Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

13 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем фактично припинились шлюбні відносини з 09 січня 2017 року. Разом позивач з відповідачем не проживають спільного господарства не ведуть. Відповідач ухиляється від утримання дитини, хоча повинен як батько надавати допомогу своїй дитині, просила суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що між подружжям триває судовий процес розірвання шлюбу, відповідач проживає окремо від позивачки та сина. [PERSON], [INFO], повинен і має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача по справі, подала до суду заяву слухати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, подав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи і винести судове рішення. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень, крім обставин, передбачених\~ст. 61 цього Кодексу. Обставини, які визнаються сторонами, згідно зі\~ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 227 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області (свідоцтво про шлюб І-НО №016775) /а.с. 9 Проте наразі, як стверджує позивачка, вона звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження І-НО № 033204 від 24 лютого 2006 року /а.с. 10/ . Позивачка вказала, що на утриманні у відповідача інших утриманців немає, він не сплачує аліменти іншій дитині. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181,\~191 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок\~\~батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, тобто, має обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців, має дохід, який дозволяє визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу), суд дійшов до висновку про те, що\~аліменти слід стягнути\~\~з відповідача у 1/4\~\~частці від усіх видів його\~\~заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду (13.02.2017р.) і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.1. ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн. на користь державного бюджету м. Дружківки. За таких обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Outcome: approved