Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

13.10.2021 року за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право власності на транспортний засіб - причеп зеленого кольору СЗАП-8352 з ідентифікаційним номером [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] , протоколу засідання комітету спілки співвласників колишнього КСП «Зоря» Заміської сільської ради Валківського району Харківської області від 14.12.2015 року та акту приймання-передачі позивачу належить причеп зеленого кольору СЗАП-8352 з ідентифікаційним номером [NUMBER], середня ринкова вартість якого 16740 грн. Зазначила, що позивачем вживалися заходи щодо самостійної реєстрації транспортного засобу шляхом звернення до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області за наявними документами, але їй відмовлено усно з підстав невідповідності документів Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року, оскільки такі документи, як протокол засідання комітету співвласників та акт приймання-передачі не є підставною для реєстрації транспортного засобу. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 18.10.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. 26.11.2021 року до суду надійшло пояснення на позовну заяву, в якому представник РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області Лубков М. повідомив, що відповідно до Єдиного державного реєстру МВС, [PERSON] до підрозділів підпорядкованих РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області з заявою про проведення реєстраційних дій з причепом СЗАП 83520, номер шасі [NUMBER] не зверталася. Вказаний транспортний засіб зареєстрованим на територій України не значиться. На території України реєстраційні дії з транспортними засобами здійснюються у відповідності до ст.34 ЗУ «Про дорожній рух» та згідно з постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них трацспортних засобів та мопедів», п.1 якого встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів. Згідно п.15 вказаного Порядку, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається. Перша державна реєстрація таких засобів, а також ввезених на митну територію України транспортних засобів, що розшукуються правоохоронними органами інших держав, не проводиться. Звернув увагу, що до позовної заяви додано висновок експертного трасологічного дослідження, в якому зазначено, що знаки маркування номеру [NUMBER] , що були на номерному майданчику досліджуваного причепу СЗАП 83520, знищені шляхом видалення шару металу з подальшим нанесенням маркування кустарним способом. За таких обставин, даний причеп взагалі не підлягає реєстрації та використання на вулично-шляховій мережі України. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено відповідачу 10.11.2021 року, але правом надання відзиву останній не скористався. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу засідання комітету спілки співвласників колишнього КПС «Зоря» від 14.12.2015 року [PERSON] виділено причеп автомобільний вартістю 6500 грн., про що складено акт приймання-передачі. За повідомленням Управління Державтоінспекції №7599 від 12.09.2012 року, згідно АІПС ДАІ «МРЕВ-2000» причеп СЗАП-8352 з ідентифікаційним номером [NUMBER] станом на 10.09.2012 року на території України у розшуку не перебуває, інформація про накладення арешту немає. Зі змісту висновку експертного трасологічного дослідження №12008 від 02.03.2012 року слідує, що ідентифікаційним номером (VIN) причепу СЗАП-83520 без реєстраційних номерних знаків, наданого на дослідження, є номер [NUMBER]. Знаки маркування номеру [NUMBER] , що були на номерному майданчику досліджуваного причепу СЗАП 83520, знищені шляхом видалення шару металу з подальшим нанесенням маркування кустарним способом. Згідно інформації Валківської міської ради Харківської області №02-20/536 від 15.03.2021 року, з урахуванням інформації, наданої старостою с. Заміське, Бугаївка, Бурякове, Корнієнкове, Косенкове, Мала Кадигробівка, Перепелицівка, Рудий Байрак, Тупицівка, Щербинівка, відповідно до Книги обліку майнових сертифікатів, [PERSON] 20.11.2015 року Заміською сільською радою видано свідоцтво про право власності на майновий пай серії [NUMBER] , який нею отримано, про що свідчить її підпис у Книзі. Вартість (розмір) майнового паю згідно Книги становить 55635 грн. (відсоток у пайовому фонді підприємства 2,34%). Інформація щодо майна, яке саме було виділено з пайового фонду реформованого КСП «Зоря», а також документи, що підтверджують виділення майна з пайового фонду у Валківської міської ради відсутні. Крім того, за інформацією Архівного відділу Богодухівської РДА Харківської області, документи, що підтверджують забезпечення правонаступниками реорганізованих КСП майнових прав селян в процесі реформування аграрного сектору економіки на державне зберігання не надходили. Надати запитувану інформацію щодо виділеного з пайового фонду реформованого КСП «Зоря» [PERSON] майна, а також документів, що підтверджують його виділення, не вбачається можливості. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Питання виділення у натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства на час набуття позивачами у власність майнового паю було урегульовано, зокрема, ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2001 року №62/2009, Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженим постановою КМУ «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28.02.2001 року №177, Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62. Згідно з абз.2 ч.1 ст.ст.7,9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Право членів підприємства на пайовий фонд залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. В п.п.13,14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28.02.2001 року №177 визначено, що майновий пай документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування чи інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Відповідно до п.п.8,9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі, до обслуговуючого кооперативу; об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку. Виділення із складу майнового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Згідно п.12 цього Порядку збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, а саме: для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі в спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність; для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями. П.15 цього Порядку передбачено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення права власності на зазначене майно в установленому порядку. При виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству-правонаступнику (користувачу) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі. Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у Свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передавання майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками права власності на зазначене майно в установленому порядку. П.16 цього Порядку передбачено, що визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників майнових паїв може бути здійснено одним із нижченаведених способів за рішенням зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 662/201/16-ц (провадження 61-9279св18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 683/3300/16-ц (провадження № 61-2034св18), від 13 травня 2019 року у справі № 606/1437/15-ц (провадження № 61-35454св18). Відповідно до ст.57, ч.1 ст.58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що спірне рухоме майно, на яке просить визнати право власності, визначено зборами співвласників для розпаювання та виділено саме [PERSON] . У свідоцтвах про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства відсутня відмітка про виділення майна в натурі індивідуально. Акт приймання-передачі розпайованого майна, виділеного зборами пайовиків 14.12.2015 року в натурі групі співвласників майна також не містить інформації про те, що саме це спірне майно передано [PERSON] , у зв`язку з чим не може бути належним доказом. Таким чином, представником позивача не доведено право власності [PERSON] на транспортний засіб, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed