Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

13 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 серпня 2018 року згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області. Під час спільного проживання у них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Після розлучення донька проживає разом з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Самій їй важко утримувати неповнолітню доньку, оскільки постійно потрібні кошти на продукти харчування, одяг, взуття, інші потреби. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча зобов`язаний це робити. Усної угоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Враховуючи її важке матеріальне становище, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі по 2500 гривень але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 18.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи . Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, однак не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Судом встановлено, що дитина на даний час проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. У силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність інших неповнолітніх дітей чи утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, ту обставину, що малолітня дитина проживає окремо від батька і перебуває на утриманні матері, стан здоров`я та матеріальне становище сторін, рівний обов`язок обох батьків брати участь в утриманні дітей, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021рік», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде відповідати, з врахуванням надання утримання матір`ю, прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. У силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved