Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати щомісячних сум аліментів та оплату додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова у справі № 641/11759/15-ц від 12.02.2016 року, шлюб, який був зареєстрований 17.10.2009 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №140, між [PERSON] та [PERSON], було розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також, рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова, від 10.12.2015 року у справі № 641/10645/15-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина\~[PERSON], 16.09.2010 р. н., аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2015 року. Згідно вказаного рішення суду, 10.12.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 641/10645/15-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина\~[PERSON], 16.09.2010 р. н., аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2015 року 13.10.2016 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області було відкрито відповідне виконавче провадження. Як відомо позивачу, [PERSON] протягом 2017 року був офіційно працевлаштований у ТОВ «ВЕНБЕСТ». Згідно зі звітом про відрахування та виплати ТОВ «ВЕНБЕСТ» та довідки наданої ТОВ «ВЕНБЕСТ» державному виконавцю Ленінського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області [PERSON], які міститься в матеріалах відповідного виконавчого провадження, [PERSON] звільнений з 8 грудня 2017 року; заборгованість на дату звільнення складала 999 грн. 23 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості виданого державним виконавцем Луценко А.О. за період з січня 2018 року по березень 2018 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] складає 5010 (пять тисяч десять ) грн., 00 коп. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати щомісячних сум аліментів, надає суду розрахунок пені, яка утворилась за період з січня 2018 року по березень 2018 року та складає 3423 грн. 50 коп. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача 1380 грн. 35 коп. додаткових витрат на дитину. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, до суду надійшла заява від представника позивача з проханням розглянути справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова, від 10.12.2015 у справі № 641/10645/15-ц з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина\~[PERSON], 16.09.2010 р. н., аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2015 року. Згідно з вказаного рішення суду, 10.12.2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 641/10645/15-ц, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина\~[PERSON], 16.09.2010 р. н., аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2015 року Згідно з розрахунком заборгованості виданого державним виконавцем Луценко А.О. за період з січня 2018 року по березень 2018 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] складає 5010 (пять тисяч десять ) грн., 00 коп. Боржник не надав квитанції про сплату аліментів, розрахунок заборгованості державного виконавця не оспорювався. Згідно з ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Суд не погоджується з розрахунком неустойки (пені) від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який був проведений позивачем, у звязку з тим що цей розрахунок проведений у невідповідності до вимог\~ст. 196 СК України\~та правової позиції висловленій в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями\~ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. Сума пені за прострочення [PERSON] сплати щомісячних сум аліментів складає: 1503 (одна тисяча пятсот три грн.) 00 коп., що відповідає такому розрахунку: - січень 2018 року: нарахована сума аліментів 1670 грн. 00 коп. х пеня (1%) х 31 день = 517 грн.70 коп. - сума неустойки (пені); - лютий 2012 року: нарахована сума аліментів 1670 грн. 00 коп х пеня (1%) х 28 днів = 467 грн. 60 коп. - сума неустойки (пені); - березень 2018 року: нарахована сума аліментів 1670 грн. 00 коп. х пеня (1%) х 31 день = 517 грн.70 коп. - сума неустойки (пені); Всього за період з січня 2018 року по березень 2018 року сума пені складає 517 грн.70 коп.+ 467 грн. 60 коп.+ 517 грн.70 коп.= 1503 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, а також те, що в судовому засіданні було доведено і не спростовано, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини відповідача та на даний час не погашена, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню частково. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~185\~СК України,\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~зобов'язаний\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] понесла додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що додаткові витрати на утримання дитини передбачають фактично зазнані або передбачувані витрати. Ураховуючи зазначені обставини, розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, визначається одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані\~\~витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Протягом вересня жовтня 2017 року, малолітній [PERSON] хворів, у звязку з чим [PERSON] зазнала додаткових витрат на дитину, викликаних її хворобою. Суд, дослідивши надані позивачем копії рецептів, виписані лікарем загальної практики та відповідні товарні чеки, приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 1380,35 грн. Так, відповідно до товарного чеку від 04.09.2017 вартість придбаних медикаментів склала 734,60 грн.; відповідно до товарного чеку від 17.10.2017 вартість придбаних медикаментів склала 645,75 грн. Таким чином, розмір додаткових витрат [PERSON] у звязку з хворобою дитини у 2017 році склав 1380,35 грн. (одну тисячу триста вісімдесят гривень тридцять пять копійок). Згідно п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням можливості участі батька у зазначених додаткових витратах на дитину, зокрема стану здоровя, матеріального становища позивача, те, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки проживає з малолітньою дитиною, дбає про неї, лікує за свій рахунок, матеріального становища відповідача, відсутності у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо, відсутності інших аліментних зобовязань, суд дійшов висновку про необхідність стягненню з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину у сумі 1380 грн., 35 коп., які викликані особливими обставинами, а саме хворобою дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial