Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

12\~листопада\~2020\~року позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого посилається на те, що 22\~квітня\~2000\~року між її батьками, [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб. У період перебування батьків позивача у зареєстрованому шлюбі, її мати [PERSON] зареєструвала свого чоловіка [PERSON] , який є відповідачем у справі, у належній їй на праві власності квартирі. Після погіршення сімейно-шлюбних відносин, 14\~червня\~2016\~року батько позивача [PERSON] забрав з квартири свої речі та переїхав на інше місце проживання. 14\~листопада\~2016\~року заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між батьками позивача було розірвано. 07\~березня\~2019\~року [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] , яка є позивачем у справі, квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 07\~березня\~2019\~року, який посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко\~Г.\~В. Після укладення цього договору дарування батько позивача, [PERSON] , так і залишився бути зареєстрованим у зазначеній квартирі, при цьому фактично з червня\~2016\~року і по час подання позову позивачем до суду, у квартирі не проживає і нею не користується, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі накладає на неї певний тягар, оскільки вона надмірно сплачує кошти за комунальні послуги за відсутності особи, крім того, позивач фактично позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У зв`язку з цим, позивач була вимушена звернутися до суду з позовом та просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07\~грудня\~2020\~року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~18). У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, проте раніше останньою було подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, зазначила, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.\~23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно з ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК\~України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.\~280\~ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] , на підставі договору дарування від 07\~березня\~2019\~року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко\~Г.\~В. та зареєстрованого в реєстрі за №\~226, який наданий суду у засвідченій представником позивача копії, є власником житлового приміщення, а саме квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.\~8-9). Вказаний факт належності на праві приватної власності позивачеві зазначеного нерухомого майна також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно №\~231900445 від 10\~листопада\~2020\~року (а.с.\~10). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №\~3774 від 04\~листопада\~2020\~року, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, власникові житлового приміщення [PERSON] , установлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, а саме відповідно до акту №\~3781 від 04\~листопада\~2020\~року, складеного Відділом реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради, за підписами жителів квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , громадянин [PERSON] , 1973\~року\~народження, є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , проте з червня\~2016\~року по час складання цього акту, за вказаною адресою не проживає (а.с.\~12). Статтею\~316\~ЦК\~України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~317\~ЦК\~України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами\~1,\~2\~статті\~319\~ЦК\~України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.\~391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями статті\~405\~ЦК\~України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~72\~ЖК\~України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року в квартирі [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, при цьому відповідач не знятий з реєстрації, доказів поважності причин не проживання відповідача суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушує права позивача як власника квартири, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved