Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

13 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 27 липня 2016 року, строком на два місяці. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 27 липня 2016 року помер його батько [PERSON], проживаючий на день смерті за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири за вищевказаною адресою, земельної ділянки площею 0,1948 гектара, розташованої за адресою: Донецька область, с. Широкине, за кадастровим номером 1423688800:01:000:1805 та транспортного засобу «Шевроле Лачеті» державний номер [NUMBER]. 30 січня 2017 року, маючи намір прийняти спадщину, він звернувся до приватного нотаріусу [PERSON] Однак, у прийнятті даної заяви йому було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та надано постанову нотаріуса про відмову у відкритті спадкової справи після померлого гр. [PERSON] від 30 січня 2017 року. Вважає, що внаслідок юридичної неграмотності він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважав що останнім днем подачі заяви буде наступне число 28, яке йде за датою смерті батька, тобто 28 січня 2017 року. Але цей день припав на вихідний субота в звязку з чим він звернувся до нотаріуса для подачі заяви у понеділок 30 січня 2017 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 березня 2017 року за клопотанням позивача відповідачі [PERSON] та [PERSON] були замінені на належного відповідача [PERSON] міську раду. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду письмові пояснення, в яких просила розглянути справу в її відсутності. Зазначила, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФС № 367943, виданим Олександрівськ-Сахалінським ЗАГСом РФ (а.с. 8). [PERSON] помер 27 липня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №950245, виданим 28 липня 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1230 (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належало наступне майно: квартира [ADDRESS] (а.с.11), земельна ділянка площею 0,1948 гектара, розташованої за адресою: Донецька область, с. Широкине, за кадастровим номером 1423688800:01:000:1805 (а.с.10) та транспортний засіб «Шевроле Лачеті» державний номер [NUMBER] (а.с.9). Згідно Інформаційної довідки нотаріальної контори зі спадкового реєстру від 10 березня 2017 року, спадкова справа щодо майна померлого 27 липня 2016 року [PERSON], відсутня (а.с.25). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до статей 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті померлого [PERSON], який у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається зі змісту ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги після смерті батька, звернувся до приватного нотаріусу [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 30 січня 2017 року, а строк для подання заяви для прийняття спадщини сплив 27 січня 2017 року. 28 та 29 січня 2017 року вихідні дні. За таких обставин, суд визнає обєктивними причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті його батька, померлого 27 липня 2016 року, та вважає можливим визначити додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини строком в два місяці, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved