Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

14.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «АгроНіка» (в подальшому ПП «АгроНіка»), в якому просить визнати договір оренди землі та зміни до договору, укладені між нею та відповідачем, недійсними. На обґрунтування вимог позову вказала, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] вона є власником земельної ділянки площею 3,3512 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тополівської сільської ради Теплицького району Вінницької області; влітку 2014 року вона звернулася до адміністрації підприємства «АгроНіка» і їй стало відомо, що існує договір оренди землі від 15.03.2007 року та зміни до цього договору від 22.01.2010 року, нібито між нею та ПП «АгроНіка», проте жодного договору та змін до нього вона не укладала та не підписувала, нікого не уповноважувала на такі дії, волевиявлення на укладання цих правочинів не мала і не має, з цих підстав зверталася до прокуратури Теплицького району із заявою від 8.09.2014 року; просить визнати зазначений договір та зміни до договору оренди недійсними, стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні підтвердила, що про існування договору оренди її земельної ділянки з ПП «АгроНіка» вона дізналася влітку 2014 року, з приводу того, що від її імені він був підписаний іншою особою, 8.09.2014 року вона зверталася до прокурора Теплицького району, а згодом 14.03.2016 року звернулася до суду, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, вважали, що позивачка строк позовної давності для звернення до суду не пропустила, про договір та додаток до нього дізналася в липні-серпні 2014 року, після чого 8.09.2014 року звернулася із заявою до прокурора. Представника відповідача ПП «АгроНіка» - [PERSON] проти позову заперечила, вважала що відповідач належно виконував умови договору оренди землі та змін до нього, нараховував і видавав щорічно орендну плату, просила відмовити позивачу з огляду на пропуск нею передбаченого законом трирічного строку позовної давності, посилаючись на те, що позивачка знала, хто використовує її земельну ділянку, вчасно отримувала орендну плату, мала можливість раніше дізнатися про існування спірного договору та додатків. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,3512 га, що розташована на території Тополівської сільської ради Теплицького районного суду Вінницької області; цільовим призначенням земельної ділянки є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] (а.с.7) 15.03.2007 р. між [PERSON] та ПП «АгроНіка» укладався договір оренди земельної ділянки площею 3,3512 га на строк 4,11 років, зареєстрований в Теплицькому секторі ДЗК Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 28.04.2007 р. в Державному реєстрі земель за № 040787400354 (а.с.8-9); 22.01.2010 р. між [PERSON] та ПП «АгроНіка» укладено зміни до договору оренди землі, зареєстрованого 28.04.2007 р. за № 040787400354, згідно з якими договір укладено на строк 15 років та змінено розмір орендної плати, дані зміни зареєстровані у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 23 грудня 2010 року за № 041005900159 (а.с.10). 8.09.2014 року [PERSON] зверталася до прокурора Теплицького району із заявою, в якій зазначала про те, що її підпис на договорі оренди землі та додатку до цього договору, укладених в 2007 р. та 2010 р. з ПП «АгроНіка» підроблені (а.с.11). Висновком судово- технічної та почеркознавчої експертизи від 7.07.2016 р. встановлено, що в підпис у договорі оренди земельної ділянки від 15 березня 2007 року виконаний не самою [PERSON], а іншою особою, підпис у змінах до договору оренди земельної ділянки від 22.01.2010 р. виконаний не самою [PERSON], а іншою особою (а.с.62-88). Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами(ч. 2 ст. 207 ЦК України). Тобто, волевиявлення учасника правочину має бути: 1) вільним (формуватися за відсутності тиску на психіку або особистість фізичної особи тощо, в умовах, за відсутності яких особа може належним чином оцінити ситуацію, визначити для себе мету правочину, отримати уявлення про його характеристику тощо); 2) таким, що відповідає внутрішній волі (намірам) суб'єктів правочину. Тому, у разі коли воля суб'єкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обов'язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Посилання позивача про те, що вона спірні договір оренди землі та зміни до нього з ПП «АгроНіка» не укладала та не підписувала підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 07.07.2016 р. - підпис від імені [PERSON] на договорі оренди землі від 15.03.2007 р. та на змінах до договору оренди земельної ділянки від 22.01.2010 р. виконаний не самою [PERSON], а іншою особою. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що доручення на укладення договору оренди та вчинення інших дій, пов'язаних з його виконанням з іншими особами позивачка не укладала. Оскільки, позивач не давала згоди на укладення між нею та відповідачем спірних договору оренди землі та змін до нього, земельна ділянка належить їй на праві приватної власності, тобто [PERSON] не здійснювала вільно своє волевиявлення як учасник правочину, позов про визнання недійсним договору оренди землі та змін до нього підлягає задоволенню. Заперечення представника відповідача суд до уваги не бере, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, обставина нарахування відповідачем орендної плати за землю позивачу, починаючи з 2007 року, свідчить лише про здійснення оплати власнику землі за фактичне користування нею. Застосувати строк позовної давності тривалістю три роки, передбачений ст. 257 ЦПК України, за поданою представником відповідача заявою в порядку ч.3,4 ст. 267 ЦК України та відмовити в позові у суду немає законних підстав, оскільки позивачка про існування спірного договору та додатку до нього дізналася в липні-серпні 2014 року, після чого згідно поданої суду копії заяви прокурору Теплицького району від 8.09.2014 року позивачка, [PERSON] та [PERSON] зверталися до прокурора із заявою, в якій зазначали про те, що їх підписи на договорах оренди землі та додатках до цих договорів, укладених в 2007 р. та 2010 р. з ПП «АгроНіка» підроблені, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності (а.с.11), до суду [PERSON] звернулася 14.03.2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності відповідно нормам ст. 261 ЦК України; відповідачем же не доведено належними та допустимими доказами, що позивачка з 2007 року була ознайомлена з умовами зазначеного договору, а з 2010 року - з умовами додатку до договору. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати на сплату судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп. згідно квитанції (а.с.1) та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 700 грн за квитанцією від 15.03.2016 р. (а.с.13), загалом 1802 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved