Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

14 квітня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] 01 квітня 2008 року укладено кредитний договір № 005-27062-010408 (далі - Договір), згідно з яким останній банком було надано кредитні кошти у розмірі 2775 грн. 00 коп. з цільовим призначенням кредиту - придбання певного майна/послуг на умовах, визначених Договором, із остаточним терміном повернення кредитних коштів та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше 31 березня 2009 року. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2775 грн. 00 коп. У порушення ж умов Договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 24 лютого 2014 року має прострочену заборгованість в сумі 1923 грн. 92 коп., де 1440 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 20 грн. 90 коп. - заборгованість за відсотками, 463 грн. 02 коп. - заборгованість за комісіями. Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Дельта Банк» вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат. У п.4 позовної заяви зазначено, що ПАТ «Дельта Банк» позов підтримує у повному обсязі, прохає розглянути справу без участі свого представника та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.2-4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлена належним чином (а.с.60), причини своєї неявки судові не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] 01 квітня 2008 року укладено кредитний договір № 005-27062-010408, згідно з яким останній банком було надано кредитні кошти у розмірі 2775 грн. 00 коп. з цільовим призначенням кредиту - придбання певного майна/послуг на умовах, визначених Договором, із остаточним терміном повернення кредитних коштів та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше 31 березня 2009 року (а.с.5-12). 01 квітня 2008 року позивач виконав свої зобов'язання за Договором, надавши [PERSON] кредит у сумі 2775 грн. 00 коп. та перерахувавши вказані грошові кошти продавцю майна, що підтверджується рахунком-фактурою № РУСЬ-1715 від 01 квітня 2008 року та меморіальним ордером №13999875 від 01 квітня 2008 року (а.с.13,16), а відповідач [PERSON] отримала у своє розпорядження майно, визначене Договором, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 01 квітня 2008 року та актом перевірки наявності, стану, умов використання предмету застави від 01 квітня 2008 року (а.с.14,15). Відповідач [PERSON] як держатель за Договором, неналежним чином та не у повному обсязі виконувала свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 24 лютого 2014 року має прострочену заборгованість за Договором в сумі 1923 грн. 92 коп., де 1440 грн. коп. - заборгованість за сумою кредиту, 20 грн. 90 коп. - заборгованість за відсотками, 463 грн. 02 коп. - заборгованість за комісіями (а.с.17-18). Положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до стст.526,1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається та позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Вищевказана сума заборгованості за Договором [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надала, а також не надала доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України. За такої сукупності обставин у справі суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «Дельта Банк» як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved