Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться малолітня донька [PERSON], [INFO], однак відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має можливість, оскільки працює на ПрАТ «ЗЗРК», а вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу на її утримання, але зазначених коштів не вистачає для належного забезпечення та утримання дитини, а саме для купівлі одягу, взуття та калорійного харчування. При цьому, відповідач [PERSON] вже сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно. Разом з тим, угоди про добровільну сплату аліментів та надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки [PERSON] між ними не досягнуто, внаслідок чого вона опинилася у скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку не заперечує. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином, проте телефонограмою сповістила суд про неможливість зявитися у звязку з виробничою зайнятістю, просить розглянути справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч.2 ст.16 ЦК України визначено загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України та відповідно до ст.60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що з 16 квітня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON], відповідач по справі (а.с.3). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Балківської сільської Василівського району Запорізької області № 62 від 23.09.2016 року, позивачка [PERSON] фактично мешкає за адресою: вул. Миру буд. 263 в с. Балки Василівський район Запорізької області та разом з нею проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с.8,16), та вказані обставини відповідачем не оспорюються Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили 30.06.2009 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.17). На теперішній час відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований у ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», займає посаду електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, отримує щомісячно заробітну плату, загальний розмір якої за період з 01 грудня 2016 року по 01 червня 2017 року становить 61449,01 грн., що вбачається з довідки про доходи [PERSON] за № 629 від 19.06.2017 року, виданої ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» (а.с.15), проте належним чином малолітню дитину [PERSON], [INFO] не утримує, хоча має таку можливість. На теперішній час між сторонами чіткої домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, розміру його щомісячних доходів, а також матеріального становища позивачки, яка має на утриманні малолітнього сина, на теперішній час позивачка [PERSON] не працює, постійного та регулярний заробітку не має та у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою [PERSON], [INFO], яка не досягла трирічного віку. Крім того, заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги відповідачем [PERSON] визнані у повному обсязі, тому відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, а також враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, достатню заробітну плату, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків немає, на теперішній час за рішенням суду сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, тому суд вважає, що з урахуванням його матеріального та сімейного стану відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, оскільки відповідач належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки не надає, хоча має таку фінансову можливість, домовленості щодо порядку утримання доньки сторони не дійшли, угоди про утримання дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка [PERSON] опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітню доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому заявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] у визначеному позивачкою розмірі суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, що буде відповідати об'єктивним можливостям відповідача [PERSON] та забезпечить мінімальні потреби дитини. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01 січня 2017 року становить 640,00 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved