Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

14 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.04.2008 року у розмірі 20649 грн. 69 коп. та судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 19.12.2018 року має заборгованість у сумі 20649 грн. 69 коп., з яких: 11857 грн. 23 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7571 грн. 05 коп. - заборгованість за пенею, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 971 грн. 41 коп. - штраф (процентна складова), відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши на адресу суду, разом з позовною заявою, письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин; належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не подала відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв'язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 01.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н. Відповідно до якого, відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість у сумі 20649 грн. 69 коп., з яких: 11857 грн. 23 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7571 грн. 05 коп. - заборгованість за пенею, 250 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 971 грн. 41 коп. - штраф (процентна складова). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 546 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань по кредитному договору. Аналізуючи норми ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому, суд вважає необхідним, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми штрафів (фіксованої частини та процентної складової) відмовити, оскільки це суперечить нормам ст. 61 Конституції України. Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню заборгованість в розмірі 19428 грн. 28 коп., з яких: 11857 грн. 23 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7571 грн. 05 коп. - заборгованість за пенею, в частині стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової), слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial