Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

12 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що він перебуває у шлюбі зі [PERSON] з 01 червня 2002 року зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис 80. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають за різними адресами. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 2018 року. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Позивач, [PERSON] , в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. (а.с.23). Відповідач, [PERSON] , в підготовче засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », а справу розглянути у її відсутність. (а.с.24). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 червня 2002 року зареєстрованому Відділом РАГС Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 80 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження а.с. 5-6). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved