Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

14 березня 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути [PERSON] зайво виплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначив, що з 31 березня 2015 року [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Кальміуського району м.Маріуполя та одержувала щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 884,00 грн. Всього за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016року [PERSON] було виплачено державну допомогу в розмірі 11405,50 грн. При оформлені документів на отримання державної допомоги [PERSON] було представлено до УТСЗН Кальміуського району недостовірні відомості щодо наявності на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі,що перевищує 10 кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Також, вона була попереджена про обовязок своєчасно повідомити про обставини, що впливають на виплату допомоги. Однак, згідно інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам [PERSON] у період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 рік, тобто на момент звернення за грошовою допомогою, мала на депозитному рахунку в Приватбанку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі коли: будь хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням управління від 12.12.2016 року [PERSON] було відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з вищенаведених підстав. В звязку з чим, за період з 01.09.2015 року по 30.09.2016 рік виникла переплата бюджетних коштів в розмірі 11405,50 грн. На підставі зазначеного просить задовольнити позовні вимоги та стягнути зайво виплачену державну допомогу в розмірі 114405,50 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечував. Відповідачка, будучи своєчасно та належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в Донецьк по вул. Рози Люксембург, буд. 30 а, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (а.с.4). 01 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Кальміуського району м.Маріуполя із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 7). В своїй заяві [PERSON] надала письмову інформацію про відсутність у неї та членів сімї у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та відсутність на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя від 07.04.2015 року [PERSON] було призначено допомогу на проживання, як переміщеній особі, з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року у розмірі 884,00 грн. (а.с. 17). Рішенням управління від 29.10.2015 року відповідачу призначено щомісячну адресну допомогу на період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року у розмірі 884,00 грн., рішенням управління від 04.04.2016 року призначено щомісячну адресну допомогу на період з 31.03.2016 року по 29.09.2016 рік у розмірі 884,00 грн.(а.с.8,11,14). Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі коли: будь хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до витягу з наданої інформації Міністерством фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги ВПО за 01.09.2015 року по 29.02.2016 року встановлено, що [PERSON] має депозит на банківському рахунку Приватбанку, який станом на 29.02.2015 року складає 22403,39 грн. (а.с.21). Рішенням управління від 12.12.2016 року [PERSON] відмовлено у надані допомоги переміщеним особам, оскільки на депозитному рахунку більше 10 прожиткових мінімумів коштів(а.с.24). Листом позивач звертався в досудовому порядку до [PERSON] з вимогою вирішення питання з приводу переплати допомоги. Проте, на даний час вказана вимога відповідачем не виконана (а.с. 20). У відповідності із пунктом 11 вказаного Порядку, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що відповідач не повернув добровільно Управлінню праці та соціального захисту населення Іллічівського (Кальміуського) району Маріупольської міської ради переплачену допомогу в загальній сумі 11405,50 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у звязку з чим необхідно стягнути вищевказану суму з [PERSON] На підставі ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача, а саме: судовий збір в розмірі - 1600,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved