Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

13 січня 2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (далі ТОВ «Дата [PERSON]») звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500919470 від 30 жовтня 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08 грудня 2014 року у відповідності до Додаткової Угоди №2 до Договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п.п.1.1., 1.3 фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів 08 грудня 2014 року відбулася зміна кредитора, а саме: ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача, позичальником якого є [PERSON] 30 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 500919470. Відповідно до умов договору . кредитор зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 22 100,00 грн. на період з 30 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2016 року. Відповідач зобовязується повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього. Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 22 100,0 грн., що підтверджено випискою з особового рахунку відповідача. [PERSON] належним чино не виконав, внаслідок чого станом на 21 грудня 2015 року має прострочену заборгованість: за кредитом 20 567,82 грн.; за процентами - 4463,02 грн.; по комісії -10 369,03 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №500919470 від 30 жовтня 2013 року станом на 21 грудня 2015 року у розмірі 35 399,87 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. У відкрите судове засідання представник позивача ТОВ «Дата [PERSON]» не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. У відкрите судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: судовими повістками. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 30 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (клієнт) та товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» (фактор) укладено договір факторингу. За цим договором фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких мітиться в Додатку № 1 до Договору. Пунктом 1.2 договору факторингу передбачено,що за основними договорами відступаються наступні права: - право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до основних договорів; - право вимоги сплати процентів за користування кредитами в розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору; - право вимоги сплати комісій та інших обовязкових платежів у розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату підписання договору; - право вимоги сплати процентів за користування кредитами та комісій, що будуть нараховані в майбутньому на підставі основних договорів Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом, встановлено, що 30 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (кредитор, банк) з однієї сторони, та [PERSON] (позичальник) з другої сторони, укладено кредитний договір № 500919470. Відповідно до п.2. 1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 22100,00 гривень з процентною ставкою за користування кредитом -12,99% річних (тип процентної ставки фіксована). У пункті 2.3 кредитного договору передбачено, що датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій є 31 жовтня 2016 року. Пунктом 13 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. Пунктом 15 кредитного договору зазначено, що банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом, а також у випадках вчинення позичальником інших істотних порушень умов цього договору, якими сторони визнають: - надання позичальником не дійсних документів та/або інформації про себе з метою отримання кредиту; - ненадання у строк документів, зазначених у пункті п.13 Загальних умов; - обрання щодо позичальника запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою…; - порушення позичальником будь-яких інших умов цього договору. Пунктом 17 кредитного договору передбачено, що погашення заборгованості здійснюється у такій черговості: - прострочені проценти та/або комісій (за їх наявності); - прострочена сума кредиту (за її наявності); - штраф за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або комісій (за їх наявності); - строкові проценти та/або комісій (за їх наявності); - дострокове повернення кредиту. 16 грудня 2015 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу №105655-102 б/б про дострокове повернення кредиту. Однак, вона проігнорувала її виконання. Пунктами 1,3 ст. 14 ЦК України зазначено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обовязків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України зазначено, що сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодилась з зазначеними в ньому умовами, оскільки кредитний договір від 30 жовтня 2013 року та анкета-заява на тримання кредиту від 30 жовтня 2013 року, підписані саме нею. Станом на 21 грудня 2015 року заборгованість за кредитним договором №500919470 від 30 жовтня 2013 року складає 35 399,87 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 20 567,82 грн.; - заборгованість по процентам 4463,02 грн.; - заборгованість по комісії 10 369,03 грн.; Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору від 30 жовтня 2013 року та відповідачем не спростований. Таким чином, позов ТОВ «Дата [PERSON]» до [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом, процентів та комісії у розмірі 35 399,87 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved