overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового розгляду сповіщений належним чином, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2003 року, від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст.179, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] знаходилась у зареєстрованому шлюбі. 29 вересня 2009 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.10), який не заперечує свого батьківства. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 14 березня 2014 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 21 травня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівському міськвиконкомі у Донецькій області (а.с.2). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Донецькій області (а.с.3). Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 5 000 грн. 00 коп. та 3 % річних в сумі 30 грн. 82 коп., посилаючись на те, що 19.11.2013 року вона позичила відповідачу 5 000 грн. 00 коп., які він зобов'язувався повернути до 19.12.2013 року, проте у визначені строки позику не повернув. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача всю суму заборгованості та 3 % річних, а також судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань чи заперечень до суду не подавав. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом об'єктивно встановлено, що 19.11.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики на суму 5 000 грн., що у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України підтверджується розпискою позичальника, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною. Відповідач не заперечив факту одержання грошових коштів від позикодавця, а тому цей договір позики є дійсним та породжує права та обов'язки згідно закону України. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розписки від 19.11.2013 року відповідач зобов'язувався повернути позивачу позику до 19.12.2013 року. Відповідач не виконав свої зобов'язання по поверненню позики, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума 5 000 грн. 00 коп. За період прострочення зобов'язання, тобто за період з 19.12.2013 року по 14.03.2014 року (75 днів) згідно ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3 % річних від суми боргу - 30 грн. 82 коп. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором позики 5 000 грн. 00 коп. та 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання в сумі 30 грн. 82 коп., а всього - 5 030 грн. 82 коп. Судові витрати по справі розподіляються відповідно до задоволених позовних вимог між сторонами згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до КС «Коштовна» про стягнення коштів за депозитним договором, зазначивши, що 10.02.2010 року між нею та відповідачем було укладено депозитний договір «Ощадний» № 3, по якому позивач передала відповідачу 40 000 грн. Вказаний договір був укладений строком на один рік - до 10.02.2011 року з виплатою 18 % річних на суму вкладу. Проте після закінченні дії вказаного договору відповідач вклад повернув частково, заборгувавши позивачу 31 000 грн. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з КС «Коштовна» 31 000 грн. вкладу. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши наданні докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовий збір по справі становить 310 грн. 00 коп. та стягується з відповідача в дохід держави згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2006 року Старогнилицькою сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу є малолітній син - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сім'ї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу роз'яснені. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя Романенко з вересня 2013 року не ведуть, родина з цього часу фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

14 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 15.12.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилася донька - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо з грудня 2013 року. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням доньки. Зароблені позивачкою коштів не вистачає на утримання неповнолітнього сина . Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

14 березня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про скасування реєстрації. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. До 2005 року [PERSON] проживав та був зареєстрований у якості співмешканця у зазначеному домоволодінні, однак до цього часу добровільно скасовувати реєстрацію наміру не має, що створює перешкоди позивачу для повного володіння, розпорядження і користування належною власністю. Позивач просить суд скасувати реєстрацію [PERSON] та не заперечував розглянути справу в порядку заявочного розгляду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник третьої особи головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Суд, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Межівською державною нотаріальною конторою 10 липня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №1368 вбачається, що позивачка [PERSON] є власником домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] (а.с.5). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у вказаному вище житловому будинку підтверджується як відповідною випискою з домової книги (а.с.6), а також довідкою виконкому Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, де зазначено, що на даний час відповідач по [ADDRESS] не проживає (а.с.7). Судом з'ясовано, що відповідач своїми діями створює перешкоди для законного власника будинку у володінні, користуванні та розпорядження майном, тому є підстави для зняття останньої з реєстрації. В силу ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Відповідно до статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судові витрати покласти на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

14 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2013 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, але сторони мешкають окремо. Позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення трьохрічного віку. Відповідач не працює, в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відмовляється. Позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що 22 березня 2013 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано Виконкомом Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 2 (а.с. 5). Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні (а.с. 8,10). На теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, але сторони мешкають окремо (а.с. 9). З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дружини, ураховуючи стан здоров'я відповідача - не є інвалідом, є працездатною особою, ураховуючи матеріальне становище позивачки, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

14 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 грудня 2008 року. З початку 2013 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved