Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

14 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 26 серпня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, вживання відповідачем алкогольних напоїв, через що виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть. Спору щодо поділу майна не мають, спір з приводу утримання дітей буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с.\~24). Ухвалою суду від 05 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 371 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 10). Сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 11, 12). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з серпня 2017 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, після розірвання шлюбу [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved