Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

13 липня 2020 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 19 серпня 2008 року уклали кредитний договір № VIW3AE0000129767. Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 17 013,38 доларів США на термін до 16 серпня 2013 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 02 серпня 2012 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2013 року, стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 20 592,92 доларів США нараховану станом на 02 серпня 2012 року. На даний час вищевказане рішення суду від 22 січня 2013 року не виконано боржником. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Прострочена сума заборгованості становить 9 715,82 доларів США. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № VIW3AE0000129767 (а.с. 8-14). Відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № VIW3AE0000129767 від 19 серпня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 013,38 доларів США. Однак, позичальником [PERSON] , в порушення своїх зобов`язань, визначених кредитно-заставним договором, не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2013 року, стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитно-заставним договором № VIW3AE0000129767 від 19 серпня 2008 року в сумі 20 590,92 доларів США, що за курсом НБУ, відповідно до національної валюти України, станом на 03 серпня 2012 року становить 164 521 грн. 45 коп. (а.с. 4-5). Внаслідок не виконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Суд звертає увагу, що зобов`язання наразі не припинене так, як заборгованість [PERSON] досі не погашена. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не оспорюється відповідачем, 3 % річних від простроченої суми за період з 03 серпня 2012 року по 22 червня 2020 року становить 2 299,15 доларів США. Розрахунок 3 % річних від простроченої суми: -з 03 серпня 2012 року до 31 грудня 2012 року - 9 715,82 х 3% х 151 : 366 :100 = 120,25 доларів США; -з 01 січня 2013 року до 31 грудня 2015 року - 9 715,82 х 3% х 1095 : 365 :100 = 874,42 доларів США; -з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року - 9 715,82 х 3% х 366 : 366 :100 = 291,47 доларів США; -з 01 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року - 9 715,82 х 3% х 1095 : 365 :100 = 874,42 доларів США; -з 01 січня 2020 року до 22 червня 2020 року - 9 715,82 х 3% х 174 : 366 :100 = 138,57 доларів США. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вбачається із матеріалів цивільної справи, [PERSON] досі не виконав умови кредитно-заставного договору № VIW3AE0000129767 від 19 серпня 2008 року, зокрема, не повернув заборгованість за кредитом. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд звертає увагу, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3 % річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, та нараховуються незалежно від вини боржника й незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання в силу прямої дії ч. 2 ст. 625 ЦК України. А тому, враховуючи, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач не повернув позивачу суму боргу за кредитно-заставним договором № VIW3AE0000129767 від 19 серпня 2008 року, можна стверджувати, що з 03 серпня 2012 року по 22 червня 2020 року боржник продовжує користуватись належними позивачу грошовими коштами, а відтак має сплатити 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 464/3790/16-ц. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком 3 % річних від простроченої суми наданим позивачем (а.с. 6) та враховуючи те, що заборгованість за кредитно-заставним договором № VIW3AE0000129767 від 19 серпня 2008 року судом була стягнута у доларах США, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми за порушення виконання зобов`язання по кредитно-заставному договору № VIW3AE0000129767 від 19 серпня 2008 року за період з 03 серпня 2012 року по 22 червня 2020 року в розмірі 2 299,15 доларів США. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved