Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

14 березня 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2001 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №8. Більше 14 років тому вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, ніяких відносин не підтримують, кожен з них має іншу сімю. Доказом даного факту є довідка № 245 від 26.02.2018 року видана Довгопристанською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, згідно якої позивач проживає в [INFO] з цивільною дружиною [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми. Як йому стало відомо, 21.01.2017 року відповідачка народила сина [PERSON]. Оскільки шлюб між ними не розірваний, то відповідач згідно ч.1 ст. 122 СК України записала його батьком дитини. Хоча йому достовірно відомо, що біологічним батьком дитини є нинішній чоловік відповідачки [PERSON], який і визнає себе батьком дитини. Отже, викладені обставини засвідчують, що він записаний батьком дитини, яким однозначно не являється. В судове засідання позивач не зявився, однак направив заяву 14.03.2018 року, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, однак направили до суду заяви від 14.05.2018 року, в яких просили справу розглядати за їх відсутності позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували щодо їх задоволення. Справа до суду надійшла 14.03.2018 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 14.05.2018 р. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як визначено в ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. ст. 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обставини, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. 27 квітня 2001 року між позивачем та відповідачкою, був укладений шлюб, який зареєстрований Голованівським районим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 27.04.2001 року про що було зроблено відповідний актовий запис за № 8. (а. с. 4). Більше 14 років тому позивач з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, ніяких відносин не підтримують, кожен з них має іншу сімю. Відповідно до довідки №245 від 26.02.2018 року виданої Довгопристанською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, згідно якої позивач проживає в [INFO] з цивільною дружиною [PERSON] та двома неповнолітніми дітьми (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії I-ОЛ №204290 від 15.02.2017 року 21.01.2017 року відповідачка народила сина [PERSON]. Оскільки шлюб між позивачем та відповідачем не розірваний, то відповідач згідно ч.1 ст. 122 СК України записала батьком дитини [PERSON]. З матеріалів позовної заяви позивача вбачається, що біологічним батьком дитини [PERSON] є нинішній цивільний чоловік відповідачки [PERSON], який і визнає себе батьком дитини у заяві поданій до суду 14.05.2018 року. Даний факт у заяві від 14.05.2018 року підтверджує і відповідачка [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України (далі СК України), дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Згідно ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, позивач записаний як батько дитини - [PERSON], 21.01.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2 статті 136 СК України встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог, щодо виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, а навпаки підтверджено, що біологічним батьком її сина [PERSON], народженого 21.01.2017 року є її нинішній цивільний чоловік [PERSON] Даний факт визнала і третя особа по справі [PERSON] Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, так як відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 352, 40 грн. (704,80 грн. х 50 %). Враховуючи викладене та

Outcome: approved