Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

13 квітня 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. У своїй заяві посилається на те, що вказана особа являється для нього племінником та є інвалідом 1-ої групи з дитинства, внаслідок психічного захворювання з діагнозом: тяжка розумова відсталість, глухонімота та потребує постійного стороннього догляду. Зазначив, що батьки [PERSON] померли, а він проживаючи один не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, отже потребує медичного нагляду та лікування і сторонньої допомоги. Визнання племінника недієздатним йому потрібно для здійснення опіки над ним відповідно до вимог чинного законодавства. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, але надали письмову заяву, в якій вимоги заявника визнали не заперечувала проти їх задоволення, а також рішення виконавчого комітету сільської ради з клопотанням про визнання заявника опікуном племінника. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено наступне. 02 січня 1959 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і їй присвоєно прізвище «Хомич». Від вказаного шлюбу 25 листопада 1958 року народився [PERSON]. Зі змісту акту освідування (№ 169441) та довідки Новоодеської центральної районної лікарні Миколаївської області випливає, що [PERSON] з 1968 року перебуває на обліку у лікаря психіатра та є інвалідом першої групи з дитинства, внаслідок тяжкої розумової відсталості і глухонімоти. 12 червня 2002 р. рішенням виконавчого комітету Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області № 16 вирішено призначити піклувальником на [PERSON] його матір [PERSON]. 27 лютого 1991 року помер батько [PERSON] [PERSON], а 12 березня 2016 року померла мати [PERSON]. [PERSON] на цей час є одиноко проживаючим за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою відповідної сільської ради. Заявник [PERSON] є рідним братом померлої [PERSON], тобто рідним дядьком [PERSON], а той йому племінником. З амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 01.06.2016 р. за № 229 видно, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі тяжкої розумової відсталості (F72.0), внаслідок чого він не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Висновком опікунської ради Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 04 липня 2016 року вирішено клопотати перед судом про призначення заявника опікуном [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], а також встановлення над ним опіки з призначенням опікуном заявника.

Outcome: approved