Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

14.05.2018 року позивач [PERSON] в особі представника - адвоката [PERSON], звернувся до суду з позовом до Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зняття арешту з майна, зазначивши підстави позову ст..ст.317, 321 ЦК України, у спосіб захисту,\~ст.\~16\~Цивільного кодексу\~України (а.с. 1). Позиція позивача викладена в позовній заяві полягає в такому. Позивачу на праві власності належить 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS]. На підставі виконавчого листа №2/316/599/13 було відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини. В рамках виконавчого провадження державним виконавцем винесена постанова про арешт всього майна боржника, в тому числі 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS]. За домовленістю зі стягувачем, позивач виплатив відповідну суму аліментів, яка повинна була стягуватися з нього до повноліття дітей, у звязку з чим стягував подала заяву про відсутність претензій по сплаті аліментів за виконавчим листом. При зверненні позивача до Енергодарського МВ ДВС із заявою про скасування арешту йому було відмовлено та розяснено необхідність звернення до суду. Ухвалою суду від 14.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій розяснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.14). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не зявилися, від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.31). Відповідач Енергодарський МВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, також не зявився, від головного державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, просить вирішити питання щодо розгляду справи по суті на розсуд суду. Крім того у заяві зазначено, що заборгованість за виконавчим листом, в рамках виконання якого, у виконавчому провадженні виносилась постанова про накладення арешту, погашена (а.с.33). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що постановою від 06.03.2015 року старшим державним виконавцем Кулбаєвою Ю.Г. відкрито виконавче провадження №48365469 з виконання виконавчого листа №2/316/599/13 про стягнення з [PERSON] (позивача по справі) на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини (а.с.5). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації обтяжень, постановою головного державного виконавця Кулбаєвої Ю.Г. від 16.11.2017 року, був накладений арешт на все нерухоме майно позивача по справі [PERSON] (а.с.6 зворот.). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна та права власності на нього, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, належить 1/2 частина квартири за адресою:\~[ADDRESS] (а.с.6, 6 зворот.). Згідно з письмової інформацією Енергодарського МВ ДВС, в матеріалах виконавчого провадження №48365469 з примусового виконання виконавчого листа №2/316/599/13 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], міститься письмова заява стягувача про відсутність претензій по сплаті аліментів (а.с.4). Арешт майна, який був накладений державним виконавцем не знятий. Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження»\~передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до\~ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Частиною 1 ст. 56\~ЗУ «Про виконавче провадження»\~встановлено, що арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, який накладний шляхом винесення постанови про арешт із забороною на його відчуження. Відповідно до ч.1\~ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, п.2 Постанови від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на майно). Відповідно до ст.41\~Конституції України,\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованогоЗаконом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач через наявність арешту, накладеного на 1/2 частину квартири, яка йому належить, позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зняття арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved