overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 29 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 82 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дитина, яка є неповнолітньою: [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні відносини припинені з листопада 2015 року. Причиною розпаду сімї є різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довіря. В результаті чого між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Також вказує, що проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дитини та майнового характеру немає. Їх шлюб набув формального характеру. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище Львівська. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 29 вересня 2003 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 82 (а.с.4). У сторін є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 12.10.2012 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №1069. Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з кінця 2015 року. Спору про поділ майна не має. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.10.2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1069, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 301849 (а.с.4). Від шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що відповідач не змінювала прізвище під час державної реєстрації шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 20.03.1999 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №77. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.03.1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ворошиловського району м.Донецька, актовий запис №77, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.15). Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.5,6). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачем не ставиться питання щодо зміни прізвища, тому суд залишає їй прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

13 жовтня 2016року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання, особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і свої доводи обґрунтовує тим, що вона є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 30 травня 1995 р. У вище вказаному будинку зареєстрований її син [PERSON], який за вказаною адресою не проживає з 01 липня 2015року. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 Житлового кодексу України, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення понад одного року. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 30 травня 1995р. /а.с.9-12/ У вище вказаному будинку зареєстрований син позивача [PERSON], [INFO]./а.с.7/ Згідно акту квартального комітету від 29 вересня 2016року у будинку [ADDRESS] [PERSON], [INFO] не мешкає з 01 липня 2015року./а.с.8/ Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у зазначеному будинку понад одного року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2001 року, актовий запис № 1243 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 11). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1982 року, актовий запис № 3859, від якого неповнолітніх дітей не мають. З січня 2004 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з постійно виникаючими сварками через різні характери. Відповідач створив іншу сім*ю. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, задовольнивши позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі (а.с.3) Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 28).З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 06 листопада 1982 року зареєстрували шлюб (а.с. 22), від якого неповнолітніх дітей не мають. З січня 2004 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з постійно виникаючими сварками через відсутність взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Відповідач у теперішній час проживає з іншою сім*єю. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 10 червня 2006 року зареєстрували шлюб, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.17), позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 10 червня 2006 року зареєстрували шлюб у відділ РАЦС по м.Костянтинівка Донецької області про що зроблений а/з № 157 від 10.06.2006 року зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2006 року (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.6). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON], на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 17.08.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 700,00 грн. терміном дії, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 16\~358,47 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON]О, було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 700,00 грн. терміном дії, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 02.08.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 16\~358,47 грн., яка складається з: -5\~755,68 грн. заборгованість за кредитом; -1\~299,24 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -1\~580,95 грн. заборгованість по пені за прострочене зобовязання; -1\~350,00 грн. заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -755,16 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

13 жовтня 2016 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням поданих уточнень, просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 09 листопада 1996 р. Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 39. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося. Причиною тому стали сварки подружжя, повязані з зловживанням відповідачем алкоголем. На даний час сторони хоч і мешкають разом, однак подружні стосунки не підтримують. Позивач до зали судових засідань не зявилась, надавши заяву в якій висловилась щодо підтримання позовних вимог та розгляду справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 09 листопада 1996 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 39, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження, серії І-ВЛ № 024278, виданим 09.11.1996 р. Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.3). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 044534, виданим Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 12. (а.с.5). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

13 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 грудня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №45. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 грудня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №45 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved