Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» звернулося до суду з дійсною позовною заявою до Словянської міської ради, про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» є правонаступником ЗАТ «Краматорський мясопереробний завод». [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» є власником об'єкту нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вищевказана квартира належить їм згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру також право власності на квартиру зареєстроване в КП БТІ м. Слов'янська шляхом запису у реєстрову книгу. Вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру від 20 листопада 2002 року №561/1 було втрачене. [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» зверталось до КП БТІ з заявою про отримання дублікату свідоцтва, проте листом КП БТІ у цьому було відмовлено з посиланням на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вони звертались до державного реєстратора прав на нерухоме майно головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу дублікату документу на нерухомість та його державну реєстрацію, однак було прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень через те, що видача дублікатів свідоцтва не передбачена законом, а наданих документів недостатньо для внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності. Таким чином, відновити документ немає можливості. Крім того, вони зверталися до органів МВС з приводу втрати свідоцтва та робили оголошення в газеті щодо втрати свідоцтва, підтвердженням чого є оголошення в газеті «Славянские обьявления». Зважаючи на викладене вище, фактично [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» є власником нерухомості - квартири [ADDRESS], однак відсутній документ, який би міг підтвердити право власності. Просили визнати за [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 78,10 кв.м., житловою 49,60 кв.м. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №02 від 14 квітня 2016 року (а.с.26), у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (41). Представник [PERSON] [PERSON], що діє на підставі договору на надання правової допомоги від 25 квітня 2016 року (а.с.29), в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с.42). Представник відповідача Словянської міської ради в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, винести рішення на розсуд суду, із урахуванням наявних у справі матеріалів (а.с.37). Суд, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» підлягають задоволенню з огляду на наступне. Наданими по справі доказами встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань від 18 квітня 2016 року, довідки АБ №383805 управління статистики у м.Краматорську від 02 березня 2012 року, статуту від 29 квітня 2011 року, [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» є юридичною особою та правонаступником ЗАТ «Краматорський мясопереробний завод» (а.с.7-9; 10; 11-14). З копії свідоцтва про право власності №561/1 від 20 листопада 2002 року, квартира [ADDRESS] належить ЗАТ «Краматорський мясопереробний завод» (а.с.15). Зазначене підтверджується довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» №984 від 22 квітня 2016 року, дата реєстрації 22 листопада 2002 року, номер запису 162 65 в книзі 24 (а.с.16). Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», відповідно до відповіді від 22 лютого 2016 року, немає повноважень для оформлення та видачі дублікатів (а.с.17). Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №29349238 від 21 квітня 2016 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив у державній реєстрації з посиланням на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.18). Як вбачається з довідки Словянського відділу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12 квітня 2016 року, [PERSON] дійсно зверталася до Словянського відділу ГУ НП в Донецькій області за фактом втрати свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.19). Згідно з оголошенням в газеті «Славянские обьявления» №15 (508) від 14 квітня 2016 року [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» зверталися щодо втрати свідоцтва (а.с.20). Відповідно до звіту про оцінку майна від 22 квітня 2016 року, чотирикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 78,10 кв.м., житловою 49,60 кв. м. коштує 119\~419,00 грн. (а.с.21-22). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №60259635 від 31 травня 2016 року право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 78,10 кв.м., житловою 49,60 кв. м зареєстроване за [PERSON] ««Краматорський мясопереробний завод» (а.с.38-39). Отже, в судовому засіданні, наданими належними письмовими доказами підтверджений факт того, що позивач є власником зазначеної квартири, проте позбавлені можливості отримати дублікат втраченого документу про право власності. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Відповідно до ст. 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Основні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. [PERSON] власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником свого права власності. На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку порушенням права власності позивача є відсутність правовстановлюючого документу, на підставі якого він би мав можливість реалізувати своє право власності. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 5 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З 12 лютого 2014 року по 01 січня 2016 року державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулювалась Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З 01 січня 2016 року набрав чинності Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року. Так, відповідно вказаного Порядку, державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) в електронній формі з накладенням власного електронного цифрового підпису. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та / або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав. Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №29349238 від 21 квітня 2016 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» у державній реєстрації з посиланням на ст.24 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» позбавлені можливості зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS]. Виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] «Краматорський мясопереробний завод» знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсягу. На підставі викладеного,

Outcome: approved