Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

12 серпня 2021 року комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в загальному розмірі 31248,98 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Через невиконання своїх обов`язків перед позивачем утворилася заборгованість щодо сплати за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року у розмірі 16182,65 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року у розмірі 11350,09 грн., інфляційні витрати у розмірі 2721,92 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 994,32 грн., а всього - на загальну суму 31248,98 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного порядку вирішення справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи. Причини неявки відповідачі суду не повідомили, відзиву, заяв, заперечень до суду не надали. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Відтак, оскільки відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подали, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до наданих матеріалів, є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . За правилами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості, у відповідачів виникла заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року у розмірі 16182,65 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року у розмірі 11350,09 грн., інфляційні витрати у розмірі 2721,92 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 994,32 грн., а всього - на загальну суму 31248,98 грн. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого відповідачами не спростована. Доказів добровільної сплати нарахованої суми відповідачі до суду не надали. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачами не подано. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає таке. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З огляду на прострочення відповідачами сплати за надання комунальних послуг, вимога позивача щодо стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми є законною та обґрунтованою. Положеннями ст. 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відтак, вимоги позову обґрунтуванні, належним чином доведені, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 гривні, що підтверджено наданим платіжним дорученням. Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь позивача.

Outcome: approved