Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

14.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком по [ADDRESS]. Вимоги позивач мотивував тим, що він є власником житлового будинку, по [ADDRESS]. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 06.04.2016 року та від 22.05.2017 року, у даному житловому зареєстровані та проживають - власник [PERSON], дружина [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON], теща [PERSON] Однак, на даний час, крім вищезазначених осіб, в житловому будинку зареєстрований [PERSON], хоча фактично з травня 2015 року та по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являється. На даний час у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об'єктивно порушуються його права. В травні 2015 року відповідач поїхав у невідомому мені напрямку, зв'язку я з ним позивач не має, тому змушений звернутися за захистом свої прав до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст.74 ч.5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явився. Судова повітка повернулася з відміткою, що за зазначеною адресою відповідач не проживає. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, власником якого є [PERSON] (а.с.8-11). Даний факт також підтверджується довідкою Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району, Полтавської області № 02-22/191 від 06.04.2016 року (а.с.7). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 06.04.2016 року та від 22.05.2017 року, у житловому будинку по [ADDRESS], зареєстровані та проживають - власник [PERSON], дружина [PERSON], донька [PERSON], онука [PERSON], теща [PERSON] (а.с.12,13). Як вбачається з довідок Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 06.04.2016 року та 22.05.2017 року, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO], хоча фактично з травня 2015 року та по даний час в зазначеному будинку не проживає (а.с.14,15). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Outcome: approved