Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

14 лютого 2017 року Орган опіки та піклування Смілянської районної державної адміністрації звернулась до суду з вище вказаною заявою. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] з 16 серпня 2012 року по 15 серпня 2015 року відбував покарання в місяцях позбавлення волі, після чого до місця свого проживання [INFO] не прибув, з родичами будь яких стосунків не підтримує, життям доньки [PERSON] не цікавиться, внаслідок чого був позбавлений батьківських прав. В звязку з тим, що [PERSON] з 2003 року за місцем реєстрації не проживає, місце його перебування невідоме, тому орна опіки та піклування Смілянської районної державної адміністрації звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісти відсутнім. Представник Органу опіки та піклування смілянської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, але надала до суду заяву в якій просила задовільнити заяву, а справу розглянути у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, врахувавши думку заявника викладену письмому, ввважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 ЦПК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований [INFO], але з 2003 року за даною адресою не проживає, місце його фактичного перебування не відоме, що підтверджується довідкою квартального комітету № 20 Смілянської міської ради № 115315 від 26 грудня 2016 року (а.с.12). Як вбачається з довідки Управління федеральної служби виконання покарань (а.с.10) [PERSON] відбував покарання з 25 лютого 2002 року по 14 серпня 2015 року. З заяви [PERSON] (а.с.13) вбачається, що її брат [PERSON] є батьком доньки [PERSON], [INFO]. Рішенням суду його позбавлено батьківських прав щодо доньки та призначено опікуном над неповнолітньою [PERSON] [PERSON] з серпня 2015 року, після звільнення з місць позбавлення волі, за місцем реєстрації не повернувся, з сестрою не спілкується, життям та здоров ям дитини не цікавиться, а тому просила визнати його безвісно відсутнім. З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що її брат [PERSON] більше 2 років за місцем реєстрації не зявляється, місце його знаходження їй невідоме. Відповідно до листа УДМС України в Черкаській області, отриманого на запит суду, № 06/3651 від 24 лютого 2017 року (а.с.30) [PERSON], [INFO] в Черкаській області не документувався. Визнання [PERSON] безвісти відсутнім необхідне для збереження [PERSON] статусу «дитини позбавленої батьківського піклування». Згідно ч. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Виходячи з вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи про відсутність [PERSON] понад один рік за місцем його реєстрації та відсутність відомостей про його місце перебування, суд, приходить до висновку про наявність підстав для визнання його безвісно відсутнім. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК УкраїниЯкщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки заявник звільний від сплати судових вират то судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved