Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки на кожну дитину з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення цього позову і досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді 26 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач - [PERSON] та відповідач [PERSON] копію ухвали отримали відповідно 31.12.20 та 04.01.20. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки Сергіївської сільської ради неповнолітні діти проживають разом з матір`ю. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 ЦПК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а в даному випадку батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей. Оскільки відповідач є батьком дітей, тому нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Враховуючи заявлені позовні вимоги, відповідно до вимог чинного законодавства суд вважає необхідним стягти аліменти з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття. При цьому суд не вбачає за необхідне визначати розмір стягуваної частки на кожну дитину, як заявлено в позові. Враховуючи, що після досягнення повноліття [PERSON] , продовження стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача не відповідатиме засадам розумності та справедливості, суд вважає, що з настанням цієї дати, частку стягуваних аліментів слід зменшити до 1/4 частини до досягнення повноліття другою дитиною.

Outcome: partial