Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

13 червня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що протягом останніх двох років [PERSON], який є батьком [PERSON], [INFO], не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям, не відвідує навчальний заклад та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів, тому просить позбавити його батьківських прав щодо [PERSON] Ухвалами Згурівського районного суду Київської області від 21.09.2017 подовжено розгляд справи та постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, відповідач та третя особа в судове засідання не з»явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку. Судові повістки про виклик відповідача в судові засідання за адресою його місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті без вручення у зв'язку із його відсутністю. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України відповідач є таким, якому судові виклики вручено належним чином. Третя особа направила заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що дитина є здоровою, свого батька не бачить та не знає, відповідач без поважних причин умисно не виконує покладені на нього батьківські обов'язки щодо дочки в частині виховання, навчання та матеріального утримання. Дитина є здоровою. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має. Наразі їй невідоме місцезнаходження відповідача, проте вона має лише номер його мобільного телефона. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування пояснила, що відповідач не виконує батьківські обов'язки, не створив належних умов для проживання, утримання та виховання дочки. Вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд не вислуховував думку дитини, оскільки, враховуючи її малолітній вік, вона не може висловити таку думку. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.30 - копія свідоцтва про народження), яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Дитина є здоровою (а.с.45, 46 - довідки). Відповідач ухиляється від виконання юридичного обов'язку піклуватися про здоров'я дитини, забезпечення належних умов її проживання та виховання, оскільки має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а саме, останні два роки не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її життям, не відвідує навчальний заклад та не надає матеріальної допомоги на її утримання (а.с.22, 23, 24, 25, 26, 52 - акти, характеристика, довідки). Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки (а.с.28-29 - висновок). Представник органу опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації Київської області, який приймав участь у справі, висловила аналогічну позицію. Місце знаходження відповідача невідоме, заходи щодо його розшуку не дали результатів (а.с.20, 27, 47, 49 - інформація, довідки). Із наданих позивачем відомостей про відповідача вбачається, що він має задовільний стан здоров'я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.50, 51 - медичні довідки), є працездатним, наразі позивачу нічого невідомо про місце знаходження відповідача та про те, чи має відповідач постійне місце роботи. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір (вимоги немайнового характеру) в розмірі 640,00 грн (а.с.1 - квитанція). Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Заслухавши пояснення позивача та представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази у справі, суд, діючи виключно в інтересах дитини, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як у судовому засіданні доведено, що батько ухиляється від виконання своїх юридичних обов'язків по вихованню дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, чим завдає шкоди психологічному здоров'ю дитини. Об?єктивних причин, що перешкоджають відповідачу належним чином виконувати свої батьківські обов?язки та що він не мав змоги як належить виховувати та утримувати малолітню дитину, під час розгляду справи судом не встановлено. Також підстав не погодитись з висновком органу опіки і піклування суд не вбачає. Відповідач, який згідно з чинним законодавством зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку, тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що позивач відмовляється отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, перерахування аліментів здійснювати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, зобов'язавши позивача як матір відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набранням законної сили рішенням суду. Рішення суду в частині присудження аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає негайному виконанню. До стягнення із відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн за задоволені вимоги немайнового характеру та в дохід держави - судовий збір за вимоги майнового характеру - 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved