Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

13.08.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частини щомісячно від усіх доходів відповідача на утримання повнолітньї дочки [PERSON] , 2002 р.н. починаючи з дати пред`явлення позову до закінчення дочкою навчання, а саме до [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , додаткові витрати на дитину в розмірі 15 804 грн. 89 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем від якого вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На утримання якої рішенням суду було стягнуто аліменти, проте відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти на утримання дочки. [INFO] дочка досягла повнолітня, у зв`язку з чим припинено стягнення аліментів на її утримання за судовим рішенням. Дочка навчається на денній формі навчання в університеті, проживає з позивачем, та знаходить на її утриманні, не має змоги заробити на життя у зв`язку з навчанням, дохід немає та потребує матеріальної допомоги батьків на час навчання. Відповідач є працездатною особою, має постійну роботу, але добровільно приймати участь в утриманні дочки не бажає, тому має змогу сплачувати аліменти. Також вона понесла додаткові витрати на дочку, курс англійської мови, отримавши кредит 17.12.2019, за який сплачено 11 610 грн. 79 коп., також 01.03.2020 придбала ноутбук за 19 999 грн. 00 коп., а тому половина цих витар підлягає до стягнення з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2020 відкрито провадження за даною позовною заявою, призначено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, роз`яснено відповідачу його право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали та позову. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, не заперечували щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, про причини неявки суду не повідомив, наданим правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не звертався. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку за відсутністю відповідача. Дослідивши надані докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) можливість батьків надавати таку матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» денної форми навчання та навчається за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2023 (а.с. 27), що підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою з навчального закладу №193 від 23.07.2020. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідач має у власності автомобіль, офіційно працевлаштований та має заресєтрвоане місце проживання (а.с. 25). Позивач стверджує, що у добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу не надає. Будь-яких обставин щодо неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дочки судом не встановлено. Підсумовуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці у період її навчання. Дочка сторін проживає разом з матір`ю, після досягнення повноліття продовжує навчатися у навчальному закладі на денній формі навчання та відповідно потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дочки [PERSON] - яка є повнолітньою і має можливість отримувати стипендію, навчається на бюджетній формі навчання, та прикладати самостійних зусиль для отримання власного доходу у вільний від навчання час. Водночас, враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача - стягненню на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частини доходів, щомісячно, починаючи з 13.08.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років. Відповідно до ч. 1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року (справа № 751/4312/16-ц) зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (абз.2 ч.2 ст. 185 СК України). Судом встановлено, що рішенням суду стягувались аліменти з відповідача на утримання дочки у розмірі у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (а.с. 18). Позивач понесла додаткові витрати на утримання дочки, які складаються придбання 17.12.2019 курсу англійської мови на сплату якого взяла кредит та погасила його на суму 11 610 грн. 79 коп. та 01.03.2020 придбала ноутбук на суму 19 999 грн. 00 коп. (а.с. 33-34). При вирішенні спору, суд враховує, що кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надала докази, які підтверджуюьть, що нею були понесені додатків витрати на утриманні дитини, які пов`язані з особливими у розумінні ст.185 СК України. А тому позивач понесла додаткові витрати на дитину у розмірі 31 609 грн. 79 коп., які підялагють до розподілу між баткьами навпіл, а отже з відповідача підлягає на сорить позивача підлягає до стягнення 15 804 грн. 89 коп. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, суд позов задовольняє частково, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 261 грн. 20 коп.

Outcome: partial