Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

13.12.2019 р. представник КП «ХТМ» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 21.10.2017 по 10.04.2019 у розмірі 49531,88 грн., інфляційні витрати в розмірі 294,50 грн., три проценти річних 619,00 грн., та стягнути судовий збір. Позовні вимоги мотивовані наступним. Відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №11-1-:11-7, 11-1а в літ. «А-2», загальною площею 129,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . В порушення вимог ЗУ «Про теплопостачання», відповідачем договір не укладений. 19.02.2018 року представниками КП «ХТМ» складений акт обстеження системи тепло споживання об`єкта №178/2796, згідно якого система теплопостачання єдина із системою теплопостачання житлового будинку, в який вбудоване нежитлове приміщення споживача теплової енергії. Відповідачу надано припис виконати розрахунок теплового навантаження та укласти договір купівлі-продажу теплової енергії. Припис відповідачем не виконано. Позивач провів нарахування безпідставно спожитої теплової енергії за період з 21.10.2017 року по 10.04.2019 року у розмірі 49531,88 грн. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача не обладнано окремим тепловим вводом, КП «ХТМ» не мають технічної можливості здійснити їх відключення. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення вбудованого споживача до джерела теплової енергії від 21.10.2017 за №178/6136, від 06.11.2018 №178/7372, та актами відключення споживача від 10.04.2018 за №178/6557, від 10.04.2019 за №178/8139. Також позивач просить стягнути станом на грудень 2019 року інфляційні втрати 294,50 грн., та 3% річних 619,00 грн. 19.06.2020 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що щомісячні нарахування здійснено позивачем без урахувань термічного опору огороджуючи конструкцій, властивостей огороджувальних конструкцій, теплового розрахунку потужності встановлених опалювальних приладів тощо. Розрахунок теплового навантаження на опалення ОКТ/109 виконано без огляду приміщень та врахування індивідуальних характеристик. Проект з розрахунку теплового навантаження нежитловим приміщенням погоджено КП «ХТМ» 23.04.2020 року. Зазначене свідчить про часткову необхідність здійснення перерахунку та уточнення позовних вимог позивачем у справі. Представник позивача Діденко Д.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить підпис представника відповідача в явочному аркуші. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 13.12.2019 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. 16.12.2019 року судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 16.12.2019 року. Ухвалою судді від 17.12.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судовим розглядом встановлено, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №11-1-:-11-7, 11-1а в літ. «А-2», загальною площею 129,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.09.2017 року, що був посвідчений ПН ХМНО Самощенко О.А. за реєстр. №2663. Судом встановлено, що відповідач користувався тепловою енергією, яку подавав у нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «ХТМ», що підтверджується актами про підключення та відключення опалення в житловому будинку [ADDRESS] . 19.02.2018 року представниками КП «ХТМ» складений акт обстеження системи тепло споживання об`єкта №178/2796, згідно якого система теплопостачання єдина із системою теплопостачання житлового будинку, в який вбудоване нежитлове приміщення споживача теплової енергії. Відповідачу надано припис виконати розрахунок теплового навантаження та укласти договір купівлі-продажу теплової енергії. Припис відповідачем не виконано. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок теплового навантаження на опалення. За період з 21.10.2017 по 10.04.2019 позивачем здійснено нарахування відповідачу безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 49531,88 грн. Вказана сума розрахована у відповідності з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження (а.с. 9). Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Тобто регулювання відносин здійснюється щодо постачання теплової енергії, яка призначена для купівлі продажу. Основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно п. 3 Правила користування тепловою енергією споживач теплової енергії є фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. За положеннями частини першої\~статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно з пунктом 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. \~Встановивши,\~що рішення\~про відключення\~нежитлових приміщень,\~які належать\~на праві\~власності \~відповідачу,\~від системи\~теплопостачання постійно\~діючою міжвідомчою\~комісією органу\~місцевого самоврядування\~або органу\~виконавчої влади\~не приймалося,\~зазначені послуги,\~які надає\~КП «ХТМ»,\~відповідачем фактично\~споживались за\~період з\~21.10.2017\~року по\~10.04.2019\~року,\~належних доказів\~ненадання цих\~послуг відповідачем\~не надано,\~ та відповідач повинен був сплачувати їх вартість позивачу, однак не сплатив, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню. Посилання відповідача, що на його замовлення виготовлено робочий проект з розрахунку теплового навантаження, та надано його на погодження позивачу, тому позовні вимоги підлягають уточненню спростовується періодом стягнення, так як вказаний проект було передано на погодження позивачу 20.02.2020 року. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому поміж інших прав і обов`язків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати за період з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року в розмірі 294,50 грн., та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов`язання за період з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року в розмірі 619,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 21.10.2017 року по 10.04.2019 року в розмірі 49531 грн. 88 коп., три відсотки річних в розмірі 619 грн. 00 коп., та суму інфляційних витрат в розмірі 294 грн. 50 коп., а від так позовні вимоги є обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved