Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] про розірвання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 15 травня 2013 року між нею, [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір про надання послуг № FK-513, за яким фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язався виготовити та встановити їй металопластикове вікно. Позивач зазначив, що 15 травня 2013 року між нею, та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого, Банк надав їй кредит в сумі 6 621,00 грн. на придбання товарів та послуг (метало пластикових вікон). Згідно до умов зазначеного кредитного договору Банк перерахував на рахунок фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в сумі 5 959,00 грн. за металопластикове вікно. Позивач зазначив, що фізичну особу-підприємця [PERSON] ніколи не бачила, ніяких договорів з ним не укладала. У відповідності до умов договору про надання послуг, фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язався виготовити та встановити металопластикове вікно в строк 20 робочих днів з дня укладення договору, але, до теперішнього часу вікно не виготовлено та не встановлене. Позивач зазначив, що у відповідності до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Також, у відповідності до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно до вимог ч.3 ст. 651 ЦК України, якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Позивач зазначив, що в зв'язку з істотним порушенням умов договору фізичною особою-підприємцем [PERSON], а саме, не виготовлення товару, є підставою для розірвання договору про надання послуг. Позивач зазначив, що згідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів вирішується судом, при задоволенні вимог позивача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди). Позивач зазначив, що в зв'язку з невиконанням фізичною особою-підприємцем [PERSON] умов договору, вона пережила душевні страждання, вимушена повертати кредит Банку, моральну шкоду оцінює у 5 000 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -розірвати договір про надання послуг № FK-513, укладений 15 травня 2013 року між нею, [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; -стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь 5 959,00 грн.; -стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця [PERSON] та фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь на відшкодування завданої моральної шкоди 5 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі фізична особа-підприємець [PERSON], фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, докази, надані позивачем, приходить до наступного. У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 15 травня 2013 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір про надання послуг № FK-513, за яким фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язався виготовити та встановити їй металопластикове вікно. У відповідності до умов договору, фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язався виготовити та встановити металопластикове вікно в строк 20 робочих днів з дня укладення договору Судом встановлено, що 15 травня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 6 621,00 грн. на придбання товарів та послуг (метало пластикових вікон). Згідно до умов зазначеного кредитного договору Банк перерахував на рахунок фізичної особи-підприємця [PERSON] грошові кошти в сумі 5 959,00 грн. за металопластикове вікно. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] не укладалося жодного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до умов договору, фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язався виготовити та встановити металопластикове вікно в строк 20 робочих днів з дня укладення договору Судом встановлено, що на порушення умов договору договір про надання послуг № FK-513, фізична-особа підприємець [PERSON] не виготовив та не встановив позивачу металопластикове вікно. Згідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. На підставі ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однією із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки фізична особа-підприємець [PERSON] допустив істотні порушення умов договору, а саме, не виготовив та не встановив позивачу металопластикове вікно, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. . Як зазначалося вище, грошові кошти за договором про надання послуг були отримані фізичною особою-підприємцем [PERSON], з яким договір не був укладений. У відповідності до ст. 1212 ЦК України, 1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки грошові кошти були отримані фізичною особою-підприємцем [PERSON] безпідставно, вони підлягають поверненню на користь позивача і вимоги в зазначеній частині також підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо відшкодування завданої моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів вирішується судом, при задоволенні вимог позивача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової шкоди). У відповідності п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. На підставі п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Суд приходить до переконання, що діями фізичної особи-підприємця [PERSON], який допустив істотні порушення умов договору, позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи обставини справи, вимоги розумності і справедливості, суд приходить о переконання, що позовні вимоги в зазначеній частині підлягають частковому задоволенню, на суму 300 грн., та зазначена сума моральної шкоди повинна бути стягнута саме з фізичної особи-підприємця [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial