Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, просив розтлумачити заповіт померлої 03.11.2008 року [PERSON], складений 04.04.2001 року і посвідчений секретарем Мітлинецької сільської ради, визначити, що за змістом заповіту [PERSON] на випадок смерті заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 2,0580 га згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД №388203, виданого 02.08.2007 року на підставі розпорядження Гайсинської райдержадміністрації за №137 від 23.04.2007 року замість права на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ВН № 0192898, виданого 24.06.1997 року; вказував, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в заповіті документом, який визначає його право на спадщину, зазначений сертифікат, вважав, що заповітне розпорядження спадкодавиці було спрямоване на те щоб заповісти земельну ділянку; звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність. Представник Мітлинецької сільської ради подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення вимог позивача (а.с.16). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне відмовити у задоволенні вимог з таких міркувань. \~\~ Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.11.2008 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,0580 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, що належала померлій відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №388203, виданого Гайсинською районною державною адміністрацією 02.08.2008 року, на підставі розпорядження Гайсинської райдержадміністрації за №137 від 23.04.2007 року (а.с.5). За заповітом, складеним 04.04.2001 року і посвідченим секретарем Мітлинецької сільської ради, зареєстрованим за № 103, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження за яким належне їй право на земельну частку (пай) в КСП ім. К.Маркса, посвідчене сертифікатом серії ВН №0192898, який виданий 24.06.1997 року, заповіла у власність [PERSON]. (а.с.4) Відповідно до спадкової справи №403/2015 Гайсинського нотаріального округу спадщину після померлої 03.11.2015 року [PERSON] прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON] (а.с.20-34). Спірні правовідносини регулюються: - ст.1256 ЦПК України за змістом якої, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями; у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.213 цього Кодексу; ч.3 ч.4 якої визначають, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять;якщо загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін; якщо немає можливості визначити справжню волю особи до уваги беруться зокрема інші обставини, що мають значення; Встановлені судом обставини свідчать, що при складанні [PERSON] заповіту 04.04.2001 року її волевиявлення було спрямоване на те, щоб після її смерті всі права і обовязки повязані із належним їй правом на земельну частку(пай) в КСП ім. К.Маркса, яке на час складання заповіту було посвідчене сертифікатом серії ВН №0192898, який виданий 24.06.1997 року, перейшли до [PERSON] Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що між спадкоємцями після померлої [PERSON] виник спір з приводу тлумачення заповіту. Позивачем не подано доказів, які б підтверджували викладені в позовній заяві обставини про те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД №388203, був виданий 02.08.2007 року [PERSON] взамін сертифікату серії ВН № 0192898, виданого 24.06.1997 року. Сукупний аналіз встановлених судом обставин та норм права, що регулюють спірні правовідносини свідчить, що підстав для тлумачення заповіту спадкодавця [PERSON] немає, тому вимоги позову є безпідставними, в їх задоволенні необхідно відмовити. За наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом підлягає вирішенню спір про право на майно в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed