Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

13 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], який тимчасово перебуває на обліку в Томашпільському районному Центрі зайнятості, аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів [PERSON] щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2014 року. Позов [PERSON] обгрутувала наступним. З відповідачем по справі вона зареєструвала шлюб 27 березня 1996 року у відділі РАЦС Томашпільського РУЮ Вінницької області , актовий запис № 15. 6 грудня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка зазначає, що від спільного проживання з [PERSON] у них [INFO] року народився син [PERSON], який в даний час є повнолітнім та навчається на ІІІ курсі денної форми навчання Вищого професійного училища № 41 м.Тульчин за професією «Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар-ремонтник, водій автотранспортних засобів категорії «С». період навчання складає з 1 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року. Крім того, позивачка вказує, що вона працює, однак отримує малу заробітну плату, тому їй важко одній утримувати сина. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання повнолітнього сина між сторонами не досягнуто, тому зх даним позовом вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу за її позовом слухати у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON] до нього слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує у його задоволенні. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що у сторін є син [PERSON], [INFO]. Син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторони визнають. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як установив суд, [PERSON], який є сином сторін, досяг вісімнадцяти років, тобто є повнолітнім, та не досяг двадцяти трьох років. Також [PERSON] є студентом Вищого професійного училища № 41 м.Тульчин. Суд уважає, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яка полягає у витратах на харчування, проїзд, проживання, придбання спеціальної літератури, оплату за навчання та інших витрат, що виникають у зв'язку з навчанням. Також суд уважає, що відповідач [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання сина [PERSON], так як є здоровою, працездатною особою, яка може працювати та отримувати доходи, крім того, до того ж в даний час знаходиться на обліку в Томашпільському районному Центрі зайнятості. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я платника аліментів, який є працездатним, а також той факт, що на його утриманні знаходиться інша дитина, що сторони визнають. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сина [PERSON], яке у зв'язку з навчанням у населеному пункті не за місцем проживання не може бути достатньо задовільним. Таким чином, суд уважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON] на період його навчання в розмірі ? частини всіх видів доходів [PERSON], щомісячно до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або до припинення навчання без урахування часу канікул, та таким чином позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено нею особисто до суду 13 березня 2014 року. Тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», установлена на 2014 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial