Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

12 листопада 2014 року від представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява з проханням стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1916,80 грн. та судовий збір у розмірі - 243,60 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] 20.03.2008 року укладено кредитний договір № 004-09029-200308, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 3632,70 грн. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. [PERSON] станом на 22.07.2014 року має заборгованість перед банком в розмірі 1916,80 гривень, яка складається з наступного : заборгованість за сумою кредиту - 1672,62 грн., заборгованість за відсотками - 0,04 грн., заборгованість за комісіями - 244,14 грн. Заборгованість відповідач не погашає та продовжує ухилятися від виконання договору, у зв'язку з чим ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У судове засідання представник позивача не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість через канцелярію суду подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлениий належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Через канцелярію суду подав заяву, якою розгляд справи просив здійснити у його відсутність, позовні вимоги визнав тане заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані сторонами заяви та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», що підтверджується витягом із статуту (а.с. 13) та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-09029-200308, відповідно до якого відповідач отримав від банку кредит у сумі 3632,70 грн. на придбання майна (послуг) зі сплатою відсотків, виходячи зі ставки 0,01% в рік та кредитної плати в розмірі 1% в місяць (а. с. 6-8). Згідно п.1.2 кредитного договору кредит надається на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 19 березня 2009 року. Пунктом 2.2. кредитного договору передбачено, що моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі : суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених цим договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов цього договору. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме : надав відповідачу кредит у розмірі 3632,70 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 11322321 від 21 березня 2008 року (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 22.07.2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 1916,80 гривень, яка складається з : заборгованості за сумою кредиту - 1672,62 грн., заборгованості за відсотками - 0,04 грн., заборгованості за комісіями - 244,14 грн., що відображено у розрахунку заборгованості ( а.с.4). Згідно з ст. ст. 610, 611, 625 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до вимог ст. ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] належить примусово стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» борг за кредитною лінією у розмірі 1916 гривень 80 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі в розмірі 243 гривні 60 копійок слід покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved