Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

13.11.2018 позивачі звернулись до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.2011 позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. У 2012 році у даній квартирі зареєстрована відповідач. Однак за вказаною адресою [PERSON] ніколи не проживала, участі у веденні спільного домашнього господарства та в оплаті платежів по утриманню квартири не приймала. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі на період її відсутності між сторонами не існує. Позивачі вважають, що реєстрація відповідача у належній їм квартирі порушує їх право власності, гарантоване їм ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких підстав відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивачі просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування належною їм на праві власності квартирою. Ухвалою суду від 20.11.2018 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 18.12.2018. Позивачі у судове засідання не зявились, подали до суду заяви, в яких позов підтримують повністю, просять його задовольнити, не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання відповідач не зявилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.2011 серії САЕ № 469244, реєстровий номер 8001 (а.с. 7). Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 209211 [PERSON] та [PERSON] 17.02.2018 зареєстрували шлюб і після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 20). У належній позивачам квартирі зареєстрована [PERSON]. Вказане підтверджується довідкою відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 11470 від 13.11.2018 (а.с. 8). Однак у належній позивачам квартирі відповідач ніколи не проживала, участі у веденні спільного домашнього господарства та в оплаті платежів по утриманню квартири не приймала. Суд також не встановив наявності іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачем житлом, що належить позивачам. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи\~положення\~статті 391 ЦК\~України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.\~Згідно положень статей 391,\~396 ЦК\~України\~позов про усунення порушень права, не\~пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно з ч. 3 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Зважаючи на\~те,\~що\~квартира №\~11\~у будинку\~№ 311\~по проспекту Незалежності у м. Могилеві-Подільському Вінницької області належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і право власності позивачів порушено ухиленням відповідача від добровільного зняття з реєстрації у вказаній квартирі та неможливістю позивачів в повній мірі реалізувати право власності на належне їм нерухоме майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved