Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

14.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна,- про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Білопільського районного суду від 15 липня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою Білопільського районного суду від 17 липня 2015 року зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції зупинити у виконавчому провадженні стягнення на підставі виконавчого напису від 14.04.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1837, що є предметом виконавчого провадження № 47835572, яке знаходиться в провадженні відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції, яким звернено стягнення на нерухоме та рухоме майно, що належить на праві власності позивачу. В обгрунтування своїх доводів позивач посилається а те, що 20.02.2004 року між ним та ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» був укладений договір №SUBWSK 00000022 споживчого кредиту на загальну суму 10 000, 00 грн. 09.10.2013 року відповідач звернувся із позовом до Білопільського районного суду про стягнення з позивача 125 373, 07 грн. заборгованості за вищевказаним кредитним договором. В подальшому, 29.11.2013 року відповідач направив до суду заяву про залишення позову без розгляду і ухвалою від 09.12.2013 року по справі № 573/2111/13-ц (суддя Терещенко О.І.) позовна заява відповідача була залишена без розгляду. 14.04.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з позивача грошові кошти в сумі 134 998,77 грн., в тому числі: 10 000 грн.- заборгованість за кредитом; 38 781,53 грн.- заборгованість за відсотками; 84 517,24 грн.- пеня; 1700,00 грн.- витрати по вчиненню виконавчого напису нотаріусом. Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного: -відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом; -згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України- постанова від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Розділом 2 Постанови № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У виписці банку зазначено, що строк погашення складає 1 день з моменту відправки письмової вимоги про усунення порушень. Проте, як вказує позивач, жодної вимоги він не отримував. Згідно ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічна норма зазначена у п.3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року № 296/5 та абз.1 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р.№ 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні». Згідно виписки відповідача по рахунку позивача заборгованість по кредиту виникла 20.02.2006 року. За таких обставин, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років ( 9 років і 4 повні місяці). Крім того, порівнюючі виписку з рахунку позивача та виконавчого напису нотаріуса, у них зазначені різні суми : у довідці - 133 798, 77 грн., а у виконавчому напису нотаріуса- 133 298,77 грн. Пунктом 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та ( або) умов іпотечного договору здійнюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень- письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. За кредитним договором в забезпечення виконання свого зобов'язання перед відповідачем, останньому позивачем було передано у заставу майно, згідно п.2 кредитного договору. За таких обставин відповідач повинен був направити позивачу письмову вимогу про усунення порушень, як боржнику, відмінному від іпотекодавця. Проте, жодної вимоги відповідача позивач не отримував. Згідно ч.12 ст.110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання. Місцем виконання є Білопільський район, адже тут проживає і працює позивач. Виконавчий напис направлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції. Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, вчинений 14.04.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1837 та залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірину Михайлівну. В судовому засіданні представник позивача до довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна подала заперечення проти позову та заяву про розгляд справи без її участі. ПАТ КБ «ПриватБанк» не забезпечив повторно участь їх представника в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, якщо боржник є фізична особа. Аналогічні положення містяться і у частині 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 05.03.2004 року № 20/5. Судом встановлено, що боржник, [PERSON], є фізична особа, та що мова йде про кредитний договір, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], укладений 20.02.2004 року із строком дії до 20 лютого 2006 року.(а.с.6). Крім того, рішення суду по даному спору не постановлялося, так як ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про залишення позову без розгляду, що підтверджується ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 09 грудня 2013 року ( а.с.8). У відповідності до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила,- ч.1 ст. 261 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Тому суд вважає, що у приватного нотаріуса не було права і підстав для видачі виконавчого напису. У поданому розрахунку ( а.с. 5 ), який суд вважає був поданий нотаріусу, мова йде про період, який становить більше трьох років. До того ж нотаріусу подано не оригінал, а копію договору і сума боргу за договором і за виконавчим написом нотаріуса різна : -згідно виписки з рахунку позивача -133 798, 77 грн., а згідно виконавчого напису нотаріуса- 133 298,77 грн. Ухвалою Білопільського районного суду від 17 липня 2015 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено і з набранням законної сили рішення суду таку слід скасувати.

Outcome: approved