Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що він перебував на службі у Збройних Силах України з 04 серпня 1984 року по 10 липня 2013 року та наказом Міністерства оборони України від 10 липня 2013 року № 238 звільнений у військовому званні «полковник» з військової служби у запас у зв`язку із скороченням штату. З 27 грудня 1994 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] , яка також перебувала на військовій службі у Збройних Силах України з 03 жовтня 1984 року по 04 березня 2002 року. Від шлюбу вони мають двох доньок. З 27 липня 1994 року він перебуває на квартирному обліку Житлової комісії військової частини КВІУЗ. Його дружина перебувала на квартирному обліку Житлової комісії військової частини КВІУЗ з 29 січня 1991 року. Протягом перебування на службі житлові умови періодично перевіряли представники відповідних комісій, які встановлювали, що сім`я потребує покращення житлових умов. Станом на 25 жовтня 2001 року у квартирній справі його дружини на квартирному обліку значилося четверо людей: він, [PERSON] та дві доньки. 19 лютого 2002 року його дружина подала клопотання голові житлової комісії Київського гарнізону про переведення квартирної черги з неї на її чоловіка. Рішенням житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України його зараховано на квартирний облік до житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України на загальних підставах з 29 січня 1991 року зі складом сім`ї 4 особи. Він був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та у квартирі [ADDRESS] . Право власності на зазначені квартири зареєстровано не було. На засіданні житлової комісії ГШ ЗС України 17 травня 2017 року його було знято з квартирного обліку житлової комісії ГШ ЗС України як такого, що вчасно не пройшов перереєстрацію та не надав до житлової комісії свою облікову справу. На засіданні житлової комісії ГШ ЗС України 11 жовтня 2018 року йому було відмовлено у поновленні на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у м. Києві. 10 грудня 2018 року він звернувся до Заступника Міністра оборони України, який на особистому прийомі рекомендував йому до 10 січня 2019 року надати відповідні документи до житлової комісії ГШ ЗСУ. 11 січня 2019 року ним отримана відповідь від Голови Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ та військових частин про відновлення його на квартирному обліку в гарнізоні м. Києва з 27 липня 1994 року складом сім`ї одна особа. Зазначене рішення оформлене протоколом засідання Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ від 11 січня 2019 року. З прийнятим рішенням не погоджується та вважає, що воно порушує його право на житло, передбачене ст. 47 Конституції України. Просить суд ухвалити рішення, яким: - скасувати резолютивну частину рішення Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, оформленого протоколом № 2 від 11 січня 2019 року; - зобов`язати відповідачів включити його зі складом сім`ї з 4 осіб до списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні м. Києві з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку з 29 жовтня 1991 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідачем Київським квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 80-88). Посилається на те, що Київським квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України прав позивача не порушено. Управління в межах своїх повноважень аналізує стан забезпеченості житлом військовослужбовців, працівників Збройних Сил України, розробляє заходи і готує пропозиції щодо їх забезпечення житловою площею, здійснює контроль за їх розподілом і використанням в межах відповідальності. Таким чином, управління не має приймати будь-які рішення про поновлення [PERSON] разом із сім`єю на квартирному обліку. Військовослужбовці зараховуються на обліку на підставі рішення житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Отже, управління може вносити відповідні зміни до облікових документів щодо черги виключно після винесення рішення відповідною житловою комісією. Вимоги про включення до списків є передбаченими, оскільки відсутнє рішення житлової комісії з цього питання. З протоколу від 11 січня 2019 року вбачається, що позивача поновлено на квартирному обліку, тому відсутні правові підстави для пред`явлення позову. Члени його сім`ї не звертаються до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав для зарахування на квартирний облік саме з 29 січня 1991 року позивачем не надано. Крім того, Об`єднана житлова комісія ГШ ЗСУ не є юридичною особою, а тому не може бути відповідачем у справі. Відповідачем Об`єднаною житловою комісією ГШ ЗСУ подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 125-128). Посилається на те, що перша реєстрація [PERSON] у м. Києві 21 липня 1994 року. дата зарахування на квартирний облік з 29 жовтня 1991 року є датою зарахування дружини позивача [PERSON] . З довідки форми № 3 вбачається, що з 09 липня 1996 року, коли [PERSON] з дочками була зареєстрована у житловому приміщенні, вона тим самим поліпшила свої житлові умови (отримала ордер (обмінний) на житлове приміщення від 08 квітня 1996 року № 221 на квартиру [ADDRESS] житловою площею 28,8 кв.м.), а тому втратила право перебувати на квартирному обліку по житловій комісії ГШ ЗСУ. Про покращення житлових умов своєї родини [PERSON] не поінформував ні житлову комісію, ні своє керівництво. Житлова комісія військової частини [NUMBER] перевищила свої повноваження щодо переведення квартирного обліку дружини позивача, оскільки нормами, що регулювали правовідносини під час перебування на квартирному обліку не дозволяли здійснювати переведення квартирної черги з однієї особи на іншу. [PERSON] мав право звернутись з рапортом до командира військової частини та житлової комісії щодо зарахування його на квартирний облік складом сім`ї одна особа, оскільки на той час він був зареєстрований у військовій частині та потребував поліпшення житлових умов, але таким правом на скористався. Позивач направив до суду відповідь на відзив представника Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (а.с. 138-143). Зазначив, що Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України не має повноважень щодо відновлення його на квартирному обліку, проте воно вносить відповідні зміни до облікових документів щодо черги після рішення відповідної житлової комісії. Вказує, що його сім`я постійно жила у квартирах, площа яких недостатня для проживання 4 особам. Таким чином, вони постійно потребували поліпшення житлових умов. Крім того, у них немає права власності на жодну квартиру. Їх житлові умови періодично перевіряли представники відповідних комісій, які встановлювали, що сім`я потребує покращення житлових умов. Ним помилково вказано неправильно код ЄДРПОУ Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ замість коду ЄДРПОУ Генерального штабу ЗСУ 22991050. Житлова комісія хоч і не є юридичною особою, але повністю підпорядкована Генеральному штабу ЗСУ. Управлінням до відзиву додана довідка № 26446 від 02 липня 2019 року, де зазначено його номер у черзі 1613, категорія пільги: «без пільг». Разом з тим, він перебував у черзі «першочергових», оскільки його звільнено у зв`язку зі скороченням штату та на момент звільнення його вислуга років у Збройних Силах України становила 29 років 12 днів. Позивач направив до суду відповідь на відзив представника Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ (а.с. 153-157). Зазначено, що ним не повідомлялось про покращення житлових умов, оскільки такого покращення не відбулося. Жодних квартир у власності його сім`ї не перебуває. 08 квітня 1996 року ордер № 221 на квартиру [ADDRESS] виданий [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , а не самій [PERSON] . Твердження відповідача про не застосування до нього Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з тим, що він не є військовослужбовцем, не відповідає дійсності. Законом передбачено, що військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення. З заперечень представника Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України вбачається, що ним підтримано викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 167-173). Третя особа позовну заяву з додатками отримала, заперечення на позовну заяву до суду не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував на службі у Збройних Силах України з 04 серпня 1984 року по 10 липня 2013 року та наказом Міністерства оборони України від 10 липня 2013 року № 238 звільнений у військовому званні «полковник» з військової служби у запас у зв`язку із скороченням штату (а.с. 16). 27 грудня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (а.с. 17). Від шлюбу вони мають двох доньок. З 27 липня 1994 року [PERSON] перебуває на квартирному обліку Житлової комісії військової частини КВІУЗ (а.с. 26). [PERSON] перебувала на квартирному обліку Житлової комісії військової частини КВІУЗ з 29 січня 1991 року (а.с. 27). З позову вбачається, що станом на 25 жовтня 2001 року у квартирній справі [PERSON] на квартирному обліку значилося четверо людей: [PERSON] [PERSON] та їх дві доньки. 19 лютого 2002 року [PERSON] подала клопотання голові житлової комісії Київського гарнізону про переведення квартирної черги з неї на її чоловіка (а.с. 55). Рішенням житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України [PERSON] зараховано на квартирний облік до житлової комісії ЦАМО та ГШ ЗС України на загальних підставах з 29 січня 1991 року зі складом сім`ї 4 особи, що підтверджується витягом з протоколу № 14 від 12 грудня 2005 року (а.с. 56). Зазначене також підтверджується довідками голови житлової комісії гарнізону м. Києва № 1397 від 12 квітня 2011 року та № 5729 від 26 квітня 2012 року (а.с. 147). З довідки Житлово-побутової комісії Центрального управління СБУ від 17 квітня 2012 року № 41 вбачається, що [PERSON] не перебуває на квартирному обліку в Центральному управлінні СБУ (а.с. 57). На засіданні житлової комісії ГШ ЗС України 17 травня 2017 року [PERSON] було знято з квартирного обліку житлової комісії ГШ ЗС України як такого, що вчасно не пройшов перереєстрацію та не надав до житлової комісії свою облікову справу, що підтверджується витягом з протоколу № 23 від 17 травня 2017 року (а.с. 60). На засіданні житлової комісії ГШ ЗС України 11 жовтня 2018 року [PERSON] було відмовлено у поновленні на квартирному обліку для поліпшення житлових умов у м. Києві (а.с. 61-62). 10 грудня 2018 року позивач звернувся з листом до Заступника Міністра оборони України щодо поновлення його на квартирному обліку (а.с. 63-64). 11 січня 2019 року позивачем отримана відповідь від Голови Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ та військових частин про відновлення його на квартирному обліку в гарнізоні м. Києва з 27 липня 1994 року складом сім`ї одна особа (а.с. 66). Зазначене рішення оформлене протоколом засідання Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ від 11 січня 2019 року (а.с. 67-69). Позивач вважає, що вказане рішення порушує його право на житло, передбачене ст. 47 Конституції України. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 39 ЖК УРСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Абзацом 1 ст. 43 ЖК УРСР визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737\~затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла. Згідно з п. 2.1 Інструкції облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (облік), ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних органах. Повний та всебічний облік щодо всіх військових частин організовується та ведеться Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції військовослужбовці зараховуються на облік на підставі рішення житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Для зарахування на квартирний облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього начальника про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї. Згідно з п. 2.4 Інструкції датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом\~УРСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям,\~які мають\~вислугу на\~військовій службі\~20\~років і\~більше,\~та членам\~їх сімей\~надаються жилі\~приміщення для\~постійного проживання\~або за\~їх бажанням\~грошова компенсація\~за належне\~їм для\~отримання жиле\~приміщення. Частиною 9 цієї статті визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. У матеріалах справи міститься довідка про проходження служби [PERSON] , з якої вбачається, що вислуга років станом на 16 серпня 2013 року складає 29 років 12 днів (а.с. 144-146). Об`єднана житлова комісія ГШ ЗСУ у відзиві посилається на те, що [PERSON] отримала ордер (обмінний) на житлове приміщення від 08 квітня 1996 року № 221 на квартиру [ADDRESS] житловою площею 28,8 кв.м. та зареєструвалась в ній, а тому втратила право перебувати на квартирному обліку по житловій комісії ГШ ЗСУ. Про покращення житлових умов своєї родини [PERSON] не поінформував ні житлову комісію, ні своє керівництво. Позивач у відповіді на відзив зазначає про те, що 08 квітня 1996 року ордер № 221 на квартиру [ADDRESS] виданий [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , а не самій [PERSON] . Доказів на спростування вказаних обставин відповідачами суду не надано. З позову вбачається, що позивач був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та у квартирі [ADDRESS] . Разом з тим, право власності за позивачем чи членами його сім`ї на зазначені квартири зареєстровано не було, що підтверджується довідками Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 24 липня 2007 року та від 14 серпня 2007 року (а.с. 58, 59). У матеріалах справи міститься довідка про перевірку житлових умов від 23 листопада 2007 року, з якої вбачається, що при перевірці житлових умов [PERSON] з сім`єю у складі 4 осіб у квартирі [ADDRESS] (житлова площа 28,8 кв.м.) встановлено, що сім`я потребує поліпшення житлових умов (а.с. 43). З довідки про перевірку житлових умов вбачається, що при перевірці житлових умов [PERSON] з сім`єю у квартирі [ADDRESS] (житлова площа 16,5 кв.м.) встановлено, що сім`я потребує поліпшення житлових умов (а.с. 44). Відповідно до п. 3 Постанови Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів і президії Київської міської ради профспілок від 30 квітня 1991 року № 234 «Про внесення змін та доповнень до постанови виконкому міськради і президії міськради профспілок від 15 липня 1985 року № 582 «Про порядок застосування у м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР» встановити, що жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв. м жилої площі, але не більше однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв.м. жилої площі. Виходячи з даних статистичної звітності, визначити рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею 9,0 кв.м. на одну особу. Таким чином, враховуючи встановлені норми, позивач разом з сім`єю потребує поліпшення житлових умов та твердження відповідачів про те, що дружина позивача втратила право перебувати на квартирному обліку, оскільки покращила свої житлові умови, не відповідає дійсності. Таке обмеження, порушує право позивача, як військовослужбовця і громадянина на житло, передбачене\~ст. 47 Конституції України, за умовами якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. За таких обставин, вимога про скасування рішення Об`єднаної житлової комісії ГШ ЗСУ та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, в частині результату розгляду питання поновлення на квартирному обліку в м. Києві по ОЖК ГШ ЗС України полковника запасу [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідачів включити його зі складом сім`ї з 4 осіб до списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні м. Києві з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку з 29 жовтня 1991 року. Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про скасування рішення житлової комісії в частині результату розгляду питання поновлення на квартирному обліку [PERSON] після набрання законної сили є підставою для включення позивача до списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов, відповідним державним органом на підставі вже існуючого рішення житлової комісії. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з Об`єднаної житлової комісії Генерального штабу Збройних сил України та військових частин, безпосередньо йому підпорядкованих, на користь держави підлягає 768 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: partial