Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, що вона та [PERSON] були дружиною та чоловіком, шлюб між якими було зареєстровано райвідділом ЗАГС смт. Веселинове Миколаївської області за актовим записом № 97 від 24 листопада 1975 року. В обґрунтування заяви зазначила, що 22 листопада 1975 року вона, [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований райвідділом ЗАГС смт. Веселинове Миколаївської області за актовим записом № 97 від 22 листопада 1975 року. При реєстрації шлюбу було допущено помилку в написані прізвища чоловіка, а саме - замість правильного «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Після звернення до відділу ЗАГСу в свідоцтві про укладання шлюбу посадовими особами відділу було зроблено виправлення літери «О» на літеру «А». В подальшому у всіх документах, які видавалися на їх ім'я прізвище зазначалося як «[PERSON]». В [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина. 09 липня 2014 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на те, що свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть зазначені різні прізвища відповідно «[PERSON]» та «[PERSON]», що ставить під сумніви факт родинних відносин. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі та з підстав заявлених в заяві, просить її задовольнити. Представник заінтересована особа Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 1 вказаної статті передбачає встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до свідоцтва про народження 05 січня 1952 року в с. Софіївка Калинівського району Вінницької області в сім'ї [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], народження якого було зареєстровано Радівською сільською радою Калинівського району Вінницької області 12 січня 1952 року за актовим записом №5. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.11.1975 року заявниця [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис №97 від 22.11.1975 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00014197672 від 21.07.2014 року, [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що зроблено запис №97 від 24 листопада 1975 року, прізвище після реєстрації шлюбу обох наречених - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 08.01.2014 року, про що 10.01.2014 року складено відповідний запис № 03. Після смерті [PERSON], [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва посилаючись на те, що свідоцтві про шлюб та свідоцтві про смерть зазначені різні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]», що ставить під сумніви факт родинних відносин (лист Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 09.07.2014 року №764/01-16). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] є їхнім покійним братом і його прізвище «[PERSON]», а [PERSON] була дружиною їхнього покійного брата [PERSON]. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 10, 60, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, Суд, -

Outcome: approved