Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з [PERSON] , зареєстрований 20 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 липня 2013 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем припинили, оскільки мають різні погляди на подружнє життя. Вважає, що її з відповідачем сім`я розпалася остаточно, миритися та відновлювати подружні стосунки не бажає. На даний час спільна з відповідачем донька перебуває на повному матеріальному утриманні позивача, в зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом.\~\~\~\~\~ Ухвалою суду від 03 червня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 20 липня 2013 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 20 липня 2013 року зареєстрували шлюб, про що в цей же день зроблено відповідний актовий запис №178. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як вбачається з позовної заяви, позивач та відповідач спільне проживання припинили, оскільки мають різні погляди на подружнє життя, в зв`язку з чим позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, миритися та відновлювати подружні стосунки вона не бажає. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням клопотання позивача, після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, як вбачається з позовної заяви, спільна сторін дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивача. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнаються у повному обсязі, суд приходить до висновку, що перебування спільної позивача та відповідача дитини доньки [PERSON] , на утриманні позивача доказуванню не підлягає. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача [PERSON] інших дітей, сплати аліментів, стягнень за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Відповідно до платіжного доручення №Р24А605428773А01036 від 11 травня 2019 року позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплачено судовий збір у сумі 771 гривень 40 копійок (а.с.1). Разом з тим, враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір», позивач при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу зобов`язана була сплатити 768 гривень 40 копійок, в зв`язку з чим суд вважає за доцільне повернути позивачу надмірно сплачений нею судовий збір у сумі 3 гривні. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду, з вирахуванням надмірно сплаченого судового збору, а саме: 384 гривні 20 копійок. Крім того, враховуючи, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору, з вирахуванням надмірно сплаченого судового збору, та його частиною, яка підлягає поверненню з державного бюджету. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі\~ у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовом, в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, відповідно до ст.51 Конституції України,\~ згідно ст.ст. 3, 24, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved