Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

14.06.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «Гадячсир» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У позовній заяві позивач вказує, що він працював у ТОВ «Гадячсир» інженером з ремонту . З осені минулого року виплати заробітної плати на підприємстві припинилися, тому 13 січня 2016 року він був звільнений з роботи за згодою сторін. Але заробітна плата та інші нарахування в день звільнення йому не були виплачені. Заборгованість по заробітній платі становить 12\~810,30 грн.. Після звільнення позивач неодноразово звертався до товариства про виплату заборгованості по заробітній платі, але його звернення були залишенні без розгляду, тому [PERSON] просив стягнути з ТОВ « Гадячсир» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 12\~810,38 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з дня звільнення по день проведення остаточного розрахунку. 15 липня 2016 року позивач [PERSON] надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що відповідач сплатив йому заборгованість по заробітній платі 16.06.2016 року, тому просив суд, посилаючись на ст. 117 КЗпП України, стягнути з ТОВ « Гадячсир» на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 13.01.2016 року по 16.06.2016 року в сумі 39\~833,46 грн.. Позивач [PERSON] в суді зазначив, що заборгованість по заробітній платі в сумі 12\~810,38 грн. йому виплачена повністю 16.06.2016 року, тому просив стягнути з відповідача ТОВ « Гадячсир» середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та надав письмову заяву про розгляд справи без його участі , а за участю його представника по дорученню - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] по дорученню [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача та просила суд стягнути з ТОВ « Гадячсир» на користь [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 13.01.2016 року по 16.06.2016 року в сумі 39\~833,46 грн.. Представник відповідача ТОВ «Гадячсир» [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, з тих підстав, що заборгованість по заробітній платі позивачу сплачена. У день звільнення 13.01.2016 року , [PERSON] не працював, що підтверджується табелем обліку робочого часу, після звільнення до підприємства про виплату заробітної плати він не звертався. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Гадячсир» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно записів трудової книжки, позивач [PERSON] з 10.12.2004 року працював інженером з ремонту у ЗАТ «Гадячсир», яке 24.05.2011 року реорганізовано, шляхом перетворення у ТОВ «Гадячсир», та був звільнений 13.01.2016 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується також копією наказу директора ТОВ « Гадячсир» № 2 від 01.05.2005 року про прийняття [PERSON] на посаду інженера механіка ТОВ «Гадячсир» та копією наказа № 6 - кг від 13.01.2016 року про звільнення відповідача з даного підприємства. Як свідчить витяг з табелю використання робочого часу за січень місяць 2016 року по адмінперсоналу ТОВ «Гадячсир», в день звільнення - 13.01.2016 року [PERSON] не працював. Заборгованість ТОВ «Гадячсир» по виплаті заробітної плати [PERSON] повністю погашена 16.06.2016 року, що підтверджується довідкою ТОВ « Гадячсир» № 513 від 12.07.2016 року і про що не заперечував і сам позивач. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Судом встановлено, що позивач у день звільнення не працював, вимога про розрахунок була пред'явлена позивачем шляхом подання позову, копія якого отримана відповідачем 24.06.2016 року. Доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою про розрахунок раніше або про наявність спору про розмір належних до виплати сум відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано. Позовна заява відповідачем була отримана 24.06.2016 року , тоді як повний розрахунок по виплаті заробітної плати проведено 16.06.2016 року . [PERSON] не надано доказів, як передбачено ст. 60 ЦПК України, наявності умов для стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Таким чином суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з ТОВ «Гадячсир» на користь [PERSON] середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 13.01.2016 року по 16.06.2016 року в сумі 39\~833,46 грн.

Outcome: dismissed