Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

14 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна (коштів) з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка згідно із заповітом все своє майно заповіла позивачу та його сестрі - відповідачу [PERSON], в рівних частках кожному. У зв'язку з цим, сторони успадкувати по 0,0200 га земельної ділянки, по [ADDRESS]; та позивач успадкував ? домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В подальшому сторони вирішили продати домоволодіння в цілому та поділити кошти від продажу. У зв'язку з цим позивач знявся з реєстрації за адресою [ADDRESS] та надав відповідачу довіреність на право продажу його частини вказаного домоволодіння. У вересні 2013 року за договором купівлі-продажу домоволодіння та земельна ділянка були придбані громадянкою [PERSON] за сумою, еквівалентною 35 000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США. У зв'язку з наведеним позивач просив суд витребувати із незаконного володіння [PERSON] на його користь кошти розмірі 157 010 грн. 30 коп.; стягнути із [PERSON] на його користь інфляційне збільшення заборгованості в сумі 1 733 грн. 09 коп. за користування належними йому коштами та 2 090 грн. 60 коп. - 3 % річних від простроченої суми, а всього 160 833,99 грн. 04.07.2014 року позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд додатково стягнути з відповідача 43 136 грн. 59 коп. у зв'язку зі зміною курсу долара США по відношенню до національної валюти України та збільшенням строку користування відповідачем його коштами. 11.09.2014 року позивач зменшив розмір позовних вимог, вказавши, що 27.08.2013 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку із віднесеними до нього господарськими будівлями [ADDRESS], за умовами якого відповідач яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності передала у власність [PERSON] житловий будинок із віднесеними до нього господарськими будівлями загальною площею 33,6 кв.м. Даний договір купівлі продажу житлового будинку вчинений за 50 999 грн. 00 коп. Таким чином, позивачу, житловий будинок якого був проданий (Договір про поділ нерухомого майна в натурі, посвідчений 10.10.2008 за № 3528) належить 50 999 грн. 00 коп. 27.08.2013 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована по [ADDRESS], який відповідач уклала за себе особисто та від імені [PERSON] на підставі довіреності. Даний договір купівлі-продажу земельної ділянки вчинений за 32 648 грн. 00 коп. Таким чином, позивачу, який був співвласником предмету купівлі-продажу (1/2 частина земельної ділянки) належить 16 324 грн. 00 коп. - половина її вартості. Всього [PERSON] безпідставно заволоділа коштами від продажу нерухомого майна, належному [PERSON] на праві приватної власності, у розмірі 67 323 грн. 00 коп. Окрім того, [PERSON] зобов'язана сплатити [PERSON] суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (9 021 грн. 34 коп.) а також 3 % річних (2 075 грн. 03 коп.) від простроченої суми. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] та його користь 67 323 грн. 00 коп. - незаконно привласнені грошові кошти від продажу належних йому на праві приватної власності житлового будинку із віднесеними до нього господарськими будівлями загальною площею 33,6 кв.м та земельної ділянки площею 0,0200 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS]; 9 021 грн. 34 коп. - інфляційних втрат у зв'язку із простроченням повернення незаконно привласнених грошових коштів; 2 075 грн. 03 коп. - 3 % річних; а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача зменшенні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вказавши, що відповідач повністю розрахувалась з позивачем. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON]. Згідно із заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори 14.09.2001 року та зареєстрований в реєстрі за № 1-1838, все своє майно вона заповіла позивачу та його сестрі відповідачу [PERSON], в рівних частках кожному. Вступивши у права спадкоємця позивач отримав свідоцтво про право на спадщину від 12.04.2006 року ВСР № 914361, посвідчене державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. На підставі зазначеного свідоцтва Хмельницьким бюро технічної інвентаризації за позивачем зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. 10.10.2008 року між сторонами було укладено Договір про поділ нерухомого майна в натурі, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 3358, згідно якого у власність позивача перейшов житловий будинок з віднесеними до нього господарськими будівлями по [ADDRESS]. 02.06.2009 року між сторонами було укладено договір ВМЕ № 456733 про поділ нерухомого майна в натурі. Відповідно до умов зазначеного договору у власність відповідача перейшло в результаті поділу нерухомого майна 1/2 частка земельної ділянки, а саме: 0,0200 га по [ADDRESS] в межах відповідно до висновку спеціаліста про розподіл земельної ділянки. За умовами договору у власність позивача теж перейшла 1/2 частка земельної ділянки по [ADDRESS], а саме: 0,0200 га. З моменту укладення цього договору спільна часткова власність на земельну ділянку [ADDRESS] припинилася. В подальшому сторони вирішили продати домоволодіння в цілому та поділити кошти від продажу в рівних частинах. У зв'язку з цим позивач знявся з реєстрації за адресою [ADDRESS] та надав відповідачу довіреність на право продажу вказаного домоволодіння, посвідчену 05.01.2012 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] за № 7 27.08.2013 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку із віднесеними до нього господарськими будівлями під [ADDRESS]. За умовами вказаного договору купівлі-продажу відповідач яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності, передала у власність [PERSON] житловий будинок із віднесеними до нього господарськими будівлями загальною площею 33,6 кв.м. Даний договір купівлі продажу житлового будинку вчинений за 50 999 грн. 00 коп. 27.08.2013 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки відповідач уклала за себе особисто та від імені [PERSON] на підставі довіреності. Даний договір купівлі-продажу земельної ділянки вчинений за 32 648 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оскільки власником домоволодіння та 0,0200 га земельної ділянки був [PERSON], то розрахунок за них повинен отримати саме він. Частина 1 ст. 692 ЦК України регламентує, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Кошти за будинок та земельну ділянку були передані відповідачу покупцем до підписання договорів. Таким чином, позивачу, житловий будинок якого був проданий (Договір про поділ нерухомого майна в натурі, посвідчений 10.10.2008 за № 3528) належить 50 999 грн. 00 коп.; 16 324 грн. 00 коп. - половина вартості земельної ділянки, площею 0,0400 га по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] не надала суду жодного доказу понесення нею витрат, пов'язаних з продажем будинку та земельної ділянки. В силу ст. 60 ЦПЖ України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПЖ України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стаття 10 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадав, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки. На підставі ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідач, діючи на підставі довіреності від імені позивача, отримала грошові кошти за продане належне позивачу майно, які [PERSON] повинна була передати позивачеві, проте доказів передачі коштів останньою суду не надано. Всього [PERSON] безпідставно заволоділа коштами від продажу нерухомого майна, належного [PERSON] на праві приватної власності, у розмірі 67 323 грн. 00 коп. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тому [PERSON] зобов'язана сплатити [PERSON] суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Розрахунок розміру інфляційне збільшення заборгованості за період з 01.09.2013 року до 01.09.2014 року: вересень 2013 - 100,0 = 0,00; жовтень 2013 - 100,4 % - 0,4 % х 67 323 грн. = 269,30 грн.; листопад 2013 - 100,2 % - 0,2 % х 67 323 грн. = 134,65 грн.; грудень 2013 - 100,5 % - 0,5 % х 67 323 грн. = 336,63 грн.; січень 2014 - 100,2 % - 0,2 % х 67 323 грн. = 134,65 грн.; лютий 2014 - 100,6 % - 0,6 % х 67 323 грн. = 403,94 грн.; березень 2014 - 102,2 % - 2,2 % х 67 323 грн. = 1 481,11 грн.; квітень 2014-103,3 % - 3,3 % х 67 323 грн. = 2 221,66 грн.; травень 2014 - 103,8 % - 3,8 % х 67 323 грн. = 2 558,28 грн.; червень2014 - 101,0 % - 1,0 % х 67 323 грн. = 673,23 грн.; липень 2014 - 100,4 % - 0,4 % х 67 323 грн. = 269,30 грн.; серпень 2014 - 100,8 % - 0,8 % х 67 323 грн. = 538,59 грн. Всього - 9 021 грн. 34 коп. Розрахунок 3 % річних: розмір заборгованості - 67 323,00 грн. / 365 / 100 х 3 х 375 (кількість днів прострочення) = 2 075 грн. 03 коп. В загальному, сума коштів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 67 323,00 грн. + 9 021,34 грн. + 2 075,03 грн. = 78 419 грн. 37 коп. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 1 608 грн. 40 коп., тому ці витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved