Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

14 березня 2018 року (згідно штампу) позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у розмірі 38880,12 гривень, із яких: 2698,22 грн. заборгованість за кредитом; 31183,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2670,51 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1827,62 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання від позивача надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного рішення. У судове засідання відповідач не прибув, належним чином повідомлений про день та час судового розгляду. Будь-яких заяв та повідомлень про причини неявки від відповідача не надано, клопотань не надходило, також не надано відзиву на позов. Враховуючи позовні вимоги позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи та відзиву не подав, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, відповідно до кредитного договору б/н від 10.03.2011 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за пере виплати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобовязання перед позичальником і оскільки, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, то позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.01.2018 року складає 38880,12 гривень, із яких: 2698,22 грн. заборгованість за кредитом; 31183,77 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2670,51 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1827,62 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають із підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України згідно яких, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави 71, а саме: положення про позику, та ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає що при встановленні договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованості за кредитним договором, на попередження про невиконання умов договору не реагує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки відповідач отримав банківський кредит, а в подальшому не виконує умов договору і в добровільному порядку не сплачує заборгованості по кредиту та відсоткам. Оскільки, позов задовольняється, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ними при зверненні з позовом до суду в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. За таких обставин, відповідачу необхідно розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Outcome: approved