Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

12 червня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому, просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 5270 гривень та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 18.04.2015 року відповідач безпричинно палкою наніс два удари по автомобілю [NUMBER], який належить позивачу, при цьому розбив лобове скло та пошкодив капот автомобіля, чим наніс [PERSON] матеріальну шкоду на суму 5270 грн., яка полягає у витратах, які він має понести на відновлювальний ремонт автомобіля. Позивач вважає, що оскільки протиправними діями [PERSON] йому завдано матеріальні збитки, то вони повинні бути відшкодовані в повному обсязі відповідачем. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив повністю та повідомив, що він не бив лобове скло та капот автомобілю позивача. Просить суд в позові [PERSON] відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить легковий автомобіль марки «DADІ», модель BDD1022SE, д/н [NUMBER], чорного кольору, на що вказує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ААС №261743. Відповідно до пояснень позивача, 18 квітня 2015 року близько 19 год. 30 хв. він залишив власний автомобіль [NUMBER], біля будинку №75 по вулиці Толочина в смт.Іванків Київської області. Через деякий час до автомобілю підійшов [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] та без будь-яких причин вдарив палицею по капоту та лобовому склі вищевказаного авто, чим пошкодив його. Матеріальний збиток, який було завдано зазначеними, на думку позивача, неправомірними діями відповідача, складає 5270 грн., що підтверджується заказом-нарядом на виконання робіт по автомобілю «DADI» від 28.05.2015 року. Згідно з ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З аналізу вищевказаних норм вбачається, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія або бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та збитками; вина особи, яка завдала збитки. Тільки наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. В судовому засіданні позивачем був наданий суду відеозапис з відеорегістратора, який, як стверджує позивач, вів зйомку того дня з салону пошкодженого автомобіля. Однак, під час перегляду вказаного відео, не можливо встановити дату та час зйомки, так як ці дані відсутні на відеозаписі. Окрім того, матеріали справи не містять доказів розрахунку вартості витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], субєктами оціночної діяльності, які мають відповідний сертифікат, на підставі якої суд мав би можливість встановити суму завданих позивачу матеріальних збитків. Наданий [PERSON] заказ-наряд на виконання робіт по автомобілю [NUMBER] від 28.05.2015 року, відображає лише вартість ремонту, але не містить розрахунків зносу, висновків щодо вартості транспортного засобу та не містить в собі принципів, за якими проводиться оцінка. Тим більше, позивачем не надано доказів, що ФОП [PERSON], який здійснював калькуляцію відновлювального ремонту автомобіля, має право на цей вид діяльності. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано належних доказів на підтвердження доводів щодо протиправності поведінки відповідача, причинного зв'язку між протиправною поведінкою [PERSON] та збитками, а також вини відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення матеріальних збитків з [PERSON], задоволенню не підлягають, у зв'язку із їх недоведеністю позивачем. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Тобто, оскільки позивачу у позові відмовлено повністю, судові витрати понесені ним - не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed