Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

13.04.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , зацікавлена особа: [PERSON] про стягнення аліментів на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у Харківському державному автомобільно-дорожньому коледжі, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настав першою. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року по 11.09.2007 рік. Шлюб розірвано згідно свідоцтва про розірванню шлюбу серії [NUMBER] від 11.09.2007 р. Від даного шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Харківському державному автомобільно-дорожньому коледжі на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та утримувати себе. Крім того, щороку сплачує за навчання 6902,00 грн. згідно з договором про надання освітніх послуг к-1357 від 07.08.2018, а також несе виграти, пов`язані з харчуванням дитини, проїздом тощо. Всі витрати позивач несе одноосібно. Вважає, що відповідач за станом свого здоров`я та за своїм матеріальним становищем має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Інших дітей або непрацездатних батьків чи дружини на утриманні відповідача не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] , оскільки він належним чином повідомлений (на адресу суду повернулося рекомендоване поштове повідомлення про вручення листа відповідачу 22.04.2021 року) про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з`явився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що проти позову не заперечує, оскільки знаходиться на повному утриманні матері. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 12 квітня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області. (а.с.4). З довідки № 4173 від 25.03.2021 р. вбачається, що [PERSON] є студенткою третього курсу, групи 22-П, спеціальності 5.081 «Право» денного відділення Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу І рівня акредитації (молодший спеціаліст) на контрактній основі. Рік вступу 2018, дата закінчення коледжу 20 червня 2022 року. (а.с.8). Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України). Згідно зі ст. 182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги. Таким чином, врахувавши обставини визначені ст.182 СК України в межах наданих доказів суддя приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, оскільки вона потребує матеріальної допомоги на час навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів, а саме 1/4 частини всіх доходів відповідача, є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, можливість надання такого утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved