Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

14 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги в останній редакції просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради № 115/18 від 15.02.2017 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № 1210100000:09:532:0036, скасувати та вилучити запис з Державного земельного кадастру про реєстрацію вказаної земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий №1210100000:09:532:0036, розташованої у [ADDRESS] , переданої у власність [PERSON] , скасувати й вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1450404812101, номер запису про право власності 24177054 індексний номер 38981086 від 27.12.2017, а також скасувати та вилучити запис з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1210100000:09:532:0037, розташованої у [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДПД н №033361, виданого 07 липня 1998 року на підставі Рішення виконкому Любимівської сільської Ради народних депутатів від 20.05.1998 №30 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [ADDRESS] . Рішенням виконкому Любимівської сільської Ради народних депутатів №05 від 21.01.1999 йому було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку. Ним були завезені на земельну ділянку будівельні матеріали, але у зв`язку із браком коштів, на теперішній час будинок ще не добудовано, однак територія доглянута та він справно сплачує податки на землю. Рішенням Дніпропетровської міської ради № 54/31 від 30.11.2005 належна йому земельна ділянка перейшла до території м. Дніпропетровська та на даний час знаходиться на території м. Дніпра. На момент отримання ним Державного акту на землю у 1998 році, присвоєння кадастрового номеру та реєстрація права власності у державному реєстрі ще не здійснювалась. Наприкінці лютого 2019 року він вирішив присвоїти вказаній земельній ділянці кадастровий номер, тому звернувся до спеціалістів ТОВ комерційно-промислової фірми «Орель», які провели геодезичну зйомку території його земельної ділянки та на початку підготовки технічної документації на землю для передачі її до управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську для присвоєння кадастрового номеру йому повідомили, що його земельну ділянку площею 0,1170 га перетнули на 100% інші земельні ділянки: кадастровий номер 1210100000:09:532:0036, що належить [PERSON] та кадастровий номер 1210100000:09:532:0037 - яка перебуває в процесі передачі у власність, оскільки дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника відсутні. Належна йому земельна ділянка має певні розмірі, а саме: від А до Б землі сільської ради, від Б до В ділянка громадянина [PERSON] , від В до Г вулиця. Отже, вважає, що перетинання та поглинання його земельної ділянки вказаними земельними ділянками порушує його права як власника. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 05 червня 2019 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні та витребувано докази. Ухвалою суду від 31 липня 2019 року витребувано докази та визнано обов`язковою явку представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання. Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, клопотання позивача задоволено, призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 13 листопада 2020 року застосовано до уточнень до позовної заяви від 28.10.2020 року процесуальні наслідки встановлені ст.. 126 ЦПК України та залишено її без розгляду та відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про залучення його до участі у справі в якості третьої особи. Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги [PERSON] в останній редакції та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Колотило Б.В. надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заявлені позовні вимоги [PERSON] безпідставні, оскільки [PERSON] земельна ділянка належить на праві приватної власності і графічними та семантичними виписами з Державного земельного кадастру м. Дніпропетровська вбачається, що в межах запрошуваної території земельної ділянки та права власності або користування в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська ні за ким не зареєстровано. Також підтримав доводи викладені у відзиві Дніпровської міської ради на позовну заяву. В подальшому, представник відповідача - адвокат Скочко О.А. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] також не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача - Дніпровської міської ради у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] не визнала у повному обсязі та просила суд відмовити у їх задоволенні. Крім того, суду було надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Дніпровською міською радою не було порушено прав позивача, оскільки рішення Дніпровської міської ради було прийнято в межах її компетенції та вказане рішення вичерпало свою дію шляхом виконання. Скасування такого акту не породжує наслідків для власника земельної ділянки. Передача земельних ділянок у власність передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою, його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (а.с.71-76) Представник третьої особи - Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, однак суду було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до відомостей державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №1210100000:09:532:0036 зареєстровано за [PERSON] , відповідно до державного акту ДПД н №033361 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1170 га, яка розташована на території Любимівської сільської ради. Кадастровий номер вказаній ділянці не присвоєно. До державного кадастрового реєстратора відділу у м. Дніпро ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області розроблена документація із землеустрою [PERSON] не подавалася, отже перетину відповідної земельної ділянки не можливо виявити без відповідної документації. Вважають, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером №1210100000:09:532:0036 здійснена з суворим дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с.206-209) Представник третьої особи - Любимівської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак суду було надано заяву сільського голови Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про розгляд справи без участі їх представника, в якій також просили ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 79) Заслухавши доводи сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Любимівської сільської Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області №30 від 20 травня 1998 [PERSON] передано безоплатно у приватну власність на постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] , площею 0,117 га (а.с. 11,127) На підставі вказаного рішення 01 липня 1998 року позивачу [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Дн №033361, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №833, на земельну ділянку площею 0,1170 га, що розташована на території ж/ [ADDRESS] . Згідно плану встановлено зовнішні межі вказаної земельної ділянки, які згідно опису меж становлять: від А до Б землі сільської ради, від Б до В ділянка громадянина [PERSON] , від В до Г вулиця (а.с.10) Актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність без номеру та дати на виконання рішення Любимівської сільської Ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області №30 від 20 травня 1998, інженером-землевпорядником в присутності спеціаліста-землевпорядника відділу по земельних ресурсах Дніпропетровського району, представника Любимівської сільської Ради народних депутатів, землекористувача [PERSON] та суміжного землекористувача [PERSON] , встановлено в натурі межі земельної ділянки, відведеної [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд на території [ADDRESS] , площею 0,1170 га. Межові знаки, якими закріплено земельну ділянку показано представниками в натурі. Розміри і місце знаходження земельної ділянки показано на кресленні, що прикладається до акту (а.с. 32 лицьовий та зворотній боки) Рішенням виконкому Любимівської сільської Ради народних депутатів №05 від 21 січня 1999 року [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на 3 кімнати житловою площею 54,77 кв.м. та господарських споруд для особистого підсобного господарства у [ADDRESS] (а.с.14) Районним архітектором виконкому Дніпропетровської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області розроблено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.12-13) Згідно акту виносу в натурі меж земельної ділянки та розбивки будівель від 03 лютого 1999 року районний архітектор [PERSON] на підставі рішення виконкому Любимівської сільської Ради народних депутатів №05 від 21 січня 1999 року встановив в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] , площею 1170 кв.м., що розташована у [ADDRESS] . Межі земельної ділянки закріплено на місцевості знаками та передані забудовнику під схорону. (а.с. 15) Постановою Верховної Ради України від 11.07.2001 №2641-ІІІ «Про зміну меж міста Дніпропетровська Дніпропетровської області» затверджено площу нової межі м. Дніпропетровська та Рішенням Дніпропетровської міської ради № 54/31 від 30.11.2005 встановлено (відновлено) в натурі (на місцевості) межі м. Дніпропетровська, згідно яких землі с. Чаплі Любимівської сільської ради, в тому числі й земельну ділянку, що належить позивачу [PERSON] , з 01.01.2006 передано в межі м. Дніпропетровська (а.с.28-30,33-34) Як вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28 лютого 2019 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №158714185 та №158711104 від 06.03.2019, земельна ділянка кадастровий №1210100000:09:532:0037, площею 0,1 га, що розташована в [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності. Земельна ділянка кадастровий №1210100000:09:532:0036, площею 0,1 га, що розташована в [ADDRESS] , перебуває у власності [PERSON] , дата державної реєстрації 20.12.2017, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 24177054 (а.с.35-36, 39-40) Відповідно до листа ТОВ комерційно-промислова фірма «Орель» вих..№94 від 08 травня 2019 року на виконання договору від 20.02.2019 №20/02-01, було виконано топографо-геодезичні вишукування на земельній ділянці, яка була приватизована [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №033361 від 01.07.1998. У ході камеральних розрахунків було встановлено, що вказана земельна ділянка має перетин з ділянками кадастрові номери №1210100000:09:532:0036 та №1210100000:09:532:0037. На підставі викладеного повідомлено, що подальше виконання умов договору неможливе до усунення перетинів. Роз`яснено, що вирішення питання можливе шляхом зміни координат поворотних точок меж земельних ділянок кадастрові номери №1210100000:09:532:0036 та №1210100000:09:532:0037 у разі коли при проведенні геодезичних вишукувань щодо вказаних ділянок була допущена помилка за згодою власників чи користувачів вказаних ділянок, або у судовому порядку. Вказані перетини земельних ділянок зображено на викопіюванні з кадастрової карти (а.с. 130-131) Рішенням Дніпропетровської міської ради №115/18 від 15 лютого 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений ДП «Укргеоінформ», та умови передачі земельної ділянки, визначені під час його погодження і передано земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 1210100000:09:532:0036) у власність [PERSON] , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка в [ADDRESS] ) за рахунок земель, не переданих у власність або користування (а.с. 125 лицьовий та зворотній бік) Згідно графічних та семантичних даних Державного земельного кадастру м. Дніпропетровська виконаного Дніпропетровською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при держкомземі України» виконаних на замовлення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] № запита 10297 від 29 січня 2008 року за адресою проектування в [ADDRESS] , в межах запрошуваної території земельної ділянки та права власності або користування в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська ні за ким не зареєстровано. Територія придатна для прийняття планувальних та проектних рішень (а.с.150-153) Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №5285/5286-19, складеного 11 вересня 2020 року, згідно наданих на дослідження матеріалів межі земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:09:532:0036, площею 0,1 га, яка розташована у [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] та земельної ділянки з кадастровим номером №1210100000:09:532:0037, площею 0,1 га, яка розташована у [ADDRESS] , не переданої у приватну власність (комунальної форми власності) накладаються (перетинаються) на земельну ділянку площею 0,1170 га по [ADDRESS] (Любимівської сільської ради - згідно даних правовстановлюючого документу на землю), що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №033361, виданого 07 липня 1998 року на підставі Рішення виконкому Любимівської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1998 року №30 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №833. Площа накладення (перетину) на земельну ділянку загальною площею 0,1170 га по [ADDRESS] (Любимівської сільської ради - згідно даних правовстановлюючого документу на землю), що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №033361, виданого 07 липня 1998 року на підставі Рішення виконкому Любимівської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1998 року №30 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №833, становить: земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:09:532:0036, площею 0,1 га, яка розташована у [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] - 0,0385 га; земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:09:532:0037, площею 0,1 га, яка розташована у [ADDRESS] , не переданої у приватну власність (комунальної форми власності) - 0,04015 га. (т. 2 а.с. 19-42). Зокрема, у дослідницькій частині вказаного висновку експерта зазначено, що при зіставленні графічних даних Державного земельного кадастру від 14.02.2008 та схеми місця розташування земельної ділянки та інших графічних матеріалів, які містяться у складі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] видно, що земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:09:532:0036 зміщена лівіше, ніж проектувалась при складанні у 2008 році Дніпропетровською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» графічних та семантичних даних Державного земельного кадастру м. Дніпропетровська (запит №10297 від 29.01.2008) Зміщення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:09:532:0036 також можна побачити на графічному зображенні «Кроки межових знаків», що міститься у досліджуваному проекті землеустрою: відстань від паркану водогінної насосної станції до поворотних точок східної межі земельної ділянки складає 15,00 метрів, що практично відповідає накладанню цієї земельної ділянки на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] та перебуває у власності [PERSON] . Окрім того, листом від 01.08.2014 №03-14/0108814/11, який міститься у складі проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки повідомлено [PERSON] , що право власності або користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: у [ADDRESS] (згідно наведеного плану), станом на 01.01.2013 у Державному реєстрі земель міста не зареєстроване. Проте місцеположення земельної ділянки, яка відображена на графічній інформації станом на 08.09.2014, додатку до вищезазначеного листа, згідно «Публічної кадастрової карти України» відповідає місцеположенню земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:09:532:0038, яка не перетинається із земельною ділянкою, яка перебуває у власності [PERSON] . Так відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України 1990 року (який діяв на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗК України 1990 року (який діяв на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Судом встановлено, що відповідним актом, копія якого міститься в матеріалах справи, було встановлено в натурі межі земельної ділянки, розташованої на території ж/ [ADDRESS] , та видано позивачу державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю. Постановою КМУ від 02 квітня 2002 року затверджено форму державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» наведено визначення термінів, зокрема: -державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; -державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; -кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування; В той же час, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено, що Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Державна реєстрація таких земельних ділянок може бути здійснена також без подання заяв зазначених осіб центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі відсутності у зазначеного органу документації із землеустрою з визначенням координат поворотних точок меж земельних ділянок цей орган забезпечує організацію проведення робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок і здійснення державної реєстрації таких земельних ділянок. Отже, з огляду на викладені норми закону, позивач [PERSON] у встановлений законом спосіб набув право власності на земельну ділянку та на теперішній час вказана земельна ділянка вважається сформованою. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частинами 1,2 ст.78 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 за №376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за №391/17686 визначено механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Зокрема, положеннями вказаної інструкції визначено, що при розробленні документації із землеустрою виконуються підготовчі роботи, які включають збір, аналіз наявних планово-картографічних матеріалів, правовстановлюючих документів на землю, документації із землеустрою розроблену, зокрема і на земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року. За змістом ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 158 ЗК України передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. В силу ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Судом встановлено, що під час формування земельних ділянок з кадастровими номерами 1210100000:09:532:0036 та 1210100000:09:532:0037 проектом землеустрою не було враховано межі земельної ділянки, що на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] . Зокрема, під час розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:09:532:0036 на замовлення [PERSON] не були враховані відомості про право власності на суміжну ділянку по [ADDRESS] , про встановлені в натурі її межі. Крім того, за результатами топографічно-відшукувальних робіт виконавцем фактично надано інформацію щодо іншої земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:09:532:0038, яка не перетинається із земельною ділянкою позивача [PERSON] , а отже і надано відповідь про відсутність в межах запрошуваної території зареєстрованих прав власності на земельні ділянки. Крім того, розташування земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:09:532:0036 фактично зміщено ніж проектувалось при складанні графічних та семантичних даних. Викладені обставини повністю підтверджуються висновком судової земельно-технічної експертизи. Рішенням Дніпропетровської міської ради № 115/18 від 15.02.2017 було затверджено вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 1210100000:09:532:0036, порушивши тим самим права власності позивача на належну йому земельну ділянку, оскільки площа переданої [PERSON] земельної ділянки накладається на площу земельної ділянки, що належить позивачу [PERSON] . Крім того, у п. 1 вказаного рішення зазначено, що земельна ділянка площею 0,1000 га кадастровий номер 1210100000:09:532:0036 у [ADDRESS] передається у власність [PERSON] за рахунок земель не переданих у власність або користування, що не відповідає дійсності, оскільки частина земель вказаної ділянки вже були передані у власність позивачу [PERSON] . Ухвалене рішення Дніпропетровської міської ради № 115/18 від 15.02.2017 слугувало підставою для реєстрації за відповідачем [PERSON] права власності на вказану земельну ділянку та внесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:09:532:0037 на теперішній час перебуває у комунальній власності та під час її формування також не було враховано межі земельної ділянки, належної позивачу [PERSON] , і вказана земельна ділянка також накладається на земельну ділянку позивача, порушуючи тим самим його права власності. Зазначені обставини також унеможливлюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а отже і позбавляють позивача права отримати кадастровий номер належної йому земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України. Відповідності до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані сторонами та сприяти захисту такого права. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської міської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1210100000:09:532:0036, скасувати та вилучити запис з Державного земельного кадастру про реєстрацію вказаної земельної ділянки та скасувати й вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на зазначену земельну ділянку, а також скасувати та вилучити запис з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 1210100000:09:532:0037. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1536,80 гривень по 768,40 гривень з кожного. При цьому, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової (юридичної) допомоги б/н від 04 березня 2019 року, укладеному між позивачем та адвокатом Кузьміною Н.О. та додатку №1 до вказаного договору від 04 березня 2019. Зокрема, вказаним додатком до договору було визначено вартість послуг у сумі 15000 гривень та порядок її сплати наступним чином: 5000 грн. під час підписання договору, залишок у розмірі 10000 грн. сплатити до 20.03.2019 (т.1 а.с.55-56) Адвокатом Кузьміною Н.О. надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді складання позовної заяви, складання та направлення адвокатських запитів, згідно акту прийму-передачі наданих послуг від 12.03.2019 за договором б/н про надання правової допомоги від 04 березня 2019 (т. 1 а.с.56), за що позивачем 04.03.2019 було сплачено адвокату 5000,00 гривень, на підтвердження чого суду надано квитанцію №0403/2019 (т. 1 а.с.57). Крім того, позивачем було сплачено адвокату залишок вартості послуг відповідно до умов договору про надання правової допомоги у розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією №1903/2019 (т.2 а.с.56) Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10000,00 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved