Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

13 травня 2017 року позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 04.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач належним чином зобов'язання по поверненню коштів не виконує. Позивач просить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 38 539 грн. 15 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі, зазначили, що [PERSON] не укладав із банком договору на отримання кредиту і не отримував кредитних коштів та не користувався ними. За клопотанням представника відповідача судом витребовувались докази по справі. За клопотанням позивача ухвалою суду від 01.06.2018 року призначена почеркознавча експертиза з метою з'ясування чи [PERSON] виконано підпис в анкеті-заяві на отримання кредиту чи іншою особою, однак позивач відкликав свою заяву про призначення експертизи, провадження по справі поновлено ухвалою від 05.06.2018 року. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з метою стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитом, мотивуючи своє звернення тим, що 04.11.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, належним чином зобов'язання по поверненню коштів не виконує. На підтвердження своїх вимог надає копії анкети - заяви, умов та правил надання банківських послуг, розрахунку суми заборгованості, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Однак судом неодноразово витребовувались оригінали доказів від позивача на підтвердження своїх позовних вимог, які так і не були отримані. Таким чином, в судовому засіданні не було встановлено наявність договірних відносин між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], які б полягали у отриманні останнім кредитних коштів. Не доведено позивачем також і ті обставини, що [PERSON] звертався до банку із заявою про видачу йому кредиту, що він отримував кредитні кошти та користувався ними. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи міститься також копія обвинувального акту відносно [PERSON], який обвинувачується в тому, що внаслідок зловживання довірою [PERSON] вчинив ряд шахрайських дій з метою заволодіння його коштами через мобільний додаток «Приват 24». Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що ті обставини, що [PERSON] отримав кредитні кошти у позивача та не повернув їх, в судовому засіданні встановлені не були, а тому підстави для задоволення позову у суду відсутні. За таких умов суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed