Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

14 вересня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] , поданий в особі представника [PERSON] , до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога», третя особа: Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, про скасування державної реєстрації договору оренди землі із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАТ № 795776 від 02 березня 2016 року у її приватній власності є земельна ділянка площею 6,5276 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:01:015:0009, розташована на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, рішення про державну реєстрацію права власності внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно з індексним № 28588194 від 04 березня 2016 року державним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАТ № 795777 від 02 березня 2016 року на праві приватної власності їй, [PERSON] , належить земельна ділянка площею 1,188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:02:012:0034, розташована на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, рішення про державну реєстрацію права власності внесено до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно з індексним № 28587914 від 04 березня 2016 року державним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В.. Після отримання права власності в порядку спадкування за законом вона, [PERSON] , дізналась про наявність обмежень у користуванні земельними ділянка з боку сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога». Так, на земельну ділянку [PERSON] площею 6,5276 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:01:015:0009 існує інше речове право у вигляді її оренди СВК «Перемога» на підставі договору оренди землі від 11 січня 2014 року, укладеного, нібито, покійним батьком [PERSON] - [PERSON] та СВК «Перемога» строком на п`ятнадцять років, індексний № 12153774 внесений 03 квітня 2014 року державним реєстратором Василівського РУЮ Запорізької області Малюгою Ю.А.. Крім того, на земельну ділянку площею 1,188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:02:012:0034 також існує інше речове право у вигляді її оренди СВК «Перемога» на підставі також договору оренди землі від 11 січня 2014 року, укладеного, нібито, покійним батьком [PERSON] - [PERSON] та Відповідачем строком на п`ятнадцять років, індексний № 12154742 внесений 03 квітня 2014 року державним реєстратором Василівського РУЮ Запорізької області Малюгою Ю.А. Оскільки вона, [PERSON] , не є стороною зареєстрованого правочину і в неї немає екземпляру угоди, вона звернулась до СВК «Перемога» та отримала від нього копію договору оренди земельної ділянки площею 6,5276 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:01:015:0009, із додатками до нього, укладеного 11 січня 2014 року між покійним батьком [PERSON] - [PERSON] - та СВК «Перемога». Побачивши, що підпис батька в Договорі підроблений, [PERSON] звернулась до суду з позовом до СВК «Перемога» про визнання недійсним Договору та зобов`язання повернути земельну ділянку площею 6,5276 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:01:015:0009. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року у справі № 311/730/17 було відкрито провадження. Під час судового розгляду справи № 311/730/17 [PERSON] було уточнено позов та поставлено питання про визнання також недійсним договору оренди земельної ділянки площею 1,188 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2320955700:02:012:0034, із додатками до нього, укладеного 11 січня 2014 року між покійним батьком [PERSON] - [PERSON] та СВК «Перемога». Питання про скасування державної реєстрації договорів із вилученням з реєстру даних із закриттям розділу [PERSON] не ставилось. Позивач [PERSON] вважає, що державна реєстрація договорів є незаконною, а тому підлягає скасуванню із вилученням з реєстру даних та закриттям розділу, оскільки,: виходячи зі змісту п.48 копій Договору-1 та Договору-2, договір укладено у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких видається Орендодавцю, другий - Орендареві, третій зберігається у державному органі, що провів його державну реєстрацію. [PERSON] не є стороною Договору-1 та Договору-2, у неї немає екземпляру цих угод. Після смерті батька [PERSON] в його документах екземплярів Договору-1 та Договору-2 вона не знайшла. Під час судового розгляду цивільної справи № 311/730/17 Василівський районний суд Запорізької області ухвалою від 01 вересня 2017 року витребував з відділу Державної реєстрації Василівської РДА Запорізької області, як державного органу, який проводив реєстрацію Договору-1 та Договору-2, наявні оригінали екземплярів Договору-1 та Договору-2. На виконання вищезазначеної ухвали суду 29 вересня 2017 року голова Василівської РДА Запорізької області надав дві облікові справи, які були досліджені в судовому засіданні, та в яких оригінали 2-х екземплярів вищевказаних договорів також відсутні, а є лише їх копії. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області у справі № 311/730/17 від 16 травня 2017 року були також витребувані у Відповідача його екземпляри спірних договорів, але 30 липня 2017 року представник Відповідача надав пояснення, в яких зазначив, що під час інвентаризації також не виявив оригіналів спірних договорів. Отже, під час розгляду цивільної справи № 311/730/17 було встановлено відсутність жодного з екземплярів Договору-1 та Договору-2. Позивач [PERSON] вважає, що при укладанні Договору-1 та Договору-2 не було дотримано передбачену законом письмову форму договору, оскільки позивачка вважає, що її батько [PERSON] , як власник земельних ділянок на той час, спірні договори не підписував, будь-кого у передбаченому законом порядку на вчинення такої дії не уповноважував, в подальшому укладені від його імені договори [PERSON] . не схвалює, а перевірити факт укладання Договору-1 та Договору-2 саме письмово неможливо через відсутність оригіналів жодного з екземплярів цих договорів. Позивач [PERSON] вважає, що під час державної реєстрації Договору-1 та Договору-2 було порушено вимоги Закону щодо надання державному реєстратору оригіналів Договору-1 та Договору-2, оскільки вони відсутні у державного реєстратора Василівської РДА Запорізької області, а наявні тільки копії Договору-1 та Договору-2 завірені СВК «Перемога». В даному випадку державний реєстратор мав би відмовити СВК «Перемога» у проведенні державної реєстрації Договору-1 та Договору-2. У зв`язку з чим, позивач [PERSON] звертається до суду з позовом, в якому просить: 1) скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 6,527 га, кадастровий номер 2320955700:01:015:0009, укладеного 11 січня 2014 року між [PERSON] та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перемога (код ЄДРПОУ 30000832) з вилученням даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з закриттям розділу (індексний номер 12153774 від 03 квітня 2014 року); 2) скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 1,188 га кадастровий номер 2320955700:02:012:0034, укладеного 11 січня 2014 року між [PERSON] та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перемога (ЄДРПОУ 30000832) з вилученням даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з закриттям розділу (індексний номер 12154742 від 03 квітня 2014 року). Судові витрати покласти на СВК «Перемога». 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А. (а.с.38). 14 листопада 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов відзив на позов. складений представником відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» в особі адвоката Норочевського О.О. (а.с.43-44,59). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 року, відповідно до Розпорядження №21 від 26.02.2019 року, у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Степаненко Ю.А - дана цивільна справа №311/3223/18 (провадження №2/311/119/2019) розподілена судді Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В. (а.с.73). Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В. від 04 березня 2019 року цивільну справу № 311/3223/18 за позовом [PERSON] до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога», третя особа: Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, про скасування державної реєстрації договору оренди землі із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу - прийнято до свого провадження та визначено проведення судового розгляду даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження (а.с.74). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 травня 2019 року за результатами проведення підготовчого судового засідання, - закрито підготовче провадження по справі № 311/3223/18 за позовом [PERSON] до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога», третя особа: Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, про скасування державної реєстрації договору оренди землі із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу, та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.99). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 08 липня 2019 року залишено без розгляду заяву представника позивача адвоката Першина В.М., підтриману позивачем [PERSON] , про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Василівську районну державну адміністрацію Запорізької області (а.с.112,115-116). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Першин В.М. заявлений позов в редакції від 13.09.2018 року підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. В судовому засідання представник відповідача СВК «Перемога» - адвокат Норочевський О.О. позов не визнав, заперечує проти заявлених [PERSON] позовних вимог до СВК «Перемога», підтримав при цьому раніше поданий відзив на позовну заяву в реадкції від 12.11.2018 року (а.с.43-44). В обгрунтування заперечень відповідача представник зазначає, що позивачем [PERSON] неправильно обрано спосіб захисту своїх прав. У пред`явленому позові [PERSON] просить скасувати державну реєстрацію договорів оренди, при цьому не ставить питання про визнання спірних догорів недійсними або не оскаржує рішення державного реєстратора про їх реєстрацію. Відповідач вважає, що обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту прав не відповідає способам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому він не може бути застосований шляхом задоволення позовних вимог. Сама по собі державна реєстрація спірних договорів оренди не може порушувати права та інтереси [PERSON] їх гіпотетично може порушувати саме ці договори (які з її точки зору є недійсними, але не визнані такими в судовому порядку) або рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, яке випливає з них. Також представник відповідача СВК «Перемога» в особі Норочевського О.О. зазначає, що позов подано до неналежного відповідача.Оскільки СВК «Перемога» не приймав рішення про державну реєстрацію спірних договорів та не здійснював її, а державна реєстрація була проведена Реєстраційною службою Василівського районного управління юстиції Запорізької області, а тому з урахуванням наведеного вважають, що позовні вимоги [PERSON] не можуть бути задоволені та просять відмовити [PERSON] у задоволенні позову до СВК «Перемога» у повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи Василівської районної державної адміністрації Запорізької області не зявився, про день та час судового огляду був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте суду надано клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, у зв`язку з учбовою відпусткою представника, позовні вимоги підтримують, не заперчують проти їх задоволення (а.с.130,131). Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача [PERSON] та її представника в особі адвоката Першина В.М. на обґрунтування заявлених позовних вимог, пояснення представника відповідача СВК «Перемога» в особі адвоката Норочевського О.О., дослідивши матеріали цивільної справи № 311/3223/18, повно та всебічно з`ясувавши обставини даної справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога», третя особа: Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, про скасування державної реєстрації договору оренди землі із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу, позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст.ст.10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі, відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Судом встановлено, що 11.01.2014 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем СВК «Перемога» в особі голови Грищука [PERSON] було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого строком на 15 (п`ятнадять) років передано орендарю в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 6,5276 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки - 2320955700:01:015:0009 та копія договору оренди земельної ділянки міститься в матеріалах справи (а.с.19-20). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерхоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №54554224, сформованої державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 04.03.2016 року вбачається, що земельна ділянка загальною площею 6,5276 га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2320955700:01:015:0009, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перебуває в оренді СВК «Перемога» на підставі Договору оренди землі б/н від 11.01.2014 року строком на п`ятнадцять років, орендар: СВК «Перемога», орендодавець: [PERSON] , номер запису про інше речове право №:13556397, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер №28588194 від 04.03.2016 року, державний нотаріус Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. (а.с.12-13). Як вбачається з наданої позивачем копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №19968435, сформованого 03.04.2014 року Реєстраційною службою Василівського районного управління юстиції Запорізької області, - земельна ділянка загальною площею 6,5276 га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2320955700:01:015:0009, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - перебуває в оренді СВК «Перемога», на підставі Договору оренди землі б/н від 11.01.2014 року, сторони: орендодавець - [PERSON] , орендар - СВК «Перемога», строком дії: на п`ятнадцять років, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, додаткові відомості: після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк на тих же умовах (а.с.14). Крім того, 11.01.2014 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем СВК «Перемога» в особі голови Грищука В.І. також був укладений Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер - 2320955700:02:012:0034, відповідно до якого строком на 15 (п`ятнадять) років передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,1880 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, та копія вказаного договору оренди земельної ділянки міститься в матеріалах справи (а.с.23-24). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерхоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №54553313, сформованої державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 04.03.2016 року вбачається, що земельна ділянка загальною площею 1,1880 га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки - 2320955700:02:012:0034, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перебуває в оренді СВК «Перемога» на підставі Договору оренди землі б/н від 11.01.2014 року строком на п`ятнадцять років, орендар: СВК «Перемога», орендодавець: [PERSON] , номер запису про інше речове право №:13556190, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер №28587914 від 04.03.2016 року, державний нотаріус Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. (а.с.16-17). Як вбачається з наданої позивачем копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №19970238, сформованого 03.04.2014 року 15:35:02 Реєстраційною службою Василівського районного управління юстиції Запорізької області, - земельна ділянка загальною площею 1,188 га,у тому числі рілля 1,188 га, кадастровий номер земельної ділянки - 2320955700:02:012:0034, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - перебуває в оренді СВК «Перемога», на підставі Договору оренди землі б/н від 11.01.2014 року, сторони: орендодавець - [PERSON] , орендар - СВК «Перемога», строком дії: на п`ятнадцять років, з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою, додаткові відомості: після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк на тих же умовах (а.с.18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області від 03.08.2019 року, за актовим записом № 29 (а.с.10). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 02 березня 2016 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, [PERSON] , позивач у справі, на праві приватної власності належить спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді земельної ділянки загальною площею 6,5276 га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки - 2320955700:01:015:0009. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту про право власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №136, виданого Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області 27 грудня 2001 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за №147, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 02 березня 2016 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, Римар Наталії [PERSON] , позивачу по справі, на праві приватної власності належить спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді земельної ділянки загальною площею 1,1880 га, яка знаходиться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області. Кадастровий номер земельної ділянки - 2320955700:02:012:0034. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного Акту про право власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів нав право приватної власності на землю за №356, виданого Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області 27 лютого 2002 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано [PERSON] , та зареєстровано в реєстрі за №148, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.15). Проаналізувавши виниклі правовідносини, суд встановив наступне. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно статті 125 ЗК України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у підпункті в) п.18 Постанови від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з 01.01.2002 року відповідно до ст.125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02.05.2009 року у відповідності із Законом України від 05.03.2009 року № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України), одержані ними до 01.01.2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Отже, право власності, користування земельною ділянкою може бути набуте громадянином лише в порядку, передбаченому Земельним Кодексом або іншими законами України та підтверджено відповідними доказами. Як встановлено в судовому засіданні та відповідачем не оспорюється, позивачці [PERSON] на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належать: земельна ділянка площею 6,5276 га., кадастровий номер 2320955700:01:015:0009 та земельна ділянка площею 1,1880 га, кадастровий номер 2320955700:02:012:0034, які знаходяться на території Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11,15). Разом з тим, суд вважає, що при зверненні [PERSON] до суду з позовом про скасування державної реєстрації вищевказаних договорів оренди земельних ділянок із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу, позивачем обраний спосіб захисту своїх прав, який не відповідає вимогам Закону, виходячи з наступного. Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до положень ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина 1). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (частина 4). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина 6). За змістом статті 4 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Загальний перелік таких способів захисту прав та інтересів визначено в приписах ст.16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Звертаючись до суду з позовом про скасування державної реєстрації договорів оренди землі із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу, позивачем [PERSON] обраний спосіб захисту своїх прав, який не відповідає вимогам статті 16 ЦК України та способам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виходячи з наступного. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Пунктом г ч.3 ст.152 ЗК України визначено спосіб захисту прав на земельні ділянки у спосіб визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У змісті заявлених позовних вимог позивач [PERSON] просить суд скасувати державну реєстрацію спірних договорів оренди землі з вилученням даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права з закриттям розділу та свої вимоги позивач обгрунтовує незаконністю їх державної реєстрації та відсутністю жодних з екземплярів цих договорів оренди, що є, на думку позивача, недотриманням письмової форми правочину. Проте, виходячи із змісту ст.ст.26,37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» особа, яка не погоджується із записом про реєстрацію права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, має можливість захисту свого права наступним чином, а саме: шляхом визнання недійсним або скасування судом документів, які стали підставою для здійснення державної реєстрації права; шляхом скасування судом або Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про реєстрацію права; шляхом скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. При цьому, останній спосіб самостійно не використовується, а є похідним разом з першим або другим. У позовній заяві [PERSON] просить суд скасувати державну реєстрацію спірних договорів, проте дані вимоги є некоректними, оскільки при цьому позивачем не ставиться питання про визнання спірних догорів недійсними або не оскаржує рішення державного реєстратора про їх реєстрацію. Натомість, за раніше пред`явленим до суду позивачкою [PERSON] позовом до СВК «Перемога», про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20.09.2018 року у цивільній справі № 311/730/17, даний позов залишений судом без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] в судові засіданні без поважних причин, від яких не надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та безпосередньо підтверджено в судовому засіданні стороною позивача. Дана ухвала суду сторонами не оскаржена та набрала законної сили - 05.10.2018 року. Обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів не відповідає способам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому він не може бути застосований шляхом задоволення позовних вимог. Сама по собі державна реєстрація спірних договорів оренди не може порушувати права та інтереси [PERSON] , тому позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки позивачем [PERSON] неправильно обрано спосіб захисту своїх прав. В судовому засіданні позивачем [PERSON] та/або її представником адвокатом Першиним В.М. під час розгляду даної справи, суду не надано судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання спірних договорів оренди земельних ділянок - недійсними та вказані обставини позивачем в ході судового розгляду даної справи жодними належними та допустимими доказами не доведено. Крім того, слід зазначити, що позивачем [PERSON] позов подано до неналежного відповідача, оскільки виходячи із змісту ч.1 ст.4 ЦПК України обов`язковими умовами захисту прав шляхом повного або часткового задоволення позовних вимог є наявність сукупності таких умов: 1) наявності у позивача певного права або інтересу; 2) факту порушення цього права або інтересу; 3) здійснення такого порушення внаслідок дії чи бездіяльності саме відповідача. Та враховуючи ті обставини, що СВК «Перемога» не приймав рішення про державну реєстрацію спірних договорів оренди земельних ділянок та не здійснював її, оскільки державна реєстрація була проведена саме Реєстраційною службою Василівського районного управління юстиції Запорізької області, а тому СВК «Перемога» є неналежним позивачем у справі, та будь-яких позовних вимог до відповідача СВК «Перемога» позивачем [PERSON] не заявлено. Враховуючи наведене, позивачем [PERSON] належно не обгрунтовано та не доведено порушення її прав саме відповідачем по справі СВК «Перемога». Відповідно до роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду , обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Європейський суд справ людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Також, Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які позивач [PERSON] посилається як на підставу заявлених позовних вимог, належних доказів порушення цивільних прав саме за предметом заявленого нею позову до СВК «Перемога» позивачем не подано, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Аналізуючи в сукупності докази, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, враховуючи, що належні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, заявлених саме до відповідача СВК «Перемога», позивачем суду не надано, тому суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог до СВК «Перемога», а тому в задоволенні позову [PERSON] до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога», про скасування державної реєстрації договору оренди землі із вилученням даних з реєстру з закриттям розділу, слід відмовити у повному обсязі за вищенаведеними підставами. Згідно з ч.ч.1,2,6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України, а тому, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд також відмовляє позивачу [PERSON] у задоволенні вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Outcome: dismissed