overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

12 серпня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом винесено рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] грошові кошти в сумі 296\~738 (двісті девяносто шість тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 13 (тринадцять) коп., а також судовий збір у розмірі 1 945 (одна тисяча девятсот сорок пять) грн. 41 (сорок одна) коп. На виконання ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 07 вересня 2015 року судухвалює додаткове рішення. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, а тому суд у відповідності до змісту ч.3 ст.220 ЦПК України ухвалює додаткове рішення за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] грошові кошти в сумі 296\~738 (двісті девяносто шість тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 13 (тринадцять) коп., а також судовий збір у розмірі 1 945 (одна тисяча девятсот сорок пять) грн. 41 (сорок одна) коп. Як вбачається із ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 07 вересня 2015 року, судом при ухваленні рішення не було вирішено питання достягнення судового збору в повному обсязі з відповідача. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається зі позовної заяви, [PERSON] звернувся до суду із позовом, що має майновий характер. Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції до 01 вересня 2015 року) ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. На день винесення судом рішення, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1% ціни позову, але не менше 243,60 грн. та не більше 3654 грн. При ухваленні рішення судом з [PERSON] в користь [PERSON] було стягнуто грошові кошти в сумі 296\~738,13 грн., а також судовий збір в розмірі 1\~945,41 грн. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сума недоплаченого судового збору, що підлягає до стягнення з [PERSON] в користь держави, повинна складати 1\~021,97 грн. За вказаних обставин, суд вважає за доцільне постановити додаткове рішення до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року, яким додатково стягнути з [PERSON] в користь держави судовий збір в розмірі 1 021,97 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Незалежності, буд. 282 у смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26 жовтня 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, збудований 1974 року, розташований по вул. Незалежності, буд. 282 у смт. Шацьк Шацького району Волинської області, що підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Шацького району. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 27.12.2007 року в.о. державного нотаріуса [PERSON] держнотконтори Волинської області, яким усе своє майно заповіла синові [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано. Позивач [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину, так як проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті. Спадкоємців обовязкової частки не встановлено. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд визнати його право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно; визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 06 квітня 1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ужиловська) [PERSON] (а.с. 7). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, має мінливий дохід, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, з усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.07.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1553. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], 07.12.2011р.н. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши взаємини подружжя, наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1553 (а.с.5). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], 07.12.2011р.н. (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 03 вересня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, чоловік зловживає спиртними напоями, також застосовує фізичне насильство, у присутності сина вчиняє дебоші, висловлюється образливими та нецензурними словами. Така поведінка негативно впливає на стан здоровя сина та його виховання. Вважає розлучення єдиним виходом для сторін побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сімю їхньої дитини. Вважає примирення та збереження сімї неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила шлюб з [PERSON] розірвати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] предявлений позов не визнав. Просив суд шлюб з позивачем не розривати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 34, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ГЮ № 065628, виданого 03 вересня 2011 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії І-ГЮ № 182556, виданого повторно 17 січня 2013 року (а.с.6). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу через нестерпну поведінку відповідача та вчиненні відносно неї насильства в сімї. Судом встановлено, що 31 березня 2016 року та повторно 12 серпня 2016 року, Зарічненським районним судом Рівненської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

12 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 15 листопада 2003 року у виконкомі Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №14. Від даного шлюбу народилось троє дітей: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 15 листопада 2003 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчим комітетом Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №14 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6), доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітні діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

12 серпня 2016 року до Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла заява [PERSON], в якій він просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його сестрою [PERSON], яка померла [INFO] р. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що згідно з свідоцтвом про його народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] Однак, у свідоцтві про народження його рідної сестри батьками помилково вказано батька [PERSON], мати [PERSON]. Через наяві розбіжності він не може оформити спадкових прав після смерті сестри, тому змушений звернутись до суду за встановленням факту родинних відносин. В судове засідання заявник не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області в судове засідання не прибув, однак надав суду листа, в якому просить справу розглянути в його відсутність. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 19.08.1955 р., [INFO] р. народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно з скороченим витягом свідоцтва про народження № 17/1936, [INFO] р. в с. Батятичі народилась [PERSON], її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видно, що [INFO] р. померла [PERSON] (а.с.8). Таким чином, має місце розбіжність імен та прізвищ , які зазначено в свідоцтвах про народження заявника [PERSON]та померлої [PERSON].у записах про їх батьків Однак, із представлених суду доказів судом беззаперечно встановлено, щозаявник [PERSON] є рідним братом померлої [PERSON] та в силу положень ст. 1262 ЦК України він належить до її спадкоємців другої черги за законом . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин. При цьому, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Враховуючи, що факт встановлення родинних відносин між заявником та його померлою сестрою доводиться матеріалами справи, а встановлення такого факту є необхідним заявнику для оформлення спадкових прав, то суд дійшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

12 серпня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду позивач звернулась з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 січня 2001 року, що був зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 4. Від даного шлюбу в них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Зазначає, що з відповідачем шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, встановлено, що сторони одружені з 03 січня 2001 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 4. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 року. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved