overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

14.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 39. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина Нікіту, [INFO]. Дитина проживає разом з нею, вона\~\~знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, тому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. У судове засідання сторони не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позовних вимогах наполягає, [PERSON] проти позовних вимог не заперечує ( а.с. 10,11 заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 14.02.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 39 ( а.с. 3 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на дружину не надає. Відповідно до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки його доходу до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

14.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що 10.10.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Кобеляцького РУЮ у Полтавській області. 28.12.2015 року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Позивач прохала суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2017 року, дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 350,00 грн. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та прохала справу розглядати в її відсутності, задовольнивши позов. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи через оголошення у пресі, а саме в газеті «Зоря Полтавщини» від 02.06.2017 року( а.с. 27), в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 10.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Яковенко) К. Ю. укладений шлюб у відділі ДРАЦС Кобеляцького РУЮ у Полтавській області ( а.с. 2). Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] ( а.с.3). Дитина проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с.4), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, в повному обсязі не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2017 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 350,00 грн. ( а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

14.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради про визначення місця мешкання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Донька перебуває на її повному утриманні, жодної допомоги від відповідача вона не отримує. Відповідач [PERSON] має нерегулярний мінливий дохід, а виховання доньки потребує значних витрат на одяг, повноцінне харчування, розвиток, відпочинок та розваги, тому вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1600 грн. щомісяця. Життя з відповідачем не склалося , в тому числі через його агресивну поведінку по відношенню до неї та доньки. Фактично їх дитина проживає з нею, проте відповідач постійно погрожує, що забере її, відмовлявся підписувати заяву про переведення дочки до іншої школи, чинить усілякі перепони скоріше щоб образити її, не

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

14.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 28.05.1977 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], який є повнолітнім. Подружнє життя з відповідачем не склалося, так як у них різні погляди на життя. З квітня 1981 року подружні відносини припинили, проживають окремо, тому просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. 24.05.2017 року до суду поступила заява [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, тому суд постановляє рішення в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 28.05.1977 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 6 у виконкомі Княжпільської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. У звязку із одруженням позивач змінила прізвище Лендяк на Мілян. Сторони припинили подружні відносини понад 35 років, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного повагу та любов. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

14.03.2017 року до суду з зазначеною позовною заявою звернулась [PERSON] Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 28.08.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 135. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів в звязку з чим, у них виникали постійні сварки та довготривалі конфлікти, як наслідок відносини між сторонами погіршились. На даний час у сторін склалась взаємна відчуженість, подружні відносини між ними припинились, шлюб існує лише формально, а тому просила шлюб розірвати. У судове засідання сторони не зявились, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, при цьому позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши докази, беручи до уваги заяви сторін, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.6) від якого мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.8) та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). На даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому прийшли до переконання про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В звязку з викладеним суд, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб існує лише формально, між сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дітей. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

14.03.2017 року Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту що [PERSON],27.01.1961р. є сином [PERSON], 1928р.н., який помер 11.12.1997р. Заявник до судового засідання зявився, надав суду заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу. Представники заінтересованої особи до судового засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою : [INFO]. Батько заявника, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою [INFO] до дня смерті - 11.12.1997р. [PERSON] належало право на земельну ділянку (пай) у землі КСП «Розкішне» села Новосвітівка Ширяївського району Одеської області, площею 7,43 га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0292623, виданого Ширяївською райадміністрацією від 10.07.1997 р. № 23905, зареєстрованого 05.12.1997 р. у книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус повідомив, що у заявника з батьком різні прізвище, в свідоцтві про народження заявника вказано прізвище «Бекчів», в свідоцтві про смерть батька прізвище вказано «Бекчив». Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 125 СК України визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 130 СК України встановлення факту батьківства за рішенням суду у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, а саме копію паспорта, копію ІПН, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про смерть, копії довідок вважає, що за вказаних обставин заяву заявника [PERSON]. слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

14.03.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 27.06.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 28.02.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 31601,17 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 27.06.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 28.02.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2243,71 грн.; по відсоткам за користування кредитом 24176,45 грн.; по комісії 3200,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1481,01 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 31601,17 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

14.03.2017 року по вказаній справі ухвалене рішення, яким в задоволення первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено. Звертаючись до суду із позивачі за первісним позовом сплатили судовий збір у розмірі по 551 грн. 20 коп. кожен тричі. В той же час позивачами за первісним позовом заявлені дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру. Так позивачі заявили позовні вимоги про визнання довіреності, договору купівлі-продажу недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння. Отже позивачі сплатили судовий збір тільки за позовні вимоги немайнового характеру, двічі по 551 грн. 20 коп., позовні вимоги майнового характеру повністю не оплатили. Позивачі визначили вартість спірного будинку 38662 грн., доказів у підтвердження вказаної ціни позову не надали, а визначена ними вартість спірного майна вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна на час звернення до суду із вказаним позовом та розгляду справи. Із технічного паспорту на спірний жилий будинок, який виготовлений станом на 23 вересня 2015 року вартість спірного будинку становить 335165 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Суд визначає, вартість спірного будинку у розмірі 335165 грн. Отже позивачі за первісним позовом повинні були б сплатити судовий збір у розмірі 1% від вартості будинку, що становить по 1675грн. 83 коп. кожен. Позивачі за первісним позовом не доплатили судовий збір майнового характеру у розмірі по 1124 грн. 63 коп. кожен. Пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ч.3 ст. 220 ЦПК України передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Сторони у судове засідання не з»явилися. При ухваленні рішення по справі суд не вирішив питання про судові витрати, а отже наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів за первісним позовом судових витрат по 1124 грн. 63 коп. з кожного на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

14.03.2017 року позивач [PERSON]звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 19.08.2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Також зазначив, що мають спільну дитину - малолітню [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, оскільки сторони мають кардинально різні погляди на сімейне життя та обов'язки у родині, а також виховання доньки. Вказує, що спільне господарство ними не ведеться, збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 19 серпня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони мають спільну дитину - малолітню [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та не вважають можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

14.03.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 27.06.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя, у родині часто виникають конфлікти сварки, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON], [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, однак заперечує проти стягнення з нього судових витрат ( а.с. 10, 11 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.06.2014 року, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 275 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі - судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved