Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

14.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, розташований по проспекту Южному, 25, с. Багатир Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність письмової угоди між спадкоємцями щодо зміни розміру частки у спадщини що стосується нерухомого майна. Уповноважені представники сторін в судове засідання не зявились. Від позивача надійшла заява, в якій він свої вимоги підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] надійшов лист в якому вона підтвердила викладені в позові обставини, зазначила що позов визнає та просить розглянути без її присутності. Від представника відповідача виконкому Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області надійшов лист в якому він зазначив що позов визнає та просить розглянути справу без його присутності. Визнання відповідачами позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 03.12.2007 року [PERSON] помер, про що видане свідоцтво про смерть серія 1-НО № 258204 від 03.12.2007 року. Позивач [PERSON] є рідним сином померлого 03.12.2007 року [PERSON], що підтверджується рішенням Великоновосілківського районного суду донецької області № 2-0-130/09 від 09.10.2009 року. Спадщина була прийнята синами [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22008519 від 04.11.2009 року, виданого Великоновосілківською державною нотаріальною конторою, 04.11.2009 року Велиокновосілківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 48381931 (номер у нотаріуса 481/2009) на спадкодавця [PERSON] померлого 03.12.2007 року. Згідно відповіді КП «Великоновосілківське РБТІ» від 02.06.2017 року, за наявними архівними даними станом на 31.12.2013 рік [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 3а, с. Багатир, Великонвоосілківського району Донецької області згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.02.1988 року (реєстраційний № 1). Згідно довідки органу місцевого самоврядування № 771, виданої 23.05.2017 року, юридична адреса домоволодіння належного [PERSON] була замінена з 3а, на 25. За змістом Постанови державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори [PERSON], від 29.09.2017 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно житловий будинок, після смерті батька [PERSON], померлого 03.12.2007 року посилаючись на відсутність письмової угоди між спадкоємцями щодо зміни розміру частки у спадщини що стосується нерухомого майна. 03.09.2014 року помер [PERSON] про що видано свідоцтво про смерть серія 1-НО № 792315 від 04.09.2014 року. Спадкоємицею усього майна [PERSON] є його дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39212601 від 18.12.2014 року, відповідно до якого приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу [PERSON] (номер у нотаріуса 252/2014, номер в Спадковому реєстрі 56918848). [PERSON] обізнана про домовленість позивача з її батьком про розподіл майна і не заперечує щодо оформлення в цілому права власності на домоволодіння, про що вона зазначила у адресованій суду письмовій заяві від 05 грудня 2017 року. Неможливість оформити право власності на домоволодіння в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. ст. 79-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтрерсів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Ч. 3 цієї статті встановлюється, що спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Ст. 1296 ЦК України, встановлюється, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин недотримання процедури щодо отримання державних актів про права власності на нерухоме майно не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, в звязку з неможливістю укласти письмову угоду між спадкоємцями щодо зміни розміру частки у спадщини що стосується нерухомого майна, через смерть іншого спадкоємця. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved