overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 16.07.2010 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 21.04.2013 р. у них народилася дитина: [PERSON], яка проживає з нею. З грудня 2012 року вона з відповідачем не проживає. Зясувалося, що у неї з чоловіком абсолютно різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені та ніхто з подружжя не бажає подальшого спільного проживання. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Зазначила, що шлюб з відповідачем є формальним, збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Намір розірвати шлюб є остаточним. Заходів для примирення відповідач не вживав і таке є неможливим. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 16.07.2010 р. Для них цей шлюб є першим. Вони мають дитину - [PERSON], [INFO] Сімейні стосунки між сторонами не склалися, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ще до народження дитини відповідач залишив дружину. Майнового спору між сторонами не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, оскільки конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, цей шлюб слід розірвати. Позивачка не має наміру змінювати прізвище на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що в період шлюбу із відповідачем у них 28 лютого 2001 року народилася донька [PERSON]. На даний час донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що більше чотирьох років вони проживають окремо. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, її харчування, купівлю інших необхідних речей, тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON]. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення, яке повернулось на адресу суду, до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 лютого 2001 року народилася донька, [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Дитина проживає разом із матір»ю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] вже більше чотирьох років не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження доньки [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, зі слів позивачки виготовляє вироби із дерева, які в подальшому реалізовує, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 21 червня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 194. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Строк на примирення не потрібен. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 21 червня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 194 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 жовтня 2009 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Крім того, позивачка зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, позивачка звернулась з зазначеним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 16 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). У позовній заяві [PERSON] зазначила, що причинами розпаду сім'ї є те, що між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, також чоловік зловживає спритними напоями. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати. Стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі мають окремий бюджет, ведуть окремо своє господарство. Відповідач ухиляється від своїх обов?язків щодо утримання дитини. Син перебуває на утриманні позивача. Позивач працює учителем в Нововолинській школі гімназії. Коштів для забезпечення дитини всім необхідним не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює головним енергетиком на КП «Нововолинськтеплокомуненерго». Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнав повністю. Погодився на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. До задоволення також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 324,80 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.10,11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 148 (а. с. 4), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з вказаним вище позовом. В заяві вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1999 року. Від спільного проживання мають двох дітей, які знаходиться на її утриманні, батько дітей працездатний, інших утриманців не має та працює. Але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання сина [PERSON],[INFO]. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини. В судове засідання позивач не зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, згодна на заочний розгляд справи про що повідомила в заяві. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Про причини не явки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу у його відсутність в порядку заочного розгляду справи на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1999 року. Та є батьками дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. З матеріалів справи вбачається, що згідно Договору на утримання дитини від 12 вересня 2008 року, який нотаріально посвідчений, відповідач зобов'язався утримувати сина [PERSON], 02 травня 2001року народження та сплачувати аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень до досягнення ним повноліття.(а.с.18). Із заробітної плати відповідача щомісячно утримуються аліменти на утримання сина [PERSON], про що свідчить довідка про доходи [PERSON], від 26 червня 2015 року.(а.с.24) Відповідач, працездатний, працює, але не бажає добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON],[INFO]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання другої дитини, суд врахував, що відповідач працездатний, працює, та добровільно надає допомогу на утримання сина [PERSON], але не надає допомогу на утримання сина [PERSON]. У звязку з наведеним вище, Суд приходить до висновку, що заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню, але частково. Суд стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). В задоволені решти позовних вимог відмовляє. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок за розгляд справи в суді.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.11.2008р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 554. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.11.2008р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 554 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу відновити дошлюбне прізвище Полянська.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стверджуючи, що їхня сімя розпалася через несумісність характерів з відповідачем, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили повагу один до одного, припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. У звязку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву про те, що він згодний з позовом та просить розглядати справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №179 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім'я розпалася і її збереження неможливо. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і подружні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 30 вересня 2006 року, мотивуючи тим, що не зійшлись характерами. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року. Від вказаного мають дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з травня місяця 2015 року. Причиною цього є те, що мають різні характери та різні погляди на сімейне життя. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved