overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року за клопотанням відповідача надано сторонам у даній справі про розірвання шлюбу строк для примирення три місяці. Провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу зупинено до 20 березня 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.08.2009 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. На протязі останнього часу виникли непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. З березня 2013 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні просив суд задовольнити позов і розірвати шлюб між ним та відповідачем. Зазначив, що відповідач пішла два роки тому за власною ініціативою. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 серпня 2009 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01 серпня 2009 року, актовий запис 232 (а.с.4). В шлюбі у позивача відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 2010 року, актовий запис 715 (а.с.3). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із вищезазначеним позовом, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] у шлюбі було народжено [PERSON]. Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2012 року. Позивач зазначає, що відповідач не виявляє бажання спілкувати із сином, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не утримує сина матеріально, а саме загальна сума заборгованості зі сплати аліментів з 26 березня 2012 року по 31 жовтня 2014 року становить 38 874 грн., а за додаткових витрат - 14 500 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 26). Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 03 вересня 1983 року, який зареєстрований Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 17. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 03 вересня 1983 року Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають.. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибула, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 14 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] [INFO] , яку просить залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 14 вересня 2013 року перебувають у шлюбі. У сторін маються дитина [PERSON] [INFO]. Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 1998 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову. Позивач до суду не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 25.09.1998 р. (а.с. 3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від травня 2012 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і в даний час вони розійшлися. Зі слів позивача, спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різні погляди на сімейне життя, відсутність у відповідача бажання вести спільне господарство та систематичне вживання останнім спиртних напоїв, через що позивач по справі просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, в даний час перебуває в слідчому ізоляторі за обвинуваченням в скоєні тяжкого злочину, але відповідач надав до суду письмову заяву через позивача в якій просив задовольнити заяву позивачки, слухати справу в його відсутність проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.14). Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 травня 2014 року (а.с.3).Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через різні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сім'я сторін розпалася рік назад, шлюб існує лише формально. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю сторін, на даний час немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

13 листопада 2014 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка з відповідачем фактично припинили сімейні відносини з січня 2013 року, дитина проживає з позивачкою , та знаходиться на її утриманні. Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2011 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 5 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні (а.с. 4,5). Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоров'я дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

13 листопада 2014 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 29 жовтня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, в зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до неї фізичну силу. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб за [NUMBER], виданим 29.10.2012 року Краснознам'янською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис №1) (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спільне життя в сторін не склалося, в зв'язку з постійними сварками на грунті вживання відповідачем алкоголю. Це призвело до того, що з 10 вересня 2014 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примиритися не бажають. Спору про поділ спільного майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Дитина проживає з позивачкою. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. Відповідно до ст.113 СК України до задоволення підлягає також вимога позивачки про залишення їй прізвища «[PERSON]». Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

13 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого доньку: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач не надає дитині матеріальної допомоги. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судове засіданні позивачка не з'явилась, але надіслала письмову заяву, про підтримання позовних вимог в повному обсязі, згодна на заочне рішення суду. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про день, час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом установлено, що з 18 квітня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній проживає разом з позивачкою.(а.с.4). В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

13 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 13.06.2013 року [PERSON] 13.06.2013 року отримала кредит у розмірі 15000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє напротязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 13.06.2013 року [PERSON] станом на 30.09.2014 року має заборгованість - 21503,43 грн., яка складається з наступного: 14184,43 грн. - заборгованість за кредитом; 5418,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 400,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1000,16 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 21503,43 грн. за кредитним договором № б/н від 13.06.2013 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд,

Outcome: approved