overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

14 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судовому засіданні позивач позов підтримала, а відповідач його визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1989 року (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з лютого 2013 року. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сімї вважать неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2014 року, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на шахті «Засядько», має стабільний дохід, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 5 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на шахті «Засядько», має стабільний дохід. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоровя дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що сімейне життя не склалося, в них різні характери, різні погляди на сімейне життя, вони припинили сімейні відносини і разом не проживають. В шлюбі дітей не мають. Позивачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач, якого належним чином сповістили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 15 березня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 167995 (а.с.4). В шлюбі спільних дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 27 травня 2015 року сторонам надавався строк для примирення. Однак, у наданий судом строк сторони не примирилися і сімейні відносини не відновили. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 53. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки однією сім»єю з відповідачем не мешкають з початку 2014 року, він не працює, матеріально сім»ю не утримує, участі у вихованні дітей не приймає. Вказані причини призвели до розпаду сім'ї. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з початку 2014 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що у 2000 році між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться з 2005 року, шлюб фактично розпався. Подальше сумісне проживання і збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у е засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним, чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 червня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1994 року у Костянтинівському відділі РАГС. Від спільного проживання мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 16 жовтня 2014 року шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через зраду з боку відповідача. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, строк для примирення не потрібен. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась з поважних причин, підтримала позовні вимоги у письмовій заяві на адресу суду, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проти розірвання шлюбу заперечує, він дружині не зраджував. У той же час підтвердив, що з квітня 2015 року вони проживають з дружиною окремо. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 жовтня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Костянтинівському відділі РАГС, актовий запис № 547, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від спільного проживання мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З квітня 2015 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. У звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243, 60 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 23 лютого 2007 року у Іллічівському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 54, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили близько року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO] (а.с.5), близько року мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання зазначивши, що вона перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах . Від сумісного життя мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В теперішній час вона не працює, знаходиться у відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку . На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає з нею і перебувають на її утриманні . У зв'язку зі знаходженням у відпустці по догляду за дитиною вона не працює, матеріальної допомоги відповідач їй не надає , тому вона просила суд винести рішення, яким стягувати аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/ 4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення донькою трирічного віку . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився ,надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечував . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах , від яких мають 1 малолітнього сина , який перебуває у позивачки на утриманні. Згідно ст. 84 СК України особа, з якої проживає дитина, має право на одержання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку 3-х років. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє . На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

14 травня 2015 року представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що заявник [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON], оскільки є розбіжності в написанні його по-батькові у різних правовстановлюючих документах. Зокрема, в свідоцтві про народження заявника, в графі «батько» вказано невірно - [PERSON]. В свідоцтві про смерть батька, в заповіті та в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку вказано вірно - [PERSON]. Органами ДРАЦС заявнику було усно відмовлено у внесенні змін до актового запису про його народження, оскільки відсутні документи, які б підтверджували вказані обставини і в даний час їх відновити не можливо. Встановлення факту родинних відносин йому необхідне для успадкування майна батька. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявника підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в заяві. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] знали особисто і підтвердили факт, що він дійсно був рідним батьком [PERSON] Представник заінтересованої особи - Верещаківської сільської ради Лановецького Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд, заслухавши представника заявника та свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. [PERSON] народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 07 грудня 1962 року Підволочиським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області. В даному свідоцтві про народження в графі «батько» вказаний «[PERSON]». 26 червня 2012 року секретарем Верещаківської сільської ради Лановецького району було посвідчено заповіт [PERSON], згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповів синові [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] в с.Коржківці Лановецького району Тернопільської області у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 13 жовтня 2014 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 19 вересня 2004 року головою Лановецької райдержадміністрації, власником даної земельної ділянки є [PERSON], житель с.Коржківці Лановецького району Тернопільської області. Факт, про встановлення якого просить представник заявника, має для заявника юридичне значення, оскільки надає право для реалізації його спадкових прав. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. Проаналізувавши наведене, суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідків доведено факт родинних відносин, які просить встановити представник заявника, а тому є законні підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

14 травня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 10 квітня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис №55. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 квітня 2012 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями і з цього приводу між ними часто виникали сварки та скандали, свідком яких нерідко стає дитина. Полишивши надію зберегти сімю, вона припинила з відповідачем подружні стосунки. Оскільки сімя фактично розпалася і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку. Також просить стягнути з відповідача у свою користь судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінюється. Також, суд стягує з відповідача в користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved