Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

14.12.2017 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, у якому просив стягнути з відповідачки на користь МТСБУ 15369,24 грн., з яких 14749,24 грн. - витрати у порядку регресу, понесені на виплату страхового відшкодування; 620,00 грн. - витрати на послуги аварійного комісара, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка відбулась 18.10.2015 року з вини відповідачки [PERSON], позивачу було завдано матеріальні збитки, в зв'язку з тим, що у вказаній ДТП було пошкоджено транспортний засіб, яким керувала [PERSON] Разом з тим, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача з вимогою виплатити йому страхове відшкодування. Враховуючи, що позивач свої зобов'язання виконав шляхом виплати потерпілому власнику [PERSON] суми страхового відшкодування, у зв'язку з чим до нього перейшло право регресної вимоги відшкодування заподіяного збитку, представник позивача вважає, що з відповідачки на користь МТСБУ підлягає до стягнення 14749,24 грн. витрат у порядку регресу, понесених на виплату страхового відшкодування, 620,00 грн. витрат на послуги аварійного комісара та 1600,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору, а тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 26.01.2018 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 28.03.2018 року розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак до позовної заяви додав письмове клопотання, зі змісту якого вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилась, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 18.10.2015 року о 22 год. 25 хв. на вулиці Хрещатик в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортним засобом марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON] Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 757/45663/15-п, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у спричиненні ДТП, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON], та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що оскільки на день вчинення ДТП відповідачка не мала чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при цьому, [PERSON], цивільна-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/4529127, 29.03.2016 року звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до пп.«а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, позивачем було видано наказ № 4891 від 16.06.2016 року, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 14749,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4891рв від 21.06.2016 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та пп.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що ДТП відбулась через порушення відповідачкою ПДР України, внаслідок якої [PERSON] завдано шкоду, яку йому на підставі вимог закону відшкодував позивач, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, підлягає задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення 14749,24 грн. Разом з тим, відповідно до п.34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На виконання вказаної норми Закону, спеціалістом був оглянутий пошкоджений транспортний засіб заявника. Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Таким чином, позивач з метою самостійного визначення розміру матеріального збитку звернувся до ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт». За проведене дослідження позивач сплатив 620,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № С15-449рв від 12.01.2016 року. Отже, з врахуванням викладеного з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення на відшкодування витрат в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування крім 14749,24 грн., також витрати на послуги аварійного комісара в сумі 620,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 16969,24 грн. (14749,24 грн. + 620,00 грн. + 1600,00 грн.).

Outcome: approved