Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

14 січня 2019 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 30.06.2006 року у розмірі 9813,23 дол. США, що за курсом 27,68 відповідно службового розпорядження НБУ від 131.12.2018 складає 271630,21 грн., стягнути судові витрати у розмірі 4074.45 грн., обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 30.03.2006 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.12.2018 у сумі 11875,86 дол. США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 21.09.2007 з відповідача на користь позивача, яка складала 2547,14 дол. США, з яких: 1957,98 дол. США - заборгованість за кредитом; 589,16 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, різниця становить: 9328,73 дол. США. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 9328,73 дол. США, яка складається з наступного: 9328,73 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 18,06 дол. США - штраф (фіксована частина), 466,44 дол. США - штраф (процентна складова). У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі із викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у спрощеному порядку без виклику сторін, за наявними матеріалами справи; у позовній заяві не заперечував у разі неявки представника Банку проти розгляду справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 30.03.2006, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 21,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судовим наказом Київського районного суду м. Харкова від 21.09.2007 з відповідача на користь позивача, яка складала 2547,14 дол. США, з яких: 1957,98 дол. США - заборгованість за кредитом; 589,16 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, різниця становить: 9328,73 дол. США. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 9328,73 дол. США, яка складається з наступного: 9328,73 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 18,06 дол. США - штраф (фіксована частина), 466,44 дол. США - штраф (процентна складова). / а.с. 13/ Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, на підставі ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, Банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів та звернувся до суду із вимогою про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором у наказному провадженні, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладенній у постанові від 07.11.2018 по справі № 675/26/17. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги належним чином необґрунтовані та задоволенню не підлягають . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed