Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

12 грудня 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2008 року в розмірі 28283 грн. 12 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, у поданій письмовій заяві просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач позов не визнав та заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що жодного разу наданим йому позивачем кредитним лімітом не скористався через крадіжку кредитної картки, яку було відразу ним заблоковано. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14 лютого 2008 року, ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надав [PERSON] кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.16-22). Термін дії картки - 3 роки (а.с. 15). За розрахунком позивача, станом на 31 липня 2013 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2014 року становить 28283 грн. 12 коп., з яких 19051 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 6968 грн. 09 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 441 грн. 02 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1323 грн. 01 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 7-13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язання за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2008 року, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 28283 грн. 12 коп. Заперечення відповідача щодо втрати ним кредитної картки, блокування карткового рахунку, не використання ним кредитного ліміту спростовуються матеріалами справи, зокрема випискою по картковому рахунку відповідача за період з 21 січня 2001 року по 21 лютого 2014 року, з якої вбачається, що 13 квітня 2012 року він востаннє скористався кредитною карткою, придбавши товар на суму 39,02 грн., а 19 липня 2013 року здійснив останнє поповнення карткового рахунку на суму 240 грн. Отже, відповідачем, в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень. Також суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 2 ст. 549 ЦК України визначено, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Із позовних вимог та умов кредитного договору вбачається, що штраф у розмірі 500 грн., що його просить стягнути позивач, є фіксованим та не обчислюється у відсотках, а тому не підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем факт та розмір заборгованості не оспорюється, підстав для сумнівів у правильності розрахунку, здійсненого банком, немає, за виключенням вимоги про стягнення штрафу у розмірі 500 грн., суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача у розмірі 27783 грн. 12 коп. (28283 грн. 12 коп. - 500 грн.). Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 277 грн. 83 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial