Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

13 серпня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3000 гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що з 28 серпня 2020 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач проживає окремо та матеріально не допомагає. Вона отримує лише допомогу при народженні дитини, інших доходів не має і тому у зв`язку з складним матеріальним становищем потребує матеріальної допомоги на її утримання від відповідача. В зв`язку з вказаним, просить позов задовольнити. 16 серпня 2021 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] /а.с.4/. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] /а.с.5/. Відповідно до довідки №15824 про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. Дитина проживає разом з позивачем [PERSON] , що підтверджується поданою позивачем заявою №54343/21-е про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 24 липня 2021 року за адресою: [ADDRESS] /а.с.7-9/. 20 вересня 2021 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини, а саме: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 13 серпня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, положеннями ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.ч.1-3 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач на даний час не працює, отримує лише матеріальну допомогу при народженні дитини та інших джерел доходів не має. Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, відповідачем суду не надано. Суд зазначає, що на особливу увагу заслуговує той факт, що відповідач отримав ухвалу суду та позовну заяву з додатками поштовим зв`язком /а.с.14/, проте ніяких письмових заперечень щодо розміру аліментів, які просить з нього стягувати позивач на її утримання, суду не надав, що розцінюється судом як мовчазна згода на стягнення з нього аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно. Враховуючи наведене, суд, беручи до уваги, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини у мінімальному розмірі, що передбачено законом, інших осіб на своєму утриманні немає, приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати аліменти з відповідача на утримання дружини у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. Крім того в порядку, визначеному ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved