Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

13 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати їхній з [PERSON] шлюб, зареєстрований 03 березня 1994 року Новогригорівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №3, а також залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Аврам». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу мають дітей, проте у звязку із втратою почуття кохання один до одного збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на те, що з червня 2016 року подружні стосунки з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, позивач вважає, що є підстави для розірвання шлюбу судом. У судове засідання позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила що вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії 1-ФП№066352, виданого повторно 14.04.2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON], 06 вересня 1965року народження, та [PERSON], 28 березня 1971року народження, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 березня 1994року Новогригорівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на «Аврам» (а.с.5). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], 11 серпня 2006року народження. На підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження, виданого ЗАЦС м.Басарабяска, Республіка Молдова, и/н 2004500644638, серія NA-V№1089007 від 08 вересня 2006 року (а.с.а.с.6,7). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами з сімейних відносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України, а також не відповідатиме інтересам їхньої дитини. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що оскільки сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство, сімя фактично розпалася, вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 грн.20коп. (а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 551грн.20коп., підлягає стягненню з відповідача на її користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved