Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

14.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ; третя особа - виконавчий комітет Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування заявлених вимог, позивачка зазначає, що вона є власником будинку [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] , яка в будинку не проживає більше 18 років. Її реєстрація порушує право позивача на повноцінне користування власністю, впливає на оплату комунальних послуг, тощо, у зв`язку з чим позивач просить позов задовольнити. У зв`язку із зміною територіального устрою України, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2021 року, третю особу було замінено з виконавчого комітету Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на Виноградівську міську раду Берегівського району Закарпатської області Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади, про причини неявки не повідомили, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані у позові підтвердив, просив слухати справу у його відсутність. Третя особа до суду не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. До такого висновку суд дійшов з наступних міркувань. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування жилого будинку від 03.08.2001 року (а.с.5). Зі слів [PERSON] , відповідач у належному їй будинку не проживає без поважних причин більше 18 років, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області №02-10/88 від 22.02.2020 року (а.с.6). Район в якому зареєстровані відповідачі був змінений з «Виноградівського» на «Берегівський» через зміни в адміністративно-територіальному устрою України У відповідності до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. За ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Реєстрація відповідачів у житловому будинку належному позивачу порушує його право, передбачене ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад 6 місяців, а тому позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved