Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

12 жовтня 2020 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулась [PERSON] (далі - заявниця), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд: - встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , оформлена 29.08.1980 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] ; - встановити факт, що атестат № [NUMBER] , який виданий 20 березня 1982 року Технічним училищем-60 м. Новосибірська на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . І. Стислий виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що у неї виникли складнощі при оформленні пенсії за віком у зв`язку з розбіжностями в написанні її імені в паспорті громадянина України та в трудовій книжці, атестаті. З огляду на це, заявниці Пенсійним фондом України не зарахований стаж її роботи з 29.08.1980 року по 23.10.1980 року і з 07.07.1992 року по 21.06.1993 року (по трудовій книжці) і період навчання з 01.09.1980 року по 20.03.1980 року (по атестату про навчання в Технічному училищі-60 м. Новосибірська), оскільки в записах трудової книжки і в атестаті вказане ім`я заявника « [PERSON] », а в даних паспорта « [PERSON] » (російською мовою). При цьому заявниця зазначила, що неможливе виправлення імені « [PERSON] » на « [PERSON] » за останнім місцем роботи заявниці (у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Кварк») та за місцем навчання у Новосибірському коледжі перукарського мистецтва (колишнє Технічне училище-60 м. Новосибірська) для зміни імені заявника. Також [PERSON] вказала, що у свідоцтві про народження її повні ім`я, прізвище та по батькові зазначені « [PERSON] » (російською мовою), а після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (російською мовою). Тому [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки та атестату їй як [PERSON] . У судове засідання з`явилась заявниця та її представник, які підтримали заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, просили суд задовольнити її у повному обсязі. Представник позивача пояснив обставини та мету звернення заявниці до суду з заявою таким чином, як про це зазначено вище. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності представника заінтересованої особи. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 22.10.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухані пояснення заявниці та її представника. 03.11.2020 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за відомостями з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 05.06.1993 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці записані як « [PERSON] » (мовою оригіналу - російська мова), [INFO] ; місце народження - Новосибірськ; місце реєстрації: ЗАГС Залізничного району м. Новосибірська, Російська Федерація, актовий запис № 397 від 26.02.1963 року (а.с.11). За відомостями з копії атестату № 2560 від 20.03.1982 року, « [PERSON] » (мовою оригіналу - російська мова) 01.09.1980 року вступила до ТУ-60 м. Новосибірська та 20.03.1982 року закінчила повний курс технічного училища по професії перукар широкого профілю, присвоєна кваліфікація майстер-перукар (а.с.15). Відповідно до копії довідки № 997 від 01.03.1999 року, в Калінінському відділі ЗАГС м. Новосибірська є запис про реєстрацію укладення шлюбу « [PERSON]» з « [PERSON] » (мовою оригіналу - російська мова) за № 997 від 25.09.1982 року; після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (мовою оригіналу - російська мова) (а.с.12). Відповідно до копії трудової книжки, серії [NUMBER] від 29.08.1980 року, власником трудової книжки після зміни прізвища « [PERSON] » зазначена « [PERSON] » (мовою оригіналу - російська мова), [INFO] . У вказаній трудовій книжці містяться записи про трудову діяльність [PERSON] за період з 29.08.1980 року по 21.06.1993 року (а.с.29-30). Відповідно до копії трудової книжки, серії [NUMBER] від 30.08.1982 року, власником трудової книжки після зміни прізвища « [PERSON] » зазначена « [PERSON]» (мовою оригіналу - російська мова), [INFO] . У вказаній трудовій книжці містяться записи про трудову діяльність [PERSON] за період з 01.09.1982 року по 20.05.2016 року (а.с.16-28). За відомостями з копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , та копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 29.01.1998 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці записані як [PERSON] , [INFO] (а.с.4-10). Листом Відділу з питань перерахунків пенсій № 1 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.09.2020 року № 17328-16234/М-03/8-0400/20 «Про розгляд звернення», заявницю повідомлено про те, що їй не зарахований стаж роботи з 29.08.1980 року по 23.10.1980 року і з 07.07.1992 року по 21.06.1993 року (по трудовій книжці, яка видана 29.08.1980 року), і період навчання з 01.09.1980 року по 20.03.1982 року, оскільки в записах трудової книжки і в атестаті вказане ім`я заявниці як « [PERSON] », а в даних паспорта « [PERSON] » (російською). З огляду на це, на підставі п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, заявниці роз`яснено, що факт приналежності документа особі може бути встановлений в судовому порядку у разі, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження (а.с.13-14). Таким чином, аналіз наявних в матеріалах справи письмових доказів вказує, що « [PERSON] » (мовою оригіналу - російська мова) та [PERSON] - це одна й та сама особа, однак різниться написання її імені « [PERSON] » та « [PERSON]» в паспорті громадянина України та трудовій книжці, атестаті. Це позбавляє заявницю можливості зарахувати період її навчання та стаж роботи до страхового стажу для оформлення пенсії за віком. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до пункту 5 частини 2 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Аналіз викладеного вище вказує, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана на ім`я « [PERSON] » (дата заповнення 29 серпня 1980 року), та атестат № [NUMBER] , виданий 20 березня 1982 року Технічним училищем-60 м. Новосибірська, виданий на ім`я « [PERSON] », дійсно належать [PERSON] , [INFO] . Встановлення цього факту є необхідним для заявниці з метою зарахування стажу роботи та періоду навчання до страхового стажу для оформлення пенсії за віком. Отже, суд, враховуючи встановлені обставини, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши у судовому засіданні пояснення заявниці та її представника, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, тому сплачений заявником судовий збір у розмірі 420,40 грн (квитанція № 0.0.1866476287.1 від 12.10.2020 року) їй не відшкодовується.

Outcome: approved