Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначила, що після смерті [INFO] в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області її рідного батька - [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на правах власності майно, а саме: житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Зазначила, що після звернення до нотаріуса за отриманням спадщини їй стало відомо, що вона не може бути спадкоємцем за законом, поскільки у неї не збереглося свідоцтво про народження і вона не може поновити актовий запис про своє народження, так як він під час війни не зберігся, внаслідок чого вона не може довести, що померлий був її рідним батьком. Також зазначила, що вона постійно проживала зі спадкодавцем і здійснювала за ним догляд до самої смерті. Відповідач по справі заперечує факт того, що вона являється рідною дочкою спадкодавця і, що вона постійно з ним проживала до його смерті, внаслідок чого вона просить суд винести рішення, яким встановити факт, що померлий [INFO] в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області [PERSON] був її рідним батьком та просила встановити факт, що станом на [INFO] вона постійно проживала разом із [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги. Посилаючись на викладені в позові обставини, які були доведені в судовому засіданні дослідженими доказами, в тому числі показами допитаних свідків і документами, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання за викликом не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю і просив суд розглянути справу у відсутність представника сільради. Відповідач [PERSON] та її представник позову не визнали, заперечивши факт родинних відносин позивача і померлого [PERSON] та заперечили факт постійного проживання позивача з померлим [PERSON] Залучена протокольною ухвалою суду від 26.03.2014 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи - [PERSON] до суду за викликом не з'явилась і про причини неявки суду не повідомила. Від третьої особи не надходило на адресу суду ніяких заяв та клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у її відсутність. Справа, у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України, розглянута у відсутність третьої особи, приймаючи до уваги наявність у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення, заяви та думки сторін, покази допитаних свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, у віці 92 років, помер - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому на правах власності майно, зокрема на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Свідоцтво про право власності на житловий будинок спадкодавця, було видано Баловненською сільською радою вже після смерті [PERSON], а саме 21.07.2009 року. З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, що була надана на запит суду державним нотаріусом, вбачається, що спадкова справа заведена в Новоодеській державній нотаріальній конторі 27.06.2007 року. З документів цієї спадкової справи також вбачається, що за отриманням спадщини до нотаріуса звертались позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], на момент судового розгляду цієї справи, не отримали. Як вбачається з відповідей нотаріуса на звернення заявників, які містяться у спадковій справі, відповідач [PERSON] звернулася із заявою, яка не відповідала вимогам чинного законодавства, а позивач [PERSON] не змогла надати нотаріусу документів, які підтверджують, що вона являється донькою спадкодавця, а також, що вона пропустила передбачений законом 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що є перешкодою для спадкування. Залучена до участі в розгляді справи третя особа - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась. Інших спадкоємців при судовому розгляді справи не встановлено. Згідно документів спадкової справи, спадкове майно до Єдиного державного реєстру обтяжень не входить. З досліджених в судовому засіданні показів допитаних свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджуються пояснення позивача, з яких вбачається, що позивач називала спадкодавця батьком і відносилася до нього відповідно, а він у свою чергу називав її своєю донькою і відносився до неї, як до доньки. Крім того, всі допитані в судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що позивач проживала постійно зі спадкодавцем до самої його смерті, тобто до [INFO] і здійснювала його догляд. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що її мати - третя особа по справі - [PERSON] до суду з'явитися не може, але вона не заперечує проти задоволення позову. З довідки №1838 від 15.11.2013 року, виданої Баловненським сільським головою, вбачається, що [PERSON], на момент смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], вела з ним сумісне домашнє господарство. Фактично склалося, що домоволодіння позивача і померлого [PERSON], хоча і мають різні юридичні адреси, але розташовані одне біля одного, а саме: будинок позивача має адресу [ADDRESS], а будинок спадкодавця [PERSON] - [ADDRESS]. Ці будинки мають спільні комунікаційні об'єкти у виді газопостачання. Досліджені в суді документи свідчать про те, що право власності на обидва будинки, з присвоєнням різних юридичних адрес, позивачка оформила в 2009 році, вже після смерті спадкодавця [PERSON], а до цього, за усталеним звичаєм, будинки використовувалися їх власниками як одне домоволодіння. Із пояснень позивача та допитаних в судовому засіданні свідків також вбачається, що згідно із звичаїв, які склалися, спадкодавець [PERSON], як член сім'ї позивача, постійно користувався її житловими будівлями, проживав у неї, відпочивав, годувався, в той час, як позивач та її донька надавали йому різного роду допомогу та здійснювали за спадкодавцем постійний догляд до самої його смерті. З дослідженої в судовому засіданні довідки від 06.12.2013 року, виданої завідуючим Баловненською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, вбачається, що [PERSON], був інвалідом війни 2-ої групи, мав проблеми зі здоров'ям, а з 2001 року і до самої смерті потребував постійної сторонньої допомоги, яку йому забезпечували позивач [PERSON] та її донька [PERSON], які проживали з ним разом, забезпечували його ліками і особистим доглядом. Суд зазначає, що у розумінні ст.3 СК України, між позивачем і спадкодавцем [PERSON] існували сімейні відносини, на підставі споріднення і, що позивач у відповідності до вимог ст.202 СК України, виконувала свій обов'язок по утриманню непрацездатного батька, який потребував сторонньої допомоги. Згідно ч.6 ст.29 ЦК України, передбачено можливість фізичній особі мати кілька місць проживання, внезалежності від місця реєстрації. Згідно з вимогами ст.256 ЦПК України, при судовому розгляді справи, можуть встановлюватися факти, що мають юридичне значення, зокрема факти родинних відносин між фізичними особами та інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Досліджені в судовому засіданні обставини справи свідчать про те, що позивач позбавлена можливості поновити актовий запис про своє народження, так як він під час війни 1941-1945 років не зберігся, внаслідок чого факт родинних відносин може бути встановлений рішенням суду. Ті ж вищезазначені, досліджені в судовому засіданні обставини справи, свідчать про те, що у позивача не збереглося свідоцтво про її народження, а в архівних установах відділу ДРАЦС ГУЮ у Миколаївської області не зберігся актовий запис про її народження, з якого б вбачалося, що вона являться донькою спадкодавця [PERSON], внаслідок чого вона позбавлена можливості документально довести, що померлий [PERSON] був її рідним батьком. Разом з тим, юридичний факт того, що померлий [PERSON] був рідним батьком позивачу [PERSON] доведений в судовому засіданні дослідженими зазначеними вище доказами. Згідно зі ст.1268 ч.3 ЦК України, позивач, як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, як донька спадкодавця [PERSON], проживаючи з ним спільно і здійснюючи за ним догляд, враховуючи усталені в народі звичаї, вважала себе належним спадкоємцем у розумінні положень ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому не звернулась своєчасно із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Разом з тим, в судовому засіданні, з урахуванням положень ст.7 ЦК України, ст.11 СК України, тобто на підставі, вищезазначених доказів та усталених звичаїв, встановлено і доведено факт постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на момент його смерті. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність позивачем заявлених нею позовних вимог та про необхідність їх повного задоволення. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, враховуючи факт задоволення позову, понесені позивачем судові витрати по справі в загальному розмірі 244 гривні, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках по 122 гривні з кожного.

Outcome: approved