Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

12 січня 2012 року [PERSON] взяв у позивача під реалізацію насіння соняшника в борг суму 42 000 гривень. Насіння соняшника він продав, а гроші у сумі 42 000 ( сорок дві тисячі ) гривень позичив і мав їх повернути позивачу. На підтвердження отримання грошей відповідач надав [PERSON], розписку про отримання грошей. В обумовлений строк відповідач борг позивачу не повернув. Кожного разу коли [PERSON], звертався до відповідача він визнавав борг відповідач обіцяв його протягом місяця вернути. Останній раз така зустріч між сторонами відбулася і відповідач обіцяв борг віддати, але в обумовлений строк борг позивачу не повернув, став уникати розмов про повернення боргу. Таким чином борг відповідача складає 42 000 ( сорок дві тисячі ) гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно зворотного повідомлення адресат за вказаною адресою не проживає. Згідно відповіді Миколаївського РС ГУДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON], зареєстрований та проживає [ADDRESS] ( а.с. 17 ). Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 12 січня 2012 року відповідач [PERSON] взяв у позивача [PERSON] під реалізацію насіння соняшника в борг на загальну суму 42 000 гривень. Насіння соняшника він продав, а гроші у сумі 42 000 ( сорок дві тисячі ) гривень позичив і мав їх повернути позивачу, на підтвердження чого відповідач власноручно склав та підписав і надав позивачу розписку від 12.01.2012 року, в якій відповідач підтвердив факт того, що він взяв під реалізацію насіння соняшника на суму 42 000 гривень у [PERSON], жителя с. Левадівка ( а.с. 5 ). Відповідно до рішень Верховного Суду України, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які у відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, зокрема відповідно до ухвал Верховного Суду України від 15.08.2007 року у справі № 6 - 2907св07, від 15.07.2009 року у справі № 6 -17884св08, розписка є одночасно документом, який підтверджує передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. У відповідності ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 420,00 грн., що підтверджується квитанцією № від 24.12.2014 року, також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved