Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

14.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 24.10.2007 року, який зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Первомайській районній раді 27.05.2008 року за №040802200041 укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Нектар» щодо оренди земельної ділянки 6,90 га за кадастровим номером [NUMBER], що розташована на території Первомайської районної ради Миколаївської області, зобов'язати Фермерське господарство «Нектар» за актом прийому-передачі земельної ділянки повернути їй земельну ділянку 6,90 га (кадастровий номером [NUMBER]), що розташована на території Первомайської районної ради Миколаївської області та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 27 травня 2011 року за № 3-1132 посвідченого приватним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, позивач прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Спадщина складається з земельної ділянки, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,90 га, що розташована на території Первомайської районної ради Миколаївської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22 липня 2002 року, виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 22 липня 2002 року. Спадкодавець [PERSON] уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з Фермерським господарством «Нектар» 24 жовтня 2007 року, який зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Первомайській районній раді, 27.05.2008 року за № 040802200041. Строк дії договору складає 10 років. Згідно п. 1 договору передбачена виплата орендної плати, розмір якої складає 1335,00 грн. на рік, у строк до 1 грудня щороку, або натуроплатою по вартості на день розрахунків. Орендар своєчасно не сплачував орендну плату за 2013, 2014, 2015 роки та має відповідну заборгованість. Також, відповідно п. 3.4 розділу (зміна умов договору і припинення його дії), перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. З приводу цього позивач неодноразово зверталася до керівництва Фермерського господарство «Нектар», з проханням повернути, належну їй на праві власності земельну ділянку, на що отримувала відмову, з посиланням на те, що її покійним чоловіком було укладено договір оренди землі від 24.10.2007 року, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, а її представник [PERSON] позов підтримав повністю та просив його задовольнити, згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надав. Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області надало листа з проханням розглядати справу у відсутність представника та постановити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії акта приймання-передачі земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 27.05.2008 року видно, що [PERSON] належала земельна ділянка, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,90 га, що розташована на території Первомайської районної ради Миколаївської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22 липня 2002 року, яку він передав в оренду Фермерському господарству «Нектар» на підставі договору оренди, укладеного 24.10.2007 року терміном на 10 років (а.с.9). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Селявіною С.В., реєстровий номер 3-1132 видно, що [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO] успадкувала земельну ділянку, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 6,90 га, що розташована на території Первомайської районної ради Миколаївської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22 липня 2002 року (а.с.6). Це підтверджено і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.09.2013 року (а.с.7). Ст.. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Ст.ст. 31, 31 Закону України «Про оренду землі» передбачені випадки припинення договору оренди землі, в тому числі й шляхом його дострокового розірвання за рішенням суду. Ч. 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічні норми містяться і в частинах 1-2 ст. 651 ЦК України, а саме зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Так як з п.4 договору оренди укладеного 24.10.2007 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Нектар» слідує, що сторони домовились про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с.8), то на підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати по сплату судового збору.

Outcome: approved