Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

12 травня 2021 року позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом. Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2021 року призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці з 11 по 31 травня 2021 року. Тому, після виходу судді Чеботаренко О.Л. з відпустки, а саме 01 червня 2021 року, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л. Ухвалою від 04.06.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді грошових заощаджень у філії Красноокнянського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» та житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 16.10.1999 року батько залишив на їх ім`я заповіт, посвідчений державним нотаріусом Красноокнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області Столяр В.П., в якому усе своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він матиме право за законом, в тому числі і житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , заповів їм у рівних долях. 14 січня 2010 року ними отримані свідоцтва про право на спадщину на грошові заощадження, які залишились після смерті батька. Однак на будинок, який заповів їм батько, свідоцтва про право на спадщину вони не отримали через відсутність правовстановлюючих документів на це майно. Як зазначають позивачі, будинок, на який вони претендують, побудував їх батько [PERSON] , але в архівному відділі Окнянської районної державної адміністрації Одеської області відсутні відомості про надання йому земельної ділянки під забудову. Однак витягом з погосподарських книг Окнянської селищної ради Одеської області підтверджується, що він разом зі своєю сім`єю проживав за даною адресою з 1961 року до самої смерті. Також належність зазначеного будинку їх батькові, як вказують позивачі, підтверджується технічним паспортом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленим КП «Окнянське РГБТІ» Одеської області 13.09.2018р. Позивачі також стверджують, що їх батько користувався присадибною ділянкою біля будинку, що підтверджується довідкою Окнянської селищної ради Одеської області №02-22/3044 від 10.09.2018 року і право власності на цей будинок за їх батьком ніхто не оспорював та на нього не претендував. У цьому будинку на даний час ніхто не зареєстрований та не проживає і позивачі мають намір його продати, а відсутність документів та права власності на нього перешкоджає їм у цьому. З огляду на це, вони змушені звернутися до суду з зазначеним позовом та просили встановити факт належності на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та визнати за ними право власності на 1/2 частку кожному вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. На задоволенні позову наполягають /а.с.6/. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.41, 42/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] /а.с.13/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] /а.с.17-22, 66/. Відповідно до технічного паспорту на зазначений житловий будинок, складеного КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа №1677), будинок побудований у 1959 році. /а.с.17-21/. Крім того, в «Зведеному акті вартості будинків, господарських будівель та споруд», щодо житлового будинку [ADDRESS] (інвентаризаційний номер 1677), який доданий до технічного паспорту, власником будинку зазначений [PERSON] . Вартість будинку станом на 09.07.2021 року складає 238 338 грн. /а.с.66/. Як вбачається з витягу із домових книг Окнянської (Красноокнянської) селищної ради, у домовій книзі по [ADDRESS] є відомості щодо зареєстрованих осіб, починаючи з 1961 року. Так, починаючи з 1961 року у вказаному будинку проживала сім`я [PERSON] , в тому числі позивачі. На даний час в будинку ніхто не зареєстрований /а.с.25/. Аналогічні відомості містяться і в домовій книзі №243 для прописки громадян в будинку [ADDRESS] (після зміни найменування в с.м.т. Окни). При цьому, першим записом у вказаній книзі є запис про прописку [PERSON] , [INFO] /а.с.26-29/. За даними архівного відділу Окнянської районної державної адміністрації Одеської області відомості про надання дозволу на будівництво житла [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ,за період 1959-1960 роки не збереглися /а.с.23/. Втім, згідно з довідкою Окнянської селищної ради Одеської області, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований і користувався присадибною земельною ділянкою, розміром 0,09 га, за адресою: [ADDRESS] . Земельний пай не видавався /а.с.24/. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін`юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. Ст.ст.100, 101 ЦК Української РСР 1963 року (втратив чинність 01.01.2004 року), громадяни могли мати у власності житловий будинок. Поряд із цим, глава 10 вказаного нормативно-правового акту «Особиста власність» не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Крім того, порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів був встановлений Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка, за погодженням заступника Голови Верховного суду Української РСР, була затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність 13 грудня 1995 року). Так, розділом ІІІ вказаної інструкції передбачалось, що при відсутності правовстановлюючих документів, право власності на будинок може бути встановлено на підставі інформації, отриманої виконавчим комітетом місцевої Ради депутатів трудящих від бюро технічної інвентаризації. З урахуванням зазначеного, наявність таких записів у домових книгах Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області та інвентаризаційній справі №1677 бюро технічної інвентаризації ,на думку суду, підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . Таким чином, факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , на праві власності вказаного житлового будинку підтверджений і тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини після його смерті звертались його діти - позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] , які отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше майно, а саме: грошові заощадження - по 1/2 частці кожен /а.с.30, 31/. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , тобто до дня його смерті /а.с.14/. Відомості про наявність інших спадкоємців в зазначеній спадковій справі відсутні. Таким чином, спадкоємцями всього спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , в тому числі і житлового будинку [ADDRESS] , стали його діти [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину за заповітом, вчасно подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, [PERSON] та [PERSON] отримати свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок не можуть. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] входить до складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Отже, оскільки позивачі згідно зі ст.ст.1223, 1268 ЦК України, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщину, але на даний час, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, не можуть у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то їх права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними права власності на зазначене майно, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України, роз`яснити позивачам про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок/.

Outcome: approved