Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

14 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла [PERSON], якою 20 лютого 2013 року було складено заповіт на її ім'я. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Вона в установлений законом строк звернулася із заявою до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на вказану вище квартиру на ім'я спадкодавиці. Посилаючись на викладене, просила визнати дійсним зазначений договір купівлі-продажу та визнати за нею право власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 10 червня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON], якою також було подано заяву про прийняття спадщини після [PERSON]. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення у пресі у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Представник третьої особи - Універсальної Біржі «Південь» - в судове засідання не з'явився, про причини неявки свого представника третя особа суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, а також спадкову справу, що її було відкрито після померлої [PERSON], та інвентарну справу на спірну квартиру, суд дійшов наступного. 31 січня 2002 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла також від імені неповнолітнього [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який зареєстровано Універсальною Біржею «Південь» за № 3113, що підтверджується копією цього письмового договору (а. с. 8). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання, а саме відповідачі передали у власність [PERSON] продане нерухоме майно, а остання його прийняла та сплатила відповідачам ціну цього майна, обумовлену договором, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. Як вбачається зі свідоцтв про розірвання шлюбу (а. с. 11) та одруження (а. с. 12), 04 вересня 2004 року [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) внаслідок укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. 20 лютого 2013 року [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт, яким все майно, що належатиме їй на час смерті, заповіла позивачці [PERSON] (а. с. 14). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 серпня 2013 року (а. с. 15), [INFO] року [PERSON], не змінивши заповіту, померла. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] за № 123/02-14 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 374388113 від 21 травня 2014 року, наданих на запит суду (а. с. 21, 22), 14 серпня 2013 року після померлої [PERSON] було заведено спадкову справу; заяви про прийняття спадщини подали позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а. с. 28, 29). 18 квітня 2014 року нотаріусом за вих. № 94/02-17 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавиці (а. с. 16). Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно якої договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони та їх правонаступники після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що [PERSON] набула право власності на спірну квартиру і неможливість на теперішній час нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу через смерть покупця не позбавляє спадкоємицю права на отримання нею спадщини за заповітом. Відповідно, й вимога позивачки про визнання за нею права власності на спірну квартиру є обґрунтованою, оскільки згідно зі ст. 1235 ЦК України, вона має право на спадкування за заповітом після [PERSON], відомості про спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку у спадщини, відсутні. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved