Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 02 листопада 2015 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки з кадастровим номером 5323480700:00:001:0191 площею 2,750 га у межах згідно з планом, що розташована на території Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-23/314 від 23.09.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 179486, виданого Новосанжарським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області, перебувала земельна ділянка з кадастровим номером 5323480700:00:001:0191 площею 2,750 га у межах згідно з планом, що розташована на території Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). [PERSON] померла 22 січня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 238943, виданим Великосолонцівськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 22.01.2013 року (а.с. 9). Згідно запису акта про народження № 74 від 20.09.1949 року (а.с. 26) та запису акта про шлюб № 21 від 17.11.1952 року (а.с. 27) [PERSON] є матірю [PERSON]. Згідно заповіту від 05 лютого 2013 року [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 2,750 га у межах згідно з планом, що розташована на території Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] померла 10 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 245244, виданим виконкомом Бодаквянськоїсільської ради Лохвицького району Полтавської області 10.07.2013 року (а.с. 8). [PERSON] помер 02 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 312561, виданим Великосолонцівськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 03.11.2015 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-КЕ № 308263 від 12.08.1989 року (а.с. 5) та свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 141486 від 07.11.2015 року (а.с. 6) [PERSON] є батьком [PERSON]. В повідомленні приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області № 223/01-16 від 22.09.2016 року вказано, що після померлого 02.11.2015 року [PERSON] заведена спадкова справа № 22 від 20.04.2016 року. Подана заява про прийняття спадщини від дочки померлого [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] подали заяви про відмову від належних їм часток спадщини(а.с. 20, 21). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved