Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

13 вересня 2019 року зазначена позовна заява надійшла до Котовського міськрайонного суду Одеської області. Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2020 року по справі відкрито провадження. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.08.2020 року справу направлено для розгляду за підсудністю до Красноокнянського районного суду Одеської області. 23 жовтня 2020 року справа надійшла до Красноокнянського районного суду Одеської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу розподілена на суддю Чеботаренко О.Л. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою від 04.11.2020 року справа прийнята до свого провадження суддею Чеботаренко О.Л. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 11.12.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанку. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим допустила заборгованість на загальну суму 32583,03 грн., з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту /в тому числі овердрафт/ 7842,02 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 20765,25 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1948 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина; 1527,76 грн. процентна складова. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та письмовому клопотанні він просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.4, 5-7/. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Крім того, в заяві відповідач зазначила, що вона дійсно отримувала кредит, однак позов визнає частково, так як вважає, що розмір заборгованості, нарахований відповідачем, завеликий. Вона ніде не працює та сама утримує малолітню дитину, тому просила при ухваленні рішення врахувати вказані обставини та зменшити розмір заборгованості /а.с.86/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.12.2012 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклала з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 11.12.2020 року, за яким отримала кредит в сумі 5200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.8, 9-11, 12, 13, 55/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.34-35/. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, 18.04.2016 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 5000 грн., а 31.01.2017 року розмір кредитного ліміту збільшено до 5200 грн. /а.с.55/. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний\~ погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати\~ комісії на умовах,\~ передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.14-28/. Крім того, п.2.1.1.5.7 Умов та правил встановлено, що клієнт зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення овердрафту, яким відповідно до п.1.1.1.63 Умов є короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. Порядок сплати відсотків за користування кредитом встановлений п.2.1.1.12.2 Умов та правил: шляхом надання Клієнтом доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Термін внесення мінімального обов`язкового платежу по Кредиту, а також Овердрафту до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов`язань. Платіж включає відсотки за користування Кредитом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф згідно цих Умов. (п.2.1.1.12.4 Умов та Правил). Згідно з тарифами, розмір обов`язкового щомісячного платежу складає 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості) /а.с.13/.\~ Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач вважає, що станом на 15.08.2019 року заборгованість по кредитному договору склала 32583,03 грн., з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту /в тому числі овердрафт/ 7842,02 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 20765,25 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1948 грн.; штраф 2027,76 грн. /а.с.9-11/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~ Відповідно п.п.2.1.1.5.5,\~ 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Так як відповідач не виконала зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення пені, суд прийшов до наступного висновку. П.2.1.1.12.2.2 Умов та правил встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань із терміном прострочки понад 90 днів, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірах, визначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує. Крім того, згідно з п.2.1.1.12.6.1 зазначених Умов та правил, у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно витягу з тарифів, пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення по кредиту або процентам на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше /а.с.13/. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14 (Постанова №6-100цс14), з якою погодився і Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 року у справі № 202/3351/14-ц (провадження N 61-4338св18), частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Позивачем нарахована пеня за прострочене зобов`язання в розмірі 20765,25 грн., а також пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 1948 грн., що разом складає 22713,25 грн., тоді як розмір заборгованості за тілом кредиту складає лише 7842,02 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку відповідача /а.с.9-11, 50-54/, починаючи з жовтня 2017 року остання не кожного місяця та не в повній мірі (менш, ніж встановлений договором мінімальний обов`язковий платіж) здійснювала платежі на погашення заборгованості за кредитом, тобто неналежним чином виконувала зобов`язання за договором. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що у позивача були наявні підстави для нарахування пені, однак оскільки загальний розмір нарахованої пені (22713,25 грн.) значно перевищує розмір збитків (7842,02 грн.), то виходячи із засад розумності, справедливості, з урахуванням якості та добросовісності виконання зобов`язань відповідачем, беручи до уваги, що відповідач не працює, має на утриманні малолітню дитину та є одинокою матір`ю /а.с.89, 90, 91, 92/, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею слід задовольнити частково, зменшивши розмір пені за прострочене зобов`язання з 20765,25 грн. до 6000 грн. Що стосується штрафу, то п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно витягу з тарифів, штраф нараховується в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій /а.с.13/. Разом з тим, на думку суду, позивач помилився при розрахунку розміру штрафу в частині процентної складової, так як до складу заборгованості, від якої слід розрахувати 5%, врахував не лише заборгованість за кредитним лімітом, як передбачено договором, а і заборгованість за пенею, що договором не передбачено. Тому процентна складова штрафу підлягає стягненню в розмірі 392,10 грн. (7842,02 грн. х 5%), а позов в частині стягнення штрафу частковому задоволенню. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача складає 16682,12 грн. (з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту 7842,02 грн.; заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання 6000 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1948 грн.; штраф /фіксована частина/ - 500 грн.; штраф /процентна складова/ - 392,10 грн.). Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Outcome: partial