Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] звернувся із заявою, в якій просив встановити факт складання його батьком [PERSON] 29.10.1992 року заповіту на його імя. В обґрунтування заяви він послався на те, що за життя батько склав заповіт, яким заповів йому належну квартиру №29, що знаходиться в будинку ЖБК «Київський-5» під номером 9 за адресою м.Одеса по вул.Малиновського. 23.08.2017 року батько помер. У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, отримав відмову обумовлену розбіжностями у документах у написанні прізвищ заповідача та спадкоємця у паспорті та у заповіті. Заявник стверджував, що не може розпорядитися належною йому за заповітом квартирою, а іншого способу захисту порушеного права, крім звернення до суду із зазначеною заявою він не має. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав клопотання, згідно якого заяву підтримав, просив розглянути заяву без його участі. Заінтересована особа Сьома Одеська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась, повідомлялась про розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України серії КК №516636, виданим 18.01.2013 року Малиновським РВ у м.Одесі ГУДМС України в Одеській області прізвище заявника зазначено як «Крінічний». 29.10.1992 року [PERSON] на імя заявника складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 3-10497. За заповітом [PERSON] заповів належну йому квартиру №29, що знаходиться в будинку ЖБК «Київський-5» під номером 9, розташовану у м. Одесі по вул. Малиновського [PERSON] В заповіті прізвища заявника та його батька зазначені як «Криничний». 24.08.2017 року [PERSON] помер. Згідно свідоцтва про смерть від 24.08.2017 року прізвище батька заявника «Крінічний». 06.10.2017 року заявник у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 22.11.2017 року Державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва у звязку із наявною розбіжністю у документах в написанні прізвищ заповідача та спадкоємця. На час розгляду справи [PERSON] позбавлений права вступу у спадщину з огляду на наявні розбіжності у написанні його прізвища та прізвища батька згідно паспорта та у правовстановлюючому документі. На підставі наданих заявником письмових доказів, суд вважає, що розбіжність у написанні прізвищ заявника та його батька у заповіті, складеному [PERSON] та у інших правовстановлюючих документах виникла в результаті орфографічної помилки, допущені органами реєстрації. Від встановлення факту складення [PERSON] заповіту на імя заявника залежить зміна його майнових прав. Іншого способу відновлення порушеного права заявника судом не встановлено. Встановлення юридичного факту не повязано із послідуючим вирішенням спору. При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є доведеним в процесі розгляду справи та підлягає встановленню за рішенням суду. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Outcome: approved