Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

13 березня 2018 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору б/н від 02.08.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 04.09.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.09.2013 року. Спадкоємцями пілся смерті [PERSON], які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] Т.ч. відповідачі прийняли спадщину до складу якої, в тому числі входять кредитні зобовязання померлого. Спадкування обовязків відбулось відповідно до ч.3 ст.1268, т.я. відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 5894,27 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5894,27 грн. та судові витрати по справі. 05 квітня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.52). 12.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі щодо вимог до відповідача [PERSON] закрито із звязку зі смертю. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору б/н від 02.08.2005 року [PERSON] отримав кредит у сумі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 4) 04.09.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09.09.2013 року. (а.с. 20) В позовній заяві представник позивача посилається на ті обставини, що відповідач є спадкоємцем за зобовязаннями померлого позичальника, а тому з нього підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом у розмірі 5894,27 грн. 21.09.2014 року відповідач [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть №872 від 22.09.2014 року ( а.с.50). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд критично ставиться до посилань позивача щодо обставин прийняття відповідачами спадщини після померлого [PERSON], оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на їх підтвердження. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі, як недоведених. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed