Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

12 вересня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась позивач [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог йдеться про те, що з 23 грудня 2016 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, який на її думку був викликаний виходом із ладу встановленого їй у 2011 році кардіостимулятора ЕКС-511 виробництва ТОВ «Боіточмаш» (Російська Федерація). 27 грудня 2016 року лікарем - хірургом Бровко О.В. Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради позивачеві було проведено хірургічну операцію та було встановлено новий кардіостимулятор ЕКС-552-SSI виробництва ТОВ «Боіточмаш» (Російська Федерація). Даний кардіостимулятор було придбано сином [PERSON] [PERSON] у фізичної особи-підприємця [PERSON] . Станом на час проведення хірургічної операції термін дії свідоцтва про державну реєстрацію вказаного кардіостимулятора ЕКС-552С-SSI від 25.06.2010 р. №9458/2010 сплинув. У зв`язку з цим позивач вважає, що їй було продано товар неналежної якості, який згодом було їй імплантовано у порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики. На підставі зазначеного позивача просить розірвати договір купівлі-продажу електрокардіостимулятора ЕКС-552С-SSI, укладений 27 грудня 2016 р., стягнути з відповідача фізичного підприємця [PERSON] вартість вказаного кардіостимулятора у розмірі 29000,00 грн., відшкодування моральної шкоди, завданої недоліками проданого товару у розмірі 50000,00 грн., та стягнути з КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради відшкодування моральної шкоди, завданої встановленням несертифікованого кардіостимулятора у розмірі 50000,00 грн. Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні неодноразово відкладалось та оголошувались перерви. 28 листопада 2029 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд постановив закрити підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду на 27 грудня 2019 року о 10 годинні 00 хвилин. Справа у судових засіданнях розглядалась неодноразово. Представник позивача [PERSON] адвокат Станіславчук І.М. в судове засідання з`явилась та надала пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримала, послалась на обставини, що зазначенні в позовній заяві. Представники відповідачів КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» та фізичної особи-підприємця [PERSON] також з`явились до судового засідання, надали пояснення, в яких заперечували проти задоволення позовних вимог. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР у період з 23 грудня 2016 року по 04 січня 2017 року з приводу запаморочень, втрати свідомості та слабкості. 27 грудня 2016 року [PERSON] лікарем-хірургом КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР, [PERSON] , проведено хірургічну операцію та імплантовано електрокардіостимулятор ЕКС-552С-SSI № [NUMBER] виробництва ТОВ «Біоточмаш» Російська Федерація. Вказаний електрокардіостимулятор для його імплантації було придбано сином позивача [PERSON] у фізичної особи-підприємця [PERSON] , що підтверджується видатковою накладною №3 від 27 грудня 2016 р., а також підтверджено допитаним особисто [PERSON] . Вартість приладу склала на момент придбання 29000,00 гривень, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру від 27 грудня 2016 року. Відповідно до наданого листа Держлікслужби №5323-001.2/005.0/17-19 від 16.07.2019 р. Держлікслужба до 01.07.2015 року здійснювала ведення Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Згідно з викладеною у вказаному листі інформацією строк дії свідоцтва про державну реєстрацію від 25.06.2010 р. №9458/2010 на медичні вироби «Електрокардіостимулятори, що імплантуються, мультипрограмовані, телеметричні» виробництва ТОВ «Біоточмаш» (Російська Федерація) вичерпаний 25.06.2015 р. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення, використання продукції, яка реалізується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Споживачі також мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок недоліків продукції. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Дана норма Закону України «Про захист прав споживачів» кореспондується із нормами статей 673 та 675 ЦК України. Згідно з частинами першою та другою\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої\~статті 201 ЦК України\~особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене\~Конституцією\~та законами України. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Під час судового засідання представник позивача, адвокат Станіславчук І. М., а також допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] надали пояснення, що претензії позивача щодо якості товару полягають саме у тому, що даний товар на момент продажу не був зареєстрований у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у зв`язку із закінченням терміну дії відповідного свідоцтва. Інших претензій щодо якості придбаного товару, електрокардіостимулятора ЕКС-552С-SSI №10344 виробництва ТОВ «Біоточмаш», зазначено не було. Крім того, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що з моменту імплантації вищевказаного кардіостимулятора 27.12.2016 року до моменту звернення до суду та під час розгляду справи, позивач по справі [PERSON] , його мати, не зверталась до медичних установ чи ін. зі скаргами на погане самопочуття, що могло б бути пов`язане із неналежною роботою вказаного кардіостимулятора. В період дії гарантійних зобов`язань, який відповідно до паспорту на прилад, складає 3 роки з дати імплантації кардіостимулятора, але не більше, аніж 4 роки з дати його виготовлення, позивач не мала претензій чи скарг щодо його неналежної роботи чи ін. Представник відповідача, КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2», адвокат Антоненко В. А., також пояснив суду, що відповідно до інформації, що наявна у лікарні, жодних скарг з боку [PERSON] на погане самопочуття чи ін. неналежну роботу електрокардіостимулятора ЕКС-552С-SSI до лікарні не надходило. Крім того, кардіостимулятори даного виробника та моделі лікарнею використовувались доволі часто і з боку пацієнтів лікарня не мала жодних претензій. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Практичне застосування даної норми ЦК України висвітлено у постанові ВСУ від 18 вересня 2013 р. провадження №6-75цс13, в якій, зокрема, зазначено, що суд оцінює істотність порушення договору використовуючи термін «значна міра», яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала намір отримати при укладенні договору. Вказане, на думку суду, свідчить про те, що імплантований позивачці [PERSON] електрокардіостимулятор ЕКС-552С-SSI № [NUMBER] виробництва ТОВ «Біоточмаш» є таким, що відповідає критеріям товару належної якості. В даному випадку суд зважає на викладені обставини щодо нормальної безпроблемної роботи імплантованого електрокардіостимулятора ЕКС-552С-SSI як такі, що свідчать про отримання стороною покупця належного результату, який він бажав при придбанні вказаного товару. Крім того, допитаний у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] надав суду пояснення щодо того, що спірний договір купівлі - продажу електрокардіостимулятора ЕКС-552С-SSI був з продавцем укладений саме ним, а не позивачем по справі, про що свідчить його підпис на видатковій накладній №3 від 27.12.2016 р., що свідчить про те, що вимоги щодо розірвання вказаного договору купівлі-продажу та вимоги про стягнення моральної шкоди з причин продажу товару неналежної якості заявлені неналежним позивачем т. я. позивач [PERSON] не є покупцем за вказаним договором. Судом в судовому засіданні встановлено, що представник КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР в судовому засіданні заперечував факт притягнення лікаря [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за фактом встановлення електрокардіостимулятора позивачу та зазначив, що в листі за №224/1 від 03.02.2017 року є описку, в части того, що лікаря хірурга кабінету РВХ [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вимоги позивача [PERSON] про стягнення відшкодування моральної шкоди з КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» у розмірі 50000,00 грн. суд вважає необґрунтованими т. я. ані у тексті позовної заяви чи ін. матеріалів справи, ані під час надання відповідних пояснень, представником позивача [PERSON] суду не було надано належних обґрунтувань як факту спричинення моральної шкоди, так і підстав для задоволення вказаних вимог. Позивачем не обґрунтовано в даній частині вимог, оскільки не визначено в чому саме полягають порушення її прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2». Посилання позивача у позовній заяві на факт притягнення лікаря КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» [PERSON] до дисциплінарної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Так само позивачем не було доведено, що даний факт притягнення лікаря [PERSON] до відповідальності, якщо він дійсно мав місце, безпосередньо пов`язаний із порушенням прав позивача та/або із завданням їй моральної шкоди. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору купівлі продажу електрокардіостимулятора, стягнення суми грошових коштів в розмірі 29000 гривень та стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки позивач [PERSON] не була стороною договору купівлі продажу електрокардіостимулятора, що підтверджується доказами, в тому числі поясненнями свідка [PERSON] та право на отримання за розірваним судом правочином та стягнення моральної шкоди за розірваним судом правочином мають сторона правочину. Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради моральної шкоди в сумі 50000 гривень не підлягають задоволенню, оскільки позивач належними та допустимими доказами не довела протиправність, неправомірність дій та бездіяльність працівників та посадових осіб КомунальнОГО підприємствА «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради під час проходження лікування та проведення операційного втручання. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed