Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

13.11.2014 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, пояснивши, що після розлучення неповнолітня дочка проживає з ним, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явилась, поважності причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за відсутності відповідача. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Батьки розірвали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] та копією рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2009 року справа № 2-5177/09. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Актами обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання позивача та відповідача встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає з батьком. Отже, за відсутності домовленості між батьками позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Із змісту пояснень позивача, який в тому числі підтвердив, що на теперішній час не перебуває в на обліку в центрі зайнятості та актів обстеження житлово-побутових умов судом встановлено, що позивач проживає з донькою та матір'ю [INFO], яка має постійне місце роботи і тому не потребує утримання. Відповідач проживає з іншою своєю дочкою [PERSON] [INFO], батьком цієї дитини, та бабусею [PERSON] [INFO] - пенсіонеркою за віком. Відповідач не працює. Отже враховуючи, що позивач працює, крім доньки не має інших утриманців, а відповідач не працює, зобов'язана утримувати двох своїх дочок, одна з яких живе з відповідачем, сім'я відповідача має на утриманні іще одну особу, тому суд вважає, що позивач не врахував ці обставини при поданні позову, в якому просить суд стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Таким чином, суд вважає, що з урахуванням всіх обставин, встановлених судом, розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача слід визначити в розмірі 1/8 частин від усіх видів заробітку і в цій частині суд позов задовольняє. Інша частина позовних вимог задоволенню не підлягає за недоведеністю На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі мінімальної суми судового збору в 243 гривні 60 коп. суд стягує на користь держави з відповідача.

Outcome: partial