Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

13 серпня 2020 року позивач звернувся з позовом до Малиновського районного суду м.Одеси, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 53 019, 23 гривень, та суму сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн. Свої вимоги мотивував тим, що між сторонами був укладений договір № 60046220088 від 20.03.2018 року про отримання товарів в системі «ПлатиПізніше», відповідно до якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Ноутбук ASUS X542UQ-DM024 (90NBOFD2-M00280)», встановленою вартістю 20 605,71 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором фінансового лізингу не виконав належним чином, заборгованість не погасив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Мирончук Н.В., яка ухвалою від 25 вересня 2020 року передала за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Одеси. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 23 жовтня 2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 26.10.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 20.03.2018 року між [PERSON] та ТОВ «НРП» був укладений договір № 60046220088, за умовами якого відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Ноутбук ASUS X542UQ-DM024 (90NBOFD2-M00280)», встановленою вартістю 20 605, 71 грн. Умовами пакету фінансування, визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладання Договору. Також судом встановлено, що згідно п.1.1., п.1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше № 20150403001 від 30.04.2015 року всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені ТОВ «НРП» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангрант Груп» в момент підписання Договору - 20.03.2018 року. Станом на 07 серпня 2020 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. За період дії договору відповідачем було сплачено: 20.03.2018 року - 2142,00 грн - платіж при отриманні товару; 27.09.2019 року - 1945,00 грн., 31.10.2018 року 3890,00 грн. Положеннями п. 12.1. Договору визначено, що Сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинни; законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК Україна підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та іни правочини. Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 6 та ст. 62 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента т визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших акті цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності т справедливості. При цьому, стаття 629 ЦК України встановлює, що договір обов`язковим для виконання сторонами. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає аб зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користуванн майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним бе попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майне спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно д встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), н певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізинг застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахування] особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконувати: належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, іни актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимо відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичаї суаівляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. Згідно ст. 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі, а також не позбавляє кредитора права відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконана зобов`язання. Виходячи з вищевикладених положень чинного законодавства України: положеннями п. 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше (десяти) календарних днів, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу; неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. Договору, у разі прострочення Відповідачем сплати платежів на строк більше ЗО (тридцяти календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою Позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5 Договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, Відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє Відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за Договором. Згідно розрахунку суми заборгованості, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором на день подання позовної заяви, виникла заборгованість у розмірі 53 019, 23 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару - 16 761,09 грн., сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 договору -36258,14 грн. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангрант Груп»» про стягнення боргу за договором підлягають задоволенню Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. При ухваленні рішення суд звертає увагу, що відповідач у судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував, у зв`язку з чим суд з урахуванням дизпозитивності розглядає справу за наявними в ній доказами. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд-

Outcome: approved