Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому прохала стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» на її користь 8588,85 грн. в рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.12.2015 року по дату ухвалення рішення судом. Мотивувала тим, що з 15.08.2012 року по 30.11.2015 року працювала у названому навчальному закладі сестрою медичного здоровпункту. Наказом № 86-к від 30.11.2015 року була звільнена з роботи за угодою сторін. Всупереч вимогам ст. 116 КЗпПУ у день звільнення відповідач не провів з нею остаточний розрахунок не виплатив заборгованість по заробітній платі у сумі 8588,85 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримувала, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Пояснила, що роботодавець тривалий час не виплачував заробітну плату вчасно та у повному обсязі, а потім і взагалі перестав сплачувати. По цій причині вона змушена була звільнитися. Неодноразово їй обіцяли провести остаточний розрахунок, але потім в бухгалтерії повідомили, що коштів немає. У судове засідання представник відповідача - Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління», не з»явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов до суду не направив, про причину неявки суд не повідомив. За згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Приватним вищим навчальним закладом «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» з 15.08.2012 року по 30.11.2015 року. На підставі наказу ректора № 61-к від 10.08.2012 року вона була прийнята на посаду сестри здоровпункту з 15.08.2012 року на неповний робочий день з оплатою праці відповідно до відпрацьованого часу з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. Згідно наказу № 86-к від 30.11.2015 року звільнена з займаної посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпПУ. Після звільнення [PERSON] не працює. В день звільнення роботодавець не виплатив позивачу всіх сум, які належали їй від установи, тобто не провів остаточний розрахунок з працівником. З довідок від 04.12.2015 року № 174, № 14 від 01.02.2016 року, наданих відповідачем вбачається, що заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] за період з червня 2015 року по листопад 2015 року складає 8588 грн. 85 коп. Середньомісячна заробітна плата за останні два місяці перед звільненням становила 2374,38 грн., середньоденна 113,07 грн. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 3 ст.10, ч.1 та ч.3 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Ч.1ст.117 КЗпПУ встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Затримка розрахунку з [PERSON], починаючи з 1.12.2015 року ( як про це прохає позивач) і по день ухвалення судового рішення - 09.02.2016 року , склала 71 дні (31+31+9). Наявність заборгованості по виплаті заробітної плати відповідач не заперечує і підтвердив своєю довідкою. З огляду на викладене, суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача: 8558,58 грн. у відшкодування заборгованості по заробітній платі; 8027.97 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку (113,07х71=8027.97). Всього підлягає до стягнення 16586.55 грн. (8558.58 + 8027.97 =16586.55) Таким чином, позов задоволено повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов задоволено на суму 16586.55 грн., то відповідно до ставок судового збору для юридичний осіб за позовну заяву майнового характеру, які діяли на день подачі позову, з відповідача на користь держави стягується 1218 грн.00 коп. Відповідно до п.2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. З огляду на вказану норму допускається до негайного виконання виплата заробітної плати у сумі 2374. 38 грн.

Outcome: approved