Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

13 березня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до якої позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн. на місяць, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. До кінця 2017 року позивач разом з відповідачем та сином проживали за адресою: [INFO], б. 68, кв. 137. В січні 2018 року вони розірвали стосунки та почали проживати окремо. Позивач в своєму позові зазначає, що відповідач ухиляється від виховання сина, не надає жодної матеріальної допомоги, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 квітня 2018 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ( м. Харків, вул. Пушкінська, 46) інформацію: чи офіційно працевлаштований гр. [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрований за адресою: [INFO], с. Куп*єваха, вул. Брежинська, буд. 11, фактично проживає: [INFO]? Якщо [PERSON] офіційно працевлаштований, повідомити офіційне місце його роботи та повідомити про суми виплачених доходів та утриманих податків за останні півроку, вказати його середньомісячну заробітну плату. Витребувано з охоронного агентства «Кротос» інформацію: підтвердити чи спростувати працевлаштування гр. [PERSON], [INFO], у даній компанії. Якщо [PERSON] працює в даній компанії, повідомити його середньомісячну заробітну плату, надавши при цьому довідку про доходи. Позивачв судовому засіданні заявлений нею позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував частково, просив суд стягнути аліменти у розмірі 1 000, 00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, та що не заперечувалося сторонами у справі, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу. 30 листопада 2012 року народився [PERSON], батьками якого є: батько - [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 302361, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15.12.2012 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадянам про державну реєстрацію народження № 00011506807 від 15.12.2012 року. (а.с. 11, 12) У січні 2018 року сторони почали проживати окремо. [PERSON] почала проживати на орендованій квартирі, що підтверджується Договором оренди від 03.01.2018 року, укладеним між нею та [PERSON] Відповідач в судовому засіданні також зазначив, що проживає з іншою жінкою та дитиною на орендованій квартирі, однак жодних доказів на підтвердження цього суду надано не було. (а.с.7-8) Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] не приймає участь у вихованні сина [PERSON], матеріально не допомагає. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. 30 листопада 2018 року [PERSON] досягає 6 річного віку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, доходів не отримує, що підтверджується Відомостями з ЦБН ДРФО Державної фіксальної служби України про суми виплачених доходів. А твердження позивача про те, що відповідач працює на ПП «Охоронне агентство «Кратос» були спростовані Довідкою від 16.05.2018 року № 16-05-1, в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], не працює в Приватному підприємстві «Охоронне агентство «Кратос». (а.с. 37, 38, 40) Позивач пояснила, що при визначені нею розміру аліментів 2 000, 00 грн. вона виходила з того, що дитина відвідує дитячий садок, гуртки, їй необхідно купувати одяг, продукти харчування, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних фактів та заявленого розміру аліментів позивачем надано не було. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та те, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, відповідач офіційно не працює, а також виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на її користь позивача аліменти у розмірі 1 000, 00 грн.. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial