Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

12 червня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 липня 2014 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит в розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а останній був зобов`язаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідач не виконував своїх зобов`язань зі сплати обов`язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту. Його заборгованість за вказаним договором станом на 30 квітня 2019 року складає 23 696 грн 13 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає частково, оскільки позивачем було одночасно нараховано суми пені та штрафу та безпідставно збільшено процентну ставку без погодження з ним. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 03 липня 2014 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Вказане підтверджується змістом заяви позичальника, в якій вказано, що він із вищезазначеними документами ознайомлений та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір (а. с. 5). Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач не виконував своїх зобов`язань зі сплати обов`язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Його заборгованість за вказаним договором станом на 30 квітня 2019 року складає 23 696 грн 13 коп., з яких: 285 грн 84 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 18 203 грн 71 коп. - заборгованість з процентів, 3 602 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також суми штрафів - 500 грн (фіксована частина), 1 104 грн 58 коп. (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором. Крім того, із вказаного розрахунку вбачається, що з 01 вересня 2014 року позивачем було збільшено розмір ставки для нарахування процентів до 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року - до 43,20% річних. Разом із тим кредитним договором не передбачено збільшення процентної ставки до вказаних розмірів, і в матеріалах справи відсутні докази щодо погодження з відповідачем такого збільшення. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Разом з тим, суд вважає що позивачем було збільшено розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, а тому проценти на прострочену заборгованість слід стягнути, виходячи з 30,00% річних, на суму заборгованості за кредитом 285 грн 84 коп. за період з 03 липня 2014 року по 30 квітня 2019 року, тобто за 1 762 дні, що складає 405 грн 26 коп. (285 грн 84 коп. х 30,00% : 365 х 1762). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 вересня 2014 року згідно з розрахунком у розмірі 01 грн 17 коп., а всього 406 грн 43 коп.. Крім того, за змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це приведе до застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені за порушення строків платежів задоволенню не підлягають. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 226 грн 88 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 285 грн 84 коп., заборгованість за відсотками - 406 грн 43 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 34 грн. 61 коп. (процентна складова у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом та відсотками). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 921 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 99 грн 46 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial