Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

14 квітня 2021 року, [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з вказаним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16708, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з нього на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 18016,96 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що в квітні 2021 року по місцю роботи на ДП «СхідГЗК» його повідомили про надходження від приватного виконавця Табінського О.В. постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 березня 2021 року, яка була постановлена в рамках виконавчого провадження ВП №64594480 від 26.02.2021 і згідно з якою з [PERSON] буде стягнута заборгованість у розмірі 18016,96 грн на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», а також 975,5 грн витрати на проведення виконавчих дій, 1801,69 грн - основної винагороди. Зі змісту постанови приватного виконавця від 10.03.2021вбачається, що вона винесена на підставі виконавчого напису №16708, виданого 01 лютого 2021 приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Горай О.С. на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» згідно кредитного договору від 03.06.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Однак, відповідно до довідки від 21.12.2015, кредитний договір, укладений 03.06.2013 між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» вважається припиненим з 21.12.2015 у зв`язку з його виконанням позичальником і відсутністю фінансових та майнових претензій з боку Банку. Позивач вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутня безспірність розміру заборгованості. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП№64594480 від 26.02.2021 року, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В., яке було відкрите на підставі виконавчого напису №1680, виданого 01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Про розгляд справи учасники справи повідомлені належним чином. Від відповідача, у встановлений ухвалою суду від 15 квітня 2021 року строк відзиву на позов не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином. Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В. письмових пояснень щодо позову до суду не надходило. Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. письмові пояснення та документи, які витребовувались ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15.04.2021, до суду не надходили. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено з Витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 13.04.2021, що постановою ВП №64594480 від 26.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (а.с.4). Крім того, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП№64594480 від 10.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Табінським О.В. при примусовому виконанні виконавчого напису №16708, виданого 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 18016,96 грн, згідно кредитного договору від 03.06.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», було постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ДП «СхідГЗК». Даною постановою визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суи 20794,15 грн (а.с.6-7). Відповідно до Довідки №08-6777656 від 21.12.2015, виданої АТ «Дельта Банк» громадянину [PERSON] , Договір №009-26511-030613, укладений 03.06.2013 року з АТ «Дельта Банк», на підставі наданої Клієнтом та акцептованої Кредитором Заяви, припинив свою дію з 21.12.2015 року у зв`язку з повним виконанням Клієнтом зобов`язань за вказаним Договором перед Кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до Клієнта (а.с.8). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не доведено чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908 грн, сплачені позивачем при подачі позову, а також 454 грн, сплачені при подачі заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved