Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

12 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину у розмірі ? частини заробітку відповідача щомісяця та з позовом про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця, які об'єднані в одне провадження. В обґрунтування позовів позивач посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, однак спільно з ним не проживає і не веде спільного господарства з 14 січня 2015 року. З відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим вона не може працювати, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та займається ним, а відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років не надає, маючи для цього можливість за своїм матеріальним становищем. Відповідач подав заперечення, у яких заперечував проти розміру аліментів на утримання дружини і посилався на те, що їй буде достатньо 1/12 частини його заробітку, оскільки вона отримує державну допомогу при народженні дитини 860 грн. щомісяця, буде отримувати аліменти на дитину 1500 грн., що в сукупності складатиме достатній дохід позивачки. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позов повністю. З запереченням відповідача не погоджується, оскільки аліменти на дитину та державна допомога на дитину призначені для утримання дитини, а 500 грн. щомісяця на її утримання недостатньо, незважаючи на допомогу від батька, який є пенсіонером, переніс інсульт і багато грошей витрачає на ліки, а мати безробітна і права не пенсію не має. Відповідач позов в частині стягнення аліментів на дитину визнав повністю. Проти позову на утримання дружини заперечував в частині розміру аліментів і наполягав на тому, що 1/12 частини його заробітку буде достатнім для утримання позивачки з урахуванням інших її доходів та допомоги батьків. Пояснив, що винаймає квартиру, допомагає батькам, оскільки працює тільки батько, а мати безробітна і пенсію не отримує. Інших зобов'язань не має, утримання за виконавчими документами із заробітної плати не проводяться. Вислухавши сторони та перевіривши надані докази, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 5 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 64. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] подружжя має дитину, - дочку [PERSON], яка народилася [INFO], про що зроблено актовий запис № 72 у тому ж органі державної реєстрації актів цивільного стану. Подружжя з січня 2015 року проживає роздільно, спільне господарство не веде, що відповідачем не заперечується. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджено довідкою ф. 3 про місце проживання та реєстрацію від 8 травня 2015 року. Позивачка має постійне місце роботи, з 23 січня 2015 року по 28 травня 2015 року перебувала на лікарняному у зв'язку з вагітністю та пологами, що підтверджено довідкою від 23.04.2015 р. та копією листка непрацездатності. Згідно довідки УСЗН від 07.05.2015 р. позивачка перебуває на обліку і їй з 01.05.2015 р. по 30.04.2018 р. призначено допомогу при народженні дитини. Згідно повідомлення УСЗН від 24.04.2015 р. позивачці призначено державну допомогу при народженні дитини з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 10320,00, з 01.05.2015 р. по 30.04.2018 р. у розмірі 860,00 грн.. Наданими позивачкою фіскальними чеками, довідкою педіатра та списком витрат на дитину за останні два місяці обґрунтовано витрати на догляд за дитиною на загальну суму 2830,72 грн.. Судом витребувано довідку з місця роботи відповідача, згідно якої він має постійне місце роботи з 23.02.2015 р., його сукупний дохід за період до 31.05.2015 р. становив 21671,23 грн.. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, зазначені у ч. 1 ст. 182 СК України. Згідно ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру частки, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги матеріальне становище дитини, мати якої займається доглядом за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу при народженні дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи і достатній дохід, не має утримань із заробітної плати і погоджується з позивачем та відповідачем, що аліменти на дитину слід визначити у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності (ч. 1). Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4). Оцінюючи матеріальне становище відповідача, суд бере до уваги наявність у нього постійного місця роботи, достатнього щомісячного заробітку та відсутність у нього інших, крім аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, фінансових зобов'язань та утримань по виконавчих документах. За правилом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача і вважає необхідним позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку відповідача щомісяця та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову, як це передбачено ч. 1 ст. 191 СК України. Заперечення відповідача доказами не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях закону, що регулюють спірні відносини і не спростовують позову. Доходи позивачки у виді аліментів на дитину та державної допомоги при народженні дитини, а також по догляду за дитиною до трьох років мають цільове призначення і не можуть використовуватися на утримання дружини, а положення ст. 75 СК України, на які посилався відповідач, не регулюють спірних відносин і до них не застосовуються. Неспроможність за своїм матеріальним становищем надавати утримання дружині до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця відповідачем не доведена. Інші доводи відповідача не впливають на вирішення справи і не мають правового значення. Згідно правил ст. 84 і 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею витрати на правову допомогу на суму 130 грн. та судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved