Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

14 червня 2017 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою згідно якої 07 липня 2010 року [PERSON] отримала кредит в банку в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку з тим, що відповідач порушила умови договору і не надавала грошові кошти позивачу для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов договору станом на 26 квітня 2017 року існує заборгованість в сумі 18046,18 грн., з них: тіло кредиту 2564,62 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 6547,88 грн., нарахована пеня 7598,15 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 835,53 грн. Вказану суму боргу, а також сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно отриманої 26 червня 2017 року судом інформації з Летичівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області [PERSON], [INFO], уродженка і зареєстрована в [INFO]. За місцем реєстрації відповідача судом направлено судову повістку, однак така повернута без вручення адресату, на адресу органу місцевого самоврядування направлявся лист з проханнями вручити відповідачу судову повістку і отримано акт від 18 серпня 2017 року про те, що [PERSON] відсутня за місцем проживання, батько [PERSON] зобовязався її повідомити про дату і час розгляду справи, судову повістку наручно відмовився отримати. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. До суду від відповідача письмові заперечення на позовну заяву, заява про розгляд справи за її відсутності, не надходили. Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом проведено заочний розгляд справи. Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 615, 625, 626, 629, 1054 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, [PERSON] була подана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 07 липня 2010 року. Своїм підписом відповідач підтвердила свою згоду з тим, що вказана заява разом з памяткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, з якими ознайомилася, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також зобовязалася виконувати вказані Умови та Правила, регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку. У довідці про умови кредитування з використанням Кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду детально проінформовано відповідача про умови кредитування. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на той самий строк (п. 1.1.7.12); для надання послуг Банк видає Клієнту картку, її вид визначений в памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказана у заяві (п. 2.1.1.2.1); після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт (п. 2.1.1.2.3); підписання договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (п. 2.1.1.2.4); Клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5); Клієнт зобовязаний у випадку невиконання зобовязань по договору, за вимогою Банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), сплатити винагороду Банку (п. 2.1.1.5.6). Отже, з урахуванням положень Умов суд вважає, що шляхом подання [PERSON] анкети-заяви до Банку між сторонами укладено договір про надання банківських послуг. ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Із розрахунку заборгованості за договором вбачається, що [PERSON] користувалася кредитними коштами. З позовної заяви, поданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 26 квітня 2017 року існує заборгованість в сумі 18046,18 грн., з них: тіло кредиту 2564,62 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 6547,88 грн., нарахована пеня 7598,15 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 835,53 грн. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У звязку із зазначеним позовні вимоги щодо стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина), 835,53 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають. Отже, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідачем доказів, які б стосувалися відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, суду не надано. У звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання внаслідок чого виникла заборгованість позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з вищевикладених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial