Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

14 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики та просив стягнути з відповідача борг в сумі 10000 грн., процентів за користування позикою в сумі 1135 грн. 90 коп., трьох відсотків річних в розмірі 445 грн. 48 коп., суму витрат від інфляції у розмірі 1660 грн. та пеню в розмірі 1745 грн. 48 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 18.03.2013 року позичив кошти відповідачу в сумі 10000 грн., які останній зобов»язувався повернути до 18 квітня 2014 року. Оскільки на даний час кошти не повернуті, тому позивач просив стягнути суму боргу, проценти за користування позикою в сумі 1135 грн. 90 коп., трьох відсотків річних в розмірі 445 грн. 48 коп., суму витрат від інфляції у розмірі 1660 грн. та пеню в розмірі 1745 грн. 48 коп.. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 18 березня 2013 року взяв від [PERSON] 10000 грн. та зобов»язувався повернути вказані кошти до 18 квітня 2013 року. Відповідач не повернув отримані кошти. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 УК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцеві) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки відповідач не повернув позивачу кошти, тому суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума за договором позики в розмірі 10000 грн. 00 коп. та відсотків за період з 19.04.2013 року по 13.10.2014 року в сумі 1135 грн. 90 коп. на користь позивача . В свою чергу ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» розмір пені, передбачений ст.. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Тому суд приходить до висновку, про стягнення індексу інфляції за період з травня 2013 року по вересень 2014 року в розмірі 1660 грн. 00 коп., трьох відсотків річних в сумі 445 грн. 48 коп. та пені в розмірі 1745 грн. 48 коп. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved