Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

13 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про виділення в натурі частки у спільному майні (житлового будинку та земельної ділянки), мотивуючи свій позов тим, що він є власником 9/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими на земельній ділянці площею 1\~888 кв.м, що знаходиться в місті Полтаві по вулиці Історичній, 12. Його право власності на 9/20 частин домоволодіння виникло згідно договору дарування від 25.03.2002 року, зареєстрованому в БТІ м.Полтави 25.03.2002 року у реєстрову книгу №3 за реєстровим №93. Другим співвласником домоволодіння за адресою: місто Полтава, вулиця Історична, 12 є [PERSON], яка володіє 11/20 частинами будинку. Право власності [PERSON] підтверджується Витягом з реєстру прав власності та рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 25.07.2000 року. Таким чином, власниками житлового будинку за адресою: м.Полтава, вулиця Історична, 12 із визначенням часток у власності кожного є: [PERSON] 9/20 частин; [PERSON] 11/20 частин. Співвласник [PERSON] фактично користується квартирою №1 в житловому будинку літера «А-1», до складу якої входять: сіни 1-1 площею 12,7 кв.м, кімната 1-2 площею 9,0 кв.м, кімната 1-3 площею 21,2 кв.м., передпокій 1-4 площею 9,2 кв.м, кімната 1-5 площею 9,8 кв.м, коридор 1-6 площею 4,3 кв.м, санвузол 1-7 площею 5,1 кв.м, сіни 1 площею 2,1 кв.м, сіни 2 площею 6,1 кв.м. Із надвірних будівель: літня кухня літера «Б», сарай літера «Б-1», сарай літера «В», погріб літера «Г», вбиральня літера «Е», гараж літера «Ж», сарай літера «З», огорожа №1,2, в спільній власності дворове покриття №3, в спільній власності сарай-прибудова літера «З-1», в спільній власності водогін дворовий №4. Співвласник [PERSON] фактично користується квартирою №2 в житловому будинку літера «А-1», до складу якої входить: сіни 2-1 площею 10,7 кв.м, коридор 2-2 площею 5,1 кв.м, кімната 2-3 площею 7,5 кв.м, кімната 2-4 площею 19,3 кв.м, кімната 2-5 площею 10,7 кв.м, кухня 2-6 площею 9,5 кв.м, кладова 2-7 площею 1,6 кв.м, тамбур 3 площею 2,7 кв.м, тамбур 4 площею 6,8 кв.м. Із надвірних будівель: сарай літера «В», погріб літера «Г», вбиральня літера «Д», гараж літера «И», огорожа №1,2 в спільній власності, дворове покриття №3 в спільній власності, водогін дворовий №4 в спільній власності. Крім даного будинку у спільній частковій власності позивача та відповідача перебуває земельна ділянка, що знаходиться під будинком за адресою: м.Полтава, вул.Історична, 12, кадастровий номер 5310136400:04:001:0102, цільове призначення землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку 1000 кв.м) та для ведення особистого підсобного господарства 888 кв.м. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.01.2006 року та рішення Київського районного суду м.Полтави від 24.03.2006 року [PERSON] належить 7/20 частин, а [PERSON] 13/20 частин у спільній власності на земельну ділянку по вулиці Історичній, 12 в місті Полтаві. Земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком та надвірними господарськими спорудами за №12, що знаходиться по вулиці Історичній у м.Полтаві, належить позивачу та відповідачу на праві спільної власності з визначення часток кожного співвласника, яка складає: щодо будинку 9/20 частки [PERSON], 11/20 частки [PERSON], щодо земельної ділянки 7/20 частки [PERSON], 13/20 частки [PERSON] У вересні 2015 року він звернувся до відповідача з пропозицією щодо поділу в натурі житлового будинку з надвірними прибудовами та земельної ділянки, як об»єктів права спільної часткової власності. Для вирішення даного питання позивач уклав договір з Полтавським БТІ щодо проведення інвентаризації та визначення варіантів поділу. Однак відповідач не погодилась здійснити поділ без обґрунтування причин, при цьому для інвентаризації своєї частини житлового будинку співробітників БТІ не допустила. Тому він змушений звернутись до суд з позовом за захистом своїх прав. Просив суд виділити йому в окремий обєкт нерухомого майна 9/20 частин у житловому будинку з надвірними господарськими будівлями, який розташований за адресою місто Полтава, вулиця Історична,12, зокрема, квартири №1 в житловому будинку літера А-1, квартира №1 позначена у додатку №2 зеленим кольором, загальною площею приміщень 79,5 кв.м., що складається з: сіней 1-1 площею 12,7 кв.м, кімнати 1-2 площею 9 кв.м., кімнати 1-3 площею 21,2 кв.м., передпокою 1-4 площею 9,2 кв.м, кімнати 1-5 площею 9,8 кв.м, коридору 1-6 площею 4,3 кв.м, санвузлу 1-7 площею 5,1 кв.м, сіней І площею 2,1 кв.м, сіней ІІ площею 6,1 кв.м, літньої кухні літера Б площею 14,1 кв.м, сараю літера Б1 площею 13,7 кв.м, гаражу літера Ж площею 20,2 кв.м, сараю літера З площею 7,2 кв.м, ? частини огорожі №1, ? частини огорожі №2, ? частини замощення №3, водогіну дворового №4. Припинити за ним право спільної часткової власності на вказане майно. Виділити в натурі [PERSON] 7/20 часток земельної ділянки №12, що знаходиться по вулиці Історичній в місті Полтаві, площа якої складає 1\~888 га, кадастровий номер 5310136400:04:001:0102, для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства. 10 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з уточненою позовною заявою до відповідача [PERSON] про виділення в натурі частки у спільному майні (житлового будинку та земельної ділянки), В своїй уточненій позовній заяві покладався на обставини, викладені в позовній заяві від 13 жовтня 2015 року та просив суд провести розподіл будинку та земельної ділянки з урахуванням варіанту №2, викладеного в додатку №4 до Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 02.02.2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що розподіл земельної ділянки був проведений згідно судового рішення в 2006 році, тому в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 25.07.2000 року №291 «Про зміну ідеальних часток між співвласниками по вул.Історичній,12» вирішено оформити право особистої власності на домоволодіння по вул.Історичній, 12 на співвласників у таких розмірах: [PERSON] 9/20 часток; [PERSON] 11/20 часток (а.с.14). Відповідно до договору дарування від 25.03.2002 року [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар 9/20 частин жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 1888 кв.м, що знаходиться в місті Полтаві по вулиці Історичній, 12 та складається в цілому з: жилого будинку зазначеного в плані під літерою «А-1», погрібу а2, літньої кухні Б, сараїв Б1,В,З, погрібу Г, вбиралень Д,Б, гаражів Ж,И, огорожі №1-2, замощення №3, водогін №4 (а.с.9). Технічний паспорт оформлено на [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-13). В судовому засіданні встановлено, що власником вищевказаного будинку є також [PERSON], у власності якої перебуває 11/20 частин будинку. Державним актом на право власності на земельну ділянку площею 1888 кв.м., що в місті Полтава по вулиці Історичній, 12 встановлено, що власником 13/20 частин земельної ділянки є [PERSON], а власником 7/20 частин земельної ділянки є [PERSON]. Цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку 1000 кв.м., 888 кв.м. для особистого підсобного господарства (а.с.15). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 24.03.2006 року позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] 7/20 частин земельної ділянки по вул.Історичній,12 в м.Полтава. Визначено за [PERSON] порядок володіння земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 висновку судово-технічної експертизи №799 від 25.01.2006 року (а.с.16-17). Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 13.11.2015 року по справі було призначено судову будівельно-технічну та судову земельно-технічну експертизу (а.с.43). Згідно Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 02.02.2016 року експерт встановив, що є технічна можливість виділити у самостійний обєкт нерухомого майна частину житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по вул.Історична, 12 в м.Полтава, яка складає 9/20 частин. Для здійснення запропонованого варіанту розподілу проведення будівельних робіт по реконструкції, добудові, переобладнанню житлового будинку не потрібно (а.с.45-61). Суд вважає можливим при постановленні рішення застосувати Висновок судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи №125 від 02.02.2016 року Варіант №2, викладеного в додатку №4. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у\~праві спільної часткової власності. Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із\~майна, що є у\~спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Тому на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Також з відповідача відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~підлягають стягненню\~\~понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати за проведення експертизи\~ в сумі 1500 гривень та 1500 гривень за кадастрову зйомку для проведення експертизи, а всього 3000 гривень. Крім того, на підставі Закону України «Про судовий збір» позивача\~ звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved