Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

14 липня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Полонської міської ради обєднаної територіальної громади (далі [PERSON]), в якому вказує, що 24 жовтня 2007 року помер її брат [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими спорудами, які спадкодавець, в свою чергу, успадкував після смерті своєї матері [PERSON] Господарство, в якому проживав [PERSON] і володів ним, станом на 15 квітня 1991 року відносилось до колгоспного двору, головою двору була його мати, а [PERSON] членом цього двору. Після смерті [PERSON] позивачка звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але оформити спадщину нотаріально не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські споруди. Просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті брата. Відповідачі [PERSON], [PERSON] рідні сестри позивачки та спадкодавця [PERSON] на спадщину не претендують. В суд представник позивачки [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON], відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, направили письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 24 жовтня 2007 року помер брат позивачки [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими спорудами, які спадкодавець, в свою чергу, успадкував після смерті своєї матері [PERSON] Після смерті [PERSON] позивачка звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але оформити спадщину нотаріально не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа про право власності на вказаний будинок і господарські споруди. Просить визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті брата. Відповідачі [PERSON], [PERSON] рідні сестри позивачки та спадкодавця [PERSON] на спадщину не претендують. Дані обставини встановлені з письмових доказів, а саме: паспорта позивачки, свідоцтва про смерть [PERSON] матері спадкодавця, свідоцтва про смерть [PERSON] брата позивачки, свідоцтва про народження позивачки, свідоцтва про народження [PERSON], довідки відділу РАЦС про реєстрацію шлюбу позивачки, внаслідок чого остання змінила прізвище з «Тріщ» на «Шаюк», витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідкою сільської ради про те, що [PERSON] на день смерті проживала в [INFO], разом з нею був зареєстрований та проживав [PERSON], довідкою сільської ради про те, що дворогосподарство за адресою с. Новоселиця, вул. Соборна, 94 відносилось до двору колгоспників, головою двору була [PERSON], а членом двору її син [PERSON], рішенням Полонського районного суду від 17 червня 2016 року про визнання права власності позивачки на земельні ділянки після смерті брата [PERSON] в порядку спадкування, технічного паспорта на житловий будинок. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1261, 1262, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за законом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.1 ст.17 Закону України „Про власність станом на 15 квітня 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст.120 ЦК України 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що станом на 15 квітня 1991 року 1/2 частина майна колгоспного двору належала на праві власності [PERSON], яка на час припинення існування колгоспного двору була його головою, а 1/2 частина належала її синові [PERSON] братові позивачки. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті брата, але не має можливості підтвердити своє право власності на спадщину у виді житлового будинку та господарських споруд внаслідок відсутності на них правовстановлюючих документів, тому позов підлягає до задоволення повністю.

Outcome: approved