Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

13 липня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на садовий будинок літ. «А-1» з підвалом «пд.» та мансардою «мс», загальною площею 92,30кв.м., житловою площею 25,00кв.м., з господарськими будівлями: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», розташований за адресою: Харківська область, Харківський район [ADDRESS] товариство [ADDRESS] № [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.07.2003 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Полторацькою Л.М. чоловік позивача [PERSON] набув право власності на незавершений будівництвом садовий будинок [ADDRESS] %, який знаходиться в садівничому товаристві «Фантазія» Пісочиснької селищної ради Харківського району Харківської області та розташований на земельній ділянці площею 0,06 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для колективного садівництва, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 28.07.2016 державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В.С. В 2004 році позивач разом з чоловіком добудували вказаний житловий будинок, провели його технічне обстеження та ввели в експлуатацію шляхом подання 15.08.2017 декларації до Департаменту ДАБІ у Харківській області, яка була зареєстрована 27.08.2015. [INFO] чоловік позивача помер, після його смерті залишилася спадщина у вигляді його частки у добудованому будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, син покійного [PERSON] відмовився від спадщини, тож позивач є єдиним спадкоємцем. Рішенням державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 26.12.2016 позивачу відмовлено у реєстрації права власності на введений в експлуатацію садовий будинок, оскільки нею не подано документ, підтверджуючий набуття спадкодавцем права власності. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2018 року, винесеної державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В.С., відмовлено в оформленні спадкових прав на нерухомість, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, право власності на будинок не було зареєстроване в органах БТІ. Отже, спадкові права на нерухоме майно позивач не має можливості оформити, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. До позову додано заяву про витребування доказів, а саме про витребування з Шостої Харківської державної нотаріальної контори відомостей щодо звернення із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а також про складання ним заповітів та на чиюсь користь Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 14 вересня 2018 року о 11 год. 00 хв. 23 січня 2019 року позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2019 року клопотання про забезпечення доказів задоволено, витребувано з Шостої Харківської державної нотаріальної контори (м. Харків, майдан Свободи, б. 5, Держпром, 6 під`їзд, 4 поверх) відомості щодо звернення із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а також про складання ним заповітів та на чиюсь користь; та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Харківській області (м. Харків, вул. Космічна, б. 21-А). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 липня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 02 липня 2019 року об 11 год. 20 хв. Позивачем подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Від третьої особи представник у судове засідання не з`явився, відзиву на позов, інших клопотань та заяв не надходило, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про час, дату та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 04 листопада 1966 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований в м. Харкові, Палац одруження, актовий запис № 6146, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] . На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 липня 2003 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Полторацькою Л.М., реєстр. № 980, [PERSON] набув право власності на незавершений будівництвом садовий будинок [ADDRESS] %, який знаходиться в садівничому товаристві «Фантазія» Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області разом із земельною ділянкою площею 0,06 га., яка належала продавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 28.07.1994, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 252, які було присвоєно кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для колективного садівництва На момент останньої інвентаризації станом на 08 липня 2015 року на земельній ділянці за вказаною адресою розташовані: садовий будинок літ. «А-1» з підвалом «пд» та мансардою «мс», загальною площею 92,30кв.м., житловою площею 25,00кв.м., з господарськими будівлями: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», що підтверджується даними технічного паспорту. [INFO] [PERSON] до Департаменту ДАБІ у Харківській області було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яка була зареєстрована [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 28 липня 2016 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В.С. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво реєстр. № [NUMBER] , про право власності на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , яка складалася з земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для колективного садівництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, Пісочинська селищна [ADDRESS] товариство [ADDRESS] Фантазія [ADDRESS] № [ADDRESS] , право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав, про що свідчить Інформаційна довідка від 28.07.2016 № 64560185. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 33163477 від 26 грудня 2016 року державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради позивачу відмовлено у реєстрації права власності на введений в експлуатацію садовий будинок [ADDRESS] , Пісочинська селищна рада, садівниче товариство «Фантазія», оскільки нею не подано документ, підтверджуючий набуття спадкодавцем права власності. 11 січня 2017 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В.С. на ім`я [PERSON] було видано довідку про відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , для реєстрації права власності на спірний садовий будинок. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2018 року № 2762/02-31, винесеної державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В.С., відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав на нерухомість, оскільки право власності ані на недобудований садовий будинок [ADDRESS] рада, [ADDRESS] товариство « [ADDRESS] », ані на новостворений садовий будинок не було зареєстроване за спадкодавцем. Листом від 21 березня 2019 Шоста Харківська державна нотаріальна контора № 1122/01-16 повідомлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина [PERSON] , 10 грудня 2015 року від сина спадкодавця, громадянина ФРН [PERSON] надійшла заява пр. відмову від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON] , заповітів спадкодавець не складав. 28 липня 2016 року державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Теленковим В.С. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво реєстр. № [NUMBER] , про право власності на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , яка складалася з земельної ділянки площею 0,06 га., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для колективного садівництва, яка розташована: Харківська область, Харківський район, Пісочинська селищна рада, садівниче товариство «Фантазія», ділянка № 80. Положеннями ст. 4, ст. 86 ЦК України, в редакції 1963 року, передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст.\~12,\~ст.\~13,\~ст.\~19,\~ст.\~49,\~ст.\~50,\~ст.\~55\~Закону України\~«Про власність»,\~введеного в\~дію з\~15.04.1991\~Постановою Верховної\~Ради УРСР\~від 26.03.1991\~N\~885-XII,\~громадянин набуває\~права власності\~на майно,\~одержане внаслідок\~успадкування або\~укладення інших\~угод,\~не заборонених\~законом.\~Об`єктами\~ права\~приватної власності\~є зокрема\~і будинки. Громадяни мають право відчужувати належне їм майно. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом. Власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України. Отже, після укладення договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом садового будинку, готовністю 84%, та земельної ділянки, площею 0,06 га., 09 липня 2003, реєстр. № 980, [PERSON] набув право власності на недобудований садовий будинок [ADDRESS] , Пісочинська селищна рада, садівниче товариство «Фантазія» та земельну ділянку, реєстрація права власності не була передбачена чинним на той час законодавством України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 328, ст. 373 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадку входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4, ч. 1 ст. 26, ст. 19, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. До документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, віднесено також рішення суду. Згідно ст. ст. 76-77, 80-81, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно вимог ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст. 376 ЦК України, де визначено, що самочинним вважається будівництво без отримання відповідного дозволу та оформлення належного проекту. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання за ним права власності на нерухоме майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] , після укладення договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом садового будинку, готовністю 84%, та земельної ділянки, площею 0,06 га., 09 липня 2003, реєстр. № 980, [PERSON] набув право власності на недобудований садовий будинок [ADDRESS] , [ADDRESS] рада, садівниче товариство «Фантазія» та земельну ділянку за цією адресою, що було підтверджено наданими суду письмовими доказами, подружжя добудувало об`єкт незавершеного будівництва, садовий будинок був введений в експлуатацію, не є самовільним, а також з урахуванням того, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дійсно є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка, що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved