overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

12 січня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 09.08.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] О,Є. було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11\~405 грн. 77 коп. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] О,Є. було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 30.11.215 року утворилася заборгованість в розмірі 11 405 грн. 77 коп., яка складається з: -949,88 грн. заборгованість за кредитом; -6\~736,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2\~700,00 грн. - заборгованість по комісії та пені; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -519,32 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

12 січня 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 11.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 13 229 грн. 53 коп. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 30.11.215 року утворилася заборгованість в розмірі 13 229 грн. 53 коп., яка складається з: -4\~723,17 грн. заборгованість за кредитом; -7\~400,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -606,17 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

12 січня 2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 35\~387,65 гривень. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до Додаткової угоди № 2 до Договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно до п. п. 1.1, 1.3 ТОВ «Дата [PERSON]» (Фактор) зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» (Клієнт) за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання Клієнтом грошових коштів від Фактора. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів 08.12.2014 року відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 500414770 від 20.09.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON]. 20.09.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та фізичка особа громадянка України [PERSON] уклали кредитний договір № 500414770. відповідно до умов договору кредитор зобовязується надати відповідачу кредит в сумі 29\~362,00 грн., у строк з 20.09.2013 року до 23.09.2016 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором та графіком погашення кредиту. Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 29\~362,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 21.12.2015 рік відповідач має заборгованість 35\~387,65 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявилась, хоча про дату, час, та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

12 січня 2016 року ухвалою Оболонського районного суду м.Києва було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження. 29.01.2016 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» звернувся до суду з заявою, в якій просить суд виправити допущену судом в ухвалі описку, а саме, у вступній, мотивувальній та резолютивній частині ухвали суду не вірно зазначено назва заявника, а саме замість «Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» вказано «Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАНС ГРУП»». Сторони в судове засідання не з'явилися, пояснення не надали, проте їх неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне виправити описку з наступних підстав. Згідно ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що при постановленні ухвали допущена описка, так у вступній, мотивувальній та резолютивній частині ухвали невірно вказано назву заявника, а саме замість «Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» вказано «Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ТРАНС ГРУП». Оскільки виправлення цієї описки не впливає на суть ухвали, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

12 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 22 липня 2005 року він уклав шлюб з відповідачкою, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Але життя між ними не склалось, подружні стосунки фактично припинено, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, але до суду не зявилася, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 22 липня 2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області, актовий запис № 3, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивач вважає неможливим збереження шлюбу, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею та документально підтверджений судовий збір. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

12 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно на період її навчання і до досягнення нею 23 років, а також про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] та [PERSON]. Дочка [PERSON], на даний час навчається в Хмельницькому торговельно-економічному коледжі та потребує матеріальної допомоги. Син [PERSON] проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач не працює, хоча є здоровим, працездатним, та таким що спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно такої допомоги не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на сина, та просила стягнути аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно та потребує матеріальної допомоги.о досягнення нею 23 років, та аліменти на сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на дочку в розмірі 1000 грн. щомісячно на період її навчання і до досягнення нею 23 років та аліментів на сина в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття, визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

12 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що вона - [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої 06.06.1996р. В обґрунтування заяви посилалась на те, що 06 червня 1996р. померла її матір [PERSON]. Вона є спадкоємцем майна на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області від 30.01.1996р., №1. Проте нотаріусом їй відмовлено у прийнятті документів для оформлення спадщини у звязку із розбіжностями у прізвищах, а саме, у свідоцтві про народження серія МГ №250406, в графі мати вказана Шевелько Катерина Олександрівна, та прізвище [PERSON] було вказано як Шевелько Галина Павлівна, в свідоцтві про одруження серії ІІ-КИ №413274 імя нареченої вказане як Шевелько Галина Павлівна, а згідно свідоцтва про смерть серія І-БВ №111934, в графі померла вказана Шивилько Катерина Олександрівна, через що неможливо встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Заявник звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, просить заяву задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи Староостропільської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої 06.06.1996р. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними свідоцтва про народження Шевелько серії МГ №250406від 29.11.1961р.; даними свідоцтва про шлюб серії ІІ-КИ №413274 від 06.06.1981р.; даними листа відмови у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №770/02-31 від 11.01.2017р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БВ № 111934 від 27.01.2009р.; даними довідки виконкому №367 від 22.04.2016р.; даними заповіту №1 від 30.01.1996р. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

12 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що її сестра [PERSON], [INFO], страждає на психічне захворювання. Вона не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та керувати своїми діями. Посилаючись на викладене, просила визнати недієздатною [PERSON], встановити над нею опіку та призначити її опікуном останньої. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Заінтересована особа орган опіки та піклування Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області надала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з висновку ЛКК № 4 від 03 січня 2017 року (а. с. 13), [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 101 від 15 березня 2017 року, [PERSON] страждає психічним захворюванням тяжкою розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестабільністю, і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 47-50). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Висновком опікунської ради Очаківської районної державної адміністрації від 07 квітня 2017 року рекомендовано призначити заявницю [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

12 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2005 року. Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3000 грн. щомісячно. \~ Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.\~\~ Приймаючи до уваги позицію позивача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6).\~ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.\~ Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. У звязку з викладеними обставинами суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому замовленню, а саме стягненню аліментів у розмірі 1250 грн. на кожну дитину щомісяця. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial