overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

13.03.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. та на своє утримання у розмірі 1000 грн., а також понесені нею судові витрати у розмірі 600 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] - відповідач у справі, є батьком їхньої доньки, [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 року разом не проживають. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на їхню доньку та на своє утримання. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Клопотань про відкладення справи не надсилав. Суд ухвалив розглядати справу без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , являється донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Дитина проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 6, 9). Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, та те, що дитині не виповнилось 3-х років, [PERSON] доглядає малолітню дитину, суд вирішив позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, задовольнити в повному обсязі. В частині стягнення з відповідача судових витрат, понесених [PERSON] , слід відмовити, оскільки позивачем не було надано жодних доказів, щоб підтверджували даний факт. Положеннями ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

13.03.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 03.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №150, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім`єю перестали проживати з березня 2017 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, заперечує проти надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

13.03.2020 року позивачзвернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 14 лютого 2013 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 3. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не подавав, відзив не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 3 (а.с.8). Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які за згодою сторін проживають з матір`ю. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

13.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 28931 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 16.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд доходить такого висновку. Позивач працює у відповідача на посаді начальника сектору виробництва бухгалтерського обліку. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 28931 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

13.03.2020 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05.11.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери та втрата поваги один до одного. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, у якій просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем та зазначила, що заходи до примирення вжиті Любашівським районним судом результатів не дали. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність вказавши, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.11.1995 року, який був зареєстрований в Відділі реєстрації актів громадянського стану Любашівського району ( актовий запис № 99). Як вбачається з матеріалів справи, в сім`ї склались ненормальні стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. В заяві надісланої до суду позивачка зазначила, що заходи до примирення подружжя, вжиті ухвалами Любашівського районного суду Одеської області від 09.04.2020 року та 08.07.2020 року результатів не дали. Відповідач повідомив суд про розгляд справи у його відсутність вказавши, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

13.03.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , 2011 року народження та дочки [PERSON] , 2014 року народження. Ухвалою суду від 16.03.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з вересня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , 2011 року народження та дочку [PERSON] , 2014 року народження. На даний час припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач будь-якої участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Діти знаходяться лише на її утриманні. Батько дітей є працездатним, має заробітки і зобов`язаний утримувати їх. Позов просить задовольнити, справу розглянути у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, про що подала суду заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони з 27.09.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. На даний час припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] , що вбачається із копій свідоцтв про народження відповідно: серія [NUMBER] від 12.05.2011 року, актовий запис № 375 та серія [NUMBER].07.2014 року, актовий запис № 541. Діти знаходяться на утриманні матері. Батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча працездатний і зобов`язаний утримувати дітей. Позивачка потребує такої допомоги. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

13.03.2020 року представник позивача КП «Водоканал» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації в розмірі 5979,75 грн., мотивуючи тим, що відповідач користується послугами КП «Водоканал», однак своєчасно не сплачує за отримані послуги. Ухвалою суду від 20.03.2020 року відкрито провадження у справі за позовом КП «Водоканал» до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації. Зазначений позов відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України. Довідкою адресно-довідкового підрозділу Департаменту реєстраційних послуг в Запорізькій області підтверджене місце проживання відповідача, зазначене представником позивача у позові. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Рекомендований лист не отримано відповідачем та повернуто до суду за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідачів, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] і користується послугами КП «Водоканал», але не здійснює вчасно й у повному обсязі оплату за послуги водопостачання та каналізації, що привело до утворення заборгованості. Заперіод з 01.11.2015р. по 31.01.2020 р. заборгованість складає - 5979,75 гривень і підлягає стягненню на користь позивача. У відповідності зі ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України наймач житлового приміщення, а також повнолітні члени його родини зобов`язані нести витрати по оплаті квартири і комунальних послуг. Оплата повинна вноситися в повному обсязі і вчасно, тобто до 10-го числа наступного за місяцем, що підлягає до оплати. Крім того, з відповідача підлягає стягнення судових витрат, понесених позивачем у вигляді судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

13.03.2021 р. до суду подано позивачем цей позов, а 01.04.2021 р. позивач [PERSON] подала уточнену позовну заяву, у якій позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з 25.10.2020 р. з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з позивачем, спірного майна в них не має. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] », на даний час не вагітна. Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, про що подав до суду письмову заяву. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що визначені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з 25.10.2020 р., сторони наполягали на розірванні шлюбу, про що 01.04.2021 р. та 29.04.2021 р. подали письмові заяви, в яких позов про розірвання шлюбу підтримують повністю та наполягали на його задоволенні, а тому згідно із викладеним, суд встановив, що шлюб несе формальний характер та унеможливлює подальше спільне життя подружжя та збереження цього шлюбу суперечить інтересам сторін. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають з 25.10.2020 р., сторони наполягали на розірванні шлюбу, про що 01.04.2021 р. та 29.04.2021 р. подали письмові заяви, в яких позов про розірвання шлюбу підтримують повністю та наполягали на його задоволені, то суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 908 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1700 грн., які підтверджуються договором про надання правової допомоги та квитанцією №1 від 03.03.2021 р. (а.с.а.с.7, 18).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

13.04.18 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між сторонами зареєстрований 26.02.2000р. у відділі РАГСу Львівського міськвиконкому, актовий запис № 231. За час подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач покликається на те, що подружнє життя із відповідачем у них не складалось. Вони зрозуміли, що мають протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки. Тривалий час вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство. Судові витрати просить з відповідача не стягувати. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на розірвання шлюбу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подала нотаріально завірену заяву про надання згоди на розірвання шлюбу та розгляд справи без її участі. Ухвалою судді від 24.04.18р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 16.05.18р. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши заяви сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

13.04.2007 року, сторони уклали поміж собою шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 2 у виконкомі Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.Цей шлюб у сторін перший. Від нього сторони мають сина-[PERSON],[INFO]. З січня місяця 2013 року сторони проживають окремо.Спільне життя між ними не склалось із-за відсутності взаємопорозуміння, поваги один до одного , різних поглядів на подружнє життя. Припинив подружні стосунки , сторони не поновлювали їх.Не погоджуючись на примирення з відповідачем, позивач просить шлюб поміж ними розірвати, залишивши її на прізвищі відповідача. Ухвалою Великоновосілківського районного суду від 24.02.2014 року сторонам надавався строк для примирення до 24.04.2014 року. В судове засідання сторони не з*явились.Про дату і час розгляду справид були повідомлені належним чином.Сторони надали суду письмові заяви, в яких: позивач ,підтримуючи свої вимоги, а відповідач, визнаючи їх, оба просять про розгляд справи за їх відсутності. Перевіривши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити , так як дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б їхнім інтересам.Сторони не підтримують подружні стосунки тривалий час, з початку січня 2013 року. За цей час ніхто з них заходів для примирення і збереження шлюбу не приймав і не бажає приймати.Не використали сторони і строк для примирення, який надавався їм судом. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прзвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявила бажаня про зміну свого прізвища після розірвання шлюбу.

Outcome: approved