Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

12 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. 1227 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь недоотриману частину пенсії, яка була нарахована, але не була виплачена спадкодавцю [PERSON] у сумі 9628,91 гривень. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09 квітня 2017 року помер чоловік позивача [PERSON], спадкоємцем після смерті якого вона являється. Державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.10.2017 р. за реєстровим номером 1177, згідно якого спадщина складається з недоотриманої суми пенсії по перерахунку за рішенням суду в сумі 9628,91 гривень. Після звернення до УПФУ у м. Славутичі, листом начальника УПФУ у м. Славутичі № 130-Г від 16.11.2017 року їй було повідомлено, що управління не має власних коштів для виплати пенсій, а їх виплата проводиться з коштів державного бюджету. Для отримання виплати за рішенням суду необхідно звернутися в порядку, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. № 440. Позивач вважає вказану відмову відповідача незаконною та просила у судовому порядку захистити її право на отримання успадкованих коштів. Ухвалою від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду на 04 січня 2018 року. Ухвалою суду від 04 січня 2018 року в звязку з набранням чинності 15 грудня 2017 року Закону України від 03 жовтня 2017 року\~\~№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким\~Цивільний процесуальний кодекс України \~викладено в новій редакції, визначено, що розгляд справи за позовом [PERSON] до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про стягнення успадкованого майна, необхідно здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач подав відзив, мотивуючи тим, що фінансування виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинно здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету, а погашення заборгованості здійснюється шляхом безспірного списання коштів державного бюджету в порядку, передбаченому постановою КМУ від 03.09.2014 р. № 440. Ухвалою суду від 19 січня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач просила про задоволення позову, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини. Суду пояснила, що вона є спадкоємцем померлого чоловіка [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину спадкове майно померлого чоловіка складається з недоотриманих коштів в сумі 9628,91 гривень по перерахунку на виконання постанови суду, які повинен виплатити відповідач їй. Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що власних коштів фонду на виплату заборгованості немає, а бюджетного фінансування для цієї мети не виділено. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 392450 від 11 квітня 2017 року, виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер 09 квітня 2017 року у м. Славутичі Київської області, про що зроблено актовий запис № 52 (а. с. 6). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 614846, виданого 20 лютого 1980 року Припятською міською радою Київської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 20 лютого 1980 року між собою шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку- Стуров, дружині [PERSON] (а. с. 7). Зазначені обставини підтверджені також копією паспорту, долученої до позовної заяви( а.с. 4-5). Таким чином, позивач [PERSON] відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~є спадкоємцем за законом першої черги [PERSON], який помер 09 квітня 2017 року. 12 серпня 2017 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 83/2017( а.с. 36-50). Із копії спадкової справи\~\~[PERSON] за № 83/2017 вбачається, що листом від 11.10.2017 року № 4523/04 управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області повідомило державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області про наявність суми недоотриманих у звязку із смертю пенсійних виплат, належних\~\~[PERSON], який помер 09.04.2017 року - недоотриманої суми коштів по перерахунку за рішенням суду\~№ 2-а-6360/11/1023 від 12.12.2001 року - 9628 гривень\~\~91 копійок(а.с.40) 27 жовтня 2017 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (реєстр. № 1177), яким посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], який помер 09 квітня 2017 року, є його дружина [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої суми коштів по перерахунку за рішенням суду № 2-а-6360/11/1023 від 12.12.2001 року, згідно довідки УПФУ у м. Славутичі Київської області № 4523/04 від 11.10.2017 року, в сумі 9628,91 гривень (а. с. 8). 03 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до УПФУ в м. Славутичі із заявою про виплату недоотриманої суми коштів по перерахунку за судовим рішенням в розмірі 9628,91 гривень, які належать їй як спадщина померлого чоловіка [PERSON]. Листом начальника УПФУ в м. Славутичі від 16.11.2017 року № 130-1 [PERSON] повідомлено, що УПФУ не має особистих коштів на виплату пенсій, які виплачуються в межах фінансування Пенсійним фондом України відповідно до встановленого порядку. Рекомендовано звернутись до УДВС ГТУЮ у Київській області з відповідним пакетом документів (а. с. 9). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч. 1). Члени сімї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сімї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч. 2). У разі відсутності членів сімї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обовязку в натурі. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 9628,91 гривень, нарахованої пенсіонеру [PERSON] за рішенням суду і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною. Так, у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і у\~ст. 41 Конституції України. У порушення вище зазначених норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку її майном є грошові кошти, які позивач успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] і які відповідач відмовляється їй сплачувати. Таким чином відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обовязку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. Заперечення відповідача не спростовують позову і не беруться до уваги виходячи з того, що Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440, не передбачає права подання документів, зазначених у п. 4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. У звязку з цим зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат [PERSON], право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивача. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобовязання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку. За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved