Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

13.03.2019 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся комунальний заклад охорони здоров?я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Словянська» із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її згоди, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] була госпіталізована 12 березня 2019 року о 14-00 год. до КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Словянська». Направлення на госпіталізацію було видане у диспансерному відділенні лікарем-психіатром [PERSON] Підставою для висновку про необхідну госпіталізацію є відомості про поведінку [PERSON], отримані від завідуючої ВСП КЗОЗ «Обласний протитуберкульозний диспансер м.Бахмут», дільничного лікаря психіатра [PERSON] та тітки хворої [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем психіатром [PERSON]\~ в приймальному відділенні КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Словянська» 12.03.2019 р., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м.Словянська», які підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON], прийшовши до висновку, що її обстеження і лікування можливо тільки в умовах стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у звязку з її відмовою від госпіталізації та неможливістю надати таку згоду за психічним станом. Заявник просить суд ухвалити рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на госпіталізації [PERSON] Додатково зазначив, що [PERSON] за своїм психічним станом потребує госпіталізації до психіатричного закладу. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] пояснив, що під час огляду хворої у останньої була виявлена наявність психічних розладів, в силу яких вона вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих. Особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти госпіталізації. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Прокурор Страшненко О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 176/1 від 13.03.2019 року у [PERSON] виявлені наступні психічні розлади: контакту доступна, орієнтована, мислення резонерське, інтелект знижений, висловлює маячні ідеї щодо того, що з нею відбувається, висловлює суїцидальні думки, болісно реагує на слова і дії оточуючих. Приступати до курсового лікування відмовляється, критики до свого стану не має. Стала агресивна по відношенню до родичів, відмовляється від прийому їжі, потребує невідкладного фізіатричного обстеження. У зв?язку із наявністю у [PERSON] важкого психічного розладу у виді параноїчної шизофренії, неприривна течія, параноїдний синдром (супутній діагноз: залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень), вона вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих. З направлення на госпіталізацію вбачається, що [PERSON] хворіє на психічні розлади, є інвалідом 3 групи. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» дія вказаного Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства , які перебувають в Україні. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, а саме справа «Акопян проти України» від 05.06.2014 року, в якій Європейській суд з прав людини дійшов висновку про те, що невиправдане поміщення особи у психіатричний заклад стало можливими внаслідок відсутності справедливих та належних превентивних засобів захисту, які могли б забезпечити їй адекватний юридичний захист від свавілля. Ні в якому разі не можна допустити, щоб тримання особи у психіатричній лікарні супроводжувалося примусовим лікуванням, завдано їй тяжких страждань та шкоди приватному і сімейному життю, а також позбавляло її можливості ефективно оскаржити своє примусове лікування. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не було встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. В даному випадку в судовому засіданні було з достовірністю встановлено, що [PERSON] потребує психіатричної допомоги в умовах стаціонару, а тому заява підлягає задоволенню. У відповідності до положення ч.1 ст.342 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved