Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

13.11.2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 07.11.2017 року о 12 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] у м. Біла Церква порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2017 року відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до розрахунку вартості КТЗ марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати та зобов`язуючих пропозицій встановлено, що вартість транспортного засобу «Renault», державний номерний знак [NUMBER] після ДТП становить 83 980,00 грн. Таким чином, розмір регламентної виплати становить 165 076,95 грн. - 83 980,00 грн. = 81 096,95 грн. Вартість проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку становить 2 904,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визнання розміру шкоди складає 84 000,95 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді так і не було отримано, а шкода до цього часу не відшкодована. Тому, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь завдану шкоду у порядку регресу у розмірі 84 000,95 грн. та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 04.12.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду подано заяву представника позивача - [PERSON] , про розгляд справи у її відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 07.11.2017 року в м. Біла Церква по вулиці Леваневського [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України. 11.12.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справа №357/14331/17 (а.с.5), [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Як вбачається із Звіту №033/М/2018 від 06.02.2018 року, про оцінку вартості відновлювального ремонту (а.с.12-48), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 83 980 грн. 00 коп. З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України набрала законної сили, а отже саме [PERSON] відповідно до положень ст.1188 ЦК України зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] власнику транспортного засобу [PERSON] , спричинені внаслідок пошкодження цього автомобіля, враховуючи, що на момент ДТП відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок спричинення шкоди третім особам з його вини. 17.01.2018 року власник автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернулася до Моторного /транспортного/ страхового бюро України /МТСБУ/ з заявою про виплату відшкодування шкоди в результаті пошкодження в ДТП належного їй транспортного засобу, оскільки договори страхування, відповідно до яких страховики могли б відшкодувати спричинені збитки, відсутні, що підтверджується копією заяви (а.с.51). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.9), вбачається, що автомобіль «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до наказу по МТСБУ від 20.03.2018 року за №2596, на підставі наданих заявником документів, було прийнято рішення про перерахування на розрахунковий рахунок [PERSON] - 81 096,95 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, а на підставі платіжного доручення від 21.03.2018 року за №902982 вказану суму коштів було перераховано на її користь, що вбачається з копії зазначеного платіжного доручення (а.с.59). Тобто, МТСБУ визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику автомобіля [PERSON] та звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі - 81 096 грн. 95 коп., що підтверджено відповідним платіжним документом. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди. За п .41.1 «а» ст.41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст.38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст.1191 ч.1 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши на користь [PERSON] спричинену пошкодженням належного йому автомобіля шкоду в розмірі 81 096,95 грн., позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Суд, також, вважає за можливе відшкодувати на користь позивача за рахунок відповідача понесені МТСБУ витрати за послуги аварійного комісара (експерта) по справі №47461, згідно рах. №61 від 06.02.2018 р., в сумі 1320 грн. 00 коп. та витрати по оплаті послуг по справі №47461, згідно рах. №АО277 від 28.02.2018 року, т.з [NUMBER] в сумі 1584,00 грн., що стверджується копіями платіжних доручень від 13.03.2018 року №902614 та від 13.03.2018 року №902640(а.с.60, 61). Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив на позов з належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами до суду не подав, отже не заперечує проти позовних вимог. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків підлягає стягненню страхове відшкодування та кошти за послуги експерта в розмірі 84 000,95 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення №9799869 від 15.09.2020 року (а.с.1).

Outcome: approved