Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

14.04.2014р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Після померлого [PERSON] залишилося спадкове нерухоме майно, що складається з земельної частки (паю) розміром 4,93 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Куликівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка належала померлому на підставі сертифікату серії ПЛ № 0304238 та підтверджується довідкою Куликівської сільської ради Полтавського району № 143 від 04.04.2014р. та викопіюванням. Позивач в порядку статті 529 ЦК УРСР, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, що прийняв спадщину, звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача: Куликівської сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли телефонограма про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, 529, 549 ЦК УРСР, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved