Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

12 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину.\~\~\~\~ В обґрунтування позову посилається на те, що від спільного шлюбу між позивачем та відповідачем народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. 17.11.2014р. рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, і з того часу позивач припинила спільне проживання з відповідачем, останній допомогу на утримання доньки не надає, хоча працездатний та має можливість надати допомогу доньці. У вересні 2015 року донька [PERSON] вступила на денну форму навчання до Хмельницького національного університету на факультет технологій та дизайну, де і навчається по цей час. Оскільки навчання в університеті платне, то позивачка 08.08.2015р. через відділення «Приват банк» здійснила оплату навчання за один рік в розмірі 13\~000,00 грн. Крім того, позивачем було оплачено проживання доньки в гуртожитку в розмірі 2700 грн. Також в серпні 2016 року позивачем здійснено оплату за навчання доньки в сумі 6500 грн. та 3300 грн. за проживання в гуртожитку. В загальному позивач понесла витрати на навчання та проживання доньки в сумі 25500,00 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно надавати допомогу на навчання доньки відмовляється, позивач звернулася до суду з даним позовом згідно якого просила стягнути з відповідача ? частину понесених додаткових витрат на навчання та проживання доньки в розмірі 12750,00 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON]І в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вважають їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні та в письмових запереченнях проти позову заперечують. Вказують, що [PERSON] проживає окремо від батька разом з матірю [PERSON] та її новим чоловіком в квартирі, що належить матері відповідача. Крім того відповідач стверджує, що рішення апеляційного суду Чернівецької області у справі №724/1373/15 від 08.02.2017р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1000,00 грн., починаючи з 18 серпня 2015 року і до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до 22 травня 2016 року. Під час розгляду справи апеляційним судом було враховано, що донька навчається, а тому збільшено розмір аліментів. Однак у відповідача не має можливості сплачувати такий розмір аліментів. Також відповідач додатково звертає увагу суду, що на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, яка часто і важко хворіє, потребує постійного догляду та лікування. Крім того, відповідач зазначає, що на момент розгляду справи теж перебуває у цивільному шлюбі, і в його новій сімї є неповнолітня дитина. В судовому засіданні 07.04.2017р. представником відповідача [PERSON] було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи №724/1373/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено, з огляду на його передчасність, оскільки представником відповідача не подано суду доказів на підтвердження того, що в касаційній інстанції перебуває справа №724/1373/15, а подання касаційної скарги на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 08.02.2017р. у справі №724/1373/15 не є підтвердженням того, що справа перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції. Крім того, клопотання про зупинення провадження у справі не обґрунтовано в чому саме полягає неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої, з врахуванням предмету позову справи №724/1373/15 (про стягнення аліментів) та даної цивільної справи (стягнення додаткових витрат на дитину). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. У справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2016 року у справі №724/1373/15 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову 18 серпня 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 22 травня 2016 року. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 08.02.2017р. у справі №724/1373/15, рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2016 року змінено, збільшивши розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], до 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 18 серпня 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 22 травня 2016 року (а.с. 35-36). Судом встановлено, що [PERSON] є студентом Хмельницького національного університету денної форми навчання за спеціальністю дизайн, що підтверджується договором №99172 про надання освітніх послуг від 17.08.2015р. (а.с. 6), довідкою №39 від 03.09.2015р. (а.с.7). Також судом встановлено, що [PERSON] проживає в гуртожитку №5 Хмельницького національного університету, про що свідчить виписка з домової книги про склад сімї та реєстрацію від 21.10.2015р. (а.с.7). З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що позивач витратила на оплату за навчання та проживання доньки в гуртожитку 25\~500,00 грн. (а.с.8), а саме здійснено оплату вартості навчання за 2015-2016 навчальний рік, перший семестр 2016 навчального року в сумі 19\~500,00 грн. та за проживання в гуртожитку за цей період в сумі 6000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної [PERSON] України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивачем понесено витрати на навчання та проживання в гуртожитку їхньої на той час неповнолітньої доньки (за період 2015-2016 роки), тобто додаткові витрати, повязані з розвитком здібностей дитини в сфері дизайну, а саме на навчання доньки з метою отримання в майбутньому професії. Заперечення відповідача про неможливість нести витрати на навчання доньки судом до уваги не приймаються з огляду на таке. Так, згідно довідки про доходи від 01.03.2017р. вбачається, що дійсно відповідач [PERSON] працює на посаді водія в комунальному підприємстві «Редакція газети «Хотинські вісті» на десятигодинному робочому тижні і його загальна сума доходу за період з грудня 2016р по лютий 2016 рік становить 2957,78 грн.(а.с.29). Крім того, рішенням апеляційного суду Чернівецької області під час розгляду справи №724/1373/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було встановлено, що відповідач надає послуги як водій таксі в м. Хотин (а.с. 35-36). Відповідач даного не спростував, а лише вказав на наявність великої конкуренції в наданні послуг водія таксі, що свідчить про відсутність доходу від цієї діяльності. Однак, судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на додаткові витрати на навчання. Не приймаються до уваги твердження відповідача, що на його утриманні перебуває мати [PERSON], яка часто хворіє, оскільки в матеріалах справи міститься посвідчення, що мати відповідача є пенсіонером за віком і отримує пенсію. Зі змісту довідки, виданої Хотинською центральною районною лікарнею, дійсно вбачається, що мати відповідача хворіє та періодично проходить лікування амбулаторно та стаціонарно (а.с. 28), однак будь-яких відомостей про те, що мати перебуває на утриманні відповідача матеріали справи не містять, як і не містять доказів на підтвердження того, що мати відповідача потребує постійного догляду з боку її сина, що позбавляє останнього влаштуватися на роботу і отримувати дохід. Будь-яких інших доказів, на підтвердження того, що у відповідача на утриманні перебувають непрацездатні батьки або неповнолітні діти в матеріали справи не подано. Не заслуговують на увагу також твердження відповідача, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 08.02.2017р. у справі №724/1373/15 вже було враховано навчання доньки, у звязку з чим збільшено розмір аліментів до 1000 гривень, оскільки предметом розгляду справи було стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а предметом розгляду даної справи є стягнення додаткових витрат, повязаних з навчанням доньки. Крім того, звертається увага відповідача, що при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо (п.18. постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3), однак рішення апеляційного суду даного розмежування між аліментами та додатковими витратами не містить. Безпідставними є доводи відповідача, що позивач перебуває у кращому матеріальному стані та отримує значно більшу зарплатню, оскільки згідно довідки по заробітній платі №116 від 21.02.2017р., сума доходу позивача становить 29\~996,49 грн. за 2016 рік (а.с.34). Також ґрунтуються на припущеннях твердження відповідача, що цивільний чоловік позивача є учасником АТО та отримує достатньо високу заробітну плату, а тому має змогу надавати допомогу та нести витрати на навчання доньки [PERSON] Разом з цим, як пояснила позивач, в неї також є непрацездатні батьки, які в силу свого похилого віку хворіють та потребують допомоги. При цьому зауважила, що їхня спільна з позивачем донька також потребує лікування, на підтвердження чого надала суду висновок ультразвукового дослідження нирок від 31.03.2017р. (а.с. 33), а відповідач взагалі не сплачує аліменти на утримання доньки. Як вбачається з квитанцій ПАТ «ПриватБанк» (а.с. 8) позивачем понесено додаткові витрати на навчання та проживання в гуртожитку їхньої на той час неповнолітньої доньки в сумі 25500,00 грн., половина з яких згідно рівного обов'язку батьків щодо утримання дитини та відсутності заявлених відповідачем обставин, що мають істотне значення для її зменшення, підлягає стягненню з відповідача. Отже, судом встановлено, що додаткові витрати на дитину, які є предметом даного позову, були понесені позивачем до досягнення донькою повноліття, що позбавляє можливості позивача скористатись правом, передбаченим главою 16 Сімейного Кодексу України, оскільки обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно абз. 1 ч.1\~ст. 60 ЦПК України\~та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved