Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, як за донькою померлого [INFO] [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті [PERSON], його донька - [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б скористалися таким правом - відсутні. За життя померлому належала квартира, розташована по [ADDRESS], проте зареєстрований правовстановлюючий документ про належність такого майна померлому - відсутній. У зв'язку з зазначеним, нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Про час дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 2017 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с. 11) Записи у свідоцтві про народження серії [NUMBER], витягах з Державного реєстру актів цивільного стану від 23.05.2012 року та від 17.01.2012 року, а також записи у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER], свідчать про те, що позивач є рідною донькою померлого. (а.с. 7-10) Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1258 ЦК визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261 ЦК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2012 року, в порядку визначеному статтями 1268, 1270 ЦК України, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька [PERSON] (а.с. 12) У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, по причині відсутності реєстрації правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS]. Оскільки згідно п. 4.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва і в даному випадку нотаріусом відмовлено лише по причині відсутності реєстрації правовстановлюючого документу, то суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] дійсно має місце спадкування за законом і позивач є єдиною спадкоємицею майна померлого, що скористалася своїм правом. Згідно з вимогами пункту 4.15 Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому пунктом 4.18 визначено, що якщо до складу спадкового май на входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З долученої до матеріалів справи постанови нотаріуса від 25.11.2013 року вбачається, що право власності померлого [PERSON], на квартиру [ADDRESS], - належним чином зареєстровано не було, що стало причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зареєструвати таке право на даний час не можливо, оскільки власник майна помер. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вирішити питання успадкування квартири в позасудовому порядку не можливо. Про належність померлому [PERSON] квартири, зазначеної у постанові від 25.11.2013 року, свідчить дублікат договору купівлі-продажу укладеного 02.10.1992 року (а.с. 5) і зареєстрованого в реєстрі 26.09.2012 року, що зазначено у витязі (а.с. 6). Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею майна померлого [PERSON], проте не може реалізувати своє право на спадщину в позасудовому порядку. Тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру, розташовану в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, як за донькою померлого [INFO] [PERSON]

Outcome: approved