overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це небажанням перебувати у шлюбі з відповідачем. Сторони перебувають в шлюбі з 10.02.2007 року. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області, про що був зроблений актовий запис за № 17. Від шлюбу дітей не мають . Посилається на те, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки сімейне життя не склалось, в сім'ї постійно виникають сварки, сімейні відносини фактично припинені, відповідач зловживає спиртними напоями. А тому, подальше перебування в шлюбі не є доцільним та суперечить їхнім інтересам, підтримувати шлюбні відносини з відповідачем в подальшому вона не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] підтверджується факт перебування сторін у шлюбі . Сторони зберегти сім'ю не бажають, спільно не проживають, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і поваги один до одного, а також на те, що відповідач зловживає алкоголем та не бажає працювати. На примирення не згодна. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову з викладених у ньому підстав. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 1984 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 3). Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. З моменту подачі позову по теперішній час сторони не примирилися, фактичні шлюбні відносини припинились у лютому 2013 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 17 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. За час шлюбу постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб, а також визначити місце проживання їх дитини та відновити їй дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались ненормальні стосунки. За час шлюбу постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 17 вересня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 33 (а.с. 7). Сторони від проживання в шлюбі мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.06.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 151. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені з січня 2011 року з тих причин, що між ними постійно виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. Вважає, що сім'ю з відповідачем зберегти неможливо, просить шлюб розірвати, спірного майна немає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу із позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що 09.06.2001 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 151 (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, з січня 2011 року сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі статей 110 - 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 09.09.1999 р. перебуває у шлюбу з відповідачем, під час якого у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] та донька [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, часто виникають сварки та скандали, перестали розуміти один одного, тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та згідний на розірвання шлюбу. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 09.10.1999 р. зареєстрували шлюб у Борщовицькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області актовий запис № 14. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем. На даний час сторони спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.10.1997 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Подружнє життя з чоловіком у неї не склалося, оскільки він її не поважає, зловживає аклкогольними напоями, постійно ображає та наносить побої. Зазначає, що вони мають різні погляди на життя та інтереси, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Чоловік участі в утриманні дітей не приймає та повністю самоусунувся від батьківських обов»язків щодо їх виховання та утримання. Відповідач не має постійного місця праці та не отримує постійних доходів. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує та просить шлюб розірвати, в частині стягнення аліментів просить позовну заяву залишити без розгляду. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується його розпискою від 03.03.2014 р. про дату судового розгляду, з невiдомих причин не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 25.10.1997 р. зареєстрували шлюб у Кротошинській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, втратили один до одного почуття любові та поваги. Дані обставини унеможливлюють перебування у шлюбі позивачки та відповідача, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 18.05.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис №544. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.05.1995 року сторони перебувають у шлюбі і мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Почуття любові та взаємоповаги втрачено. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї, позивач вважає не можливим, тому звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач підтримує позов у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 18.05.1995 року. (а.с. 8) До матеріалів справи також долучено свідоцтва про народження сина та доньки. Обоє дітей старші 1 року. (а.с. 9-10) Сторонами в судовому засіданні не заперечується, що спільне подружнє життя та збереження сімї не можливе і суперечитиме інтересам кожного з них. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований 18.05.1995 року - можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом. Зазначала, що від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча неофіційно працює і може надавати матеріальну допомогу. У зв'язку із цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [PERSON] в розмірі 1/3 частини свіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення ними повноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO]., про що свідчить копія свідоцтва народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 13.01.2014 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач просить стягувати аліменти на двох дітей в розмірі по 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину. Відповідно до ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. /а.с.5/ Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Сторони не досягли згоди з приводу утримання дитини. Відповідач є працездатним, має регулярний дохід та надав суду довідку про доходи. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася з позовом про визначення їй додаткового строку в три місяці для подання заяви для прийняття спадщини після померлої [INFO] баби [PERSON]. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали. Відповідач, її представник проти позову заперечують, зокрема з тих підстав що, після закінчення обставин, які унеможливлювали її звернення до нотаріуса, позивачка тривалий час не зверталася за прийняттям спадщини, а звернулася лише через тривалий час до суду з позовом. Заслухавши пояснення сторін, їх представників дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що після померлої [INFO] [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із приватизованої земельної ділянки площею 4,44 га., яка знаходиться на території Маячківської сільської ради Новосанжарського району. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлої [PERSON] є її дочка [PERSON] та позивачка [PERSON] на долю свого померлого [INFO] батька [PERSON], сина [PERSON], та рідного брата [PERSON] Інших спадкоємців по закону та за заповітом немає. У визначений законом шестимісячний термін, позивачка із заявою до нотаріальної контори не зверталася, у зв'язку з хворобою. Як убачається з довідки Полтавського облонкодиспансеру від 18.04.2013 року, позивачка знаходилася там на стаціонарному лікуванні в період з 18.04. по 22.04.2013 року, де їй також було проведене оперативне втручання. Як визначено ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведену позивачкою причину, через яку вона пропустила визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд знаходить поважною, оскільки це пов'язано із її хворобою, що підтверджується належними доказами у справі, і даний факт мав місце у період цього строку. При цьому, заперечення відповідача стосовно того, що позивачка звернулася до суду через тривалий час, а до нотаріуса не зверталася, є безпідставними і не мають значення для вирішення справи відповідно до положень ст. 1272 ЦК України.

Outcome: approved