Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

13 червня 2019 року в провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.03.2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Однак в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 28.02.2018 року в сумі 73836,68 гривень. Просив стягнути з відповідача\~ заборгованість за договором в розмірі 73826,68 гривень та судові витрати.\~ Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду на 14.06.2019 року на 08 год. 30 хв. В судове засідання представник позивача не з*явився,\~надав клопотання\~про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася. 05.05.2018 року подано до Оріхівського районного суду Запорізької області відзив на позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений\~ договір про надання банківських послуг від 15.03.2011 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит\~у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно договору, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язується у строк, визначений договором, виконати свої зобов`язання по своєчасному погашенню\~ суми заборгованості перед Банком, а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору. Позивач виконав обов`язок перед відповідачем відповідно до умов договору відкривши картковий рахунок\~ та надавши кредитний ліміт\~на платіжну картку. Як вбачається з матеріалів справи,\~відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконувала умови договору, через що, станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість в сумі 1906,44 гривень за тілом кредиту, 63428,30 гривень - по процентам за користування кредитом, 4509,72 гривень - нарахована пеня та комісія, а всього 69844,46 гривень. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення тілу кредиту, процентів, а також пені, нарахування якої визначено\~ п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача вказані суми, а всього 69844, 46 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів, суд зазначає наступне. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором більш ніж на 30 днів (п. 2.1.1.7.6 Умов). Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями статті 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15). З мотивів, викладених вище, суд\~ приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення штрафів у розмірі 500,00 грн. фіксована частина, 3492,22 грн. штраф (процентна складова), не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1666,73 гривень (пропорційно задоволеним позовним вимогам). На підставі викладеного та

Outcome: partial