Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим 26 лютого 2018 року до закінчення підготовчого засідання, до [PERSON] у Кременчуцькому районі міськрайонного управління Держгеокадастру в мм. Кременчуці та Горішніх Плавнях про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2017 року він є власником майна, а саме: № 107065250 - приміщення телятника №1 за адресою: с.Гориславці, вул.Набережна, 11-Б загальною площею 735,1 кв.м, №107069550 приміщення телятника №2 за адресою: с.Гориславці вул.Набережна, 11-В загальною площею 1554,7 кв.м, № 107060276 приміщення свинарника, водонапірної башти та силосної ями за адресою: с.Гориславці вул. Набережна, 11-А загальною площею 2120,1 кв.м., яке він купив у співвласників майнових паїв при розпаюванні КСП ім.Петровського Кременчуцького району Полтавської області в квітні 2004 року. Зазначені обєкти нерухомості розташовані на земельній ділянці площею 5,63 га в с.Гориславці вул.Набережна, про що свідчить викопіровка з матеріалів землевпорядкування земель Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області для оформлення права на земельну ділянку для ведення ним фермерського господарства та технічна документація на нерухомість, яку він замовляв з метою оформлення земельної ділянки під обєктами нерухомості у власність. Коли він звернувся до органу виконавчої влади: Кременчуцької райдержадміністрації, а пізніше до управління Держгеокадастру у Полтавській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться під його нерухомістю для її обслуговування, листами Кременчуцької райдержадміністрації від 18.08.2-16 року №1819/01-55 та головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №3126/6-16 від 06.05.2016 року йому було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою в звязку з тим, що вказана земельна ділянка має статус колективної власності відповідно до рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Кременчуцької районної ради від 15.12. 1995 року та була передана у власність КСП ім.Петровського з видачею державного акта та не була розпайована при реорганізації цієї юридичної особи, чим були порушені його права, за захистом яких він і звернувся до суду. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004, положення ст.377 ЦК України, ч.3 ст.22, ст.120 Земельного кодексу України, відповідно до вимог яких, вважає, що він одночасно з придбанням нерухомості у власність набув право власності на земельну ділянку на якій вона (нерухомість) розташована та яку він використовує для вирощування поголівя свиней та корів, тобто для товарного сільськогосподарського виробництва, в розмірі необхідному для розташування обєктів нерухомості та їх обслуговування. Площа земельної ділянки, що знаходиться під обєктами нерухомості, що належать йому на праві власності складає 5,63 га, вартість якої відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру в Полтавській області відповідно до «Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» становить 192841, 63 грн.(34252,51 грн. х 5,63га = 192841,63 грн.). Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,63 га вартістю 192841,63 грн. в с.Гориславці вул.Набережна, 11 Кременчуцького району Полтавської області, що знаходиться під обєктами нерухомості, що йому належать на праві власності та для їх обслуговування. Згідно ухвали суду від 20 січня 2018 року первісний відповідач [PERSON] у Кременчуцькому районі міськрайонного управління Держгеокадастру в мм. Кременчуці та Горішніх Плавнях замінено належним відповідачем [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Полтавській області. Сторони в судове засідання не зявилися, їх уповноважені представники надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач: [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області під час підготовчого провадження надали суду відзив на позов, де позов не визнали посилаючись, що [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не наділене повноваженнями щодо розпорядження землями колективної власності, до яких відноситься земельна ділянка , на якій розташовані обєкти нерухомості належні на праві власності [PERSON] та на яку він просить визнати за ним право власності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Установлено, що [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно, а саме: за № 107065250 приміщення телятника №1 в с.Гориславці, вул.Набережна, 11-Б загальною площею 735,1 кв.м, за №107069550 приміщення телятника №2 в с.Гориславці вул.Набережна, 11-В загальною площею 1554,7 кв.м, за № 107060276 приміщення свинарника, водонапірної башти та силосної ями в с.Гориславці вул. Набережна, 11-А загальною площею 2120,1 кв.м., що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2017 року. Як вбачається із землевпорядної документації: викопіровки з матеріалів землевпорядкування земель Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, виготовленої для оформлення прав [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства на його замовлення на підставі рішення 45 сесії 6 скликання Гориславської сільської ради, та технічної документації на нерухомість, вказані обєкти нерухомості розташовані на земельній ділянці площею 5,6 га в с.Гориславці вул.Набережна, 11 Кременчуцького району Полтавської області. Як вказує позивач в позові, і цього не заперечує відповідач в відзиві на позов, зазначена земельна ділянка є обєктом колективної власності відповідно до рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Кременчуцької районної ради від 15.12.1995 року та була передана у власність КСП ім.Петровського з видачею державного акта та не була розпайована при реорганізації цієї юридичної особи. Відповідно до рішення зборів уповноважених представників КСП ім.Петровського від 11.11.1997 року та розпорядження голови Кременчуцької райдержадміністрації від 28.05.1998 року КСП було реорганізоване в Агрофірму «Промінь», яка є правонаступником КСП ім.Петровського з усіма правами та обовязками, яка згідно господарського суду Полтавської області від від 27.02.2007 року ліквідована внаслідок банкрутства. Зазначені обставини перешкоджають позивачу скористатися його правом оформити право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України, де вказано, що у разі набуття права власності на жилий будинок , будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни цільового призначення. Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо неопосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. В статті ст.377 ЦК України вказано, що до особи, яка придбала у власність будинок, будівлю чи споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею чи спорудою та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Відповідно до ч.2 ст.33 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Вказані обєкти нерухомості: приміщення телятників і свинарника позивач використовує для вирощування поголівя свиней та корів, що підтверджується долученими копіями паспортів на велику рогату худобу. Площа земельної ділянки, яка знаходиться під обєктами нерухомості, що належать позивачу на праві власності становить 5,63 га вартістю відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру в Полтавські області розрахованої на підставі «Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», виходячи з розрахунку 34252,51 грн. х 5,63га, 192841,63 грн. станом на 01.01.2018 року. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] одночасно з придбанням нерухомості у власність набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на якій розташована нерухомість в розмірі необхідному для розташування обєктів нерухомості та їх обслуговування, тому позов задовольняє.

Outcome: approved