Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

13.03.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що з 1999 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і має від нього дочку [PERSON] , народжену [INFO] , яка на даний час досягнула повноліття. Між тим, шлюбні відносини з відповідачем не склалися, тому 29.11.2010 року за відповідним рішенням Новобузького районного суду їхній шлюб було розірвано, після чого вони стали проживати з відповідачем відокремлено, при цьому дочка залишилася проживати з нею. У вересні 2019 року дочка [PERSON] вступила і на даний час навчається у комунальному вищому навчальному закладі (далі КВНЗ) «Новобузький педагогічний коледж» денної форми навчання, однак відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання дочки. Посилаючись на те, що повнолітня дочка не має можливості працювати, а її навчання потребує додаткових матеріальних витрат (плата за харчування в їдальні учбового закладу, придбання одягу, учбового приладдя, тощо), просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до закінчення навчання. У судовому засіданні позивачка [PERSON] , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги визнав, не заперечував сплачувати аліменти на утримання своєї дочки [PERSON] у зв`язку з продовженням її навчання у запропонованому позивачкою розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі змісту ст. 200 СК України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу (стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення). У п. 20 постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Досліджені матеріали справи вказують на те, що відповідач [PERSON] являється батьком дочки [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (копія) серії [NUMBER] від 12.03.2002 року), яка на час розгляду справи досягнула повноліття (а.с.7). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Новобузької міської ради Миколаївської області за № 1344 від 11.03.2020 року, разом з громадянкою [PERSON] , яка проживає на площі Свободи , буд. [ADDRESS] також мешкають і її діти, донька [PERSON] , [INFO] , а також син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 11). З довідок КВНЗ «Новобузький педагогічний коледж» за №№ 42, 43 від 11.03.2020 року видно, що [PERSON] є студенткою даного коледжу, денної форми навчання, дошкільне відділення, на бюджетній основі. (а.с.13). Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітня [PERSON] , яка продовжує навчання, у зв`язку з необхідністю оплати харчування в їдальні учбового закладу, придбання одягу, учбового приладдя, потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров`я, працює водієм ТОВ «Софія-Граніт» с. Софіївка Новобузького району Миколаївської області, інших утриманців не має, визнав позов повністю, вказав про спроможність сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , у розмірі ј частини його доходів. Згідно положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд дійшов переконання, що присудження до стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у вищезазначеному розмірі у достатній мірі забезпечить рівність сторін - батьків цієї дитини, при несенні обов`язку її утримувати у зв`язку з продовженням навчання, а тому позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до приписів ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до розгляду справи по суті, з останнього належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. (50% від суми судового збору, яка підлягає сплаті при поданні позову немайнового характеру 840,80 грн.) а решту суму судового збору в сумі 420,40 грн. належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved