overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

14.02.2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення фактичних шлюбних відносин внаслідок різних поглядів на життя та сімейні обов'язки. З відповідачем фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. З цього часу вони припинили ведення спільного господарства та проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] Павлівну-23.05.2014 року народження. Спору щодо розподілу спільно нажитого майна немає. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, тому просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Липовецька». У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23.11.2013 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області відповідний актовий запис за № 6 (а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку -[PERSON] [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно розподілу майна між сторонами немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаєморозуміння внаслідок різних поглядів на життя та сімейні обов'язки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

14.02.2018 року Чернігівська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини [PERSON], який помер 27.09.2016 року, а саме 13/25 частин житлового будинку за адресою І-й провулок Кривоноса 8/1 в м. Чернігові та передачу їх у власність територіальної громади міста Чернігова в особі заявника. Заяву мотивує відсутністю у [PERSON] спадкоємців і не прийняттям його спадщини. Представник заявника у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задоволенні. Представник Першої чернігівської державної нотаріальної контори не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] був власником 13/25 частин будинку за адресою м.Чернігів І-й провулок Кривоноса 8/1, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 43,44). Власником інших 12/25 частин є [PERSON]. Відповідно до листа Першої чернігівської державної нотаріальної контори від 21.02.2018 року спадкова справа відносно майна [PERSON], який помер 27.09.2016 року не заводилась (а.с. 35). Відповідно до статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходження зобовязаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. За приписом статті 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до Закону. Зазначене є підставою для визнання спадщини [PERSON] відумерлою та передачі 13/25 чатин будинку, що належали [PERSON], у власність територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

14.02.2018 р. позивач звернувлася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 23.11.2002 року був укладений шлюб з останнім, у якому 28.04.2004 р. народився син. Зазначила, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, сімя існує лише формально, тому просить позов задовольнити, судові витрати залишивши за нею. 06.04.2018 р. у судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивач вказав, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначила, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 192332, виданого 23.11.2002 р. виконкомом Соснівської міської ради. Згідно копії свідоцтва серії І-СГ № 333635, у даному шлюбі у сторін 28.04.2004 р. народився син [PERSON]. Згідно позовної заяви та клопотаннях по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

14.02.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.10.1999, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №397. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згодна на заочний розгляд справи та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подавав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2019 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові\~докази,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Судом встановлено, що з 22.10.1999 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що подальше перебування в шлюбі порушує права позивача, а тому позов слід задовольнити, а шлюб розірвати. На підставі ст.ст.24, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 211 ч.3, 247 ч.2, 263, 265, 272, 273, 280-282, 284 ЦПК України, суд,- \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

14.02.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.04.2016 року, актовий запис № 435. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. Примирення між ними неможливе. У підготовче судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач у підготовче судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки учасники справи у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 21.04.2016 року укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 435. Прізвища чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 9). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

14.02.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради Полтавської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 4,28 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області. Спадкоємцем [PERSON] була його дружина [PERSON], яка померла [INFO] року, та донька [PERSON], яка померла [INFO] року. Інші спадкоємці відсутні. У зв'язку з чим [PERSON] просить визнати за нею право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив провести розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

14.02.2019\~позивач \~ [PERSON] \~звернувся до\~Дзержинського райсуду\~м.\~Харкова з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.08.2011 вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] . Більше трьох років стосунки між подружжям розладились, життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя та життєві цінності. Розбіжності призвели до втрати почуття любові, взаєморозуміння, взаємоповаги та довіри один до одного. У зв`язку з чим сторони разом не проживають більше трьох років, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Примирення не можливе. Позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, уповноважив представника [PERSON] представляти його інтереси. Представник позивача звернулась до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 20.08.2011 у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 283. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони не мешкають разом, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

14.02.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , який є пасинком позивача, хоча і зареєстрований в зазначеній квартирі, але з листопада 2017 року за даною адресою не проживає, місце його мешкання позивачу не відоме. По теперішній час відповідач жодного разу за вказаною адресою не з`являвся. В наслідок того, що відповідач [PERSON] фактично в квартирі не проживає без поважних причин, комунальні платежі, які нараховуються на нього не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні його права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися квартирою. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 03.06.2019 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7). У зазначеній квартирі зареєстрований пасинок позивача - відповідач [PERSON] (а.с.8, 11, 12), який з листопада 2017 року за вказаною адресою не проживає без поважних причин, місце його знаходження не відоме (а.с.13). Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] більше року за місцем своєї реєстрації не мешкає без поважних причин, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

14.02.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах, що перебувають у колективній власності реорганізованого КСП «Прогрес» с. Безпечна Чуднівського району Житомирської області. На вказану спадщину позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, немає. Спадщину після смерті матері позивач прийняв належним чином. Приватний нотаріус позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай,) тому він змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача до суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Від сільського голови Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Патея І.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що сільська рада позов визнає повністю та просить проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved