Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

13.11.2020 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.10.2016 р. по 31.08.2020 р. в розмірі 44961,54 грн. В подальшому, позивач уточнив позовні вимоги та дані щодо відповідачів та остаточно просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) за період з 01 лютого 2018 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 44 961 гривень 54 копійки та судовий збір. (а.с. 64-66) В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що у період 01.02.2018 року по 30.09.2020 року позивач надав відповідачам житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Споживачі за вказаний період оплату здійснювали не в повному обсязі, у зв`язку з чим у них творилася заборгованість у розмірі 44 961,54 грн. Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті 50, 52, 530 ЦК України, ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання». Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 20-21). 28 грудня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про залучення до участі у справі співвласника квартири - [PERSON] , в якості співвідповідача (а.с. 48). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2021 року розгляд справи відкладено (а.с. 39-40). 24 лютого 2021 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, в якій залучив співвласника квартири - [PERSON] , в якості співвідповідача (а.с. 64-66). 12 квітня 2021 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, в якому уточнив період, за який виникла заборгованість - з 01.02.2018 року по 30.09.2020 року (а.с. 84-66). Представник позивача подав до суду заяву від 21.04.2021 р. про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 93). Відповідач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , надав заяву про розгляд справи за його відсутності, частково заперечує проти позову, просить суд стягнути з нього суму заборгованості пропорційно його частки в квартирі, а не солідарно (а.с. 94). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». 3гідно Рішенню виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 р. «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 р. виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено концерну «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ». Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Згідно п.5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник або наймач (орендар) квартири зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до довідки - розрахунку Концерн «МТМ» у період з 01.02.2018 року по 30.09.2020 року надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , загальною вартістю 46 061,54 грн., сплатили 1 100,00 грн. Отже заборгованість складає 44 961,54 грн. (а.с. 88). Вказаний розрахунок заборгованості є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами чинного законодавства. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] щодо стягнення з нього суми заборгованості пропорційно частці в квартирі на підставі такого. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Правила здійснення права спільної сумісної власності передбачена ст. 369 ЦК України, згідно з якими співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 230376629 від 30.10.2020 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8) Доказів припинення спільної сумісної власності відповідачем не надано, отже квартира перебуває у спільній сумісній власності усіх п`ятьох співвідповідачів та є неподільною. Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно зі ст. 322 ЦК України власники зобов`язані утримувати майно, яке їм належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту уточненої позовної заяви та доводи відповідача, викладені у заперечені, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, проаналізувавши перелічені норми матеріального права приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved