Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

13.12.2017 року Енергодарське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до Енергодарського міського суду Запорізької області із вищезазначеною позовною заявою, вказавши в обґрунтування наступне. [PERSON] з 12.08.2007 року перебуває на обліку у Енергодарського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та одержує пенсію за віком. Відповідачу з 12.08.2007 призначена пенсія за віком з урахуванням наявного страхового стажу та заробітної плати за період 01.06.1992 - 31.05.1997 та 01.07.2000 - 31.07.2007. За заявою від 25.02.2011 року відповідачу здійснений перехід з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, з обчисленням нового розміру пенсії з урахуванням страхового стажу і заробітної плати годувальника. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Для визначення розміру пенсії [PERSON], спочатку розрахований розмір пенсії померлого годувальника. Страховий стаж померлого годувальника зарахований по 30.09.2007, обчислений в 42 роки 8 місяців 26 днів, з відповідним коефіцієнтом 0,57600 (за 512 місяців). Обчислення страхового стажу в 42 роки 8 місяців 26 днів є помилковим. Рахункова помилка при розрахунку кількості місяців страхового стажу склалася через невірне арифметичне складання періодів роботи. Замість вірного показника кількості місяців страхового стажу 472 місяці, з відповідним коефіцієнтом 0,53100, для обчислення пенсії використаний 0,57600 (за 512 місяців). Розрахунок пенсії проведено за допомогою програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ із застосуванням формули визначення розміру пенсії, що передбачена ст. 27 Закону № 1058. В 2016 році при проведені автоматичної звірки програмних комплексів АСОПД та Реєстру застрахованих осіб виявлена рахункова помилка в кількості місяців страхового стажу, що мають використовуватись при обчислені розміру пенсії. Пенсійну справу відповідача [PERSON] приведено у відповідність, страховий стаж перевірений по періодах, обчислений та перевірений АСКОПД та вручну. Періоди роботи не змінені, інших не додано, тобто арифметичне невірно підрахований загальний стаж. Наслідками здійснення вірного розрахунку розміру пенсії, що відповідає вимогам законодавства є зменшення коефіцієнту страхового стажу до 0,53100 за 472 місяці, відповідно зменшення самого розміру пенсії. Таким чином з лютого 2011 року по грудень 2016 року утворилась переплата в розмірі 15571,97 гривень, яку й просять стягнути з відповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Судом, вивчивши надані сторонами докази, встановлено наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняття лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. Крім того, відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, за змістом приведених норм закону як загального, так і спеціального, безпідставно набута пенсія може бути стягнена за одночасної наявності двох умов: рахункової помилки УПФУ та недобросовісності з боку набувача (пенсіонера). Відповідності до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жодних обставин, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних чи про будь-яку іншу форму його недобросовісності представником УПФУ не доведено. Разом з тим, відповідно до позовної заяви при нарахуванні пенсії відповідачу мала місце розрахункова помилка. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, в зв'язку з чим вони задоволенню не підлягають. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України та відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed