 кв.м.; приміщення №2 площею 16,7 кв.м.; приміщення №3 площею 3,7 кв.м.; приміщення №4 площею 5,6 кв.м.; приміщення №5 площею 12,1 кв.м.; приміщення №6 площею 9,6 кв.м.; приміщення №7 площею 9,3 кв.м.; приміщення №8 площею 5,9 кв.м., загальною площею 80,7 кв. м., житловою площею 35,6 кв. м. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження №100/92-2020 від 12.11.2020р. встановлено, що будівля літ. «В» (літня кухня) з навісом літ. «в» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 1-приміщення площею 17,8 кв. м., 2-приміщення площею 16,7 кв. м., 3-приміщення площею 3,7 кв. м., 4-приміщення площею 5,6 кв. м., 5-приміщення площею 12,1 кв. м., 6-приміщення площею 9,6 кв. м., 7-приміщення площею 9,3 кв. м., 8-приміщення площею 5,9 кв. м., загальною площею 80,7 кв.м., у тому числі житловою площею 35,6 кв. м. за архітектурно планувальним вирішенням та складом приміщень ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» може експлуатуватись як житловий будинок. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011р. № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» не належать до самочинного будівництва індивідуальні садибні будинки, господарські будівлі, збудовані до 05.08.1992р. та які не приймаються до експлуатації. Крім того, згідно листа №12/5-126 від 23.03.1999р. Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України, об`єкти, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Враховуючи викладене та те, що будівля літ. «В» (літня кухня) з навісом літ. «в» відповідно до висновку судового експерта експертного будівельно-технічного дослідження №100/92-2020 від 12.11.2020р. може використовуватись як житловий будинок та оскільки житловий будинок та всі господарські будівлі побудовані до 1992 року, то літня кухня літ.«В» з навісом літ. «в», розташована по [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає здачі в експлуатацію. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод, кожна фізична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше ніж в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частинами 1, 4 ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Неможливість [PERSON] , в даному випадку провести нотаріальне посвідчення договору є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. Суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи, що позивачі набули право власності на нерухоме майно на підставі, що не заборонена законом, а саме на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2016р., посвідчене приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Апреленко Р. І. в реєстрі №4163, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 753465451220 від 21.10.2016р., та згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №100/92-2020 від 12.11.2020р., літня кухня літ. «В» з навісом літ. «в» відповідно може використовуватись як житловий будинок та оскільки житловий будинок та всі господарські будівлі побудовані до 1992 року, то літня кухня літ. «В» з навісом літ. «в», розташована по [ADDRESS] є житловим будинком з надвірними спорудами завершеного будівництвом та не підлягає здачі в експлуатацію, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved