Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

14 червня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» послався на те, що 01 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту №2008-ПМ-24, за умовами якого вказаний відповідач отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США, зобовязавшись його повернути до 01 квітня 2014 року, сплативши 17% річних за користування кредитом та інші обовязкові платежі. Виконання [PERSON] договірних зобовязань із повернення кредиту забезпечено в повному обсязі порукою відповідача [PERSON], оформленою договором поруки №2008-ПМ/24 від 01 квітня 2014 року. Посилаючись на те, що внаслідок невиконання позичальником своїх договірних зобовязань утворився борг в розмірі 44140,56 доларів США, що за курсом 25,16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.05.2016 року складає 1110576,49 грн. за кредитним договором №2008-ПМ-24 від 01.04.2008 року, позивач просив суд стягнути вказаний борг солідарно з відповідачів на свою користь. Також позивач просив суд покласти на відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі з викладених вище підстав. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від відповідача [PERSON] надійшла заява про залишення позову без розгляду, в якій відповідач посилався на те, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2011 року було звернено стягнення на предмет застави - автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску. Судом відповідно ст.ст.169, 224 ЦПК України ухвалено провести розгляду справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», як кредитодавцем та відповідачем [PERSON], як позичальником, було укладено договір про надання кредиту №2008-ПМ-24, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 20 000 доларів США, зобовязавшись його повернути до 01 квітня 2014 року щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту, сплативши 17% річних за користування кредитом (а.с. 19-26). Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 20000 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №1, наявною в матеріалах справи (а.с. 27) З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе договірних зобовязань між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON], 01 квітня 2008 року укладено договір поруки №2008-ПМ/24. За умовами такого договору відповідач [PERSON], як поручитель, зобовязалась перед кредитодавцем відповідати солідарно та в повному обсязі із позичальником [PERSON] за невиконання останнім взятих на себе договірних зобовязань за кредитним договором №2008-ПМ/24 від 01 квітня 2008 року(а.с.28). Також судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] надав в заставу рухоме майно автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску, що підтверджується копією договору застави автотранспорту №2008-ПМ-24 від 01.04.2008 року (а.с. 67-72) 09 вересня 2011 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було звернено стягнення на предмет застави автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску.(а.с. 74-75) Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль SKODA OCTAVIA A5, 2006 року випуску було реалізовано на суму 10945,50 доларів США, що підтверджується копіями меморіальних ордерів (а.с. 55-58). Із матеріалів справи також вбачається, що позичальником не було погашено борг за кредитним договором, а з реалізації автомобіля не достатньо грошових коштів для погашення боргу за кредитним договором, відповідач не виконує належним чином взяті на себе грошові зобовязання, внаслідок чого утворився залишок заборгованості перед позивачем, яку останній, скориставшись передбаченим договором правом, своїми письмовими вимогами від 11 травня 2016 року просив відповідачів погасити, здійснивши повернення кредиту. Зазначені письмові вимоги позивача відповідачами не виконані, а розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 10 травня 2016 року склав 44140,56 доларів США , з яких: 12046,76 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 15015,79 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 17078,01 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором (а.с. 5-9,11-18). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність». Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України), а також договір поруки (ст.553 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Положеннями ст.524 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. При цьому за змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст.549 ЦК України). За змістом ст.ст.546, 547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором про надання споживчого кредиту №№2008-ПМ-24 від 01 квітня 2008 року та договором поруки №2008-ПМ-24 від 01 квітня 2008 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами даних договорів із дотриманням вимог законодавства та підтверджено невиконання відповідачами, на відміну від кредитодавця, своїх зобовязань за даними договорами, що зумовило виникнення в них заборгованості у визначеному позивачем розмірі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати 16\~658 грн. 65 коп . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved