Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

14 жовтня 2013 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей , зазначивши, що з 2006 р. позивач підтримувала фактичні шлюбні відносини з відповідачем .08.12.2007 р. позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у позивача та відповідача народилися діти - донька [PERSON],[INFO], та донька [PERSON] ,[INFO].По досягненні донькою [PERSON] 2 місячного віку , шлюбні відносини з відповідачем припинені та відповідач перейшов жити до своєї матері за адресою: [ADDRESS].Позивач та відповідач на цей час не працювали, що призвело до того , позивач з відповідачем вирішили, що старшій донці [PERSON] краще буде жити у матері чоловіка ,оскільки вона на той час мала змогу забезпечити дитину дитячим садком. Згодом відповідач фактично створив нову сім'ю. З січня 2013 р. відповідач почав створювати позивачу перешкоди у спілкуванні х сумісною дочкою [PERSON].Беручи до уваги , що з позивачем проживає та знаходиться на утриманні спільна з відповідачем молодша донька [PERSON] , позивач вважає, що сестри мають жити і виховуватися в одній сім'ї , проживання доньки [PERSON] з позивачем відповідає інтересам дитини.Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо місця проживання доньки [PERSON]. Ніяких виняткових обставин ,які б були підставою для розлучення дитини з позивачем не існує. Оскільки позивач бажає, щоби обидві сумісні діти проживали з позивачем, то позивач вважає необхідним забезпечити дітей матеріально, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Позивач просить визначити місце проживання доньки [PERSON],[INFO], передавши її на утримання та виховання за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу ) відповідача ,але не менше ніж 30 № прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно , починаючи із дня подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття (а.с.3,56). Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначивши, що з позивачем припинили шлюбні відносини з 2010 р. із-за розгульного образу життя позивача. Він приводив дочку до позивача в липні 2012 р.,але дитина повернулася від матері грязна, з вошами .Позивачу зупинили виплати на дітей, тому позивачу стала потрібна дитина. Дитиною матір не цікавилася протягом 3 років. Зараз дитина стала самостійною , зміна місця проживання буде травмувати психіку дитини. Дитина відвідує логопеда, відвідує дитсадок. Він не перешкоджав спілкуванню матері з дитиною.Тільки з січня 2012 р. він був проти проживання з дитини з матір'ю.За три роки позивач бачилася з дитиною 3-4 рази на рік , а дитина була у матері тільки 2 рази. Він має у власності частину двокімнатну квартиру, в якій проживає він, його дружина , донька [PERSON], син дружини [PERSON]. Представник органу опіки та піклування виконкому Красноарміської міської ради позовні вимоги не визнав , пояснивши, що на комісії з питань захисту прав дитини розглядали питання про місце проживання дитини та прийнято рішення, що дитина повинна проживати з батьком. Позивача позбавили соціальних виплат у жовтні у зв'язку з нецільовим використанням допомоги при народженні дитини.Проживання дитини з батьком буде відповідати інтересам дитини . Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача , представника третьої особи, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено , що з 2006 р. позивач [PERSON] підтримувала фактичні шлюбні відносини з відповідачем [PERSON] .08.12.2007 р. позивач уклала шлюб з відповідачем (а.с.6). Від шлюбу у позивача та відповідача народилися діти - донька [PERSON],[INFO], та донька [PERSON] ,[INFO](а.с. 7,8). В судовому засіданні встановлено , що по досягненні донькою [PERSON] 2 місячного віку, тобто з травня 2010 р. , шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Донька [PERSON] ,[INFO] залишилася проживати з батьком відповідачем [PERSON] , а донька [PERSON] ,[INFO], залишилася проживати з матір'ю позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). [INFO] позивач [PERSON] народилася сина [PERSON] , батько записаний зі слів матері, про пояснила у судовому засіданні позивач (а.с. 36). В теперішній час позивач [PERSON] , дочка [PERSON] ,[INFO], та співмешканець позивача [PERSON] проживають разом в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36,37). Відповідач [PERSON] , донька [PERSON],[INFO], дружина відповідача [PERSON]та син дружини відповідача [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.96). Позивач [PERSON] та її співмешканець [PERSON] працюють у СПД [PERSON] менеджером з продаж та будівельником відповідно, але трудові договори не зареєстровані у центрі зайнятості (а.с. 38,41,32).Заробітна плата [PERSON] у середньому в місяць складає 1 498,63 грн.(а.с. 38), заробітна плата [PERSON] у середньому в місяць складає 1403,50 грн.(а.с. 41). За місцем проживання та роботи позивач [PERSON] , [PERSON] характеризуються добре (а.с.37,39,40,), позивач [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.с. 34). Відповідач [PERSON] працює гірничим робітником підземним в ТОВ «Краснолиманське», його заробітна плата у середньому в місяць складає 5 086,06 грн. (а.с. 98), за місцем проживання та роботи характеризується добре (а.с.99-100). Дитина [PERSON],[INFO], відвідувала ДОУ № 30 «Голубок » ПАТ «ШУ «Покровське» з вересня 2011 р. по січень 2013 р.Дитина проживала за адресою: [ADDRESS] сумісно з батьком [PERSON] , бабусею [PERSON] та прабабусею [PERSON], в дитячий садок двічинку приводили батько та бабуся , оплату за відвідування дитсадка також провадили вони. За час перебування дитини у дитсадку ніяких претензій до батька та бубусі не було,дитина відвідувала дитсадок чиста , охайна, доглянута. Мама [PERSON] участі в житті дитсадка не приймала та за увесь час перебування дитини у дитячому садку вихователі бачили її тільки один раз під час Новорічного свята (а.с. 101) В теперішній час дитина [PERSON],[INFO], відвідує дисадок № 42 «Золотий півник» з 27.02.2013 р. , завжди охайна , одягнута у якісній одяг та взуття , дитина доглянута , приходить з дому у гарному настрої, слідів насильства та покарань не спостерігається , до їжі відноситься достатньо спокійно , апетит хороший , забезпечена до занять всіма посібниками та матеріалами, за час перебування у садку рідна мати жодного разу не з»явилася , за відвідування дитячого садка [PERSON] несуть відповідальність батько та його жінка (а.с. 97). В судовому засіданні встановлено , що після припинення шлюбних відносин з 2013 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] стали виникати періодично конфліктні ситуації по питанню виховання дитини та місця її проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що один рік не була у дитсадку у дочки [PERSON],тому , що її не повідомили до якого садку ходить дитина .Вона дзвонила до трьох дитсадків, але дитини не знайшла. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона спілкується з позивачем. Їй відомо, що старша дитина проживає окремо від матері. Діти позивача охайні, доглянуті .Зі слів позивача , їй відомо , що батько не дає дитину матері. Позивач веде нормальний спосіб життя , спиртні напої не вживає, не веде аморального способу життя.Діти були без вошей, діти чисті , охайні .Позивач у матеріальному плані забезпечена , позивач працює, у квартирі позивача є усі наявні умови для дітей. У квартирі зроблено ремонт, нові меблі, є іграшки для дітей. У квартирі позивача проживають позивач, співмешканець, двое дітей ,інших осіб не бачила. Перепон для проживання доньки старшої з матір'ю не має. Позивача знає близько року, у квартирі за цей час була три-чотири рази у місяць.Позивач казала, що вона дзвонить відповідачу, але то він працює, то він не вдома, позивач брала дитину на неділю до того,як вони стали спілкуватися. Позивач не казала де дитина та чому вона не живе з матір'ю. Обговорювалося питання , що матір любить дитину, бажає, щоби дочка жила з нею.Позивач казала, що протягом усього часу 3 років відповідач перешкоджав спілкуванню з дитиною. Виплата грошової допомоги припинили із-за неупередженості органу опіки,т.я. у квартирі були старі меблі, не було ремонту. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач її невістка. Позивач стала проживати з її сином з жовтня 2012 р.Їй було відомо , що у позивача є троє дітей .Позивач казала, що між нею та відповідачем була домовленість , що старша дочка буде проживати з батьком до школи,а коли буде час йти до школи , то дочка будить жити з матір'ю. Виплату припинили у зв'язку з тим, що у совбесі працює її колишня невістка ,яка жила неофіційно з її сином та розійшлася з її сином. Претензії до позивача виникли після того ,як її син став жити з позивачем. У квартирі є усі умови. Позивач любить дітей, купує іграшки, продукти харчування.Позивач не зловживає спиртними напоями , не вживає наркотичних засобів.Підстав для розлучення позивача з дитиною немає. Позивач та її діти достатньо забезпечені у матеріальному та житловому плані. Їй невідомо ,хто батько дітиини - сина позивача . ЇЇ син сказав, що це його дитина.Син давно бажав записати дитину на своє ім'я , але потрібно було встановлювати батьківство ,а позивач була у шлюбі. Позивач часто їздить до неї, часто забирає дітей на неділю. [PERSON] часто буває у неї. У березні 2013 р. позивач просила у неї гроші, щоби поїхати до доньки [PERSON]. Син казав, що забирали [PERSON] до себе. Позивач казала, що відповідач не дає дитину.З цього питання вона спілкувалася з відповідачем за телефоном , але відповідач відмовився давати дитину. З червня - липня 2013 р. їй відомо, що відповідач припинив давати позивачу дитину, а до цього було усе нормально. Позивач з проханням допомогти по визначенню місця проживання дитини не зверталася . Позивач розповідала, що раніше вона спілкувалася з дитиною, а зараз відповідач не дає дитину . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона дружина відповідача. Дитина проживає з батьком 3 роки.Позивач не приймала участі у вихованні дитини , більше року не спілкується з дитиною.Позивач бажає дитину забрати, щоби отримувати аліменти. Відповідача вона знає з квітня 2011 р., а стали проживати разом з грудня 2011 р. З цього часу за два роки , дитина була у матері 3 рази по 5-6 днів.. Останній раз позивач спілкувалася рік назад., дитину повернула позивач у брудному вигляді .Дитина ходила до дитячого садку рік, а позивач про це не знала. Коли позивач дзвонила , були ситуації коли дитина хворіла, або збиралися на море та їхали на море, тоді позивачу відмовляли у наданні дитини. Позивач почала дзвонити коли справа стала розглядатися у суді. Дитина вважає, що матір вона. Дитина знає, що є мама [PERSON], іноді прослизає у її словах. Ніхто не перешкоджав позивачу спілкуватися з дитиною.Останній раз позивач подзвонила, попросила дати дитину, але не прийшла. На той річний день народження позивач подарила дитині ляльку та дитячий планшет, більше матеріальної допомоги не надавала. Коли дитину давали позивачу , то речі дитини позивач не повертала. Відповідно до Преамбули та ст..3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м.Страсбург 25 січня 1996 р., реєстраційний код 37216/2006 ) дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння , під час розгляду справи судовим органом , що стосується її , наділяється правами , в тому числі й що думці дитини має приділятися належна увага. Відповідно до ст.171 Сімейного Кодексу України дитина має право не те, щоби бути вислуханою батьками , посадовими особами з питань , що стосуються її особисто , а також з питань сім'ї . Дитина , яка може висловити свою думку , має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її виховання , місця проживання. Відповідно до ст.182 ЦПК України малолітні свідки можуть бути допитані у судовому засіданні. Допитана у судовому засіданні у присутності психолога Соловйової малолітній свідок [PERSON],[INFO], показала, що вона проживає з батьком та матір'ю [PERSON], братиком [PERSON]. Маму [PERSON] вона любить, бажає проживати з матір'ю та сестрою [PERSON]. Мама подарунку їй на день народження не дарила. Маму побачила сьогодні , мама обіцяла їй піти на каруселі та купити морозиво. Батько про маму [PERSON] нічого не каже. Один чи два рази була у матері. Вона бажає гратися з сестрою. Брат [PERSON] забирає у неї іграшки. Влітку на море їздила з бабусями [PERSON] та [PERSON]. З мамою [PERSON] на море не їздила. Батько та матір [PERSON] її не кривдять. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала ,що працює в УПТЗ головним державним соціальним інспектором [PERSON] одержує виплати з народження на 3 дитину - [PERSON], та отримує допомогу на інших дітей з 2008 р. 22.08.2008 р., 14.01.2011 р. провадили обстеження по другій дитині , зауважень не було- вдома знаходилося двоє дітей. 19.04.2011 р. позивач звернулася за допомогою на третю дитину. Вони почали виплати. Держінспектор проводить перевірку цільової допомоги. Протягом року не вдалося провести перевірку під різними відмовками з боку матері дитини . 29.01.2013 р. позивача не було вдома, 23.09.2013 р. в квартирі позивача не було дитини [PERSON] , були вдома тільки 2 дітей. Сан-гієнічні умови проживання дітей були не задовільні - у квартирі було неохайні , були таргани ,склали акт соціально-побутових умов проживання . З дитиною постійно знаходиться співмешканець, який також звертався до поліклініки з дитиною. Склалося враження , що є нецільове використання коштів. Питання було винесено на рішення комісії. 30.09.2013 р. рішенням комісії було винесено питання про припинення виплат, т.я матір не могла повідомити адресу місця проживання старшої дитини, не було медичної картки . 15.11.2013 р. виплата допомога при народженні дитини. була поновлена, т.я. у квартирі був наведений порядок , перевірені житлово- побутові умови, дитина отримала медичне обстеження . Звернень сусідів письмових не було. Чіткого переліку товарів для дитини не має, але дитині повинні були створені належні умови для проживання. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач її син. Позивач та відповідач розійшлися. Дитина з двох років поживає з батьком. Матір раз чи два забирала дитину до себе. Матір більше двох років не бачила дитину. На 5 років на день народження матір особисто не привітала дитину, тільки через батька передала подарунок, до квартири не піднялася. На 6 років [INFO] матір дитину зовсім не привітала . На літній відпочинок дитина їздить з бабусями. Батько добре відноситься до дитини. [PERSON] добре грається з сином мачухи [PERSON], вони погодки. Чому батько не узяв дитину та спустився до матері невідомо у день народження дитини ,коли мати приходила,пояснити не може. Чи приводив син дитину до матері ,їй невідомо . Батько ходив на день народження молодшої дитини [PERSON] , дарив подарунки. Невістка не зверталася до неї з питання , що син перешкоджає їй спілкуватися з дитиною. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він співмешканець позивача [PERSON],проживає з нею з жовтня 2012 р., з ними проживають діти позивача [PERSON] та [PERSON]. Відносини з позивачем близькі , нормальні відносини. Дітей він полюбив як своїх, діти його називають батьком. Коли його немає вдома , то [PERSON] плаче. [PERSON] перше слово сказав батько. Він добре відноситься до того, щоби дочка [PERSON] проживала з ними , не заперечує проти цього. У нього була судимість у 2007 р. за бійку , був засуджений до 2 років умовно, строк не порушував , був звільнений від відбуття покарання.Він працює 3-4 дні на будівництві, відпрацьовує по укладенню плитці в м.Красноармійську, працює 8-9 годин. [PERSON] працює менеджером по нерухомості, працює за дзвінками , погоджує з керівництвом , працює 3 три дні у неділю. Коли вона працює, то він знаходиться з дітьми, коли він, а це по вечорам , то з дітьми знаходиться [PERSON]. Син [PERSON] не його син, але він вважає його своїм. На новий рік 2012 р. позивач зустрічалася з дочкою [PERSON], їздила до дочки на день народження. Останні півроку позивач спілкувалася тільки за телефоном , т.я. їй дитину не давали. Він особисто бачив за 1,5 років проживання з позивачем дитину 2-3 рази у себе вдома, разів 5 позивач їздила до дочки. Зі слів позивача вона купувала подарунки, позивач брала гроші для подарунків. Він чув розмови , що матері не давали спілкуватися з дитиною. Неділі дві назад домовлялися про зустріч з дитиною. У тому році та у цьому році позивач просила зустрітися з дочкою, але [PERSON] під відмовками- то машина не працювала, то інше, не давав дитини. Позивач зверталася до виконкому у листопаді 2013 р.У СПД [PERSON] працює будівельником, але неофіційно, без запису у трудовій книжці. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала,що вона старша по будинку , у якому проживає позивач .Позивач протягом того року 2013 позивача з дитиною [PERSON] не бачила. До 2013 р.позивач забирала старшу дочку до себе на дні народження, [PERSON] допомагала вести коляску з молодшою дитиною.Діти позивача охайні. У позивача та дітьми нормальні відносини, ніколи вона не ображала дітей. Вдома у позивача бувала - писали заяву про встановлення газового лічильника , по плату за каналізацію, тобто за родом виконання своїх обов'язків у 2013 р. як старша будинку. Позивач не працює , знаходиться вдома .У 2014 р. у квартирі позивача вона не була. День народження у старшої дитини позивача взимку , але якого числа не знає. Вона давала характеристику , не опитувала сусідів, це її особиста думка, нарікань від сусідів не було. Чому позивач у 2013 р. не давали дитину їй невідомо .Їй невідомо також чи зверталася позивач з питання проживання з нею дитини до органів опіки . Чи працює позивач , то їй це невідомо, вона трудову книжку не вимагала. У квартирі позивача нормальні умови для проживання, позивач дуже привітна ,завжди запрошує до квартири, дітям жити там можливо , діти позивача не брудні , не голодні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна з сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь по справі. Відповідно до ст.213 ЦПУ України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні . Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами , внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру , що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання .Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів , що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.1 ч.2,3 глави 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (учинено у м.Страсбург 25 січня 1996 р., реєстраційний код 37216/2006 ) предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей -підтримка їхніх прав , надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища , при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосується .Для цілей цієї Конвенції розгляд судовим органом справ, що стосується дітей , визначається розглядом сімейних справ , зокрема тих , що пов'язані зі здійсненням батьками своєї відповідальності , наприклад стосовно місця проживання дітей та доступу до них. Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції визначено термін «суб'єкти батьківської відповідальності » - батьки та інші особи чи органи , які мають здійснювати частково або повністю батьківську відповідальність . Відповідно до ст.ст.3,7,8,18,19 Конвенції про права дитини ( ратифіковано Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.91 )в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. мала громадянства. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства » батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину , піклуватися про її здоров'я , фізичний , духовний і моральний розвиток . Відповідно до ст.. 4 Конвенції про контакт з дітьми , підписана 15.05.2003 р.,набрала чинності для України 01.04.2007 р., дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним, такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді , коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з батьків. Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 р. містить принци 6 , за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації , тобто перевага надається матері. Конвенція про права дитини , виходячи з рівності прав матері та батька, у пункті 1 ст.9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню , за винятком випадків , коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків , особиста прихильність дитини до кожного з них , вік дитини , стан її здоров'я дитини та інші обставини , що мають істотне значення . В судовому засіданні встановлено, що конфліктні ситуації по питанню місця проживання дитини між позивачем та відповідачем мають довготривалий характер, та не вирішуються батьками дитини у добровільному порядку. В судовому засіданні встановлено , що й у позивача [PERSON] та й у відповідача [PERSON] створені умови для проживання дитини , за кожним місцем проживання є речі дитини , місце для сну, місце для навчання, книги та іграшки, позивач та відповідач працюють, добре характеризуються по місцю проживання та роботи. Невизначення місця проживання малолітньої [PERSON],[INFO], визиває конфліктні ситуації між батьками дитини , що у свою чергу негативно сприяє на психологічний розвиток дитини. На підставі викладеного ,

Outcome: approved