Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] подала до суду заяву про визнання недієздатною свою матір [PERSON], [INFO] Заяву мотивує тим, що [PERSON] проживає разом з нею, внуком [PERSON] та чоловіком [PERSON] по вул. Збоїща, 52/ос в м. Львові. Остання за характером є неспокійною і емоційною, конфліктно реагує на навколишню ситуацію, не усвідомлює своїх дій. Мати перебуває на обліку в КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», однак лікування уникає, не приймає ліки, що призводить до погіршення її стану здоровя. В звязку з наведеним, вона потребує постійної опіки, відтак виникла необхідність у визнанні її недієздатною. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Представник відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] заперечила проти задоволення заяви з тих підстав, що за результатами проведеної по справі судово-психіатричної експертизи, виявленні в [PERSON] розлади здоровя не позбавляють її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вона не підлягає визнанню недієздатною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком [PERSON] та підтвердив той факт, що дружина дійсно не усвідомлює своїх дій, поводить себе агресивно, приймає неадекватні рішення, ймовірно має психічний розлад здоровя. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матірю заявника [PERSON] Факт їх родинних звязків стверджується копією свідоцтва про народження заявниці. [PERSON] проживає разом із донькою, внуком [PERSON] та чоловіком [PERSON] по вул. Збоїща, 52/ос в м. Львові, що вбачається із довідки ЛКП «Збоїща-408» від 19.12.16р. У відповідності до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В процесі розгляду справи була проведена судова психіатрична експертиза, на вирішення якої поставлено питання про те, чи хворіє [PERSON] психічною хворобою та чи за станом свого здоровя вона може розуміти значення своїх дій та керувати ними. За результатами проведення вказаної експертизи складено висновок № 622 від 27.10.17р., згідно якого [PERSON] виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (гіпертонічна хвороба) з помірно вираженим психоорганічним синдромом та резидуальними маячними ідеями. Наявні в [PERSON] порушення у мисленні, в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сферах, зниження критики до передбачення чи планування власних дій виражені не глибоко і не досягають рівня стійкого хронічного психічного захворювання чи недоумства, тому не позбавляють її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але істотно впливають на цю здатність. За своїм психічним станом, [PERSON] потребує піклування. Окрім того, згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.03.1972 р. «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» (із змінами) встановлено, що при проведенні підготовки справи до судового розгляду від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. В справах про визнання громадян обмежено дієздатними такими даними можуть бути акти міліції і громадських організацій, рішення товариських судів та інші докази, які підтверджують факти зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, а також, що громадянин ставить себе і свою сім'ю в тяжке матеріальне становище. В порушення зазначених норм, заявником не викладено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а також не надано доказів, які станом на час звернення до суду підтверджують ці обставини. Також заявник покликається на те, що мати перебуває на обліку в КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», проте жодних виписок з історії хвороби останньої та інших документів з приводу такого роду захворювань суду стороною заявника не представлено. А згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наявні у матеріалах справи письмові докази, суд не знаходить підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки не доведено що в останньої наявний хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. А тому, розглядаючи заяву на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України, з'ясувавши мету звернення позивача до суду та юридичну природу виниклих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed