Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

14.06.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача Нововодолазького районного сектору ГУ ДМС у Харківській області «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», на обґрунтування якої позивач зазначив, що він має у власності житловий будинок за адресом: [ADDRESS] , в якому зареєстрована відповідач [PERSON] З 06.12.2018 року відповідач в домі не мешкає, грошей на його утримання не надає, комунальні послуги не сплачує. Він звертався із заявою до о/у СКП Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУНП в Харківській області про інформацію місця знаходження відповідача про що його проінформували, що на території України [PERSON] відсутня, вона виїхала до республіки Білорусь. У користуванні житловою площею відповідачу ніхто не перешкоджає, особистих речей відповідача в житловому будинку не має. Тому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку за вказаною адресою в зв`язку з відсутністю її понад 6 місяців без поважних причин. Зобов`язати Нововодолазький районний відділ громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Нововодолазького РВ ГУ МВС в Харківській області зняти відповідача з реєстрації за адресом: [ADDRESS] (а. с. 2 3). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 5755/19-вх від 20.08.2019 року, з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а. с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі Судової влади України), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надала (а. с. 45, 46 47, 50, 51 53, 54). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача Нововодолазького районного\~сектору ГУ\~ДМС у\~Харківській області у судове засідання теж не з`явився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав. Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у позивача свідчить його відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання позивачем та представником третьої особи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, згідно відповідно до договору купівлі продажу (бланк ВСТ № 844209), посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. 13.05.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за № 868, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресом: [ADDRESS] (а. с. 5). Як убачається з витягу з Державного реєстру правочинів № 2377236, наданого 13.05.2006 року о 10 годині 44 хвилини державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М., за параметрами запиту в Державному реєстрі правочинів знайдено номер правочину 1302941, договір купівлі продажу домоволодіння за адресом: [ADDRESS] , відчужувачем якого зазначено [PERSON] , набувачем [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10652779 від 17.05.2006 року, Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації проведено реєстрацію договору купівлі продажу домоволодіння за адресом: [ADDRESS] (бланк № ВСТ № 844209) від 13.05.2006 року, номер запису 315 в книзі 4, власником якого є [PERSON] (а. с. 6 зворот). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого станом на 12.01.2009 року Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа № 1646), власником домоволодіння за адресом: [ADDRESS] зазначено [PERSON] (а. с. 7 9). Відповідно до довідки начальника відділу ЦНАП Нововодолазької селищної ради від 04.06.2019 року, за адресом: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Як убачається з довідки про результати перевірки повідомлення [PERSON] , складеної о/у СКП Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області Кузнєцовою Т. Г. 17.01.2019 року, розглянувши матеріали ЖСО №80 від 08.01.2019 року за повідомленням [PERSON] , який повідомив, що його співмешканка [PERSON] , [INFO] , 06.12.2018 року близько 13 години пішла з дому та до теперішнього часу не повернулась. Під час перевірки було опитано співмешканця [PERSON] , який пояснив, що проживав разом зі своєю співмешканкою [PERSON] , але на теперішній час у нього з нею неприязні відносини оскільки у суді проходить розгляд справи за її заявою на розподіл спільного майна, у зв`язку з чим він її розшукує. Також було опитано сина [PERSON] - [PERSON] , який пояснив, що його мати перед [PERSON] поїхала до своєї сестри [PERSON] в Республіку Білорусь, де і знаходиться до цього часу. По телефонному зв`язку через «Вайбер», з мобільного телефону [PERSON] пояснила, що з нею все гаразд і що злочину щодо неї скоєно не було та надіслала своє фото та повідомила, що скоро повернеться до України. Будь якого психологічного чи фізичного впливу відносно нього не вчинялося. Враховуючи вище викладене, прийнято рішення про припинення подальшої перевірки (а. с. 11). Листом начальника Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області Глущенка А. В. від 26.01.2019 року [PERSON] повідомлено про те, що ними розглянуто його повідомлення від 08.01.2019 року, яке зареєстровано в ЖЕО № 80 від 08.01.2019 року. З метою з`ясування обставин, викладених в повідомленні, ними проводилась перевірка. На підставі зібраних матеріалів прийнято рішення про припинення подальшої перевірки, так як складу злочину передбаченого Кримінального кодексу України не встановлено, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження його колишньої співмешканки не можливо (а. с. 12). Як убачається з акту депутату округу № 6 Нововодолазької селищної ради Батрак Г. Б., складеного 08.06.2019 року за № 476 у присутності двох свідків, у домоволодінні за адресом: [ADDRESS] , зареєстрований та фактично проживає [PERSON] , [INFO] . Також у домоволодінні зареєстрована, але фактично не проживає [PERSON] . На даний час перебуває у Білорусії (а. с. 13). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конституції України та Житлового кодексу України. Так, з огляду на положення статті 47 Конституції України та статті 1 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло. У свою чергу, положеннями частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України закріплена гарантія кожного громадянина, відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як убачається з положень статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку /стаття 72 Житлового кодексу України/. Згідно до роз`яснень, наданих Верховним Судом України у пункті 10 своєї Постанови Пленуму Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України № 2 від 12 червня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням /стаття 71 Житлового кодексу України/, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності /перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо/ суд може продовжити пропущений строк. На підставі частини 2 статті 405\~Цивільного кодексу\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статей 319, 321 та 391\~Цивільного кодексу\~України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Як убачається зі статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, проаналізував всі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення його позову шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресом: [ADDRESS] . Одночасно із цим, вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо зобов`язання залученого до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача Нововодолазького районного сектору ГУ Державної міграційної служби у Харківській області - зняти відповідача [PERSON] з реєстрації за адресом: [ADDRESS] , суд вважає їх передчасними, а тому такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі: заяви\~особи або\~її представника,\~що подається\~до органу\~реєстрації; судового\~рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права власності\~на житлове\~приміщення або\~права користування\~житловим приміщенням,\~про виселення,\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою або\~оголошення її\~померлою; свідоцтва\~про смерть; паспорта\~або паспортного\~документа,\~що надійшов\~з органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~або документа\~про смерть,\~виданого компетентним\~органом іноземної\~держави,\~легалізованого в\~установленому порядку; інших\~документів,\~які свідчать\~про припинення: підстав\~для перебування\~на території\~України іноземців\~та осіб\~без громадянства; підстав\~для проживання\~або перебування\~особи у\~спеціалізованій соціальній\~установі,\~закладі соціального\~обслуговування та\~соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Постановою Верховного Суду України у справі № 6-57цс11 від 16.01.2012 року визначено, що вказаний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а положення\~статті 7 цього Закону\~застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для здійснення відповідних дій. Також за змістом частини 1 статті 2 та частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України захисту судом підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання є саме рішення суду, зокрема, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] в цій частині є передчасними та не можуть бути задоволенні, в тому числі і внаслідок того, що цивільним процесуальним законом не передбачено можливості покладення судом обов`язку виконати певних дій на особу, яка не є відповідачем у справі. Таким чином, у задоволенні вимог [PERSON] щодо зобов`язання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на боці відповідача Нововодолазького районного сектору ГУ Державної міграційної служби у Харківській області - зняти відповідача [PERSON] з реєстрації за адресом: [ADDRESS] , слід відмовити. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає відшкодування понесених ним і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial