Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

14.11.2017 року позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Князя Святослава, 43 в м. Первомайськ, Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті її двоюрідного брата [PERSON], що помер 02.04.2012 року в м. Первомайськ, Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.12.1997 року в м. Первомайськ, Миколаївської області померла тітка позивачки [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку № 43, що знаходиться по вул. Князя Святослава (колишня Маршала Жукова) в м. Первомайськ, Миколаївської області. Фактично прийняв спадщину після смерті тітки, двоюрідний брат позивачки - [PERSON], який проживав з спадкодавцем та вступив в управління спадковим майном, та продовжив проживати у вказаному вище будинку до дня своєї смерті, але до нотаріуса за оформленням спадщини не звертався. 02.04.2012 року [PERSON] помер, і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку № 43, що знаходиться по вул. Князя Святослава (колишня Маршала Жукова) в м. Первомайськ, Миколаївської області, яку він прийняв, але не переоформив у нотаріально. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом, після смерті [PERSON], та у встановленому законодавством порядку звернулась до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно їй було відмовлено, оскільки реєстрація права власності на належний [PERSON] будинок в Первомайському МБТІ відсутня, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2017 року. При цьому нотаріус розяснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Так, 13.07.1956 року [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову, а 12.10.1959 року за Рішенням Виконкому Первомайської міської Ради депутатів трудящих № 538, моїй тітці був наданий дозвіл на забудову земельної ділянки. Відповідно до технічного паспорту, будинок був прийнятий в експлуатацію в 1960 році. Проте, реєстрація права власності на вказаний будинок в Первомайському МБТІ не була проведена, хоча всі необхідні документи у тітки були в наявності та не було ніяких перешкод для проведення такої реєстрації. Відповідно до п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики N 127 від 24.05.2001, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року, не належать до самочинного будівництва Тобто, відповідно до вимог законодавства прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., засвідчує технічний паспорт на обєкт нерухомого майна Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, [PERSON] правомірно володіла, користувалася та розпоряджалася своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з викладеного вище, перешкод для проведення реєстрації права власності на будинок у [PERSON] не було, але у звязку зі смертю, питання щодо реєстрації права власності залишилося неврегульованим. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного, єдиним правовим способом захисту прав позивача буде звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер 02.04.2012 року в м. Первомайськ, Миколаївської області. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, а останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивачки. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, а позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження (а.с.11) видно, що [PERSON] народився 06.12.1941 року і його матірю є [PERSON]. Із копій свідоцтв про смерть видно, що [PERSON] померла 07.12.1997 року в м. Первомайськ Миколаївської області (а.с.12), а [PERSON] помер 02.04.2012 року в м. Первомайськ Миколаївської області ( а.с.9). Із копії дозволу відділу комунального господарства м. Первомайська від 16.10.1957 року (а.с.18) видно, що [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку та сараю на присадибній ділянці №37-а по вул. 26-го червня. Із копії технічного паспорту (а.с.19-22) видно, що в червні 1960 року по вул. 26-го червня, було складено поетажний план житлового будинку №37-а по вул. 26-го червня, в 1986 році будинок отримав нову адресу - вул. Маршала Жукова, 43 і власницею вказана [PERSON]. Із копії будинкової книги (а.с.23) видно, що у спірному будинку були зареєстровані з 01.10.1998 року [PERSON] та [PERSON], перереєстрація проведена в звязку з обміном паспортів. Довідкою Агентства нерухомості «ВАСТУ ДІО» від 30.10.2017 року (а.с.24) підтверджено, що вартість будинку №43 по вул. Маршала Жукова м. Первомайськ складає 51400 грн. Із копій свідоцтв про народження та шлюб видно, що [PERSON] народилась 01.09.1960 року і її батьком був [PERSON] ( а.с.7), а після реєстрації шлюбу 18.02.1987 року [PERSON] присвоєно прізвище «Сидоренко» ( а.с.8). Із копій свідоцтв про народження (а.с.8, 11) видно, що [PERSON] народився 29.11.1923 року і його батьком є [PERSON], а [PERSON] народилась 29.09.1908 року і її батьком є [PERSON]. Із копії свідоцтва про одруження ( а.с.15) видно, що [PERSON] 17.11.1934 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації їй присвоєно прізвище «Коцюбенко». Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2017 року ( а.с.16) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право власності на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначений будинок, що належать спадкодавцеві. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 331ч.ч.1, 2 ЦК України передбачає, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена особою) набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає в моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Ст.. 1265 ч.1 ЦК України передбачає, що у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближнього ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. На підставі викладеного суд знаходить доведеним те, що [PERSON] являється сином [PERSON] і відповідно її спадкоємцем, та такий що на час смерті останньої проживав разом з нею, а позивач являється спадкоємцем [PERSON], а тому позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом суд знаходить доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved