Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

14 грудня 2015 року ТОВ «Сучасний факторинг» звернулося до суду із вказаним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] борг по основному платежу в сумі 2904 грн. 19 коп., штраф в сумі 1200 грн., збитки від інфляції в сумі 2091 грн., 3% річних в сумі 177,44 грн., а також судовий збір в сумі 1218 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2013 року між [PERSON] (далі по тексту Відповідач, Боржник) та ТОВ «ТІДІСІ СХІД» (далі по тексту Товариство) було укладено договір купівлі-продажу №012364 на продаж автомобільних шин та дисків (Основний договір), за умовами якого товариство продало, а Відповідач отримав та зобовязався оплатити грошові кошти в сумі 11712 грн. за автомобільні шини та диски. Між ТОВ «ТІДІСІ СХІД» та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2012106 від 2 квітня 2012 року (далі по тексту Генеральний договір) та додаткова угода до генерального договору № 012364 від 27 серпня 2013 року, за яким Товариство у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до Боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, Товариство з метою забезпечення отримання плати за відвантажений товар запропонувало, а Відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг», за якими Позивач сплатив Товариству борг за Відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу у випадку порушення Відповідачем умов погашення штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору, Позивач сплатив Товариству грошові кошти в обмін на право вимоги до Відповідача згідно умов Генерального договору в сумі 7808 грн. 39 коп. Відповідач за послуги згідно Основного договору сплатив Товариству 3903 грн. 61 коп. Товариство переуступило, а Відповідач особисто погодив таку переуступку Позивачу. В Основному договорі деталізовано умови відносин між Позивачем та Відповідачем, в тому числі щодо порядку погашення боргу, а також умови відповідальності у випадку порушення погоджених домовленостей. Відповідач борг виплатив частково, а саме: 24 жовтня 2013 року 3904 грн. 20 коп., 4 березня 2014 року 1000 грн. Залишок основного боргу відповідача станом на грудень 2015 року становить 2904 грн. 19 коп. У звязку з вищевикладеним, посилаючись на ухилення Відповідача від виконання договірних зобовязань, Позивач змушений звернутись до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заперечень на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на надіслане позивачем суду клопотання про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «ТІДІСІ СХІД» було укладено договір купівлі-продажу № 012364 на продаж автомобільних товарів, за п. 1.1 якого товариство продало, а Відповідач отримав та зобовязався оплатити грошові кошти в сумі 11712 грн. за автомобільні шини та диски на умовах, визначених розділом 3 «Порядок розрахунків» (а.с. 19-20). П. 3.1. Основного договору встановлено, що Відповідач повинен був сплатити за товар, отриманий за Видатковою накладною, грошові кошти в сумі 11712 грн., з яких 3903 грн. 61 коп. до моменту отримання товару, а 7808 грн. 39 коп. на умовах відтермінування (відстрочки) до 1 числа кожного місяця з 10 по 11 місяць 2013 року. Також договором передбачено сплату штрафу в разі пропуску платежу в сумі 100 грн. за кожен пропущений платіж. Товар був отриманий у повному обсязі Відповідачем, що підтверджується підписом останнього під Видатковою накладною (а.с. 21). Будь-які претензії та/або зауваження з боку Відповідача відсутні. Між ТОВ «ТІДІСІ СХІД» та ТОВ «Сучасний Факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2012106 від 2 квітня 2012 року, за яким Товариство у вправі відступати право вимоги боргу до Боржника, та додаткову угоду № 012364 до генерального договору відступлення права вимоги від 27 серпня 2013 року, (а.с. 26-32). Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ТОВ «ТІДІСІ СХІД» з метою забезпечення отримання плати за відвантажений Товар запропонувало, а Відповідач особисто погодив та уклав відповідний правочин, за якими Позивач сплатив Товариству борг за Відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення Відповідачем умов погашення штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору та додаткової угоди, ТОВ «Сучасний Факторинг» сплатило ТОВ «ТІДІСІ СХІД» грошові кошти в обмін на право вимоги до [PERSON] згідно умов Генерального договору в сумі 7808 грн. 39 коп., що підтверджується платіжним дорученням №288002 від 28 серпня 2013 року (а.с. 78). Відповідач [PERSON] за послуги згідно Основного договору сплатив ТОВ «ТІДІСІ СХІД» 3903 грн. 61 коп. Решту суми боргу, а саме 7808 грн. 39 коп., ТОВ «ТІДІСІ СХІД» переуступило, а Відповідач особисто погодив таку переуступку ТОВ «Сучасний Факторинг». В Основному договорі деталізовано умови відносин між Позивачем та Відповідачем, в тому числі щодо порядку погашення боргу, а також умови відповідальності у випадку порушення погоджених домовленостей. Згідно договору ТОВ «ТІДІСІ СХІД» надало можливість Відповідачу сплатити суму боргу 7808 грн. 39 коп. двома окремими платежами по 3904,20 грн. та 3904,19 грн. в період з жовтня по листопад 2013 року включно. Договором визначено, що оплата повинна здійснюватись до 1 числа кожного місяця. Судом встановлено, що Відповідач здійснив платежі 24 жовтня 2013 року в сумі 3904 грн. 20 коп. та 4 березня 2014 року у сумі 1000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 24 жовтня 2014 року та № @2РL783403 (а.с. 79-80). Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 1055 ЦК України. Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому, ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених вимог [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав. При цьому, Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За підрахунками позивача станом на 15 жовтня 2015 року заборгованість [PERSON] складає 6372,63 грн., з яких борг по основному платежу в сумі 2904,19 грн., штраф в сумі 1200 грн., збитки від інфляції в сумі 2091 грн., 3% річних в сумі 177,44 грн. Зважаючи на вищевикладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1218 грн. в рахунок повернення судового збору.

Outcome: approved