Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

12 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьки підлітка розлучені, проживають окремо. Без поважних причин ні мати, ні батько з сином не проживають, ухиляються від його виховання, не утримують, навчанням та здоров`ям дитини не цікавляться. Батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкуються з ним, тобто не дбають про його нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей. [PERSON] схильна до вживання алкоголю, часто змінює місце проживання. У помешканні, де зараз проживає мати, санітарні умови незадовільні, немає спального місця для дитини, куточку для приготування уроків. У 2016 році за допомогою служби у справах дітей мати була влаштована на лікування від алкоголізму до Хмельницького обласного наркодиспансера, проте самовільно покинула лікувальний заклад. За час проживання сина з матір`ю хлопець неодноразово йшов з дому через неналежні умови проживання. З серпня 2020 року [PERSON] проживає в її родині в [ADDRESS] , є одногрупником її сина [PERSON] , [INFO] , з яким разом навчаються у Шепетівському професійному ліцеї. Вона виховує [PERSON] , як і своїх дітей, утримує за власні кошти, збирає на навчання, забезпечує лікування, оскільки його батьки, не надають матеріальної допомоги на утримання сина, не купують йому речі, продукти харчування тощо. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавляться його життям і навчанням, станом здоров`я. Така поведінка [PERSON] та [PERSON] може мати негативний вплив на підлітка, його душевний стан та психічний розвиток. Дитина не відчуває від батьків батьківської турботи, у них відсутні будь-які батьківські почуття до сина. Тому, просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з них аліменти на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 17 березня 2021 року, яке через неявку відповідачів відкладено на 15 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 20 квітня 2021 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомленими в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність та відзиву не подали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Гайдайчук Ю.П. позовні вимоги підтримав, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві, оскільки це відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини, просив їх задовольнити. В зв`язку з неявкою відповідачів у судове засідання, за згодою позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, думку дитини, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Наказом №23 від 26.11.2019 року служби у справах дітей Шепетівської міської ради [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах. Як вбачається із звернення служби у справах дітей до Головного лікаря Хмельницького обласного диспансера №64 від 05.02.2016 року багатодітна сім`я [PERSON] , яка має алкогольну залежність та потребує лікування, перебуває у складних життєвих обставинах, є малозабезпеченою. Вживання матір`ю алкогольних напоїв негативно впливає на дітей, їх психологічний стан, внаслідок чого малолітній син [PERSON] періодично залишає місце проживання, а тому просять безкоштовно влаштувати [PERSON] на лікування від алкогольної залежності. Згідно повідомлення начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 02.02.2016 року, [PERSON] зверталась до відділу поліції з приводу того, що її син [PERSON] , 2005 року народження, пішов з дому і місце його перебування не відоме, таких фактів у відділі поліції з початку 2016 року зареєстровано три. З інформації служби у справах дітей №79 від 16.02.2016 року вбачається, що з [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , проведено профілактичні бесіди з приводу виховання та утримання нею сина [PERSON] . Матір було направлено на лікування в Хмельницький обласний наркодиспансер, який вона самовільно залишила. У зв`язку із зазначеним матір була попереджена про відповідальність за неналежне виховання та утримання дитини, недопущення зловживання алкогольними напоями. Згідно повідомлення Шепетівської ЦРЛ №20/142 від 03.02.2016 року [PERSON] була на обстеженні в Шепетівській ЦРЛ на предмет вживання чи не вживання алкогольних напоїв, де було встановлено, що остання перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти [PERSON] , складеного представниками Шепетівського професійного ліцею 23.11.2020 року, вбачається, що в однокімнатній квартирі [ADDRESS] проживає мама [PERSON] - [PERSON] зі своїм співмешканцем, санітарні умови у квартирі незадовільні, в ній не прибрано, окремого місця для навчання дитини не має, спального місця також не має. [PERSON] забезпечений їжею, одягом та всім необхідним в родині одногрупника [PERSON] . Рекомендовано повідомити службу у справах дітей про неналежне виховання та утримання дитини зі сторони матері [PERSON] . Також з актів обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти [PERSON] , [PERSON] , складених представниками Шепетівського професійного ліцею 25.11.2020 року та 15.01.2021 року, слідує, що [PERSON] проживає з 01.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] у одногрупника [PERSON] в багатодітній сім`ї, санітарні умови задовільні, в квартирі прибрано, діти мають окреме місце для навчання, окрему кімнату, в якій двоярусне ліжко і все необхідне, забезпечені в достатній кількості їжею, одягом, взуттям відповідно до сезонів, є шкільне приладдя. Рекомендовано повідомити службу у справах дітей про те, що мати [PERSON] вихованням та утриманням дитини не займається. Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради №01-23/244 від 21.01.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] , а батько [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , також в м. Шепетівка. Батьки без поважних причин з сином не проживають, ухиляються від його виховання. [PERSON] отримує аліменти від [PERSON] на утримання сина [PERSON] , однак витрачає їх на себе. Неповнолітній [PERSON] проживає в сім`ї [PERSON] , яка здійснює його догляд та утримання, а тому вважає, що їх доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює соціальним педагогом у гімназії №5 м. Шепетівка, де з 2017 по 2020 роки навчався неповнолітній [PERSON] , була його класним керівником. В 2017 році дитиною опікувалась його бабуся. Ствердила, що після її смерті, з 2018 року [PERSON] проживав у сім`ї чужих людей, оскільки батьки не створили належних умов для його проживання та навчання, не займались його вихованням. Мама зловживала алкогольними напоями, лікуватись не бажала, потім перебувала на заробітках, сином не опікувалась. Батька за час навчання [PERSON] в школі не бачила жодного разу, він навчанням та життям сина не цікавився. [PERSON] шукав підробітки та самостійно заробляв собі на життя. Завдяки позивачу [PERSON] дитина має нормальні умови для проживання, вона забезпечує його усім необхідним та вступила на навчання до Шепетівського професійного ліцею, де в даний час здобуває спеціальність. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює практичним психологом в Шепетівському професійному ліцеї, суду показала, що відповідачі самоусунулися від виховання та утримання неповнолітнього сина, разом із ним не проживають. Батьки не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не спілкуються з ним, тобто не дбають про його нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей. При вступі на навчання [PERSON] у виготовленні паспортного документу допомагали [PERSON] та представники ліцею, оскільки батьки його життям не цікавляться. В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітнього [PERSON] , який вказав, що батьки не займаються його вихованням та утриманням, з 2017 року самостійно заробляє собі на життя, із ними не проживає, оскільки вони не створили умов для цього, а тому вважає, що їх слід позбавити батьківських прав. Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зважаючи на те, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, його навчанням, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу, суд знаходить, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме ухилення від виховання дитини. Таким чином, у матеріалах справи містяться докази винної поведінки [PERSON] та [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дитини відповідачами, про їх ухилення від виконання своїх обов`язків та про необхідність позбавлення їх батьківських прав в інтересах неповнолітнього[PERSON] , [INFO] . Разом з тим, в частині позовних вимог про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню враховуючи наступне. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно п.п. 1 ч. 1 ст. 32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами. Враховуючи вищенаведене та майнові інтереси неповнолітнього [PERSON] , якому вже виповнилось 16 років, те, що на час ухвалення рішення позивач [PERSON] , в родині якої він в даний час проживає та виховується, не є його законним представником відповідно до вимог чинного законодавства, а також майновий стан відповідачів, які є особами працездатного віку, не надали суду доказів щодо утримання інших осіб, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] та [PERSON] з кожного окремо аліменти на користь неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини із усіх видів їхнього заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду позивача і до досягнення дитиною повноліття, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, після його відкриття. Таким чином, позов [PERSON] в інтересх неповнолітнього [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2005 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину на утримання синів [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01.04.2005 року до їх повноліття. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист № 2-775. Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає до повного задоволення, а отримувані [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] використовуються не за призначенням, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів на підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2005 року по справі № 2-775 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Окрім того, суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] та [PERSON] , що у відповідності до ч. 1, 4 ст. 169 Сімейного кодексу України, вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. А тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь держави в розмірі по 908 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 180-183, 191, 193 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial