Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

14.11.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] В своїй заяві вказала, що за час перебування в шлюбі з відповідачем, починаючи з 23.10.1992 року ними в 2012 році за рахунок спільних коштів було придбано автомобіль марки ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, який зареєстрований на ім»я [PERSON] Оскільки на даний час виникла необхідність у поділі вказаного майна, але поділити реально його неможливо в зв»язку зі знищенням його відповідачем внаслідок ДТП, яка сталася у січні 2015 року, просила визнати за нею в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на Ѕ частину транспортного засобу, стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість 1/2 частини даного автомобіля в сумі 52063 гривні 50 копійок та 5000 гривень моральної шкоди, яка їй була заподіяна внаслідок винних дій відповідача, спричинених знищенням майна. Зазначає також, що вартість автомобіля згідно ретроспективної оцінки транспортного засобу, виготовленого ПП «Експерт» від 01.11.2018 року станом на 01.01.2015 року, тобто до моменту ДТП, складає 104127 гривень. 06.12.2018 року відповідач [PERSON] подав відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути з нього на користь позивачки в рахунок заподіяної матеріальної шкоди вартість 1/2 частини транспортного засобу в сумі 7500 гривень 00 копійок згідно висновку ТОВ «Люкс-Експерт» від 27.11.2018 року, яким була визначена ринкова вартість автомобіля станом на дату оцінки в розмірі 15000 гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Большак В.М. позовні вимоги підтримали і просили задовольнити їх із зазначених у позовній заяві підстав. Вважають, що позивачці заподіяна матеріальна шкода внаслідок винних дій відповідача в зв»язку зі скоєнням ДТП та пошкодженням автомобіля, а тому він повинен відшкодувати їй саме матеріальну шкоду в розмірі Ѕ частини вартості транспортного засобу, яка була визначена станом до часу скоєння ДТП, а також моральну шкоду. Крім того зазначили, що вказана сума в розмірі половини вартості транспортного засобу 52063 гривні 50 копійок це не компенсація за Ѕ частину транспортного засобу в порядку поділу спільного майна подружжя, а саме розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачці. Питання щодо стягнення компенсації одному з подружжя за Ѕ частину автомобіля в порядку поділу майна подружжя ними не ставилося і вони заперечують проти стягнення з відповідача саме такої компенсації. Відповідач та його представник - адвокат Шелудько Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, згідно зазначених у наданому ними відзиві поясненнях. Також вказали, що до позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди сплинули строки позовної давності, так як вказана шкода була заподяна в січні 2015 року, а позивачка звернулася до суду з позовом по спливу трирічного строку, а саме: 14.11.2018 року. Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються СК України. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 23.10.1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9). З пояснень сторін вбачається, що 06.12.2018 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності. Автомобіль марки ВАЗ 217030-124-01, реєстраційний номерний знак [NUMBER] був придбаний сторонами в період шлюбу та зареєстрований у 2012 році згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім»я відповідача (а.с. 39). Як вбачається зі змісту постанови Бахмацького районного суду від 05.02.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП з призначенням стягнення у виді 7 діб адміністративного арешту за керування вищезазначеним транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніня та порушення правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу (а.с. 10). Згідно звіту про ретроспективну оцінку транспортного засобу від 01.11.2018 року ПП «Експерт», який проводився за заявою [PERSON], ринкова вартість автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску станом на 10.12.2014 року (до часу скоєння ДТП відповідачем) складає 104127 гривень 00 копійок (а.с. 20). Згідно висновку ТОВ «Люкс-експерт» від 27.11.2018 року, який проводився за заявою [PERSON], ринкова вартість автомобіля ВАЗ 217030, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року на дату оцінки становить 15000 гривень 00 копійок (а.с. 40). За приписами ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ч.ч 1,2,4 ст. 71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина, чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 22-23, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та розподіл спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У разі коли кожен із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: транспортні засоби. Частинами 1-2 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що автомобіль марки ВАЗ 217030-124-01, реєстраційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, про поділ якого просить позивачка, був придбаний стронами під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і є річчю неподільною, добровільної згоди щодо його поділу між ними не досягнуто, позивачка заперечує проти стягнення компенсації за Ѕ частину даного транспортного засобу, тому вимоги позивачки в частині визнання права власності на Ѕ частину транспортного засобу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки на час порушення відповідачем ПДР, що призвело до пошкодження транспортного засобу, сторони перебували в шлюбі, даний транспортний засіб був спільною сумісною власністю подружжя, позивачка не була визнана потерпілою і не являлася стороною деліктних відносин. При цьому суд також враховує, що позивачка в порядку поділу спільного майна подружжя не бажає отримувати за транспортний засіб грошової компенсації від відповідача. Крім того, з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору, оскільки позивачка при подачі позову до суду звільнена від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial