Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

12 жовтня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 08 червня 2015 року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10,02 га у межах згідно з планом, що розташована на території Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцями після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 14.09.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, тому він звернувся до суду з цим позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 222 від 25.10.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 199175 перебувала земельна ділянка площею 10,02 га з кадастровим номером 5323484800:00:002:0169 у межах згідно з планом, що розташована на території Попівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 297592, виданого Попівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 10.06.2015 року, [PERSON] померла 08 червня 2015 року (а.с. 23). Згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 073040 від 20.06.2008 року (а.с. 24) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00015762854 від 03.09.2015 року (а.с. 7) [PERSON] є бабою [PERSON]. Згідно повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області № 1391/02-14 від 18.08.2016 року після померлої 08.06.2015 року [PERSON] заведена спадкова справа від 17.07.2015 року. Подані заяви про прийняття спадщини від [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved