Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та інше майно. Заповітом від 16.01.1997р. спадкодавець усе своє майно заповіла позивачу та відповідачу [PERSON]. У встановлений строк [PERSON] прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок їй було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно. В судове засіданні позивач не з'явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Представник Спичинецької сільської ради в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть - а. с. 6) станом на 15.04.1991р. була членом колгоспного двору, що розташований в [ADDRESS] (а. с. 10-12) та за життя здійснювала повноваження власника цієї садиби без реєстрації права власності у встановленому законом порядку. Заповітом від 16.01.1997р. спадкодавець усе своє майно заповіла позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] (а. с. 7). У встановлений законом строк [PERSON] прийняла спадщину (а. с. 7), однак постановою державного нотаріуса шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори №1757/02-31 від 10.10.2017р. у видачі на її ім'я свідоцтва про право на житловий будинок їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а. с. 5). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку; [PERSON], як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності на цей будинок.

Outcome: approved