Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення із відповідача аліментів на його утримання сина в розмірі 1000 грн., щомісячно, в звязку із продовженням навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування\~позову зазначив,\~що він\~є студентом\~заочної форми\~навчання Донецького\~національного університету\~економіки і\~торгівлі ім.\~М.\~Туган \~Барановського Міністерства\~освіти і\~науки України, навчання є платним та складає 17 250 грн. за весь термін навчання. Крім того, в обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що він опікується своєю бабусею [PERSON], [INFO], яка є інвалідом І групи, у звязку з чим не має можливості самостійно заробляти кошти для забезпечення навчання. Відповідач добровільно не надає йому матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, має постійне місце роботи, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Посилаючись на викладене просив, позов задовольнити та стягнути з батька [PERSON] аліменти на свою користь. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року було відкрито провадження\~у цивільній\~справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, з мотивів наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, у встановлений судом строк подав до суду відзив на позов. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на документах, які є нелегітимними на теперішній час довідка, що він є студентом 3 курсу навчально наукового інституту ресторанно готельного бізнесу Донецького національного університету економіки і торгівлі ім. М. Туган Барановського Міністерства освіти і науки України, видана 01 листопада 2017 року. По-друге, вважає що, довідкою про доходи матері позивача та довідка про отримання соціальних виплат на утримання баби, надані позивачем, підтверджують майновий стан сімї позивача за поточний період. Крім того, просив суд врахувати вимоги закону щодо матеріального становища платника аліментів та його можливості надавати таку допомогу позивачу, а саме те, що він постійно працює водієм, отримує заробітну плату в середньому розмірі 4\~500 грн., звернув увагу суду, що на його утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO], який нещодавно досяг повноліття та продовжує навчатись у Харківському медичному коледжі. Крім того, з ним проживає та знаходиться на його утриманні мати, пенсіонер за віком, [PERSON], [INFO]. Тобто на теперішній час, він не має можливості надавати допомогу позивачу за обєктивними підставами. Також вказав, що позивач приховав відомості від суду, які мають суттєве значення для можливості розгляду його позовних вимог взагалі, а саме рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа,- [PERSON], про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину ( справа №646/2731/18). Рішення набрало законної сили 05 липня 2018 року. Тобто, Червонозаводським районним судом м. Харкова вже досліджувались всі обставини щодо аналогічного предмету спору, їм надана відповідна оцінка та постановлено рішення про відмову у позові. Посилаючись на викладене відповідач просив у позові відмовити повністю. Заслухавши пояснення позивача, враховуючи надані сторонами заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, які регулює сімейні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Пунктом 20\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів\~розяснено,\~що обовязок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчатися після\~досягнення повноліття\~(незалежно\~від форми\~навчання),\~виникає за\~обовязкової сукупності\~таких юридичних\~фактів:\~досягнення дочкою,\~сином віку,\~який перевищує\~18,\~але є\~меншим 23\~років;\~продовження ними\~навчання;\~потреба у\~звязку з\~цим у\~матеріальній допомозі;\~наявність у\~батьків можливості\~надавати таку\~допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, серії І- ВЛ № 014410, виданого 20 серпня 1997 року районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Барвінкове (а.с.5). Відповідно до довідки №004-33/065 від 20 вересня 2018 року, наданої директором начально наукового інституту ресторанно готельного бізнесу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON] Барановського, долученої до матеріалів справи в судовому засіданні, [PERSON] є студентом 4 курсу, форма навчання заочна, форма фінансування - за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб, строки навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 17\~250 грн., що вбачається з п. 5.2 Договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою № 1151 від 28 серпня 2017 року (а.с.9). Крім того, з довідки від 01 серпня 2018 року №899, наданої Управлінням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації, вбачається, що [PERSON] отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, загальний розмір якої, за період з лютого 2018 року по серпень 2018 року, становить 1677,56 грн., компенсаційну виплату працездатній особі, що здійснює нагляд за інвалідом 1 групи або особою, що досягла 80 річного віку за зазначений вище період у розмірі 182,45 грн., а всього виплат на загальну суму -1860,01 грн.(а. с. 16). Позивачем також надано довідку про доходи № 30 від 08 серпня 2018 року, яка видана головним лікарем КЗОЗ Барвінківська центральна районна лікарня, відповідно до якої загальна сума доходу його матері - [PERSON] за період з 01 лютого 2018 року по 31 липня 2018 року становить 22\~092,74 грн. (а.с.12). Судом беруться до уваги зазначені у відзиві пояснення відповідача [PERSON], які підтверджені відповідними доказами. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] та [PERSON] (а.с.35). Судом відзначається, що відповідач працює в ТОВ «ЕВІТАС», займає посаду «водій автотранспортних засобів», дохід за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року становить 28\~574 грн. (а. с. 41). Разом з тим, будь яких доказів стосовно тверджень відповідача про перебування на його утриманні матері [PERSON], [INFO], а також сина [PERSON] не надано. Судом також не беруться до уваги посилання стосовно того, що позивач приховав відомості від суду, стосовно того, що Червонозаводським районним судом м. Харкова вже досліджувались всі обставини щодо аналогічного предмету спору, їм надана відповідна оцінка та постановлено рішення про відмову у позові. Оскільки з наданої фотокопії рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 липня 2018 року вбачається, що сторонами по справі були позивач - [PERSON] та відповідач [PERSON], тобто відповідачем не підтверджено, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина позивач [PERSON], є таким, що продовжує навчання, отримує невелику соціальну дорогу від держави, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Також судом враховується стан здоровя і матеріальне становище відповідача та не надання останнім будь-яких доказів щодо наявності у відповідача як платника аліментів, інших утриманців та осіб, яким він має в силу закону надавати допомогу. Суд виходить з того, що [PERSON] є здоровою та працездатною особою, наявність у нього засобів для існування та можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на час навчання, враховуючи також, що мати [PERSON] на рівні батька має обовязок утримувати [PERSON], є працездатною, офіційно працює, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання на період навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., щомісячно, на час навчання, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову 13 серпня 2018 року, до закінчення навчання 30 червня 2020 року, але не більше, як до досягнення останнім двадцятитрьохрічного віку, що, на думку суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial