overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

13 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 117 - розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що між ним та відповідачкою 27 липня 2002 року було укладено шлюб. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені та вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 27 липня 2002 року уклали шлюб (арк.с.4). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.5). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

13 березня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 26 грудня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені два місяця тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідачка до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №168765, виданого 26 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Широкоярської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] 26 грудня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 02. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінити на «Пивоварова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

13 березня 2018року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 лютого 1998року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народились діти: Дмитро,27.12.1998року народження, Віталій-Олексій,10.06.2004року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, на адресу суду надала заяву про слухання справи у її відсутності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

13 березня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, третя особа: [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 грудня 2015 року, від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач не проживає разом з ними, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, між тим вона тимчасово не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На теперішній час обставини склалися так, що позивачці самій важко нести витрати, пов'язані з утриманням та вихованням дитини, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, зазначає, що з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

13 березня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, третя особа: [PERSON] В обґрунтування позову зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 грудня 2015 року, від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач не проживає разом з ними, добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, між тим вона тимчасово не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На теперішній час обставини склалися так, що позивачці самій важко нести витрати, пов'язані з утриманням та вихованням дитини, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця до досягнення донькою трьох років. Також, зазначає, що з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 березня 2018 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 2,34 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка розташована на території Бронівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №\~863563, виданого 14 листопада 2001 року на імя [PERSON] Спадкоємцем [PERSON] за заповітом останньої є її донька- Стринюк В.В., яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та звернулась в нотаріальну контору з приводу її оформлення, однак в цьому їй було відмовлено через те, що в державному акті на земельну ділянку на імя [PERSON] міститься виправлення імені матері позивача з «Зіна» на «Зінаїда» (державний акт серії Р2 № 863563 від 14 листопада 2001 року). В жовтні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Війтовецької селищної обєднаної територіальної громади в особі Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про визнання права власності на вищевказане спадкове майно\~- земельну ділянку площею 2,34 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка розташована на території Бронівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, посилаючись на неможливість оформлення спадщини через відмову нотаріуса з описаних вище причин. Сторони в судове засідання не зявились. До судового засідання від представника позивача надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у його та позивача відсутності. До судового засідання від представника відповідача надійшла заява про визнання позову, з проханням справу слухати у його відсутності. Визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

13 березня 2018 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області, суд задовольнив частково позов [PERSON] до Національної академії статистики, обліку та аудіту про стягнення заборгованості по заробітній платі. Під час виконання рішення суду, встановлено, що під час ухвалення судового рішення судом не зазначено про стягнення судового збору з Національної академії статистики, обліку та аудіту на користь держави. Відповідно до ч. 4 ст. 270 сторони у судове засідання не викликались. При цьому в силу вказаної вище статті ЦПК України присутність сторін у справі не є обов'язковою. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У резолютивній частині рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської област від 13 березня 2018 року не зазначено про обов'язок відповідача сплатити судовий збір на користь держави. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно ухвалити по вищевказаній цивільній справі додаткове рішення в порядку ч. 1 ст.270 ЦПК України, тобто вирішити питання про стягнення судового збору з відповідача Національної академії статистики, обліку та аудіту на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

13 березня 2018 року Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON]. В обґрунтування заяви посилається на те, що в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті перебуває на утриманні гр. [PERSON], [INFO], уродженка с. Мазурівка, Тульчинського району, Вінницької області, яка до поступлення в інтернат проживала за адресою: [ADDRESS]. Прийнята в інтернат на основі путівки Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації № 55 від 31.01.2018 року. [PERSON], згідно заключення ЛКК Хотинської центральної районної лікарні від 24.01.2018 року хворіє на церебральний атеросклероз з інтелектуально-мнестичними розладами. Внаслідок хвороби не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому для захисту її прав та інтересів її слід визнати недієздатною. На підставі вищевикладеного, просить визнати недієздатною [PERSON]. В судове засідання представник заявника [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву в якій вимоги заяви підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник заінтересованої особи Хотинської міської ради Гіждівський В.В. в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, вимоги заяви визнав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Хотинського психоневрологічного будинку-інтернат є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, гр. [PERSON], [INFO], уродженка с. Мазурівка, Тульчинського району, Вінницької області, яка до поступлення в інтернат проживала за адресою: [ADDRESS] на даний час перебуває на утриманні в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті. Також судом встановлено, що [PERSON], згідно заключення ЛКК Хотинської центральної районної лікарні від 24.01.2018 року хворіє на церебральний атеросклероз з інтелектуально-мнестичними розладами. Відповідно до статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Як вбачається із матеріалів справи, а саме: висновку судово-психіатричного експерта № 208, [PERSON] на даний час виявляє ознаки психічного розладу у формі деменції при хворобі Альцмейгера з пізнім початком. Наявні зміни психіки на даний час позбавляють підекспертну [PERSON] можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За таких обставин, суд вважає, що заява Хотинського психоневрологічного будинку-інтернат про визнання недієздатною [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки це необхідно в інтересах [PERSON] для захисту її прав та інтересів. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

13 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 15 серпня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №262. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 2006 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] . В шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, причиною цьому стала поведінка відповідача, її байдужість до сімейних цінностей, зловживання спиртними напоями. Зазначає, що він прикладав максимум зусиль для укріплення сім`ї, натомість відповідач запрошувала до квартири сумнівні компанії і в присутності дітей розпивала з ними спиртні напої. Оскільки вони живуть різними інтересами і шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між ним і відповідачем в судовому порядку та стягнути з відповідача в свою користь судові витрати у справі. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити (а.с. 32). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечила щодо його задоволення (а.с. 31). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого ним судового збору, що становить 384,20 грн. та підтверджується документально (а.с.1), а решту 50%, суд повертає позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

13 березня 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися. Позивач та відповідачканадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 190 (а. с. 7), від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 8, 9). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 384 грн 20 коп. (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved