Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позовній заяві покликається на ту обставину, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 27.03.2017 року було розірвано. За час спільного проживання у шлюбі в них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею та перебувають на її утриманні. На сьогоднішній день старшій дитині [PERSON] виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчання. Дочка [PERSON] є студенткою Володимир-Волинського агротехнічного коледжу та навчається на відділенні «Правознавство» денної форми навчання. Неповнолітні діти: дочка [PERSON] є студенткою другого курсу Комунального вищого навчального закладу «Ковельський медичний коледж», денна форма навчання, а син [PERSON] є учнем 1-го класу Красноставської ЗОШ І ступеня. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 01.06.2017 [PERSON] зобов'язано сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а також на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, що становить по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення неповнолітніми дітьми повноліття та закінчення старшою дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. На даний час у відповідача змінились життєві обставини, він офіційно працевлаштувався, проходить військову службу за контрактом, в зв'язку з чим його матеріальне становище покращилось. Доходи позивача складає заробітна плата бібліотекаря в розмірі 1799 грн. на місяць. Інших доходів вона не має і самостійно забезпечити належний рівень життя своїм дітям вона не може, оскільки дві старших дочки є студентками, а молодший син навчається у школі. Відповідач має стабільні, високі доходи, нормальний стан здоров'я, немає на утриманні інших дітей, а тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж по 600 грн. на кожну дитину. Просить постановити рішення про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, визначених за рішенням Володимир-Волинського міського суду від 01. 06. 2017 року по справі №2/154/408/17 та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO].н., сина [PERSON], [INFO] р. н. до досягнення ними повноліття та на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO] до закінчення нею навчання чи до досягнення двадцяти трьох років - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою в розмірі 1/2 (однієї другої) частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечує тієї обставини, що зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей та повнолітньої доньки, яка навчається, у частці від заробітку. Визнає що його матеріальний стан покращився значно і він проходить військову службу за контрактом. Однак просить врахувати ту обставину, що винаймає житло і має іншу сім'ю а тому просить стягувати з нього аліменти у меншому розмірі, ніж визначено позивачем в тексті позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ч 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено і не оспорюється відповідачем та обставина, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 27.03.2017 року було розірвано. За час спільного проживання у шлюбі в них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO] Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею та перебувають на її утриманні. Дані обставини також стверджуються копіями відповідних свідоцтв та довідкою про склад сім'ї. Як вбачається з довідки про навчання, [PERSON] виповнилось 18 років, однак вона продовжує навчання та є студенткою Володимир-Волинського агротехнічного коледжу та навчається на відділенні «Правознавство» денної форми навчання. Неповнолітні діти: дочка [PERSON] є студенткою другого курсу Комунального вищого навчального закладу «Ковельський медичний коледж», денна форма навчання, а син [PERSON] є учнем 1-го класу Красноставської ЗОШ І ступеня, що також стверджується відповідними довідками з місця навчання. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 01.06.2017 року стверджується, що [PERSON] зобов'язано сплачувати на користь позивача по справі аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а також на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, що становить по 600 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення неповнолітніми дітьми повноліття та закінчення старшою дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Відповідач визнав суді, що на даний час у нього змінились життєві обставини, він офіційно працевлаштувався, проходить військову службу за контрактом, в зв'язку з чим його матеріальне становище покращилось. Доходи позивача складає заробітна плата бібліотекаря в розмірі 1799 грн. на місяць. Інших доходів вона не має і самостійно забезпечити належний рівень життя своїм дітям вона не може, оскільки дві старших дочки є студентками, а молодший син навчається у школі. Відповідач має стабільні, високі доходи, нормальний стан здоров'я, визнав що має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж по 600 грн. на кожну дитину, однак заявив що має іншу сім'ю та винаймає житло. Ч.2.С.182 Сімейного Кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 18-VIII з першого грудня 2017 року прожитковий мінімум для дітей відповідного віку ( від 6 до 18 років) складає 1860 грн. 50 % від 1860 гр. складає - 930 грн. Таким чином сума аліментів у 600 грн., які сплачує відповідач на кожну дитину навіть не відповідає мінімальному розміру аліментів визначених законом та враховуючи сьогоднішні ціни на усі види товарів та послуг в Україні є мізерною. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року № 966-XIY) Відповідно до ч. ч. 1, 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч. З ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.І ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З урахуванням того, що повнолітня донька продовжує навчання на денній формі навчання, можливості працевлаштуватися немає, а двоє неповнолітніх дітей в даний час навчаються і розмір аліментів, які стягуються на їх утримання, є недостатній, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача на утриманні сім'ї та необхідність винаймати житло, а тому суд вважає, що розмір аліментів вказаний у позовній заяві, буде вкрай важким для відповідача. Визначаючи розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати на їх утримання аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на утримання повнолітньої доньки яка навчається - у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial