Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

14.11.2018 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно якого прохав стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальному розмірі 27005,96 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надаються послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Письмовий договір між фактичними споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою та підприємством не укладався. Відсутність укладеного між сторонами договору не спростовує фактичного прийняття споживачем наданих до вказаної квартири послуг теплопостачання; споживачі не відмовлялись від отримання таких послуг у передбаченому законом порядку. У зв`язку із тим, що утворилась заборгованість з оплати послуг теплопостачання, позивач прохав в солідарному порядку стягнути заборгованість з відповідачів, які є фактичними споживачами, оскільки значились зареєстрованими за вказаною адресою. 04.12.2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов. Відповідач повністю заперечував проти позову, прохав застосувати вимоги ст. 257 ЦК України, що передбачають застосування судом строків позовної давності. Заяву про застосування судом строків позовної давності не обґрунтовано. Відповідач зазначав, що [PERSON] була прописана за вказаною адресою, однак фактично не проживала за вказаною адресою та фактично не отримувала послуги з теплопостачання, що надаються за вказаною адресою. Виписка з домової книги, що надана позивачем на підтвердження позовних вимог, видана на його ім`я, однак він такої довідки не замовляв та не отримував, а тому зазначає, що виписка з домової книги є фальсифікацією. Відповідач також вказував, що 10.01.2015 року шлюб між ним та відповідачем [PERSON] був розірваний, з якою він мав спільне проживання за адресою [ADDRESS] . В липні 2014 року він був знятий з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS] , а з 31.08.2017 року зареєстрований за іншою адресою [ADDRESS] . Тобто, відповідач зазначав, що фактично з 2014 року фактично не отримує послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Інші відповідачі у справі не подавали письмовий відзив на позов. 14.02.2019 року до суду від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшло уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач прохав суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] , інфляційні витрати та 3% річних у наступному порядку: 1. З [PERSON] заборгованість у сумі 1 142,94 грн., з яких: 1118,31 грн. - борг за послуги теплопостачання за період з 01.03.2015 по 19.10.2015 13,41 грн. - інфляційні витрати за період з 01.05.2015 р. по 01.11.2015 р. 11,22 грн. - 3% річних за період з 01.05.2015 р. по 01.11.2015 р. 2. В солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 25 413,00 грн., з яких: 21 547,22 грн. - борг за послуги теплопостачання за період з 20.10.2015 по 01.09.2018 р. 2 932,78 грн. - інфляційні витрати за період з 01.12.2015 по 01.09.2018 р. 933,00 грн. - 3% річних за період з 01.12.2015 по 01.09.2018 р. 3. Позовні вимоги до [PERSON] залишити без розгляду. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно відповідач [PERSON] був власником квартири за вказаною адресою з 16.02.2012 року на праві приватної власності. З 20.10.2015 року 1/2 вказаної квартири перейшла у спільну часткову власність [PERSON] на підставі договору дарування, та 1/2 [PERSON] на підставі договору про поділ спільного майна подружжя. За таких обставин, враховуючи період виникнення/припинення прав власності відповідачів на вказане житло, куди надаються послуги з теплопостачання, позивач прохав стягнути заборгованість. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Будь-яких письмових заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, на уточнену позовну заяву від відповідачів не надходило до суду. 25.02.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме: договір про поділ спільного майна подружжя від 20.10.2015 року, предметом якого є 1/2 частина квартири за адресою [ADDRESS] ; договір дарування від 20.10.2015 р., предметом якого є 1/2 частина квартири за адресою [ADDRESS] ; копія квитанції з оплати послуг теплопостачання за адресою [ADDRESS] у сумі 5 000,00 грн. від 28.09.2018 р. 08.07.2019 року до суду відповідачем [PERSON] долучено до матеріалів справи акт обстеження вузла обліку на базі лічильників холодної (гарячої води) № 06-07 від 07.05.2017 р., три свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а також оригінал квитанцій з оплати послуг теплопостачання за адресою [ADDRESS] : від 28.09.2018 р. - на суму 5 000,00 грн. (платник: [PERSON] ) від 05.07.2019 р. - на суму 933,00 грн. (платник: [PERSON] ) від 05.07.2019 р. - на суму 2 932,78 грн. (платник: [PERSON] ) від 27.05.2019 р. - на суму 6 882,05 грн. (платник: [PERSON] ) від 27.05.2019 р. - на суму 10 000,00 грн. (платник: [PERSON] ) 22.07.2019 року представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі по справі у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, неявка яких не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за адресою [ADDRESS] надаються послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; загальна опалювальна площа - 64,9 кв.м. Письмовий договір між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із фактичними споживачами послуг з теплопостачання за вказаною адресою не укладався. 27.06.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави було видано судовий наказ № 554/4360/18 2-н/554/314/2018 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS] , у загальній сумі 26 936,00 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, а також судові витрати. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2018 р. № 554/4360/18 2-с/554/29/2018 вищевказаний судовий наказ скасовано. Однак, заборгованість за послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] не була погашена боржниками, що і стало підставою звернення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду із вказаним позовом. Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються також Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов`язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов`язок покладається саме на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не звільняє споживача від обов`язку здійснювати оплату за фактично спожиті послуги. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору не спростовує фактичного прийняття споживачем (-чами) наданих до вказаної квартири послуг теплопостачання, вразі якщо споживачі не відмовлялись від отримання таких послуг у передбаченому законом порядку. Судом встановлено, що не заперечувалось відповідачем [PERSON] , що квартира за адресою [ADDRESS] , належала останньому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. 20.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про поділ спільного майна подружжя, відповідно до якого право спільної сумісної власності на вказану квартиру припинено; кожен із сторін набув право власності на Ѕ частку на вказану квартиру. 20.10.2015 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований) було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] безоплатно передав у власність сину - [PERSON] , а останній прийняв у власність дарунок Ѕ частку квартири за адресою [ADDRESS] . Таким чином, до моменту відчуження частки на вказану квартиру до 19.10.2015 року [PERSON] , як власник був споживачем послуг з теплопостачання, а тому вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення з нього заборгованості за період з 01.03.2015 р. по 19.10.2015 р. є обґрунтованими. Разом із тим, право приватної власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині вказаної квартири виникло з 20.10.2015 року, таким чином, як споживачі послуг з теплопостачання за вказаною адресою, вони є солідарно відповідальними за оплату заборгованості, що виникла за період з 20.10.2015 р. по 01.09.2018 р. Таким чином, позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за період з 20.10.2015 по 01.09.2018 р. є обґрунтованими. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розмір плати за надані послуги з теплопостачання становив: 1332,82 грн./Гкал протягом опалювального періоду - за послугу централізованого опалення; 73,61 грн./куб.м. - за послугу з централізованого постачання гарячої води. Наявність заборгованості за послуги теплопостачання за адресою [ADDRESS] підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 01.03.2015 р. по 19.10.2015 р. утворилась заборгованість по сплаті послуг теплопостачання за вказаною адресою у розмірі 1 118,31 грн. У зв`язку із заборгованістю за період з 01.05.2015 по 01.11.2015 р. інфляційні витрати становили - 13,41 грн., а 3% річних нараховано у розмірі - 11,22 грн. Всього сума боргу становить: 1 142,94 грн., які підлягали до сплати [PERSON] . За період з 20.10.2015 р. по 01.09.2018 р. розмір заборгованості по сплаті послуг теплопостачання за вказаною адресою становив 21 547,22 грн. У зв`язку із заборгованістю, за період з 01.05.2015 по 01.11.2015 р. інфляційні витрати становили - 13,41 грн., а 3% річних нараховано у розмірі - 11,22 грн. Всього сума боргу становить: 25 413,00 грн. З урахуванням квитанцій про сплату заборгованості, що надані відповідачем [PERSON] , судом встановлено наступне. По-перше, сплата заборгованості є дією, що свідчить про визнання особою свого боргу, та відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перериває перебіг позовної давності, а тому з моменту здійснення відповідачем оплати перебіг позовної давності починається заново. Підстав застосування позовної давності до правовідносин, що є предметом спору, судом не вбачається. Враховуючи часткові оплати та особу платника, що зазначена у квитанціях про здійснення оплати за послуги теплопостачання, судом встановлено, що оплачена [PERSON] сума у розмірі 5000,00 грн. покриває заборгованість, що пред`явлена до стягнення з нього у вказаній справі (1142,94 грн.), а тому провадження у справі відносно [PERSON] підлягає закриттю у порядку положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, за відсутністю предмету спору. Залишок після відрахування вищевказаних сум (5 000,00-1142,94 = 3 857,06 грн.) зарахований до заборгованості, що заявлена до стягнення з інших відповідачів. Загальна сума платежів, здійснених [PERSON] , згідно з наданими квитанціями, що не враховані позивачем у розрахунок заборгованості, становить 20 747,83 грн. (933,00грн.+2932,78 грн.+6882,05 грн.+10000,00 грн.) Таким чином, з урахуванням вищевказаних оплат, залишок заборгованості, що підлягає солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] становить 808,11 грн. (розрахунок: 25413,00 грн. - 20 747,83 грн. - 3 857,06 грн. = 808,11 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає солідарному стягненню на користь позивача сплачена останнім сума судового збору у розмірі 1762,00 грн. у повному обсязі, оскільки оплати здійснено вказаними відповідачами після звернення позивача до суду із даним позовом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial