Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

12 січня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи вимоги заяви, позивач зазначає, що зареєструвала шлюб з відповідачем по справі 02 березня 2002 року. Шлюб був розірваний рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 22 листопада 2005 року. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою повноліття. На підставі даного рішення суду був виданий виконавчий лист, який перебував на примусовому виконання в Івано-Франківському міському відділі державної виконавчої служби. На даний час дочка [PERSON] проживає з позивачем та навчається у Державному вищому навчальному закладі «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на денній контрактній формі навчання, тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримати заробіток. Вартість навчання становить 19 900 грн за навчальний рік. Позивач зазначає, що не має можливості самостійно утримувати дочку [PERSON] , оскільки має ще на вихованні одну неповнолітню дитину. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. За таких обставин позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою суду від 14 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05 березня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вважає підставними і просить задовольнити, проти винесення судом заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 12 січня 2006 року, про що складено актовий запис № 5 (а.с.9). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2005 року розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] , дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з [PERSON] (а.с.10). 09 вересня 2020 року укладений договір про надання освітніх послуг між Державним вищим навчальним закладом «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», Закладом, та [PERSON] , Замовником для здобувача вищої освіти [PERSON] (а.с.11-12). Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48285816 з виконання виконавчого листа № 344/6433/2015 , виданого 23 липня 2015 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (а.с.13). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дочкою повноліття (а.с.14-16). Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є мати [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини ,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності з вимогами статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких належать: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання на денній формі, доказів неможливості батьком надавати допомогу по утриманню дочки суду не надано, тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12 січня 2021 року, до припинення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання доньки аліменти саме у такому розмірі. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 908,00 грн. з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно ст.ст. 182, 185, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved