Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

13.01.2021 року до суду надійшов зазначений позов. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він з 30.07.2010 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є дочка, [PERSON] , [INFO] . Як зазначив позивач в позовній заяві спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, шлюбні відносини фактично не підтримують з 2019 р., спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно не має, збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 14.01.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 10-11). У судове засідання відповідач не з`явився, направив до суду аяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних доказів у справі (а.с. 15) У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково, не погодившись з підставами для розірвання шлюбу, зазначила при цьому, що шлюбні відносини фактично не підтримують з вересня 2020 р., і ж того ж часу спільного господарства не ведуть, окремо проживають з травня 2020 року. Також зазначила, що позивач фактично в односторонньому порядку вирішив розірвати шлюб. Надала до суду відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення відповідача, розглянувши справу, дослідивши наявні докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2010 р. між [PERSON] та [PERSON] у Відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб за актовим записом № 884, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу є донька, [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Причиною розпаду сім`ї сторін стало те, що спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, шлюбні відносини не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно немає, збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони втратили почуття один до одного, мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя для збереження сім`ї неможливе. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання судових витрати позивач залишив за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved