Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

14 березня 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований в Дунаєвецькому райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 90. В подружжя є двоє дітей: повнолітній син- [PERSON] , [INFO] та неповнолітній- [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що шлюбні стосунки припинились, тривалий період часу з відповідачем проживає окремо, спільного бюджету та господарства не мають, з відповідачем стали зовсім чужими людьми, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги, наміру врятувати сім`ю не мають, а тому звернулася з даним позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 02 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 19 квітня 2019 року призначений строк для примирення 2 (два) місяці, провадження на цей строк зупинено. Ухвалою судді від 21 червня 2019 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 19 липня 2019 року призначений строк для примирення 3 (три) місяці, провадження на цей строк зупинено. Ухвалою судді від 22 жовтня 2019 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 03 грудня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила не стягувати судовий збір з відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомляв, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Відповідачем не подано до суду відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 21 вересня 1996 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований в Дунаєвецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 90. В подружжя є неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки припинились, тривалий період часу подружжя проживає окремо, спільного бюджету та господарства не мають. Позивачка стверджує, що з відповідачем стали зовсім чужими людьми, перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги, наміру врятувати сім`ю не мають , з відповідачем не помирилися. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій ст.56 СК України передбачено, що \~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, за наданий судом термін не примирились та миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved