Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

14.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона 24.09.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та відповідачем в одній квартирі, що підтверджується відповідною довідкою з місця проживання. Шлюб між сторонами не розірваний, але фактично вони, як чоловік та дружина, не проживають з серпня 2017 року, не ведуть сумісного господарства, не підтримують нормальних шлюбних відносин, тобто не реалізують належні їм права та обов`язки подружжя, передбачені Сімейним кодексом України. Але з 2017 року, з часу, коли сторони фактично перестали бути подружжям, відповідач на власний розсуд визначив грошову суму на утримання неповнолітньої дитини. Ця сума не є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За показаннями лікаря, дитина потребує постійного прийому коштовних ліків, крім того, періодично, за призначенням лікаря, отримує довготривалі курси ліків. Також дитина потребує нагляду лікаря - ортодонта. Для всебічного розвитку здібностей дитина відвідує танцювальний гурток, заняття з англійської мови. Основна частина видатків на утримання дитини, враховуючи придбання ліків, одягу, взуття, харчування, оплату розвиваючих занять, сплачується позивачем за власні кошти. На теперішній момент позивач не в змозі надалі продовжувати оплачувати все сама, при цьому зазначає, що відповідач має можливість сплачувати достатні кошти на утримання спільної дитини, оскільки він працює у військовій частині [NUMBER] Східного оперативно-територіального об`єднання Національної Гвардії України на посаді начальника відділення обліку особового складу штабу та має регулярний і стабільний заробіток. Відповідач має дитину від першого шлюбу, [INFO] , яка проживає окремо, та якій він допомагає добровільно. Відповідач працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому позивач вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовився від надання достатньої матеріальної допомоги дитині, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Призначено судове засідання. 04.04.2019 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому останній зазначив, що ознайомившись із\~позицією позивача,\~що викладена\~в її\~позовній заяві,\~та вимогою\~щодо стягнення\~з нього\~аліментів на\~користь позивача\~на утримання\~неповнолітньої доньки\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~до досягнення\~дитиною повноліття\~в розмірі\~1/4\~частки з\~усіх видів\~забезпечення,\~вважає,\~що зазначена\~вимога не\~може бути\~задоволена,\~а факти,\~викладені в\~позовній заяві,\~не відповідають\~фактичним обставинам\~справи та\~є недостатньо\~обґрунтованими.\~Відповідач вказує,\~що \~ніколи не\~відмовлявся від\~утримання своєї\~дитини,\~активно приймає\~участь в\~її розвитку,\~утриманні та\~в подальшому\~буде продовжувати\~надавати матеріальну\~допомогу.\~Про це\~свідчить,\~на думку\~відповідача,\~те,\~що він,\~починаючи з\~2000\~року в\~добровільному порядку\~утримує доньку\~від першого\~шлюбу -\~ [PERSON] ,\~1999\~року народження.\~Разом з\~тим,\~позивач прийняла\~власне рішення\~не підтримувати\~нормальні шлюбні\~відносини,\~тобто не\~реалізовувати належні\~їм права\~та обов`язки\~подружжя.\~Всі пропозиції\~та спроби\~щодо збереження\~нормальних відносин,\~як батька\~та матері\~позивач відмовляється.\~Протягом сумісного\~життя позивач\~вела на\~власний розсуд\~планування та\~ведення загального\~бюджету сім`ї,\~але в\~серпні 2017\~року відповідач\~був змушений\~взяти кредит\~у банку\~(який\~він виплачує\~до сих\~пір)\~на поховання\~батька.\~Позивач прийняла\~власне рішення\~вести роздільне\~господарство,\~що призводить\~до збільшення\~фінансових витрат\~сім`ї,\~які могли\~піти на\~користь дитини.\~Відповідач вказує,\~що він\~має дитину,\~під першого\~шлюбу,\~якастаціонарно навчається в університеті м. Києва. Вона теж, як і донька в шлюбі з позивачем, потребує утримання та фінансової допомоги, що відповідач і робить постійно, але позивач ігнорує даний факт. Крім того, відповідач зазначає, що він працює та має регулярний і стабільний заробіток, але він військовослужбовець та обмежено придатний до праці в особливий період, та непридатний до праці в мирний час за станом здоров`я, має судинне захворювання, яке потрібно постійно лікувати, що тягне за собою великі фінансові щомісячні витрати. У відповідача є мати - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером та має дуже низьке пенсійне забезпечення та ряд тяжких захворювань, що потребують ліків. Відповідач, як син повинен фінансово допомагати своїй матері, якій дуже тяжко. У зв`язку з викладеним відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог позивача частково відмовити та при прийнятті рішення взяти до уваги викладені обставини, додані до відзиву документи та його позицію стосовно стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дитини, призначивши щомісячну виплату аліментів в розмірі 16,5 відсотків від його заробітної плати, що не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини, а також надала письмові пояснення з приводу викладених у відзиві обставин, додавши відповідні докази. Додатково позивач зазначила, що має щомісячний дохід 8 тисяч гривень, ніколи не заперечувала проти матеріального підтримання відповідачем дорослої дочки та матері відповідача, однак вказала, що остання проживає разом з іншим повнолітнім працездатним сином, також вказала, що відповідач дійсно має ряд захворювань, однак через свої переконання здебільшого лікується народними засобами, визнала, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання доньки 2000 гривень, але така допомога має не досить регулярний характер.. Відповідач [PERSON] просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на викладені у відзиві обставини, зазначив, що з січня 2019 року його дохід складає 17930 грн. і він має можливість надавати матеріальну допомогу дитині лише в розмірі 16,5 % від доходу. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2005 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис за №411 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.01.2006 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 5). В шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.07.2009 року, актовий запис №511. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Також відповідач має повнолітню доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.02.1999 року, актовий запис №66. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). З копії довідки Національного авіаційного університету вбачається, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету та навчається за державним замовленням. Наказ №1908/ст\~від 06.08.2016\~року.\~Термін навчання\~за ОС\~«Бакалавр» з\~01.09.2016\~року по 30.06.2020 року (а.с.23). Відповідно до копії довідки від 29.03.2019 року Коростельського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, [PERSON] , 1958 року народження перебуває на обліку і отримує пенсію за віком у сумі 1\~803,20 грн. (а.с.24). Відповідачем [PERSON] надано копії виписок з АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів за карткою, з яких, зокрема, вбачається, що останній переводить грошові кошти на утримання своєї доньки від першого шлюбу [PERSON] , а також неповнолітньої доньки, сплачує грошові кошти на погашення кредиту та (а.с.27-47). Згідно копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] має діагноз постромбофлебітичний синдром лівої нижньої кінцівки, хронічна венозна недостатність ІІ-ІІІ ступенів. Варикозна хвороба нижніх кінцівок (а.с.26). Разом з тим, позивачем до матеріалів справи додатково додано копії декларацій про дохід відповідача [PERSON] (а.с.57-63), докази про наявність у позивача батьків-пенсіонерів, які мають ряд захворювань (а.с.64-70), а також копію медичної документації стосовно наявності у дитини [PERSON] ряду захворювань, в тому числі епілепсії (а.с.71-85), докази вартості витрат на лікування дитини та витрат позивача на пальне автомобіля, на якому вона перевозить дитину (а.с.86-93). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.1-3\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так,\~враховуючи часткове\~визнання відповідачем\~позову,\~визнання учасниками\~справи рівня\~їх доходів\~та джерел\~їх отримання,\~надані позивачем\~докази на\~підтвердження викладених\~в позові\~обставин,\~беручи до\~уваги,\~що вимоги\~позивача заявлені\~в частці\~від доходу\~відповідача,\~яка визначена\~позивачем для\~однієї дитини\~в розмірі,\~за яким\~судом може\~буди видано\~судовий наказ\~у безспірному\~порядку,\~враховуючи заперечення\~відповідача про\~наявність у\~нього повнолітньої\~дитини,\~його стану\~здоров`я та\~матері пенсіонера,\~які,\~однак,\~не спростовуються\~обґрунтованість позовних\~вимог,\~суд вважає\~необхідним та\~достатнім для\~гармонійного розвитку\~дитини стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~користь позивача\~на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позов в повному обсязі. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 23.04.2013 року (а.с.48). Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved