overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 19 липня 2007 року. Спільне життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та сина. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання сина, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 500,00 грн. до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо сплати аліментів на утримання сина в законному порядку. Проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має регулярний, стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 3). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обов'язку утримувати сина відповідач не виконує, малолітній син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідачем надано довідку про доходи № 14 від 11.03.2014 року, згідно якої [PERSON] працює водієм ПП «Торгівельної компанії «Укр-Петроль» (а.с. 13), а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина, стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині в розмірі - 1/4 частки його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 10 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєструвала з ним шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Одруження виявилося невдалим, спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Зазначає, що на даний час шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення неможливе, а відтак просить укладений між ними шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки, викладені в позовній заяві, підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 10 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 745, від шлюбу спільних дітей не мають. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 30.06.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням сина, він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Зароблених позивачкою коштів не вистачає на утримання малолітнього сина. Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. У встановлений строк [PERSON] прийняла спадщину, що належала спадкодавцю так як постійно з ним проживала, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник Погребищенської міської ради Чоловський М. Ф. вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть - а. с. 5) був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а. с. 26); після смерті спадкодавця позивачка прийняла спадщину, оскільки постійно з ним проживала (а. с. 22-23), однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS]; [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, що належала спадкодавцю так як постійно з ним проживала, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на цей будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку, який розташований в [ADDRESS], яку вона має намір успадкувати за заповітом. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]; [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на житловий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В заяві вказала, що з відповідачем шлюб розірвано, живуть окремо, дочка на її утриманні, відповідач коштів на утримання дитини не надає. В суді позивачка позовні вимоги підтримує частково зменшила позовні вимоги до 1000 грн., просить справу розглядати без її участі. Відповідач з позовом погодився, просить в письмовій заяві справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони шлюб розірвали, проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дочки, яка проживає з позивачкою і потребує лікування. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвом про народження дочки, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою про місце проживання дочки з позивачкою, довідки про стан здоровя дочки сторін. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

12 лютого 2014 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 03.07.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRХ11140148, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 2 700 грн, з процентною ставкою 12,00 % річних. Відповідач зобов'язана була щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. Вказали, що боржник свої зобов'язання по договору не виконала. Станом на 25 січня 2014 р. заборгованість за кредитним договором склала 30 234,40 грн. З посиланням на статті 526, 527, 530, 1054 ЦК України, просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав письмову заяву про підтримання позову і його задоволення, а справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій зазначені вимоги визнала, а справу просила розглядати без її участі. Вказала, що не має можливості погасити борг. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № NKXRRХ11140148, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в сумі 2 700 грн, з процентною ставкою 12 % на місяць на суму залишку кредиту, на строк 24 місяці, тобто з кінцевим терміном повернення до 03 липня 2009 р. Відповідач зобов'язана була щомісячно у період з 20 по 25 число здійснювати погашення кредиту згідно графіку, а саме, не менш ніж 192,11 грн. В день укладення договору боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Судом з'ясовано, що боржник свої зобов'язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 25 січня 2014 р. заборгованість склала - 30 234,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 781,16 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 376,41 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом - 642,40 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань - 17 518,51 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 1 415,92 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

12 лютого 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-4). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01 липня 2006 року. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. З квітня 2013 року сторони проживають окремо один від одного. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 01 липня 2006 року під актовим записом №278 між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не явилась, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.16). Відповідач в судове засідання не явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.17). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 01 липня 2006 року під актовим записом №278 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

12 лютого 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначила, що 18 жовтня 1980 року була прийнята в члени колгоспу імені Крупської Олександрівського району Донецької області. Посадова особа, відповідальна за видачу трудових книжок вказаного колгоспу, помилково в графі «Прізвище» трудової книжки зазначила прізвище її чоловіка - «[PERSON]», хоча їхній шлюб не був офіційно зареєстрований і вона своє прізвище «[PERSON]» не змінювала. Потім цю помилку було виявлено і в трудову книжку було внесено її прізвище «[PERSON]» та завірено печаткою, але з часом відбиток печатки стало не досить чітко видно. 06 травня 2008 року вона була прийнята на посаду прибиральниці службових приміщень Красноармійського педучилища Донецької області і у відділі кадрів зазначеного училища постало питання стосовно належності їй записів у трудовій книжці в зв'язку з вище вказаними виправленнями. В даний час не існує колгоспу ім. Крупської Олександрівського району Донецької області та і держава СРСР, за часів якої вносилися записи до трудової книжки, також не існує. В зв'язку з цим відсутня можливість внести до трудової книжки відповідні виправлення. Заявниця просить суд встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER]. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у Межівському районі проти задоволення заяви не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 даного Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявниці [PERSON] підлягають задоволенню у повному об'ємі, як обґрунтовані на законі та документально підтверджені. Так, в силу п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що всі правовстановлюючі документи, які є у заявниці та долучені до матеріалів справи, видані на ім'я «[PERSON]». Таким чином у суду є всі підстави вважати, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], видана 18 жовтня 1980 року на ім'я [PERSON], [INFO], належить заявниці [PERSON], [INFO], жительці [ADDRESS] У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені заявницею, не компенсуються, залишаються за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

12 лютого 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 31 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції, згідно з актовим записом №488. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними немає взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливим. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позов визнав, просить справу розглядати без його участі. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 31 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції згідно з актовим записом №488 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.3). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved