Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

14 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів, по якому просить визнати за [PERSON], [INFO], право на квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,8 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 02 серпня 2015 року. При цьому позивач посилається на те, що його батьку [PERSON] на праві власності належить двокімнатна квартира №12, що в будинку 1-А по вулиці Торгова в м. Одесі. Звернувшись до нотаріуса iз заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно. У зв'язку iз чим, позивач змушена звернутися до суду iз вказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач ОМР у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути за відсутності представника Одеської міської ради. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, визнала факт відмови від прийняття спадщини. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 02 серпня 2015 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ЖД № 424404 від 03.08.2015 року. Після смерті [PERSON], померлого 02 серпня 2015 року, відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири № 12, що в будинку 1-А по вулиці Торгова в м. Одеса, що належить моєму покійному батькові, [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке було видано Управлінням житлового комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської Ради за № 7-10736 від 26.12.1996 року. [PERSON], [INFO], є спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], про що свідчить [PERSON] НАЕ № 884095 від 11.11.2014 року. 12 лютого 2016 року, [PERSON], звернулася до Приватного нотаріусу Одеського нотаріального округу, [PERSON], з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 02.08.2015 року. Згідно інформаційного листа № 14/02-14 від 12.02.2016 року з Приватного нотаріусу Одеського нотаріального округу, [PERSON], видати Свідоцтво про право на спадщину за [PERSON] на вищевказану квартиру неможливо, в звязку з тим. що згідно Глави 10 п. п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстровано в Міністерстві Юстиції України від 22.02.2012 року 282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус, крім документу, що підтверджує право власності, перевіряє інформацію з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 1/1 квартири [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON]. 07 грудня 2011 року Рішенням Приморського районного суду м. Одеса позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON], та на стороні Відповідача - Державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори [PERSON] про визнання незаконним договору дарування квартири і визнання права власності, були задоволені та визнано недійсним вказаний договір .дарування. 18 червня 2013 року Апеляційним судом Одеської області зазначене Рішення суду було скасовано та відмовлено в задоволені позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27.11.2013 року Рішення Приморського районного суду м. Одеса та Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.06.2013 року скасовано та справу направлено на новий розгляд. 28 листопада 2014 року Рішенням Приморського районного суду м. Одеса було задоволено позовні вимоги [PERSON], до [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON], та на стороні Відповідача Державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори [PERSON] про визнання незаконним договору дарування квартири і визнання права власності: Визнано недійсним договір дарування двокімнатної квартири [ADDRESS], укладений 22 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON], що був посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим номером 7-1594. Визнано за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру № 12 що в будинку 1-А по вулиці Торгова в м. Одеса, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке було видано Управлінням житлового комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської Ради за № 7-10736 від 26.12.1996 року. Вказане рішення набрало законної сили 09.09.2015 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України - Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09.09.2015 року та Рішення Приморського районного суду м. Одеса від 28.11.2014 року, право власності на квартиру [ADDRESS], визнано за моїм покійним батьком, [PERSON]. У звязку зі смертю, [PERSON], який помер 02.08.2015 року, не встиг виконати Рішення Приморського районного суду м. Одеса від 28.11.2014 року та зареєструвати вказане майно. В зв'язку з наведеними обставинами позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,8 кв. м. Згідно ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 328 ч.І Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 182 ЦК\~передбачена необхідність державної реєстрації прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості. Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1223 цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється, зокрема, за заповітом. Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1269 Цивільного кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно ст. 1234 Цивільного кодексу України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ст. 1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що посвідчує його право власності.\~\~ Враховуючи, що квартира [ADDRESS], загальною площею 45,8 кв. м. належало [PERSON], беручи до уваги, що право власності позивача не оспорюється відповідачем,\~\~суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності\~\~ на\~\~ вказану квартиру и\~\~в порядку спадкування за заповітом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved