Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

13.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу № ПФ-10-122-Н, укладений 31.10.2000р. в Первомайському філіалі АО Харківська Універсальна біржа, житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташований в м. Балаклія Харківської області по вул. Ціолковського б. 6, укладений між [PERSON], як покупцем, і [PERSON], як продавцем. В обґрунтування вказує про те, що 31.10.2000р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. 17.11.2000р. Балаклійським БТІ було проведено реєстрацію права власності на житловий будинок за реєстровим № 3781. В теперішній час відсутність нотаріального посвідчення вказаного договору не дає позивачу можливості розпоряджатися своєю власністю. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 27). Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 17), про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 24), однак в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, поважності неявки не убачається. Третя особа про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позову з доданими до нього документами і в судове засідання не з'явились (а.с. 25, 26), причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 31.10.2000\~року між\~[PERSON] з\~одного боку,\~та відповідачем\~[PERSON] з\~другого боку,\~був укладений\~Договір купівлі\~-\~продажу №\~ПФ-10-122-Н,\~а саме\~договір купівлі-продажу\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями,\~який розташований\~в м.\~Балаклія Харківської\~області,\~вул.\~Ціолковського,\~б.\~6.\~Договір був\~укладений в\~Первомайському філіалі\~АО Харківська\~Універсальна Біржа,\~який на\~той час\~розташовувався в\~м.\~Первомайський Харківської\~області,\~вул.\~Харківська б.\~27.\~Після підписання\~Договору він\~був фактично\~виконаний,\~так як\~позивач отримав\~у власність\~та повне\~розпорядження придбаний\~будинок з\~усіма надвірними\~будівлями і\~спорудами,\~а відповідач\~отримала від\~нього грошові\~кошти в\~розмірі 2000\~гривень (а.с. 6). 17.11.2000 року Балаклійським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію договору за реєстровим № 3781, про що свідчить відповідна відмітка на бланку Договору (а.с. 6 зворот). Відповідно до технічного паспорта домоволодіння, складеного 22.06.2015 року Балаклійським БТІ, воно складається з житлового будинку (літ. А-1) 1974 року побудови; сараю-літньої кухні (літ. Б) 1963 року побудови; погріба (літ. В); сараю (літ. Г) 2004 року побудови; сараю (літ. Д) 2004 року побудови; сараю (літ. Е) 2005 року побудови; душу (літ. Ж) 2005 року побудови; паркану № 1; трубного колодязю № 2; убиральні № 3; воріт № 4; вигрібної ями № 5 (а.с. 8-14). Спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами розташований на належній позивачу на праві власності земельній ділянці площею 0,1083га, кадастровий номер 6320210100:00:021:0087, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 107048 від 18.04.2006 року (а.с. 7). Наведені дані кореспондуються між собою та з обставинами заяви. Відповідно до п. 4\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004\~року, Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі\~статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог частини 2\~статті 227 ЦК УРСР, вказаний вище Договір купівлі-продажу будинку 17.11.2000 року був зареєстрований у Балаклійському бюро технічної інвентаризації. За змістом статей\~128,\~153\~ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 224\~ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За договором купівлі-продажу кошти за житловий будинок з надвірними будівлями в сумі 2000грн. покупець отримав до реєстрації угоди. Після чого, позивач з 21.11.2000р. є зареєстрованим у житловому будинку № 6 по вул.Ціолковського в м. Балаклія Харківської області, тобто при вчиненні договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу будинку. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Статтею 227 ЦК УРСР\~передбачалася обов'язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі\~ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладення такого договору на товарній біржі. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК\~за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями\~105,\~114 ЦК). Аналогічна норма збереглася і в діючому на цей час Цивільному Кодексі України 2004 року, а саме ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до абз. 3 та 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню. Реєстрація Балаклійським бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на спірний будинок на підставі Договору купівлі-продажу № ПФ-10-122-Н, посвідченого 31.10.2000 року Первомайським філіалом АО Харківська Універсальна Біржа, а не нотаріусом, станом на час його реєстрації в БТІ (17.11.2000 року) не суперечило чинному законодавству. Відповідно до ч. 2.\~ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~в редакції, що діє на теперішній час, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 вказаного Закону, на теперішній час, тобто на момент звернення до суду, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) майна. Оскільки покупець, повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив за придбане нерухоме майно 2000 гривень, вселився в придбаний будинок, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР був зареєстрований в БТІ у передбаченому законом порядку, угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною, сторонами досягнуто згоди зі всіх його істотних умов, то позивач на законних підставах набув право власності на спірне домоволодіння і правомірно володіє ним до теперішнього часу. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, на підставі сукупності наведених доказів суд визнає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved