Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

14 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В обґрунтування вимог зазначив, що в січні 2020 року йому стало відомо про те, що [PERSON] заповіла йому всі належні їй земельні ділянки, що знаходяться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказуючи на те, що пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини через відсутність відомостей про смерть спадкодавця та про існування заповіту на його користь, що є поважними причинами, просив визначити йому додатковий строк, тривалістю три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 20 січня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 13 лютого 2020 року. Позивачу роз`яснено право заявити клопотання про залучення співвідповідача до участі в справі, чи заміну первісного відповідача належним відповідачем до закінчення підготовчого провадження в справі, оскільки з матеріалів долучених до позовної заяви слідує, що на день смерті спадкодавець [PERSON] проживала з донькою [PERSON] та матір`ю [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом та за наявності підстав, (зокрема права на обов`язкову частку у спадковому майні) можуть вважатися такими, що прийняли спадщину, з огляду на те, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком спадкоємця. 13 лютого 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про заміну неналежного відповідача. Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року до участі в справі залучено співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , підготовче судове засідання відкладено на 27 лютого 2020 року. 27 лютого 2020 року через канцелярію суду поштовими відправленнями надійшли заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, не заперечили проти їх задоволення. Того ж дня, 27 лютого 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Чернова В.В. про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату, оскільки відповідачі не отримали копії позовної заяви. 10 березня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позов від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Чернова В.В., у якому відповідачі позовні вимоги не визнали. Вказали, що позивач обґрунтовуючи свої вимоги, повідомив суду неправдиві відомості. Зазначили, що на час складання заповіту позивач [PERSON] обіймав посаду виконавчого директора ТОВ «Фармгейт Україна», в оренді вказаного підприємства знаходилися земельні ділянки спадкодавця [PERSON] та відповідача [PERSON] . У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, останні звернулись до [PERSON] з проханням дострокової виплати орендної плати за користування їхніми земельними ділянками. Будучи виконавчим директором товариства, позивач погодився надати останнім певну суму грошових коштів в борг, за умови складання [PERSON] та [PERSON] на його користь заповітів щодо належних їм на праві власності земельних ділянок та оформлення ними довіреностей на його ім`я щодо вчинення всіх можливих дій відносно вказаних земельних ділянок. Дотримуючись вказаних домовленостей, [PERSON] та [PERSON] у нотаріуса в м. Ізяславі Хмельницької області склали заповіти на користь [PERSON] та видали йому відповідні довіреності, отримавши частину коштів. В подальшому 25 листопада 2016 року у того ж нотаріуса відповідач [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] та видала довіреність на його ім`я на вчинення усіх дій щодо належної їй земельної ділянки. Зазначили, що позивачу була відома дата смерті [PERSON] , оскільки в зв`язку з її смертю припинилася виплата орендної плати за користування належною їй земельною ділянкою. Вказуючи на те, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на день смерті останньої були зареєстровані та проживали разом з нею, заперечили проти задоволення позову. 23 березня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь позивача [PERSON] на відзив, у якій позивач зазначив, що про існування заповіту йому стало відомо лише в січні 2020 року, коли до нього звернулась [PERSON] з проханням надати матеріальну допомогу та передала йому оригінал заповіту, до якого був прикріплений витяг про його реєстрацію. До вказаного моменту йому не було відомо про існування заповіту. Зазначив, що не був присутній під час складання заповіту [PERSON] , йому не було відомо про її волю на час складання заповіту. Заперечив існування домовленостей щодо складання заповітів та видачі довіреностей в обмін на надання грошей у борг. До відзиву долучив власну заяву як свідка, у якій надав відповіді на запитання представника відповідачів, поставлені йому у відзиві на позов, зі змісту яких слідує, що він не пам`ятає точного дня звернення до нього [PERSON] з проханням надати матеріальну допомогу, таке звернення було усним. Підтвердив, що заповіт, разом з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі та копією державного акта йому надала [PERSON] . Підготовче судове засідання відкладалося за клопотанням сторін, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів на 26 березня, 27 квітня , 28 травня 2020 року. Ухвалою суду від 28 травня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 28 липня 2020 року. Розгляд справи відкладався на 12 серпня 2020 року за клопотанням представника відповідачів Чернова В.В . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 12 серпня 2020 року не з`явилися. Представник позивача направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі позивача та його представника, на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Ленковецької сільської ради Шепетівського району в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника позивача, проти задоволення позову не заперечив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Чернов В.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачу було відомо про складання [PERSON] заповіту на його користь, оскільки він був присутній при його складанні, в той же день у того ж нотаріуса вона також оформляла довіреність на його ім`я. Зазначив, що в січні 2020 року [PERSON] не могла звертатися до позивача [PERSON] з проханням надати їй матеріальну допомогу та не могла надати відповідні документи, оскільки на той час вона вже була лежачою, не могла пересуватися самостійно. Вказуючи на те, що позивачу було відомо про складання заповіту, в день його складання, а про смерть [PERSON] йому стало відомо, оскільки у зв`язку з її смертю припинилася виплата орендної плати, просив у задоволенні позову відмовлено. Зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надсилали суду заяви, датовані 13 лютого 2020 року про визнання позову, природа їх походження їм не відома. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №92 від 09 жовтня 2017 року. Після її смерті відкрилася спадщина, в т.ч. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,52 гектарів, що розташована на території Клубівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №778631. За життя 16 серпня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким всі належні їй земельні ділянки, які знаходяться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельським Ю.П. та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44780456. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєвої Л.В. №491/01-16 від 29 жовтня 2018 року. Позивач має намір оформити спадщину після смерті [PERSON] , але позбавлений такої можливості, оскільки ним пропущений строк, встановлений діючим законодавством, для подання заяви про прийняття спадщини. Важливим питанням після смерті особи є вступ у спадок спадкоємців. Це питання чітко регламентується законодавцем. А отже, якщо фізична особа не залишила заповіту, або заповіт виявився недійсним, відсутні умови, які зазначені у заповіті, спадкоємці за заповітом не прийняли спадщину, не закликаються до спадкування, чи фізична особа розпорядилася лише частиною свого майна, настає спадкування за законом. Згідно довідки виконавчого комітету Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №31 від 09 січня 2020 року [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані: дочка - [PERSON] , онуки - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та мати - [PERSON] . З викладеного слідує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявили про відмову від неї, а особа, зазначена у заповіті пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а отже є належними відповідачами у справі. Крім того, суд зазначає, що відповідач [PERSON] , яка є матір`ю спадкодавця [PERSON] є непрацездатною, а тому відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті своєї доньки [PERSON] . За таких обставин, у зв`язку з наявністю інших спадкоємців, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] , Ленковецька сільська рада є неналежним відповідачем, а тому у задоволені позову щодо неї слід відмовити. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що про наявність заповіту на його користь йому стало відомо в січні 2020 року, коли до нього звернулась мати померлої [PERSON] - [PERSON] , з проханням про надання матеріальної допомоги, надала йому заповіт з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі та копію державного акта, а про смерть спадкодавця він дізнався, звернувшись до Ленковецької сільської ради. Викладені обставини спростовані стороною відповідача, оскільки відповідачкою [PERSON] заперечується викладений факт, натомість сторона відповідача у заявах по суті справи ствердила, що в січні 2020 року [PERSON] була лежачою та не могла самостійно пересуватися, до [PERSON] не зверталася, заповіт та інші документи йому не передавала. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд не приймає заяви відповідачів [PERSON] та [PERSON] , датовані 13 лютого 2020 року, що надійшли до суду 27 лютого 2020 року про визнання позову, як визнання обставин, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки представник відповідачів - адвокат Чернов В.В. в судовому засіданні спростував факт подання таких заяв та їх підписання особисто [PERSON] та [PERSON], пояснивши, що йому не відома природа походження таких заяв, а відповідач [PERSON] через свого представника надала суду заяву від 10 березня 2020 року, у якій спростувала факт подання заяви від 13 лютого 2020 року, до якої долучила довідку Ленковецької сільської ради №214 від 10 березня 2020 року про те, що остання здійснює догляд за своєю бабусею [PERSON] , яка важко рухається та потребує сторонньої допомоги. Суд також зазначає, що заяви від імені відповідачів надійшли до суду в поштовому конверті, без долучення ксерокопії паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявників, а тому суд має обґрунтований сумнів щодо добровільності визнання відповідачами обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Оскільки вищезазначена обставина, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, стороною відповідача не визнана, позивач мав довести таку обставину іншими засобами доказування, визначеними ч.2 ст.76 ЦПК України Суд також не приймає до уваги твердження позивача на підтвердження поважності пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, що про смерть [PERSON] йому стало відомо після отримання відповідної інформації з Ленковецької сільської ради в січні 2020 року. Так, згідно нотаріально посвідченої довіреності, що була видана [PERSON] на ім`я позивача [PERSON] 16 серпня 2016 року в день складання заповіту на його користь, остання уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх установах та організаціях, з питань укладання чи розірвання від її імені договорів оренди земельних ділянок, які знаходяться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та отримувати за результатами вказаних угод гроші чи інші виплати в будь-якій формі чи сумі. Довіреністю надано [PERSON] право укладати договори оренди, отримувати гроші, розписуватись в заявах та виконувати всі інші юридично значимі дії, пов`язані з довіреністю. Довіреність видана строком на 10 років. Даною довіреністю підтверджено пояснення сторони відповідача про те, що позивач отримував кошти в рахунок орендної плати за належну [PERSON] земельну ділянку, які була передана нею в оренду ТОВ «Фармгейт Україна» на підставі договору оренди. Згідно договору оренди землі від 17 листопада 2012 року, від імені орендаря ТОВ «Фармгейт Україна» договір підписав директор [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин після смерті [PERSON] , що мала місце [INFO], припинилася правоздатність [PERSON] , в т.ч. її право на отримання орендної плати за надану в строкове платне користування ТОВ «Фармгейт Україна» земельну ділянку згідно договору оренди землі від 17 листопада 2012 року. Оскільки, згідно довіреності виданої [PERSON] 16 серпня 2016 року, орендну плату від її імені отримував [PERSON] , він довідався (мав довідатися) про смерть [PERSON] після припинення виплати орендної плати, яка згідно п.11 договору оренди вноситься до 01 грудня поточного року. Оскільки позивачем не доведено протилежного, суд не визнає наведені позивачем причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, поважними. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed