Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

13 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного договору № 2 від 28.11.2013 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 27793,00 грн. на термін до 28 лютого 2016 року включно, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 0,1% річних згідно п. 1.1 даного договору. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно кредитного договору. Однак [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 09 листопада 2015 року становить 81152 гривні 09 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 18750 грн. 00 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 19 грн. 34 коп.; пеня за прострочення повернення суми кредиту 62382 грн. 75 коп., що підтверджено розрахунком (а.с. 6). Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник Позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 27793,00 грн. на термін до 28 лютого 2016 року включно з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 0,1% річних згідно п. 1.1 даного договору. Щомісяця в період сплати відповідачка [PERSON] повинна була надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1031 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту та процентів (а.с.10). Однак відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 09 листопада 2015 року становить 81152 гривні 09 копійок, а саме: заборгованість за кредитом 18750 грн. 00 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 19 грн. 34 коп.; пеня за прострочення повернення суми кредиту 62382 грн. 75 коп. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1218 гривень 00 копійок.

Outcome: approved