Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

14 травня 2014 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON] з вищевказаним позовом. В подальшому, 13 травня 2015 року позов було уточнено, та обґрунтовано тим, що вони [PERSON] та [PERSON], є власниками квартири [ADDRESS]. 05 лютого 2014 року належна їм квартира була затоплена. Внаслідок затоплення в коридорі на стелі утворилися плями площею 1,2 квадратних метри. Причиною затоплення є дефекти системи центрального опалення будинку. Вказані обставини підтверджуються Актом обстеження квартири від 05 лютого 2014 року. 26 лютого 2014 року належна їм квартира була затоплена вдруге. Внаслідок затоплення в кімнаті на стелі утворилися плями площею 1,0 квадратний метр, в коридорі на стелі утворилися плями площею 12 квадратних метри, у ванній та туалетній кімнатах на стелі утворилися плями площею 1,5 квадратних метри, в кухні на стелі утворилися плями площею 2,6 квадратних метри. Внаслідок затоплення постраждала також ділянка стіни площею 8,0 квадратних метри. Причиною затоплення є дефекти системи центрального опалення будинку. Вказані обставини підтверджуються Актом обстеження квартири від 26 лютого 2014 року. Оскільки встановлення, обслуговування та ремонт системи центрального опалення будинку є обов'язком працівників Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 8», очевидно, що саме це підприємство має відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду. Також очевидно, що після затоплення квартири, яке сталося 05 лютого 2014 року, працівники Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» не усунули виявлені під час огляду дефекти системи центрального опалення будинку. Вартість будівельних робіт, необхідних для здійснення відновлювального ремонту належної їм квартири (матеріальна шкода), складає 7332,00 (сім тисяч триста тридцять дві) гривні. Вказана обставина підтверджується Висновком судової будівельно-технічної експертизи №18 від 29 січня 2015 року. Внаслідок неодноразового затоплення належної їм квартири була завдана значна моральна (нематеріальна) шкода. Моральна шкода полягає у тому, що неодноразове затоплення квартири викликало у нервові стреси, сильні душевні переживання та моральні страждання. З огляду на вищезазначене, завдана моральна (нематеріальна) шкода оцінена в 10000,00 (десять тисяч) гривень на кожного з позивачів. На підставі вищевикладеного просили уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] до зали суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, скористалися правом представництва у судовому процесі. Будучи присутніми у попередніх судових засіданнях надали пояснення по суті справи, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник позивачів до зали суду також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Будучи присутнім в попередніх судових засіданнях проти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що в затопленні квартири позивачів вини КП «ЖЕО №8» не вбачається, а отже і відповідальності підприємство нести не повинно, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Так під час розгляду справи, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON], є власниками квартири [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 січня 2014 року, виданого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. (а.с.6), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності №16897838 від 28 січня 2014 року (а.с.7), та поетапним планом квартири [ADDRESS] (а.с.8). З копії акту обстеження квартири [ADDRESS] на предмет затоплення від 05 лютого 2014 року, вбачається, що під час проведення комплексного обстеження вищезазначеної квартири на предмет затоплення комісією було встановлено, що в коридорі квартири, на стелі є наявними ознаки її затоплення, а саме на стелі утворилися плями площею 1,2 квадратних метри. Причиною затоплення є дефекти системи центрального опалення будинку (а.с.9). З копії акту обстеження квартири [ADDRESS] на предмет затоплення від 26 лютого 2014 року, вбачається, що під час проведення комплексного обстеження вищезазначеної квартири на предмет затоплення комісією було встановлено, що в кімнаті на стелі утворилися плями площею 1,0 квадратний метр, в коридорі на стелі утворилися плями площею 12 квадратних метри, у ванній та туалетній кімнатах на стелі утворилися плями площею 1,5 квадратних метри, в кухні на стелі утворилися плями площею 2,6 квадратних метри. Внаслідок затоплення постраждала також ділянка стіни площею 8,0 квадратних метри. Причиною затоплення є дефекти системи центрального опалення будинку (а.с.10). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №18 від 29 січня 2015 року та додатками до нього, проведеної експертом Куча Н.К. (свідоцтво №87, дійсне до 13 липня 2015 року), експерт прийшов до наступних висновків: - згідно Акту КП «ЖЕО №8» від 05 лютого 2014 року, причина затоплення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є: на штампосварочній трубі, що проходить по чердачному приміщенню в наслідок заводського дефекту утворилася тріщина; - згідно Акту КП «ЖЕО №8» від 26 лютого 2014 року, причина повторного затоплення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], є: утворення тріщини на металевому воздухозабірному бачку, розташованому на чердачному приміщенні, в наслідок заводського дефекту; - вартість будівельних робіт, необхідних для здійснення відновлювального ремонту квартири складає 7332,00 грн.; - установити причину затоплення експертним шляхом - не представляється можливим, так як після затоплення минув майже рік (а.с.47-62). Згідно із ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка задала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, даних в п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» від 27 березня 1992 року №6, з наступними змінами та доповненнями, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З наведеного випливає, що у правовідносинах щодо відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди: не позивач доводить наявність вини відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. При цьому представником відповідача - КП «ЖЕО №8» до суду не надано жодного доказу в спростування доводів позивачів стосовно вини житлово-експлуатаційної організації в заподіянні шкоди, що виразилося у затопленні квартири позивачів. Крім того суд приходить до висновку, що ремонт внутрішньо - будинкової і квартирних систем опалення та водопостачання за адресою: [ADDRESS], належить до компетенції КП «ЖЕО №8» та відповідно включена в тарифи на послуги КЖП, а отже за таких обставин суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» в неналежному виконанні функції стосовно ремонту внутрішньо - будинкової і квартирних систем опалення та водопостачання, що призвело до затоплення квартири позивачів, а в подальшому, знаючи про факт затоплення, та не вчинення жодних ремонтних робіт, до повторного затоплення квартири. Вказані обставини повністю підтверджуються та узгоджуються поясненнями сторін, наданими під час судового розгляду, письмовими доказами. Отже, суд вважає встановленим, що залиття квартири за адресою: [ADDRESS] сталося у зв'язку з не виконанням своїх функцій зі сторони відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8». Враховуючи, що залиття квартири за адресою: [ADDRESS] сталося внаслідок дій та бездіяльності відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8», суд приходить до висновку, що саме відповідач повинен нести відповідальність за шкоду, завдану залиттям квартири. Відповідач під час розгляду справи не скористався правом надання доказів та не надав жодних доказів, що залиття в квартирі позивачів сталося не з його вини. Що стосується відшкодування витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.79 ЦПК України, до судових витрат належать витрати за проведення судових експертиз. Враховуючи вимоги ст.79 ЦПК України, позовні вимоги позивачів щодо стягнення витрат у розмірі 1100,00грн. на проведення судової експертизи також підлягають задоволенню, оскільки відносяться до витрат, пов'язаних із розглядом справи. Вирішуючи спір в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Законодавче визначення моральної шкоди, підстави для її відшкодування передбачено у ст.ст.23, 1167 ЦК України. Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначаються судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У той же час згідно роз'яснень даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п.5 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до загальних засад цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. При вирішенні даної категорії спорів, суд зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. З аналізу вказаних норм випливає, що визначення моральної шкоди пов'язано безпосередньо з конкретною фізичною особою, якій було завдано таку шкоду, а тому і розмір такої шкоди має бути визначений відносно кожного з позивачів. Звертаючись з позовом, позивачі зазначили, що залиття їхньої квартири, та її повторне залиття, яке сталося з вини відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» призводить до порушення нормального ритму їх життя, що виразилося у відновленні завданих збитків за власний рахунок, і спричиняє їй моральні та душевні страждання. За таких обставин суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідача - Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» позивачам була спричинена моральна шкода, що виразилося в погіршенні їх побутових умов проживання, нервових переживань, пов'язаних з відновленням квартири після затоплення, зміни звичного порядку життя у зв'язку із судовими розглядами даної справи. Однак, суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є дещо завищеним у порівнянні з завданою матеріальною шкодою, обсягу душевних хвилювань, тому суд вважає, що грошовим еквівалентом відшкодування моральної шкоди є сплата відповідачем коштів на користь позивачів в сумі 5000 грн. на кожного, що виходить із засад розумності та справедливості Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Згідно зі ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191-VI, від 20 грудня 2011року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Перевіривши надані документи, журнали судових засідань, врахувавши участь представника у судових засіданнях, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] (оскільки саме між ним та представником укладено договір про надання правової допомоги) витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. також підлягають задоволенню. Витрати позивача [PERSON] на правову допомогу підтверджені документами (а.с.86). Крім того, у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України, з відповідача на позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (а.с.1, 2). З урахуванням викладеного,

Outcome: partial