overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14408,20 грн. за кредитним договором банківського обслуговування № ВL_ЖГ00049256 від 04.07.2011 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з вказаним кредитним договором відповідачу було надано кредит в сумі 8000 грн. строком до 04.07.2014 року зі сплатою 20% річних за користування кредитними коштами. Розділом 2 кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань, зокрема відповідно до п.п. 2.5.2. позичальник зобов'язується не пізнішще ждати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку, або безготівковим перерахуванням, у сумах не менше за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісій за управління кредитом. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, що відповідно до п.2.7 кредитного договору є підставою для пред'явлення позивачем вимоги про дострокове виконання відповідачем боргових зобов'язань. Станом на 13.01.2014 року сума заборгованості складає 14408,20 грн. з яких: 7056,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1694,59 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 2520 грн. - заборгованість по сплаті комісії за управління кредитом і 3137,12 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій. Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд спарви був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями договору банківського обслуговування № ВL_ЖГ00049256 від 04.07.2011 року ( а.с.6-13), графіком погашення заборгованості ( а.с.14-15), детальним розписом загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки ( а.с.16-19), розрахунком заборгованості за кредитним договором ( а.с.4) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначаючи, що з відповідачем знаходяться в шлюбі з 06.12.2008 року , зареєстрованому виконкомом Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис №12. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо, стосунків не підтримують, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки , але не регулярно. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача, до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.12.2008 року , зареєстрованому виконкомом Виноградненської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис №12 (а.с.4 ). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 5 ). Судом встановлено, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки , але не регулярно, працює в ТОВ «Маріупольська автобаза» водієм, інших аліментних обов'язків не має. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. З огляду на те, що судом встановлено, що відповідач працює, має постійний заробіток, матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача, суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме те, що відповідач працює , інших аліментних обов*язків не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів від усіх видів доходів відповідача, до повновіддя дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син - [PERSON], [INFO]. 31.08.2011 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляд справи була повідомлена належним чином. Надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження №1162, зробленого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 25.11.2010 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] [INFO] між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується актовим записом № 675, зробленим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 31.08.2011 року. Після одруження подружжя отримало прізвище «[PERSON]». Відповідно до довідки про склад сім'ї № 903/3 від 14.01.2014 року, виданої структурним підрозділом «ЖКВ» ПАТ «ХСЗ» дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання сина, про наявність у нього інших утриманців або обставин, які суд має враховувати при визначені розміру аліментів згідно ст.182 СК України суд не повідомив. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до його повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави належить стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, який в подальшому було уточнено, а саме позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 630 грн. щомісячно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 11.06.2005 року, який був розірваний у лютому 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка починаючи із розірвання шлюбу між сторонами перебуває на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивача. Від позивача та відповідача у справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач не працює та не знаходиться на обліку в центрі зайнятості, тому відповідно до ст. 184 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.1995 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.09.2010 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Спільне подружнє проживання сторони припинили 19.12.2013 року, та з цього часу не проживають разом однією сім'єю. Причиною розпаду сім'ї є те, що у сторін різні погляди на життя та різні характери, на ґрунті чого виникають сварки та непорозуміння. Відновити подружні стосунки між ними неможливо, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Спільно нажитого майна сторони не мають. Позивач просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб, та бажає після розірвання шлюбу носити прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що позов підтримує, просить суд його задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не надає достатню матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала по підставах, викладених в позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, про що надав письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 09.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 09.09.2006 року було зроблено актовий запис № 50 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень 2009 року березня місяця 31 числа зроблено відповідний актовий запис № 271, батьками записані [PERSON] та [PERSON] Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден на сплату аліментів на неповнолітню дитину в сумі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень. Згідно статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 03.08.2004 року, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Дитину просить залишити на вихованні з нею. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідач - не заперечив щодо розлучення. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2004 року /а.с.5/, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. /а.с.9/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, доньку [PERSON] суд залишає на виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання малолітньої дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 15.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 07.08.2004 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. Шлюбні відносини не склалися, оскільки в подружньому житті постійно виникали сварки, на підставі того, що вони мають різні погляди на життя. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не зявився, був належним чином неодноразово повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26.02.2014 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю два місяці, але за цей час примирення між подружжям не відбулось. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2004 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач в добровільному порядку на бажає надавати кошти на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та отримує заробітну плату. Позивач в судове засідання 26.01.2015 року надала заяву, згідно якої заявлений позов про стягнення аліментів підтримує повністю, просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання 26.01.2015 року надав заяву, згідно якої заявлений позов про стягнення аліментів визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.08.2004 року; мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батьком дітей є відповідач. Відповідач свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, коштів на утримання дітей не надає. Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України. Виходячи з представлених доказів, суд приходить до висновку, що заявлений позов про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, є обґрунтований та підлягає повному задоволенню. З урахування заявлених позовних вимог позивача та повного визнання заявленого позову відповідачем, суд рахує за необхідне стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved