Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

12 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 18 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом, в якому усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрите провадження у справі. 07 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені нею вимоги. 07 лютого 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 11 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 92. Вона та відповідач є батьками дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 92, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено, що сторони є батьками дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу з відповідачем, діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що не заперечувалося відповідачем. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від\~17.05.2017\~№\~2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приписами ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання двох дітей на користь позивача повинен становити 1/3 частку доходів відповідача, в звязку з чим, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved