Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

13 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, згідно якого збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500,00 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2002 року, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року було розірвано. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Позивач зазначила, що на даний час у звязку з девальвацією гривні та, як наслідок, зростанням витрат на утримання дитини, вона не має матеріальної можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати доньку задовольняючись отриманням аліментів у розмірі 500,00 грн., які відповідач виплачує не регулярно. Як їй відомо, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого субєкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи-підприємця), що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити. При таких обставинах позивач вважає, що на утримання доньки необхідно стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що є на її думку необхідним мінімумом для утримання і виховання дитини. У звязку з цим, вона була вимушена звернутися до суду з вимогою зміни розміру аліментів на утримання доньки з урахуванням потреб дитини. \~ \~ У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутністю. Також зазначила, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча відповідно до ч. 3\~ст. 74 ЦПК України\~повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~та\~рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно\~статті 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року було розірвано (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народилася донька. Згідно з копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] народилася 19.06.2002 року. Батьком \~дитини відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] (а.с.5). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно (а.с. 6). Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідач виплачує аліменти на утримання доньки не регулярно та на даний час вона не має матеріальної можливості належним чином самостійно, без участі відповідача, утримувати дитину. Сума аліментів у розмірі 500,00 грн. є незначною, тому вона просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~\~підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України). Таким чином, у разі погіршення матеріального стану одержувача аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, збільшено) за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~\~роз'яснено судам, відповідно до\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану,\~\~погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved