Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

14 січня 2015 року позивач [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просили суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом надання відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] ключів від цієї квартири та зобовязати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди в користування спірною квартирою. Крім цього просили стягнути з відповідача [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Заяву мотивують тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON], є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] чинить перешкоди в користування спільним житлом, а саме не надає ключів від квартири, що позбавляє їх вільного доступу до квартири. У добровільному порядку відповідач [PERSON] відмовляється вирішувати спір, а тому вони змушені звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] виступаючи в своїх інтересах та в інтересах недієздатної [PERSON] та представник позивача [PERSON] первісний позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві мотиви, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2013 року позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/9 частині квартири [NUMBER] у будинку [NUMBER], що на [ADDRESS]. Дана обставина також стверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER] та [NUMBER] від 12.02.2014 року. Як встановлено в судовому засіданні відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди позивачам [PERSON] та [PERSON] в користуванні спільною власністю - квартирою [NUMBER] у будинку [NUMBER], що на [ADDRESS], дана обставина також підтверджується долученою до матеріалів справи копією Вимоги про надання доступу до квартири, яка адресована відповідачу [PERSON] Як пояснив позивач [PERSON] в судовому засіданні він неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою не чинити перешкод в користуванні спірною квартирою, однак відповідач [PERSON] відмовляється надати ключі від квартири в добровільному порядку. Статтями 10, 12 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20 встановлено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом. Статтею 391 ЦК України врегульовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи все вищенаведене суд вважає доведеними вимоги позивачів в частині зобовязання відповідача не чинити перешкоди в користуванні спірною квартирою, оскільки встановлено, що позивач на законних підставах має право користуватися спірною квартирою, однак не має такої можливості. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю та зобовязати відповідача [PERSON], не чинити позивачам перешкод у користуванні квартирою [NUMBER] у будинку [NUMBER], що на [ADDRESS]. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved