Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

13.11.2017 [PERSON] звернулася із заявою, в якій просила: встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру від 17.06.1998, виданого Зміївською ТЕС. Ухвалою судді Зміївського районного суду Хаоківської області провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в загалдьному позовному провадженні в підготовче судове засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.04.2018 закрито підготовче провадження, сппаву призначено до розгляду пог суті у відкритому судовому засіданні. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 22 травня 1963 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. 22 травня 1965 року на підставі ордеру [NUMBER] та рішення виконавчого комітету Комсомольської селищної ради від 20.05.1965 року позивач разом із своїм чоловіком отримали квартиру [ADDRESS]. Основним квартиронаймачем, відповідно до ордеру на квартиру, є її чоловік [PERSON] Відповідно до вказаного ордеру до складу сім»ї входили [PERSON], [PERSON] та син [PERSON]. На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадянам та розпорядження (наказу) директора Зміївської державної районної електричної станції від 17.06.1998 року № 1701 вона з чоловіком отримали у спільну власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. 27 серпня 1998 року вона сплатила частину вартості квартири шляхом переказу коштів з житлового чеку через відділення Ощадбанку № 2838. Одержувач коштів Зміївська ТЕС (орган приватизації). Об»єкт приватизації це квартира за адресою: [ADDRESS]. Ціна об»єкта приватизації становить 10 гривень 20 коп. Але, в свідоцтві про право власності на житло від 17 червня 1998 року, яке видано Зміївською державною районною електричною станцією невірно зазначено її по-батькові. Право власності на вказану квартиру зареєстровано КП Зміївське бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1998 року за реєстровим номером 30. Враховуючи, що в тексті свідоцтва про право власності невірно зазначено її по-батькові, то таке свідоцтво може вважатися недійсним. А відповідно, позивач буде позбавлена права власності на вказану квартиру та позбавлена можливості прийняти спадщину після смерті свого чоловіка. Тому, позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Оскільки, без такого документу позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю квартирою. Представник позивача, адвокат [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та за відсутністю позивача, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача територіальної громади Комсомольської селищної ради подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За загальним правилом частини першоїстатті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Встановлено, що згідно свідоцтва про укладання шлюбу, серії [NUMBER], яке видано міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. 11.05.2005 року, 22 травня 1963 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 8) Як вбачається з ордеру [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], 22 травня 1965 року отримали квартиру [ADDRESS]. Основним квартиронаймачем відповідно до ордеру на квартиру є [PERSON]. Відповідно до вказаного ордеру до складу сім»ї входили [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10) На підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадянам та розпорядження (наказу) директора Зміївської державної районної електричної станції від 17.06.1998 року № 1701 [PERSON], [PERSON] отримали у спільну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13) Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 17.06.1998 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON]. Загальна площа квартири становить 56,04 кв.м.. Характеристика квартири наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Відновна вартість квартири на момент приватизації складає 10 гривень 20 коп. (а.с. 11) 27 серпня 1998 року [PERSON] сплатила частину вартості квартири шляхом переказу належних їй коштів з житлового чеку через відділення Ощадбанку № 2838. Як вбачається з приватизаційного платіжного доручення від 27 серпня 1998 року, [PERSON], доручила Зміївському відділенню № 2338 Ощадбанку України, переказати суму з житлового чеку в розмірі 4 грн.20 коп.. Одержувач коштів Зміївська ТЕС (орган приватизації). Об»єкт приватизації це квартира за адресою: [ADDRESS]. Ціна об»єкта приватизації становить 10 гривень 20 коп. Також, свою частину коштів було переказано [PERSON]. Про, що свідчить приватизаційне платіжне доручення № 3359 від 27.08.1998 року. Право власності на вказану квартиру зареєстровано КП Зміївське бюро технічної інвентаризації 25 грудня 1998 року за реєстровим номером 30. Паспорт, серії [NUMBER], який видано 19 грудня 2000 року Зміївським РВ УМВСУ в Харківській області видано на ім»я [PERSON], уродженки м. Херсон. Із картки фізичної особи-платника податків ДПІ у Зміївському районі Харківської області від 21.11.2008 року вбачається, що ідентифікаційний номер [NUMBER] присвоєно [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видано міським бюро ЗАГСу м. Херсон, 11 серпня 1981 року, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з реєстраційної карти особи за формою В за адресю: [ADDRESS] у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] з 10.03.1988 року та [PERSON] з 23.04.1979 року (а.с. 16) Як вбачається з адресної карти за формою А [PERSON] [INFO], уродженка м. Херсон, паспорт серіїї [NUMBER] , який видано 19 грудня 2000 року Зміївським РВ УМВСУ в Харківській області. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Встановлення факту належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності має для заявниці юридичне значення для реалізації прав власника щодо розпорядження нерухомим майном, а іншим порядком підтвердити цей факт вона не має можливості. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved