Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 2717,73 грн. та судові витрати. Заяву мотивує тим, що 08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-13026-081211. Внаслідок укладення даного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], надавши останньому платіжну картку із ПІН-кодом та кредит із встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 30000 грн. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, погашення заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму відсотків, суму пені, у разі порушення строків сплати боргу, відсотків за користування кредитною лінією, відповідно до умов даного договору. Однак відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед Банком, що становить 2717,73 грн. Відповідач ухиляється від сплати вказаної заборгованості в добровільному порядку, а тому вимушене звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у поданій до суду позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача в поданій до суду позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-13026-081211. Внаслідок укладення даного договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER], надавши останньому платіжну картку із ПІН-кодом та кредит, із встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 30000 грн. Відповідач зобов'язався здійснювати погашення суми заборгованості за кредитною лінією, погашення заборгованості за овердрафтом, сплачувати всю суму відсотків, суму пені, у разі порушення строків сплати боргу, відсотків за користування кредитною лінією, відповідно до умов даного договору. Згідно умов договору, відповідач зобов'язалась щомісяця, в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму відсотків, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та відсотків за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Однак відповідач порушив свої договірні зобов'язання, внаслідок чого допустив заборгованість перед Банком, що разом із нарахованими відсотками та комісією становить 2717,73 грн., що стверджується розрахунком боргу за кредитним договором в матеріалах справи /а.с.3/. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Також встановлено, що відповідач повідомлявся про виникнення у нього вищевказаної заборгованості перед банком, однак зобов'язання залишились невиконані. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved