overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

13 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 вересня 2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З січня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

13 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 05 вересня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

13 листопада 2017 року представник позивачки звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоровя і розвиток дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Представник позивачки в ході судового розгляду наполягає на свої позовних вимогах. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (код 33001095551), який мешкає за адресою: [ADDRESS], не працює, є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою [PERSON] Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Під час розгляду справи з боку відповідача не надано відповідно до ст. 77,78 ЦПК України належних та допустимих доказів його матеріального та сімейного положення як платника аліментів. Відповідно до ст.ст.182,184 СК України та враховуючи стан здоровя та матеріальне становище позивача та відповідача, отримувача аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 3000 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням письмової заяви від 11 березня 2019 року, просить встановити факт його проживання з відповідачем однією сімєю як жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою в період з листопада 2006 року по 14 грудня 2007 року. Позов обґрунтовано тим, що з листопада 2006 року позивач та відповідач почали проживати разом однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обовязки подружжя. 14 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1023. На даний час між сторонами виник майновий спір, який можливо вирішити лише встановивши факт їх проживання однією сімєю, як чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, в період з листопада 2006 року по 14 грудня 2007 року. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги щодо встановлення факту проживання однією сімєю, підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилась, позовні вимоги щодо встановлення факту проживання однією сімєю визнала. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.14). До укладення шлюбу, сторони з листопада 2006 року проживали однією сімєю. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. У відповідності до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 березня 1993 року сторони перебувають у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Представник відповідача [PERSON] подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1993 року, неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №42. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 12 березня 2005 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час однією сім?єю сторони не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Судові витрати просить покласти на нього. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 березня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №42. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно /а.с. 3/. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. [PERSON] та [PERSON] на даний час однією сім?єю не проживають. Шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї неможливо. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №336. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 25.12.2015 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З травня-червня 2018 року сторони разом не проживають. На даний час шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище отримане під час реєстрації шлюбу, тобто «Бацманова». Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 25 грудня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом 336. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Бацманов» та «Бацманова» відповідно /а.с. 8/. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. [PERSON] та [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~відповідач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в підготовче судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з'явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 листопада 2017 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою квартального комітету №16 від 01 листопада 2018 року №119362. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 22 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 415. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 2018 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 415. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 415. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

13 листопада 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулися до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 02 вересня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1366. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

13 листопада 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення у справі № 641/890/18, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені; виконавчий напис від 11.10.2016 № 4507, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 15746,11 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про ухвалення у справі додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем. У судове засідання учасники процесу не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд, оглянувши матеріали справи, доходить наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Так, разом із позовною заявою позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу було надано акт з детальним описом наданої правничої допомоги та оригінал квитанції про сплату коштів в розмірі 4000,00 грн. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки питання про розподіл судових витрат при ухвалення судового рішення було вирішено не в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved