Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

13 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Нікопольської міської\~ради,\~треті особи:\~[PERSON],\~[PERSON] про\~зміну статусу\~житла (а.с. 2-3), який згодом уточнювала (а.с. 16-18), остаточно просила суд: - змінити статус житлового будинку №58 по вул. Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області на будинок садибного типу та визнати її право власності у даному будинку на її частку нерухомого майна, загальною площею 289,9 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м., яка складається: сходи І = 5,8 кв.м.; кімната відпочинку 1=34,3 кв. м.; санвузол 2 =16,5 кв.м.; ванна 4 =7,9 кв.м.; вбиральня 5 =4,4 кв.м.; коридор 6 =10,6 кв.м.; коридор 7=3,7 кв.м.; гардеробна 8=10,8 кв.м.; житлова кімната 9 =26,1 кв.м.; житлова кімната 10=21,5 кв.м.; житлова кімната 11 =15,2 кв.м.; зимовий сад =41,2 кв.м.; вітальня 13 =31,0 кв.м.; кухня 14=33,2 кв.м.; гараж III =27,7 кв.м.; - припинити її право власності на квартиру № 2 житлового будинку № 58 по вул. Електрометалургів у місті Нікополі Дніпропетровської області загальною площею 289,9 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м., яка складається: сходи І = 5,8 кв.м.; кімната відпочинку 1=34,3 кв. м.; санвузол 2 =16,5 кв.м.; ванна 4 =7,9 кв.м.; вбиральня 5 = 4,4 кв.м.; коридор 6 =10,6 кв.м.; коридор 7=3,7 кв.м.; гардеробна 8=10,8 кв.м.; житлова кімната 9=26,1 кв.м.; житлова кімната 10=21,5 кв.м.; житлова кімната 11 =15,2 кв.м.; зимовий сад =41,2 кв.м.; вітальня 13 =31,0 кв.м.; кухня 14=33,2 кв.м.; гараж III =27,7 кв.м. Також просила судові витрати покласти на відповідача по справі. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником нерухомого майна, зокрема, житлової квартири № 2 житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 58 та має окрему поштову адресу. Вищевказане майно належить їй на підставі Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 18 січня 2006 року серії ЯЯЯ № 442557. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду у Дніпропетровській області у справі № 2-2626/10 від 02 квітня 2010 року за нею визнано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0,07 га за адресою м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 58. Дана земельна ділянка призначена для обслуговування вищевказаного житлового будинку, безпосередньо примикає до житлового будинку (квартири) з господарськими будівлями та є окремий вихід до неї. Багатоквартирний житловий будинок (який складається із трьох квартир) за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 58 у господарському віданні (на балансі) Нікопольської міської ради або іншої організації станом на 19 липня 2017 - відсутній. У 2017 році у відповідності до положень Конституції України та приписів діючого законодавства України з метою визначення відповідності фактичного стану житлового будинку (квартири) будівельним нормам та подальшої експлуатації даного будинку за іншою категорією вона звернулася до фахової будівельної організації Приватного підприємства «СМАК» у м. Нікополь та отримала технічний звіт і позитивний архітектурний висновок, щодо можливості переведення малоквартирного житлового будинку за адресою вул. Електрометалургів, 58 в «будинок садибного типу». 07 липня 2017 року вона за згодою третіх осіб звернулась до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із письмовою заявою про зміну статусу та переводу житлового будинку № 58 по вул. Електрометалургів у місті Нікополь Дніпропетровської області в будинок садибного типу за умовами наявності усіх необхідних правовстановлюючих документів та з урахуванням письмової згоди усіх власників трьох квартир у даному житловому будинку на здійснення переводу в будинок присадибного типу. Вирішення даного питання належить до компетенції місцевих органів виконавчої влади, але відповідач їй відмовив у реалізації її законного права у зв'язку з тим, що в м. Нікополі відсутній порядок переведення багатоквартирних житлових будинків у будинок садибного типу. Таким чином, підставою її звернення до суду за захистом порушених прав є визнання у судовому порядку її права на зміну статусу власного житла (житлового будинку) з метою поліпшення умов її проживання та членів родини, а також приведення технічної документації на власне нерухоме майно до відповідності з реальним призначенням даного житла. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року позовну заяву [PERSON] до Нікопольської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про зміну статусу житлового будинку прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. 18 січня 2018 року на адресу суду від представника Нікопольської міської ради [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] до Нікопольської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про зміну статусу житла, згідно якого вона просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що чинним законодавством не передбачено визнання багатоквартирного (більше ніж одна квартира) житлового будинку будинком садибного типу з виділенням квартир в окремі цілі домоволодіння. Зазначає, що поняття «багатоквартирний житловий будинок», а також «приватний житловий будинок садибного типу» використовуються в такому значенні, яке закріплено в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України №127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року № 582/5773. Згідно до абз.1 п.п.2.1 Інструкції багатоквартирний житловий будинок - це житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Багатоквартирний житловий будинок може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів. Згідно абз.1 п.2.2 Інструкції житловий будинок садибного типу - це - житловий будинок, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї (хліви), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо). Будинок розташований за адресою: м.Нікополь, вул.Електрометларгів, 58, є єдиним будівельним об'єктом та містить в собі квартири №1, №2 та № 3, а тому у відповідності до абз. 1 п.п. 2.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна є багатоповерховим житловим будинком до складу якого входить більше ніж одна квартира. Враховуючи вищенаведене, квартира №2, що розташована у багатоповерховому житловому будинку за адресою: м. Нікополь, вул.Електрометларгів, 58, та належить позивачу не є приватним будинком садибного типу, а є частиною багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Нікополь, вул.Електрометалургів, буд.58. Відповідно до наказу Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**, пункту 3.4 розділу 3 «Сельбищна територія» передбачено наступне: 3.4 Садибну забудову у містах слід розміщувати: у межах міста переважно на вільних територіях, включаючи ділянки , яки раніше вважалися непридатними для будівництва, на територіях реконструйованої забудови, існуючої індивідуальної садибної забудови, і тієї, що зберігається, враховуючи необхідність збереження характер міського середовища, що склалося; у приміських зонах на резервних територіях, що входять у межу міста, за винятком зелених зон; у нових селищах і тих, що розвиваються, розміщених у межах 30-40-хвилинної транспортної доступності. Забудова, яка передбачає розміщення малоповерхового, як правило житлового будинку на присадибній ділянці, а також така, що ззабезпечує можливість ведення прибудинкового господарства відповідно до правил, установлених місцевою адміністрацією. Також пунктом 3.18 передбачена планувальна організація районів садибної забудови, в якій зазначені вимоги в тому числі і до земельної ділянки яку відводять під садибну забудову. Таким чином, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 13 березня 2018 року від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], у порядку ст. ст. 52, 175 ЦПК України надійшло клопотання про прийняття його позовної заяви з додатками до свого провадження та дозволити вступ у дану справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (а.с. 69-72). Згідно своєї позовної заяви [PERSON] просить суд: - змінити статус житлового будинку № 58 по вулиці Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області на будинок садибного типу та визнати його право власності у даному будинку на його частку нерухомого майна, загальна площа 364,4 кв.м; житлова площа 135,2 кв.м; коридор 1=28,2 кв.м., тренажерна зала 2 =53,0 кв.м., коридор 3= 5,4 кв.м., гараж ІІ=26,0 кв.м., хол 4=86,4 кв.м., житлова кімната 5=30,6 кв.м., шафа 6= 1,4 кв.м., житлова кімната 7= 18,1 кв.м., душ 8=10,3 кв.м., вбиральня 9=5,7 кв.м., кухня 10=33,8 кв.м., мансарда 11= 65,5 кв.м. ; - припинити його право власності на квартиру №1 (один) житлового будинку № 58 по вулиці Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області загальна площа 364,4 кв.м; житлова площа 135,2 кв.м; коридор 1=28,2 кв.м., тренажерна зала 2 =53,0 кв.м., коридор 3= 5,4 кв.м., гараж ІІ=26,0 кв.м., хол 4=86,4 кв.м., житлова кімната 5=30,6 кв.м., шафа 6= 1,4 кв.м., житлова кімната 7= 18,1 кв.м., душ 8=10,3 кв.м., вбиральня 9=5,7 кв.м., кухня 10=33,8 кв.м., мансарда 11= 65,5 кв.м. Крім того, просить суд судові витрати покласти на відповідача. 13 березня 2018 року від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], у порядку ст. ст. 52, 175 ЦПК України надійшло клопотання про прийняття її позовної заяви з додатками до свого провадження та дозволити вступ у дану справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (а.с. 78-81). Згідно своєї позовної заяви [PERSON] просить суд: - змінити статус житлового будинку № 58 по вулиці Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області на будинок садибного типу та визнати її право власності у даному будинку на її частку нерухомого майна, загальна площа 289,9 кв.м, житловою площею 62,8 кв.м, яка складається: сходи І =5,8 кв.м.; кімната відпочинку 1=34,3 кв.м.; санвузол 2=16,5 кв.м.; ванна 4 = 7,9 кв.м.; вбиральня 5 = 4,4 кв.м.; коридор 6 =10,6 кв.м.; коридор 7 = 3,7 кв.м.; гардеробна 8 =10,8 кв.м.; житлова кімната 9 = 26,1 кв.м.; житлова кімната 10 = 21,5 кв.м.; житлова кімната 11 =15,2 кв.м.; зимовий сад =41,2 кв.м.; вітальня 13 = 31,0 кв.м.; кухня 14 = 33,2 кв.м.; гараж III =27,7 кв.м.; житлового будинку №58 по вулиці Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області, як на будинок садибного типу; - припинити її право власності на квартиру № 3 (три) житлового будинку № 58 по вулиці Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області загальна площа 289,9 кв.м, житловою площею 62,8 кв.м, яка складається: сходи І =5,8 кв.м.; кімната відпочинку 1=34,3 кв.м.; санвузол 2=16,5 кв.м.; ванна 4 = 7,9 кв.м.; вбиральня 5 = 4,4 кв.м.; коридор 6 =10,6 кв.м.; коридор 7 = 3,7 кв.м.; гардеробна 8 =10,8 кв.м.; житлова кімната 9 = 26,1 кв.м.; житлова кімната 10 = 21,5 кв.м.; житлова кімната 11 =15,2 кв.м.; зимовий сад =41,2 кв.м.; вітальня 13 = 31,0 кв.м.; кухня 14 = 33,2 кв.м.; гараж III =27,7 кв.м.; житлового будинку № 58 по вулиці Електрометалургів у місті Нікополь, Дніпропетровської області. Крім того, просить суд судові витрати покласти на відповідача. 15 березня 2018 року на адресу суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив з додатками (а.с. 85-86), згідно якого позивач зазначила, що виконавчий комітет Нікопольської міської ради Дніпропетровської області має повноваження органу, за рішенням якого має здійснюватись переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі. В матеріалах справи наявна відповідь на відзив [PERSON] та [PERSON], що надійшла на адресу суду 03 квітня 2018 року (а.с. 101-105). Крім того, в матеріалах справи наявні відзиви представника Нікопольської міської ради [PERSON], на позовні заяви [PERSON] та [PERSON], що надійшли на адресу суду 19 квітня 2018 року (а.с. 166-172), згідно яких вона просить суд відмовити [PERSON] та [PERSON] в задоволенні позовних вимог про зміну статусу житлового будинку № 58 по вул. Електрометалургів у м. Нікополі Дніпропетровської області на будинок садибного типу та визнання права власності, оскільки чинним законодавством не передбачено визнання багатоквартирного (більш ніж одна квартира) житлового будинку будинком садибного типу з виділенням квартир в окремі цілі домоволодіння, тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є необґрунтованими. Ухвалою Нікопольського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 25\~травня 2018\~року до\~участі у\~справі за\~позовом [PERSON] до Нікопольської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про зміну статусу житла у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору залучено [PERSON] та прийнято до розгляду його позовну заяву до Нікопольської міської ради про зміну статусу житла, визнання права власності (а.с. 191-192). Ухвалою Нікопольського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 25\~травня 2018\~року до\~участі у\~справі за\~позовом [PERSON] до Нікопольської міської ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про зміну статусу житла у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору залучено [PERSON] та прийнято до розгляду її позовну заяву до Нікопольської міської ради про зміну статусу житла, визнання права власності (а.с. 193-194). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник Нікопольської міської ради - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву [PERSON] та у відзивах на позовні заяви [PERSON], [PERSON], як третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги у справі щодо предмета спору. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги у справі щодо предмета спору [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Заслухавши учасників справи, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування серії та номер ВТМ № 900884, ВТМ № 900885, р. № 1095, від 20 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15031797 від 20 грудня 2013 року (а.с. 19). З [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18111486 від 17 березня 2008 року вбачається, що на підставі договору дарування ВКЕ № 416200, р. № 257, від 15 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 73). На підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 442557 від 18 січня 2006 року, виданого Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 82). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду у Дніпропетровській області у справі № 2-2626/10 від 02 квітня 2010 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею по 0,07 га за кожним за адресою м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 58. (а.с. 87-89). Дана земельна ділянка призначена для обслуговування вищевказаного житлового будинку, безпосередньо примикає до житлового будинку (квартири) з господарськими будівлями та є окремий вихід до неї. Рішенням Нікопольської міської ради VII скликання від 26 лютого 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки намічуваною площею 0,0700 га на вул. Електрометалургів, 58 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 95). На звернення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із письмовою заявою про зміну статусу та переводу вказаного житлового будинку в будинок садибного типу, останні отримали повідомлення від 07.08.2017 року за № 4333 про відмову в переведенні багатоквартирного житлового будинку по вул. Електрометалургів, 58 в м. Нікополі в будинок садибного типу у звязку з тим, що у м. Нікополь відсутній порядок переведення багатоквартирних житлових будинків у будинки садибного типу (а.с. 75). На звернення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінант» від 19 березня 2018 року з заявою про складення землевпорядної документації для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку на підставі Рішенням Нікопольської міської ради VII скликання від 26 лютого 2016 року вони отримали відмову, оскільки у свідоцтвах про право власності на нерухоме майно вказано тип обєкта: квартира, за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 58, кв. 1,2,3, що суперечить ст.ст. 40,42,118,121 Земельного кодексу України (а.с. 107). На замовлення [PERSON] у 2017 році Приватним підприємством «СМАК» було розроблено технічний звіт та позитивний архітектурний висновок, щодо можливості переведення малоквартирного житлового будинку за адресою вул. Електрометалургів, 58 в «будинок садибного типу» (а.с. 133-138). Згідно ст. 8 Житлового кодексу Української РСР, переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду внежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених участині другій статті 7 цього Кодексу. Переведення жилих будинків і жилих приміщень відомчого і громадського житлового фонду в нежилі провадиться за пропозиціями відповідних міністерств, державних комітетів, відомств і центральних органів громадських організацій. Переведення жилих будинків і жилих приміщень, що належать колгоспам, у нежилі здійснюється за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених. Переведення жилих будинків житлово-будівельних кооперативів у нежилі не допускається. Згідно ст. 8-1 Житлового кодексу Української РСР громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування. Згідно ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до вимог\~ст. 381 ЦК України\~садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Також відповідно до ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в\~житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Поняття «багатоквартирний житловий будинок», а також «приватний житловий будинок садибного типу» використовуються в такому значенні, яке закріплено в Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України №127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року № 582/5773. Згідно до абз.1 п.п.2.1 Інструкції багатоквартирний житловий будинок - житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Багатоквартирний житловий будинок може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів. Згідно абз.1 п.2.2 Інструкції житловий будинок садибного типу - це - житловий будинок, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї (хліви), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо). Судом встановлено, що будинок розташований за адресою: м. Нікополь, вул.Електрометларгів, 58, є єдиним будівельним об'єктом та містить в собі квартири №1, №2 та № 3, та у відповідності до абз. 1 п.п. 2.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна є багатоповерховим житловим будинком до складу якого входить більше ніж одна квартира. Враховуючи вищенаведене[ADDRESS], № 2, № 3, що розташована у багатоповерховому житловому будинку за адресою: вул. Електрометларгів, 58, та належать [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно, є частинами багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Нікополь, вул.Електрометалургів, буд.58. Згідно до наказу Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**, пункту 3.4 розділу 3 «Сельбищна територія» передбачено наступне: 3.4 Садибну забудову у містах слід розміщувати: у межах міста переважно на вільних територіях, включаючи ділянки , яки раніше вважалися непридатними для будівництва, на територіях реконструйованої забудови, існуючої індивідуальної садибної забудови, і тієї, що зберігається, враховуючи необхідність збереження характер міського середовища, що склалося; у приміських зонах на резервних територіях, що входять у межу міста, за винятком зелених зон; у нових селищах і тих, що розвиваються, розміщених у межах 30-40-хвилинної транспортної доступності. Забудова, яка передбачає розміщення малоповерхового, як правило житлового будинку на присадибній ділянці, а також така, що ззабезпечує можливість ведення прибудинкового господарства відповідно до правил, установлених місцевою адміністрацією. Також пунктом 3.18 передбачена планувальна організація районів садибної забудови, в якій зазначені вимоги в тому числі і до земельної ділянки яку відводять під садибну забудову. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини і визначені виниклі спірні правовідносини,\~ суд вважає, що чинним законодавством не передбачено визнання багатоквартирного (більше ніж одна квартира) житлового будинку - будинком садибного типу з виділенням квартир в окремі домоволодіння, у звязку з чим у задоволення позову [PERSON] слід відмовити. Враховуючи зазначені обставини, підстави для задоволення позовних вимог третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги [PERSON], [PERSON] також відсутні, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed