overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

13 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. На даний час вони припинили подружні відносини, син мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців відповідач не має. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2011 року, від якого в них [INFO] народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Дитина здорова. На теперішній час дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами виник спір з приводу матеріального утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе урегулювати спір шляхом зобов'язання відповідача виплачувати аліменти в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач фізично здоровий, працездатний, аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має, дитина здорова, тому суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача. Окрім того, з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України також слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву в якій позов підтримав повністю, просить розглянути справу без участі представника , не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначив в позовній заяві, що відповідно до укладеної 12 вересня 2012 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, [PERSON] отримав кредит у розмірі 12241,98 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 % річних. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору та статті 526 ЦК України відповідач свої зобов'язання не виконує. Розмір заборгованості [PERSON] перед банком станом на 22 травня 2014 року становить - 16390,44 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 вересня 2012 року, відповідач отримав кредит в розмірі 12241,98 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку на строк дії картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % щомісячно ( арк.с. 6 ). Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 22 травня 2014 року заборгованість відповідача перед банком становить 16390,44 грн. з яких 11719,92 грн. заборгованість за кредитом, 2234,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2435,78 грн. - штраф ( арк.с. 4). З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2010 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 вересня 1981 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 682, також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, та зрадою відповідача. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 вересня 1981 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 682, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 17 грудня 1991 р. вони перебувають у зареєстрованому виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області шлюбі, актовий запис № 28, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо близько семи років. У судове засідання позивач не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просив винести заочне рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 17.12.1991 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 28. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, посилаючись на те, що 05 червня 2014 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 5 950 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ст. 96 КУпАП, а саме, будівництво індивідуального гаража на території об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» по [ADDRESS]. Позивач, вважаючи, що постанову винесено необґрунтовано, без дотримання вимог КУпАП, просить її скасувати. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено що, 05 червня 2014 року відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 5 950 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ст. 96 КУпАП, а саме, будівництво індивідуального гаража на території об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Злагода» по [ADDRESS]. Постанова №96 від 05 червня 2014 року була винесена на підставі акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 10 грудня 2013 року, в якій було зазначено про порушення [PERSON], оскільки розпочато самовільне будівництво гаража (фундамент та перекриття підвалу), який почав будувати в 2013 році за адресою [ADDRESS]. Крім цього з часу виявлення правопорушення до складення постанови пройшло майже шість місяців, чим порушено вимогу ст. 38 КУпАП. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ст. 96 КУпАП, є неправомірною та підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст.38 КУпАП .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач, який є батьком дитини, не бере участі в її утриманні та не надає матеріальної допомоги. У зв'язку з цим позивач просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ?? частини всіх видів його доходів щомісячно. У судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її особистої участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 29.10.2009 року вбачається, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дітей, та враховуючи розмір його заробітної плати, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову і до їх повноліття. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

13 червня 2014року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 247873,94гривень, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2478,73грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 грудня 2011року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого, вона передала [PERSON] грошову позику в розмірі 21000доларів США із строком повернення до 31.12.2013року. Укладення договору підтверджується розпискою від 10.12.2011року. На даний час сума позики не повернута. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Вказав, що на час розгляду справи судом відповідач борг не повернув. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачі позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, з долученої до матеріалів справи розписки від вбачається, що 10 грудня 20119року [PERSON] позичила у [PERSON] грошову суму в розмірі 21000,00доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ 247873,94гривень, яку зобов'язувався повернути до 31.12.2013року. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що ні на вказані в розписках строки, ні на час розгляду справи судом відповідач вказаних сум грошей позивачу не повернув. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови договору позики, не повернув позивачу гроші на загальну суму 247873,94гривень позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2478,73гривень, сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до Ленінської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову в позовій заяві позивач посилається на те, що [INFO] помер її брат - [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після смерті її брата відкрилась спадщина на належне йому майно. Вона є спадкоємицею майна за заповітом, осіб які мають право на обов2язкову часту у спадщині немає. Вона звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини померлого. Листом нотаріуса від 19.12.2013 року № 1366/01-16 їй роз»яснино, що якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Також роз»яснино, що вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її брата. Вважає, що вказаний строк вона пропустила з поважної причини, оскільки вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Апостолівській ЦРБ з 14.10.2013 року по 01.11.2013 рік. Просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці в зв»язку з пропуском строку з поважної причини. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково згідно ст. 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється братом [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.06.1973 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.11.1970 року (а.с. 14) Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2013 року помер [PERSON]( а.с.6) Відповідно довідки виданої виконкомом Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області за померлим [INFO] - [PERSON] значиться ? житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.10) Згідно довідки Апостолівської ЦРЛ [PERSON] з 14.10.2013 року по 01.11.2013 рік знаходилася на лікуванні у неврологічному відділенні. (а.с. 13) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне надати позивачеві додатковий строк для подання заяви два місяці з дня набрання чинності рішенням.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

13 червня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. на місяць починається з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свої позовних вимог вказує на те, що 14.09.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Кузнецовського МУЮ Рівненської області. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]., який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини не надає та взагалі ухиляється від виконання своїх обов'язків, які передбачені ст.180 СК України, тому позивач вимушена звертатися з даним позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає частково. Повідомив, що заробіток в нього мінливий, і що не завжди зможе платити суму, яку хоче позивач. Так, в судовому засіданні встановлено, що 14.09.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Кузнецовського МУЮ Рівненської області, актовий запис №188, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №229 від 05.06.2014 року, яка видана Красятицькою селищною радою [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягнення аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Крім того, відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення у межах суми стягнень за один місяць. Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають і судові витрати.

Outcome: approved