Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житло за набувальною давністю, у якій зазначає, що 13 серпня 1993 року на підставі договору купівлі-продажу № 814 [PERSON] було придбано квартиру №71 на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр.. Перемоги, 67. [PERSON] (Відповідач) перебував у офіційному шлюбі з Позивачкою в період з 10 травня 1991 по 17 листопада 1998 року. Після розірвання шлюбу Позивач з Відповідачем більше не спілкувалася і більше не бачилася, про місце його проживання/перебування не відомо. Починаючи з 13 червня 1995 року Позивач зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується відміткою у паспорті про реєстрацію місця проживання і по теперішній час там мешкає, веде домашнє господарство, підтримує чистоту і порядок в домі, оплачує комунальні платежі, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонт. Цей факт підтверджується копіями квитанцій про оплату комунальних платежів, що додані до матеріалів справи. Позивач володіє вказаною квартирою відкрито, ніяких дій для приховування цього факту не здійснює, усі сусіди з нею знайомі та підтвердять факт її проживання. Окрім того, з моменту придбання Відповідачем квартири, там також зареєстрований спільний син Позивача та Відповідача - [PERSON] [INFO]. Варто зазначити, що під час життя у вказаній квартирі Позивач не одноразово проводила косметичний ремонт житла. На даний момент права приватної власності на вказану квартиру у позивача немає, тобто вона знаходиться у власності інших осіб - відповідача, а отже є чужим нерухомим майном. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. \~\~\~Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, причин неявки суду не сповістили. За згодою представника позивача суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 1993 року на підставі договору купівлі-продажу № 814 [PERSON] було придбано квартиру №67 на праві приватної власності, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр.. Перемоги, 67. [PERSON] (Відповідач) перебував у офіційному шлюбі з Позивачкою в період з 10 травня 1991 по 17 листопада 1998 року. Після розірвання шлюбу Позивач з Відповідачем більше не спілкувалася і більше не бачилася, про місце його проживання/перебування не відомо. Починаючи з 13 червня 1995 року Позивач зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджується відміткою у паспорті про реєстрацію місця проживання і по теперішній час там мешкає, веде домашнє господарство, підтримує чистоту і порядок в домі, оплачує комунальні платежі, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується, доглядає за квартирою та утримує її, постійно робить поточний та капітальний ремонт. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. За час фактичного володіння майном з 1993 року [PERSON] відкрито, безперервно володіють майном, сплачують комунальні послуги та здійснюють капітальний ремонт оселі, тобто дбають про все майно в цілому як про своє власне та несуть тягар його утримання. Згідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрию, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набуваєгься за рішенням суду. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Outcome: approved