Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

12 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Білопільської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її баба [PERSON]. За життя остання склала заповітне розпорядження, яким заповіла своє майно [PERSON] - позивачці по справі. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої входить 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій на підставі договору дарування від 10 жовтня 1990 року. Позивачка юридично не може оформити спадкові права після смерті баби у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком на чотири місяці після [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, який уточнила та просила встановити додатковий строк у два місяці, просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача - Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника міської ради. Третя особа - державний нотаріус Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м.Білопілля Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER](а.с. 6). Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори 11 жовтня 1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1772, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], тобто позивачці по справі (а. с. 7). Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а. с. 5). На підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори 10 жовтня 1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1770, [PERSON] подарував [PERSON] 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8-9). Згідно Витягу із рішення № 227 від 29 грудня 1993 року про приватизацію земельних ділянок [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,10 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,0116 га (а. с. 10). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» власником 1/3 частини зазначеного домоволодіння є [PERSON] та 2/3 частина належить [PERSON] (а. с. 11-14). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори інформація щодо спадкової справи після [PERSON], яка померла [INFO], відсутня (а. с. 25). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті баби [PERSON], однак вона не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до роз'яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у зв'язку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved