Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на квартира [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 16.08.2014 року помер її дядько [PERSON] Позивач стверджувала, що у встановлений законом строк, звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно ([ADDRESS]) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено. Посилаючись на вищезазначене, [PERSON] просила її позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала . Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя належала квартира [ADDRESS]. Право власності було набуто ним на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна за №1413 від 19.01.1994 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі. 30.03.1994 року договір був у встановленому законом порядку зареєстрований в КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської Ради», книга 220 стр. 3 № 22610 (відомості КП від 10.11.2015 року) У серпні 2014 року [PERSON] у віці 78 років помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 16.08.2014 року, актовий запис №8411. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. 29.01.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] донька померлого [PERSON] за місцем свого проживання : Burleigh st.Frisko TX 75035 USA, була повідомлена про смерть батька. Нотаріус роз'яснив їй право на отримання спадщини, порядок прийняття спадщини, встановивши строк до 28.02.2015 року для подачі заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, зазначені дії [PERSON] вчинені не були, тому вона вважається спадкоємцем, який відповідно до ст.1270 ЦК України пропустив строк для вступу до спадщини. Відповідач [PERSON] рідна сестра померлого в порядку ст. 1273 ЦК України у строки визначені ст. 1270 цього Кодексу відмовилась від прийняття спадщини. Так, 28.10.2015 року вона в порядку передбаченому законом звернулась до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] З її заяви вбачається, що 15.08.2014 року відповідачу стало відомо про смерть [PERSON], та вона, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ним, розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психічного) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовляється від прийняття спадщини [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]. При ухваленні рішення суд враховує, що за життя [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] ( дівоче прізвище Мілюкова) Т.І. Такий шлюб був укладений ним у листопаді 1964 року, (актовий запис №3223, свідоцтво про одруження) Згідно актового запису № 386 від 12.06.1990 року, такий шлюб був розірваний, (свідоцтво про розірвання шлюбу за №3223). Оскільки договір купівлі-продажу спірного майна укладений [PERSON] 19.01.1994 року, тобто після розірвання шлюбу, [PERSON] не є спадкоємцем майна померлого. Статтею 1275 ЦК України встановлено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Згідно із ст. 1265 ЦК України уп'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Так, 28.10.2015 року [PERSON], будучі племінницею померлого, у встановлений ст. 1270 ЦК України шести місячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (спадкова справа 2/2015). Ступінь її споріднення підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] за №817. 19.05.2015 року №123/01-16 за відсутності оригінала правовстановлюючого документу на спірне майно, приватний нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON]відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадшину. Оскільки наявності інших спадкоємців до майна [PERSON] з наданих сторонами доказів не вбачається, майно набуто за життя [PERSON] правомірно, а позивач у встановлений законом строк та у встановленому порядку звернулась із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, її вимоги про визнання права власності на спірну квартиру [ADDRESS] обґрунтованими.

Outcome: approved