Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

14 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. 10.01.1999 року у них народилася донька [PERSON]. Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 12.11.2000 року з [PERSON] на її користь на утримання доньки було стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно і до досягнення нею повноліття. З 01.09.2016 року донька навчається на денній формі навчання в Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії, термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. На даний час донька проживає з нею, повністю перебуває на її утриманні та потребує матеріальної допомоги від батька, яку він відмовляється надавати добровільно. На сьогоднішній день стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання доньки, а тому просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1200 грн. на період навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятирічного віку, починаючи з дня подання позову Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надіслала до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 350 грн. Просить врахувати, що він не працює, є учасником АТО. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 1999 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки, виданої Хмельницькою гуманітарно-педагогічною академією № 135 від 01.02.2017 року, [PERSON] дійсно навчається в Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії, є студентом І курсу, факультету мистецтв, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. В силу ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з'ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, матеріального становища відповідача, який не працює, є учасником АТО, отримує дохід від здачі земельної ділянки в оренду, враховуючи, що відповідач не заперечує, що має можливість сплачувати аліменти на повнолітню доньку [PERSON], яка продовжує навчання та потребує матеріальну допомогу, так як навчається далеко від дому, несе витрати на проживання, також потребує коштів на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, з врахуванням принципу законності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися, в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14 лютого 2017 року до закінчення нею терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 ст. 82 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» вказує, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Враховуючи майновий стан [PERSON]М, те, що останній не працює, є учасником АТО, суд приходить до висновку звільнити його від сплати судового збору.

Outcome: approved