Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

13.09.2016 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк» звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідачів про виселення, обґрунтовуючи свою заяву тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідачкою [PERSON] 14.04.2008 року уклали кредитний договір № 247М-08, відповідно до п.1.1 кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 70000,00 грн. строком до 13.04.2013 р.., а відповідач зобовязався повернути кредит на сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачі 14.04.2008 р. уклали договір іпотеки (з майновими поручителями). Згідно п. 7 договору іпотеки відповідачі надали в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачам праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідачка [PERSON]. зобовязання за кредитним договором не виконала. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 07.06.2010 р. рішенням Краматорського міського суду Донецької області звернено стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 53,5 кв.м, житловою площею 33,20 кв.м, по вул. Хабаровській, 36-35 у м. Краматорську, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вказані обставини підтверджуються письмовим повідомленням. Таким чином, відповідачі підлягають виселенню з зазначеної квартири. Також зазначив, що відповідно до ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В ст. 3 цього Закону зазначено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію, нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Також, договором, укладеним між сторонами, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно правового договору та ст. 629 ЦК України, і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Просив виселити відповідачів з неповнолітньою дитиною у [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував протиухвалення заочного рішення. Відповідачі у судові засідання не зявились, відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 33,34, 35, 38) повідомлялись про дати, час та місце судових засідань, причини їх неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради в судове засідання не зявився по не відомій суду причині, про час слухання справи був повідомлен належним чином. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як видно, між позивачем та відповідачкою [PERSON] 14.04.2008 р. був укладений кредитний договір № 247М-08, відповідно до п. 1.1 якого, банк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 70000,00 грн. строком до 13.04.2013 р., а відповідачка зобовязалась повернути кредит на сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором.(а.с. 5-9). В забезпечення виконання зобовязань відповідачки [PERSON], між ним та позивачем 14.04.2008 р. був укладений договір іпотеки № 247М-08, за яким відповідачі надали в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві власності. (а.с.11-13 ). В порушення ст.ст.526,527,530 ЦК України\~та умов договору, відповідачка [PERSON] не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідачка [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконала. Як видно з довідки КП «Служба Єдиного замовника» від 12.01.2016 р., у [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.16). Відповідно до\~ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В\~ст. 3 вказаного Закону\~встановлено, що реєстрація\~це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, отримувати офіційну кореспонденцію, оплачувати комунальні послуги та інше. Позивач обгрунтовано зазначає, що наявність осіб, зареєстрованих у квартирі, на яку позивач просить звернути стягнення як на предмет іпотеки, може негативно відобразитися на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмету іпотеки. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.06.2010 р., яке набрало законної сили 18.06.2010 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки на [ADDRESS]. (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до умов договору іпотеки, укладеного між сторонами, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Втім, в судовому засіданні встановлено, та підтверджується рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.06.2010 р., довідкою КП «СЕЗ», що відповідачі [PERSON] та неповнолітня [PERSON] на момент укладення договору іпотеки від 14.04.2008 р. у [ADDRESS] не були зареєстровані, в квартирі були зареєстровані лише відповідачі [PERSON] [PERSON], а відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у [INFO] 25.05.2012 р., тобто після укладення договору іпотеки, відповідач [PERSON] та неповнолітня [PERSON]. були зареєстровані у спірній квартирі без згоди іпотекодержателя.(а.с. 16) Відповідно до ст. 177 СК України, ст. 32 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Тобто, суд виходить з того, що дитина не мала права власності, на предмет іпотеки, права користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. На час здійснення правочину щодо спірної квартири, а саме укладення іпотечного договору, неповнолітня дитина [PERSON] у квартирі не була зареєстрована, а відтак її інтереси не порушувались, зменшення або обтяження її прав не відбулось. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог представника позивача про виселення відповідачів із неповнолітньою дитиною з [ADDRESS]. Відповідно до ст. 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Під час розгляду справи встановлено, що спірна [ADDRESS] була надана в іпотеку в рахунок погашення кредиту, а тому відповідачі підлягають виселенню без надання іншого постійного жилого приміщення. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2356 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved