Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

13.07.2015 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, який в подальшому уточнила, просила визнати договір оренди квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 01.10.2013 розірваним, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди в розмірі 99 409 грн. 19 коп. та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 01.10.2013 між [PERSON], який діяв на підставі довіреності в інтересах позивача та відповідачем був укладений договір оренди квартири [ADDRESS], належної на праві власності позивачу строком оренди по 01.10.2014 та з орендною платою в розмірі 650 доларів США щомісячно. На виконання умов договору оренди, [PERSON] передав відповідачу вказане житлове приміщення для проживання. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором оренди, зокрема з внесення орендної плати в розмірі 650 доларів США щомісячно та оплати комунальних платежів не виконує, продовжує безпідставно проживати у вказаному житловому приміщенні, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за період з 01.01.2015 по 10.07.2015 у розмірі 99 409 грн. 19 коп. За вказаних обставин, [PERSON] 09.06.2015 звернувся до відповідача з вимогою розірвати вказаний договір та сплатити заборгованість за договором оренди. Однак, вказана вимога залишилась невиконаною. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку виконати свої зобов'язання за договором оренди, позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.10.2013 між [PERSON], який діяв на підставі довіреності в інтересах позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди квартири [ADDRESS]. строком до 01.10. 2014 з орендною платою в розмірі 650 доларів США щомісячно.(а.с.7) Вказана квартира належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.07.1993, виданим відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району та свідоцтвами про право на спадщину за законом від 04.01.2002 та від 07.07.2003. (а.с.12,13,14) Згідно наданих позивачем довіреностей від 24.06.2010 та 12.05.2015 позивач уповноважила [PERSON], серед іншого, вести від її імені справи з питання щодо здачі в оренду квартири [ADDRESS]. (а.с.15,16) Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. На виконання умов вказаного договору оренди позивач передала відповідачу вказану квартиру для проживання до 01.10.2014. Згідно з ч.1 ст. 822 ЦК України у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Як встановлено судом і вказана обставина не заперечувалась представником позивача в судовому засіданні, вказаний договір оренди продовжений до 01.10.2015. Частиною 3 ст. 815 ЦК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Положеннями ст. 820 ЦК України встановлено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до п.3,4 Договору орендна плата за цим договором встановлюється у розмірі, що еквівалентно 650 доларам США щомісячно. Орендар виплачує орендодавцю орендну плату за перший місяць і надалі щомісячно. Виплата здійснюється не пізніше другого числа відповідно місяця, в режимі передплати. Відповідно до п.15 Договору оренди цей договір може бути розірваний в односторонньому порядку, з обов'язковим письмовим повідомленням іншої сторони за місяць до розірвання. Згідно наявних в матеріалах справи даних, уповноважена особа [PERSON] 09.06.2015 направив відповідачу вимогу про розірвання вказаного договору оренди, сплату наявної заборгованості по орендній платі та комунальним платежам, а також звільнення орендованого житлового приміщення. (а.с.20) Разом із тим, означена вимога залишилась невиконаною. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Разом із тим, відповідачем взяті на себе зобов'язання за договором оренди, зокрема, з внесення орендних платежів не були виконані, в зв'язку з чим за період з 01.01.2015 по 10.07.2015 у відповідача утворилась заборгованість за договором оренди в розмірі 4550 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 10.07.2015 (1долар США= 21,848 грн.) складає 99 409 грн. 19 коп. Даних та доказів, які б спростовували наявну заборгованість відповідача за договором оренди суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Таким чином, та обставина, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання з внесення орендних платежів, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, тому вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 99 409 грн. 19 коп є доведеними, а відтак підлягають задоволенню. Оскільки протягом розгляду справи встановлено порушення прав позивача відповідачем та виходячи з того, що позивач повідомив відповідача про розірвання договору, суд вважає з метою захисту прав позивача визнати договір оренди квартири [ADDRESS], укладений 01.10.2013 між [PERSON] та [PERSON] розірваним. Відповідно до ч.1 ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає на підставі ч.1 ст. 826 ЦК України виселити відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS]. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за майнові вимоги в розмірі 994 грн. 10 коп. , за немайнові вимоги в розмірі 243 грн. 60 коп., що разом складає 1 237 грн. 70 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved