Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

13.04.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 16.05.2016р. провадження по справі було зупинено та сторонам надано строк для примирення 4 місяці, після спливу якого, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 19.09.2016р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 22). Позивачка у позовній заяві та заяві наданій суду 26.04.2016р. в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.08.2001р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РУЮ м. Дніпропетровська під актовим записом № 667. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з лютого 2016р.,проте сторони проживають разом. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, різні погляди на життя, через що виникали конфлікти. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. В наданій суду заяві від 07.10.2016р. позивачка зазначила, що наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Після розірвання шлюбу просила прізвище «Щирська» змінити на дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. № 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВАДР управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 15) та адресою, зазначеною позивачкою, як адреса для листування. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки, про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення до суду не надавав, правом надання заперечень проти позову не скористався. Враховуючи належне повідомлення сторін по справі про розгляд справи, суд розглянув справу за відсутністю сторін по справі. З урахуванням того, що в матеріалах справи мається заява відповідача від 13.05.2016р., з якої вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2001р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом № 667 (а.с. №6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO].народження (а.с. № 6,7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різні погляди на життя, через що в сім'ї виникали конфлікти. Сторони хоча і проживають разом, проте мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з лютого 2016р., тобто більше півроку тому і з цього часу більше не відновлювалися, наданий судом строк для примирення чотири місяці позитивних результатів не дав, позивачка від позову не відмовилася, відповідач, будучи повідомлений належним чином про розгляд справи, будь-яких заперечень не надав, а тому, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач в заяві від 13.05.2016р. визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved