Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

13.10.2020 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати ним аліментів по виконавчому провадженню №60998399, складений державним виконавцем 01.09.2020 року відповідно до виконавчого листа №2-3401/2010 від 06.12.2010 року. Визначити, що розмір заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , по виконавчому провадженню №60998399 на підставі виконавчого листа №2-3401/2020 від 06.12.2010 року станом на 01.09.2020 року складає 18947,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №2-3401/2010 ухвалено стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 350,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2010 року. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист №2-3401/2010 року від 06.12.2010 року, який пред`явлено до виконання. Із заробітної плати позивача (місце праці МПП «Беркут») проводилось стягнення аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно, до 03.11.2014 рік. У зв`язку із звільненням з роботи, примусове стягнення аліментів припинилось, однак позивач добровільно, особисто віддавав гроші колишній дружині. Проте, 04.09.2020 позивач отримав від державного виконавця протокол №4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП за несплату аліментів. Як з`ясувалось, 17.01.2020 року відкрито виконавче провадження №60998399 з виконання виконавчого листа №2-3401/2010, виданого 06.12.2010 року та проведено розрахунок заборгованості по аліментах від 01.09.2020 року, відповідно до якого сума заборгованості становить 46185,00 грн. Крім цього, згідно даних вказаного розрахунку, державним виконавцем змінено нарахування з 350 гривень на місяць на 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а потім 50% прожиткового мінімуму. Враховуючи, що позивач добровільно сплачував аліменти та не звітував державному виконавцю щодо сплачених сум, він змушений звернутися в суд за захистом своїх прав, так як не погоджується з сумою нарахованої заборгованості. Ухвалою від 15.10.2020 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 29.10.2020 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. Третьою особою пояснень щодо позовної заяви суду не надано. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно правил\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви [PERSON] від 15.01.2020 державним виконавцем Гапуняк Х.Б. 16.01.2020 року відкрито виконавче провадження №60998399 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-3401/2010 виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 06.12.2010 року про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 350 грн. 00 коп., починаючи з 26.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. 01.09.2020 року державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів, що становить 46185,00 грн. Вказаний розрахунок заборгованості проведено від грудня 2014 року до серпня 2020 року. За вказаний період не зазначено жодних проведених виплат боржником. Однак, позивачем подано суду копії фіскальних чеків, а саме: від 12.10.2019 року в сумі 1020,00 грн, від 29.10.2019 року в сумі 1021,02 грн, від 30.11.2019 року в сумі 1122,00 грн, від 30.04.2020 року в сумі 2040,00 грн., на ім`я [PERSON] . Вказані суми відсутні в розрахунку заборгованості по аліментах. З огляду на це позовні вимоги в частині скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] від 01.09.2020 року підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог в частині визначення розміру заборгованості аліментів в сумі 18947,00 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне. За принциповими положеннями ст.\~12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.\~76,\~77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вимогами статей\~78, 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Водночас із наведеного вище, вбачається, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази з боку позивача, які б свідчили про конкретну суму заборгованості по аліментах. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вказане, беручи до уваги Інструкцію з організації примусового виконання рішень, відсутність достатніх доказів позивача, а також те, що відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, а третьою особою пояснення щодо позовної, позовні вимоги в частині визначення розміру заборгованості не підлягають до задоволення. Водночас, суд вважає, що державний виконавець в автоматизованій системі виконавчого провадження,\~на підставі\~ відомостей,\~отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або\~їх копій)\~про перерахування\~аліментів,\~наданих стягувачем\~чи боржником; заяв\~та (або)\~розписок стягувача; інформації\~про середню\~заробітну плату\~працівника для\~цієї місцевості; інших\~документів,\~що відображають\~отримання боржником\~доходу або\~сплату ним\~аліментів вправі\~здійснити перерахунок\~заборгованості позивача.

Outcome: dismissed