Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до суду та просив визнати бездіяльність відповідача незаконною та протиправною, визнати подію, що мала місце 27 червня 2013 року страховим випадком відповідно до полісу АЕ/13611858, стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 14493,21 гривень, моральну шкоду у розмірі 6000 гривень, інфляційні витрати та пеню,а також витрати, пов'язані з оплатою автотоварознавчого дослідження у розмірі 450,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 червня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, у якій було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль марки «Тойота», д/н [NUMBER]. Вищевказаний факт підтверджуються постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2013 року. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ1361858 застраховано у СК «Інком Страх», [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. Сума матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автомобілю позивача встановлена на підставі висновку експерта №36/14 від 05.07.2014 року у розмірі 14493,21 гривень. Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в СК «Інком Страх». У встановлений законом строк позивач звернувся до страхової компанії з заявою про відшкодування завданої шкоди, однак до теперішнього часу шкоду не відшкодовано, що і змусило позивача звернутися до суду. У судове засідання з'явився представник позивача, яка просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки судові не відомі. Третя особа у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки судові не відомі. Дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2013 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки DAEWO NEXIA, Д/Н [NUMBER] у м.Одесі по між квартальному проїзду Гайдара, 74, на перехресті проїзних частин, виконуючи лівий поворот, здійснив виїзд на зустрічну полосу, у зв'язку із чим допустив зіткнення з автомобілем марки TOYOTA д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], у результаті вищевказаної транспортної пригоди вищезгадані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.10.2013 року провадження у справі про притягнення [PERSON], [INFO], за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення. Завдання технічних пошкоджень автомобілю позивача підтверджуються проведеним автотоварознавським дослідженням. Так, згідно вищевказаного дослідження внаслідок ДТП, автомобіль марки TOYOTA д/н [NUMBER] отримав матеріальні збитки, вартість яких складає 14493,21 гривень. Крім того, цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в СК «Інком Страх» (поліс обов'язкового страхування №АЕ/13611858). Відповідно до ч.1 п.3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.22.ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів… надалі за текстом. Статтею 1188 названого Кодексу встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до п.9 Пленуму Верховного Суду України «про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така вартість повинна бути визначена експертним шляхом. Згідно з висновком автотоварознавського дослідження, матеріальні збитки нанесені позивачу в наслідок скоєння ДТП складають -14493,21гривень. Порядок оцінки дорожніх транспортних засобів та визначених матеріальних збитків, завданих власнику у випадку пошкодження дорожніх транспортних засобів визначено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074 / 8395. У відповідності з п.1.3 даної Методики вимога даної методики являються обов'язковими під час проведення товарознавчих досліджень судовими експертами, суб'єктами ведення господарства, до компетенції яких входить проведення судових авто- товарознавчих експертиз, а також усіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки дорожніх транспортних засобів у випадках, передбачених законодавством України або угодами суб'єктів цивільно- правових відносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 14493,21 гривень та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження к розмірі 450,00 гривень. Згідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачем окрім матеріальних збитків були заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Позивач вказував, що відповідач своїми неправомірними діями спричинив моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 6000 гривень. Вона полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням його автомобіля, який втратив свій товарний вид, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що внаслідок дій відповідача йому було заподіяно моральних страждань, а тому враховуючи встановлені обставини справи суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 6000,00 гривень з відповідача. Також, вимогу щодо визнання події, яка мала місце 27 червня 2013 року страховим випадком, суд вважає безпідставною та необґрунтованою, оскільки ніким не заперечувався даний факт, а також сам позивач зазначав, що відповідачем у телефонному режимі було повідомлено, що нанесену шкоду йому було оцінено у 14000,00 гривень, що підтверджує факт того, що страхова компанія визнавала суму заподіяної шкоди, а отже і сам страховий випадок. Крім того, відповідно до ст.. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року роз'яснено, що положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992 ЦК України). Враховуючи, що положення ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на правовідносини які виникають в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підстави для стягнення з СК «Інком Страх» пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 1100,48 гривень, відсотки за користування коштами у розмірі 340,69 гривень. Крім того, вимога про визнання бездіяльності відповідача беззаконною та протиправною не підлягає задоволенню, оскільки відповідач не є субєктом владних повноважень, а тому його бездійльність не можливо визнати беззаконною та протиправною. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати за клопотання про витребування доказів у розмірі 121,80 гривень. Окрім того, враховуючи те, що позивач за подання позову був звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 327,68 гривень.

Outcome: partial