Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

14.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2530, і стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивачка зазначила, що 22.11.2011 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2530. Від шлюбу вони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Шлюб розпався тому, що сторони не розуміють один одного, від чого у них виникають часті сварки і скандали, внаслідок чого страждає дитина. Примирення між сторонами неможливе. Шлюб розривають вперше. За домовленістю між сторонами дочка [PERSON] залишається проживати разом із позивачкою. Добровільну матеріальну допомогу на утримання позивачки і утримання їх спільної дитини відповідач не надає. Аліменти відповідач нікому не платить. Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 22.11.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2530, а також просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Прізвище після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою судді від 07.10.2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. В позовній заяві міститься клопотання позивачки провести розгляд справи без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, у разі неявки відповідача в судове засідання просить суд провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а.с.2 зв.). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Згідно даних зворотного поштового повідомлення та двох телефонограм [PERSON] двічі повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Про причину неявки відповідач суд не повідомив (а.с.22, 26, 27) Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, про що надана письмова заява, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 22.11.2011 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 22 листопада 2011 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 22.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 2530. Спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON] ( а.с. 7). Відповідно до довідки Виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області № 5925 від 13.09.2016 року встановлено, що [PERSON] проживає з чоловіком та дочкою за адресою : [ADDRESS]( а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Городня Чернігівської області, та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON](а.с. 9). Дослідженням довідки Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 04.10.2016 року за № 74.01/03-13763 встановлено, що [PERSON],[INFO], уродженець Узбекистану м. Наманган, зареєстрований з 29.05.2004 року за адресою: [ADDRESS] по паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданий 09.04.2015 року Деснянським РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області(а.с.18). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, а також причини розірвання шлюбу, наведені позивачкою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved