Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

12 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] терміном три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, мотивуючи свій позов тим, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за законом. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори, оскільки довгий час перебувала за кордоном та через введення карантину не могла повернутись до України. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача - адвокат Капара В.І., що діє на підставі ордеру, надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, вказавши про підтримання позовних вимог. Відповідач - Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області надали заяву про розгляд справи без участі їх представника, вказавши про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як слідує з положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] , про що 06.10.2020 року Виконавчим комітетом Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис №186. (а.с.4) Після його смерті відкрилась спадщина на території Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області. Відповідно до довідки виконкому Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 1200 від 05.10.2021 року, [PERSON] , який помер [INFO] на момент смерті проживав за адресою : [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований і фактично не проживав. (а.с.7) Позивач [PERSON] є спадкоємцем на майно померлого за законом, оскільки є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Згідно повідомлення Чернігівської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась, заповіт за життя не складався. Як слідує з наданої копії закордонного паспорту з 18.11.2020 позивач перебувала за кордоном. ( а.с.8-9) Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивачі пов`язані зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Враховуючи відсутність спору про право позивача на прийняття спадщини після померлого сина, їх пов`язаність зі спадкодавцем кровним походженням, наведені позивачем причини неприйняття спадщини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначенню позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved