Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

14.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.06.2011 року, актовий запис № 121. В обгрунтування позову посилається на те, що від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та ведення господарства, сімейні відносини припиненні з 1 лютого 2017 року. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив строк на примирення не надавати, вважає, що сімю зберегти неможливо. Вказав, що їх син після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. \~ Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила, що через постійні конфлікти, сварки та непорозуміння шлюбні відносини між ними були припинені в лютому 2017 року. Просила строк на примирення не надавати, оскільки в даний час проживає разом з іншим чоловіком. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 01.06.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №121. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 084904, виданим 01.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ №156942, виданим 21.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької обалсті. Сторонами визнано, що син [PERSON] проживає разом з відповідачем [PERSON] у м.Шепетівка по вул. Івана Франка, 12, Хмельницької області, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Судом також встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом з лютого 2017 року як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. З огляду на викладене вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved