Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

14 серпня 2020р. позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Зазначила, що 17.09.2010 зареєструвала шлюб з відповідачем; від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] ; шлюб існує формально та його збереження суперечить інтересам позивача. Позивач до судового засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності; вказала, що сумісне господарство з відповідачем не ведеться з березня 2019р.; після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати разом з нею; майновий спір відсутній; судові витрати просила покласти на себе; після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач до судових засідань 06.11.2020, 07.12.2020 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надійшло. До позовної заяви долучена нотаріально посвідчена заява [PERSON] ,в якій він проти розірвання шлюбу не заперечував, вказав, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати разом з позивачем, майновий спір відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2010 між позивачем та відповідачем у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, актовий запис №431 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство з березня 2019р., майновий спір відсутній, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з позивачем, клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. При поданні позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., який вона просила покласти на себе.

Outcome: approved