Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

15.01.2015 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення суми авансу, мотивуючи його тим, що позивач маючи намір придбати квартиру уклав з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір № 263 про посередницькі послуги на придбання нерухомого майна. Посередником позивачу було запропоновано для придбання квартиру [ADDRESS], яка на праві власності належала [PERSON], інтересах якого на підставі довіреності діяв [PERSON] Досягнувши домовленості по істотних умовах майбутнього договору купівлі-продажу 16.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено у письмовій формі угоду про завдаток, відповідно до п.1.1 якої, позивач передав [PERSON] кошти в розмірі 3000,00 доларів США, що на час укладення договору було еквівалентно 24 000 грн., а останній в свою чергу зобов'язався в строк до 16.12.2011 року оформити усі необхідні документи з метою укладання договору купівлі-продажу. 29.12.2011 року між позивачем та [PERSON], укладено Додаток до угоди про завдаток від 16.11.2011 року, відповідно до умов якого строк виконання зобов'язань щодо укладення договору продовжено до 20.01.2012 року та розмір завдатку збільшено із 3000,00 доларів США до 5000,00 доларів США, що на той час було еквівалентно 40 000 грн. Протягом вказаного в договорі терміну відповідач [PERSON], документів на продаж квартири не оформив. Крім того, як згодом позивачу стало відомо, відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2011 року, на квартиру [ADDRESS] постановою Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції від 07.06.2010 року накладено арешт. В зв'язку з тим, що відповідачі заволоділи без достатньої правової підстави коштами в сумі 5000,00 доларів США, що станом на 08.01.2015 року еквівалентно 78850,00 грн., позивач був вимушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів та просив стягнути з відповідачів заборгованість. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з тих же підстав, що наведено у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача також пояснила, що грошові кошти передавались безпосередньо [PERSON], та на даний час у сторони позивача немає доказів того, що грошові кошти були передані [PERSON] Вважають, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники, оскільки грошові кошти отримував відповідач [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову щодо нього, оскільки ним виконано всі вимоги як довіреності укладеної з [PERSON], так і вимоги закону щодо передачі отриманих ним коштів. Повідомив суду, що насправді було укладено три договори про завдаток, про існування першого з яких стороною позивача умисно замовчується. Насправді він отримував «на руки» грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, які ним було передано [PERSON], інші дві частини авансу (два рази по 2000 доларів США) передавались у його присутності безпосередньо [PERSON] Він дійсно підписав два договори про завдаток, які датовані 16 листопада 2011 року, згідно п. 4.1. яких підтвердженням «надання та отримання завдатку є підписи сторін, що проставлені на цих Угодах», однак вказані договори він підписав на виконання довіреності від 16 листопада 2011 року, укладеної з [PERSON] та діяв він від імені та в інтересах [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання вкотре не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, про прочини неявки суд не повідомив. За таких обставин, зважаючи на вимоги процесуального закону, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача по справі [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що маючи намір придбати квартиру між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] 15.11.2011 року укладено договір №263 про посередницькі послуги на придбання нерухомого майна. Посередником позивачу було запропоновано для придбання квартиру [ADDRESS], яка на праві власності належала [PERSON], в інтересах якого на підставі довіреності діяв [PERSON] (а.с. 8,9,15) Досягнувши домовленості по істотних умовах майбутнього договору купівлі-продажу 16.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено у письмовій формі Угоду про завдаток, відповідно до п.1.1 якої, позивач передав [PERSON] кошти в розмірі 3000,00 доларів США, (що на час підписання Угоди еквівалентно 24000 грн.), а останній в свою чергу зобов'язався в строк до 16.12.2011 року оформити усі необхідні документи з метою укладання договору купівлі-продажу. (а.с. 10,11). Цього ж дня, 16.11.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено ще одну Угоду про завдаток, відповідно до п.1.1 якої, позивач передав [PERSON] кошти в розмірі 5000,00 доларів США, (що на час підписання Угоди еквівалентно 40000 грн.), а останній в свою чергу зобов'язався в строк до 27.12.2011 року оформити усі необхідні документи з метою укладання договору купівлі-продажу. (а.с. 12,13). 29.12.2011 року між позивачем та [PERSON], було укладено Додаток до угоди про завдаток від 16.11.2011 року, відповідно до умов якого строк виконання зобов'язань щодо укладення договору продовжено до 20.01.2012 року. (а.с. 14). Протягом вказаного в договорі терміну відповідачі [PERSON] та [PERSON], документів на продаж квартири не підготували та не оформили. Крім того, як згодом позивачу стало відомо, відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2011 року, на квартиру [ADDRESS] постановою Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції від 07.06.2010 року накладено арешт. (а.с. 16). Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником в рахунок належних за договором платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати з договору, укладеного сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу у встановленому Законом порядку між сторонами у справі укладено не було, передана сума в розмірі 5000,00 доларів США (в еквіваленті станом на 08.01.2015 - 78850,00 грн.) є авансом, який підлягає поверненню позивачу, оскільки договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] не укладено не з його вини. Отже, сплачені позивачем грошові кошти згідно з домовленістю про купівлю-продаж квартири № 63, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Червоноармійська буд. 28, підлягає поверненню, оскільки відповідачами не виконано взятих на себе згідно Угод від 16 листопада 2011 року та 29 грудня 2011 року зобов'язань, зокрема не оформлено належним чином правовідносини про перехід права власності на квартиру та надалі не укладено договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості. Поряд з тим, суд не знаходить законних підстав для задоволення вимоги позивача до відповідача [PERSON], який діяв від імені [PERSON], оскільки відповідно до ч.1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно із ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до довіреності від 16.11.2011 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], діяв від імені [PERSON], тому заборгованість в розмірі 5000,00 доларів США, у відповідному гривневому еквіваленті слід стягнути з відповідача [PERSON] (а.с. 15). Суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] проти позову з приводу того, що він не отримував від позивача грошові кошти в розмірі 4000 доларів США безпосередньо, а був лише присутнім при передачі вказаних грошових коштів, оскільки такі доводи спростовуються п. п. 4.1. Угод про завдаток від 16 листопада 2011 року (а.с. 10 - 13) відповідно до яких підписання вказаних Угод є підтвердженням надання та отримання Сторонами завдатку. Сторонами вказаних угод були позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який діяв на підставі доручення від 16.11.2011 року від імені та в інтересах [PERSON] Суд не приймає до уваги твердження позивача та його представника з приводу того, що [PERSON] та [PERSON] мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники по причині того, що у сторони позивача відсутні докази, що [PERSON] передав отримані ним відповідно до Угод про завдаток кошти [PERSON], оскільки сторонами не представлено доказів, що свідчать про зворотні обставини а саме те, що кошти в сумі 5000 доларів США [PERSON] не були передані [PERSON] Згідно доводів відповідача [PERSON] отримані ним грошові кошти були в повному обсязі були передані [PERSON], які стороною позивача по справі жодним чином не спростовано. Згідно з ч.1 ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Разом з тим незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Тому, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] коштів в розмірі 5000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 08.01.2015 року еквівалентно 78850,00 грн. Вимога позивача, щодо стягнення на його користь судових витрат у виді витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. не ґрунтується на вимогах Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відповідно до ст. 1, якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу, яка полягала у наданні представником позивача [PERSON] правової допомоги у судовому засіданні на протязі 48 хвилин (згідно журналу судового засіданні), ознайомлення з документами на протязі 30 хвилин, проведення консультацій на протязі 30 хв., складання позовної заяви на протязі 2 годин, підготовки до судового засідання та вибору тактики та стратегії поведінки в суді 30 хв., що загалом зайняло 4 год. 18 хв. часу, що відповідає 2094 грн., 96 коп. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 788,50 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial