Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

14 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], як такої, що продовжує навчання, на період навчання в Харківському національному медичному університеті у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, посилаючись на таке: відповідач є батьком дитини, з яким вона прожила у зареєстрованому шлюбі до 30 липня 2003 року. Дочка зараз перебуває на утриманні матері. Батько сплачував на її утримання аліменти до 18 років. На даний час дитина досягла повноліття, але навчається в Харківському національному медичному університеті на першому курсі денної форми навчання. Потребує допомоги на своє утримання, оскільки має платити щомісячно за проживання, харчуватися, одягатися, купувати навчальне приладдя та витрачати гроші на переїзд щотижня Первомайський-Харків та назад. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, проте також надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Враховуючи, що всі сторонни надали судові заяви про розгляд справи без їхньої участі, суд вирішив розглянути справу у відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 30.07.2003 року і є батьком та матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та розірвання шлюбу (а.с.3-4). [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання в Харківському національному медичному університеті, що вбачається з наданої довідки (а.с.7). Зараз проживає з матір'ю. Проаналізувавши матеріальне становищє сторін та необхідність матеріальних витрат суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на її утримання, як така, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, у якої є потреба у оплаті за проживання щомісячно, проїзді транспортом до м. Харкова та до м. Первомайського, а також у купівлі підручників, навчального приладдя, одягу та харчів. Такий обов'язок відповідача прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює і отримує заробітну плату. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає, що розмір аліментів, визначений позивачкою у позові,є достатнім. Вимоги позивачки ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved