Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

13 травня 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивували тим, що 15 березня 2008 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме 20/100 частин домоволодіння № 36а по вул. Флотській у м. Дніпропетровську, що належало померлому на підставі договору дарування від 13.07.2006 року. При цьому, рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17.10.2013 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2013 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16 січня 2014 року) цей договір було визнано недійсним, визнано таким, що відбувся договір купівлі-продажу 20/100 частин домоволодіння № 36а по вул. Флотській у м.\~Дніпропетровську від 13.07.2006 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON], [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 10/100 частин домоволодіння. [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON] та його спадкоємицею за законом, не може оформити спадщину, оскільки право власності померлого на спірне майно було зареєстровано за договором дарування, визнаним недійсним, а реєстрація права власності на підставі судових рішень неможлива у звязку зі смертю [PERSON] За відсутності ж зареєстрованих майнових прав за спадкодавцем оформлення спадщини в нотаріальному порядку є неможливим. Позивачка [PERSON] просить в судовому порядку захистити її право на відмову від спадщини на користь доньки. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти позову не заперечувала, підтвердила обставини, вказані у позовній заяві та встановлені судовими рішеннями. Треті особи в судове засідання не зявились, про причини своєї відсутності не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За [PERSON] 12.09.2006 року, було зареєстровано право власності на 20/100 частин домоволодіння № 36а по вул. Флотській у м. Дніпропетровську, на підставі договору дарування від 13.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром №\~3568 (а.с. а.с. 16 17). 15 березня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області 21 квітня 2008 року (а.с.\~15). У звязку з цим відкрилась спадщина на його майно. Водночас відповідачка [PERSON], тітка померлого, звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання недійсним Договору дарування від 13 липня 2006 року, визнання таким, що відбувся, договору купівлі-продажу, визнання права власності на нерухоме майно по вул.\~Флотській, 36а в м.\~Дніпропетровську.\~ Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2013 року позов [PERSON] задоволено частково, визнано недійсним договір дарування 20/100 частин домоволодіння №\~36а по вул.\~Флотській в м.\~Дніпропетровську між [PERSON] та [PERSON], визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої, в решті позову відмовлено (а.с. а.с. 22 23). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2013 року зазначене судове рішення було частково скасовано. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2014 року у цьому рішенні були виправлені допущені описки. З урахуванням виправлення описок, Апеляційний суд вирішив: визнати за [PERSON] право власності на 10/100 частин домоволодіння № 36а по вул. Флотській у м. Дніпропетровську; визнати недійсним договір дарування частини домоволодіння та визнати таким, що відбувся договір купівлі-продажу 20/100 частин домоволодіння № 36а по вул. Флотській у м. Дніпропетровську від 13.07.2006 року, укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON], [PERSON] (покупцями) (а.с.\~а.с. 24 26). Згідно ч.\~3 ст.\~61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2013 року у цивільній справі №\~2-2096/11 (провадження №\~22-ц/774/11948/13) встановлено, що 20/100 частин домоволодіння № 36а по вул. Флотській у м. Дніпропетровську було придбано [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, у звязку з цим суд визнав за [PERSON] право власності на 10/100 вказаного домоволодіння (а.с. 25). Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.ч.\~1, 2 ст.\~357 Цивільного кодексу України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Враховуючи обставини, встановлені в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області, а також

Outcome: approved