Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

14 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 16800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 грудня 2016 року в сумі 59203,34 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 16737,54 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 37370,40 грн ; заборгованості за пенею та комісією -1800 грн; крім того штрафи відповідно до умов кредитного договору 500 грн - штрафу (фіксована частина); 2795,40 грн - штрафу (процентна складова), які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1600 гривень судового збору. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день слухання справи сповіщена, 24 лютого 2020 року відповідачка письмово повідомила суду просьбу вирішити справу за її відсутності та у задоволенні позовних вимог представника позивача просила відмовити. Згідно заяви просила слухання справи відкласти у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача або необхідності надання додаткових пояснень чи доказів по справі. У зв`язку з викладеним суд прийняв до уваги вказане та 12 грудня 2019 року судове засідання по даній справі було відкладено через неявку усіх сторін по справі, що також було аналогічно 11 січня 2020 року та 31 січня 2020 року. Однак а ні відповідачка, а ні її представник належним їм правом надати суду свої доводи та пояснення стосовно наявного спору, суду не надали. У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути частково задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 14 жовтня 2010 року встановлені договірні відносини, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 16800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 31 грудня 2016 року, 55907,94 грн., які складаються з заборгованості за кредитом - 16737,54 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 37370,40 грн ; заборгованості за пенею та комісією -1800 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. Банк, звертаючись до суду з позовом до позичальника просить стягнути на свою користь як пеню, так і штраф. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання /ч.2 ст. 549 ЦК України/. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання /ч.3ст. 549 ЦК України/. За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільної відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пенні відбувається за кожен день прострочення. У той час, згідно пункту 8.6 Умов надання банківських послуг, - сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5 % від суми позову. Враховуючи вищевикладе та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, вимоги банку позичальника про стягнення штрафу (фіксована частина) 500 гривень, штрафу (процентна складова) - 2795,40 гривень задоволенню не підлягають. А часткове задоволення позову, за правилами ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат - 1600 гривень судового збору.

Outcome: approved