Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

12 серпня 2015 року позивач звертаючись до суду із даним позовом до [PERSON] зіслався на те, що 14 лютого 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на картковий рахунок останньої було надано кредит з оплатою відсотків згідно умов та правил надання банківських послуг. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача. Відповідач умов договору не дотримувалася, до теперішнього часу борг не погасив, у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року заборгованість за вищевказаним договором становить 10324,28 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту (далі кредитний договір) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до кредитного договору здійснив видачу кредитної картки зі встановленим лімітом в користування [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. На порушення договірних зобовязань відповідач отримані грошові кошти не повертає. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити кредитору\~суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір відсотків, який зазначено в договорі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Станом на 30 червня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором згідно розрахунку банку по вищезгаданому договору складає 10324 (десять тисяч триста двадцять чотири ) грн. 28 коп. з них: - 3993,19 грн. - заборгованість за кредитом; - 4243,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; - 1357,52 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 250,00 грн. штраф (фіксована частина); - 479,73 грн. штраф (процентна складова). Як встановлено судом вище, відповідач зобовязаний виконувати взяте на себе грошове зобовязання, однак ухиляється. Судом перевірено надані позивачем розрахунки щодо основного боргу, нарахованих відсотках, які відповідають вимогам закону, вони у зазначених розмірах підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved