Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

14.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство», третя особа [PERSON], і просить суд встановити нікчемність кредитного договору № БО-1/0985/08/464# від 16 травня 2008 року укладеного між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» та [PERSON]. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що суму кредиту вона не отримувала, що замість неї її отримав поручитель [PERSON], про що він видав їй [PERSON] розписку від 09.06.2009 року. Доказів про отримання саме нею кредитних коштів не має, тому вона вважає кредитний договір неукладений та просить встановити його нікчемність. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представники [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей, в судовому засідання позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідач КС «Перше Кредитне Товариство» про час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник позивача в судове засідання не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та підтримав заперечення від 19.05.2017 року за вих.125/17 (а.с.20-21), в якому посилається на те, що позовна заява подана з порушенням підсудності. Також в своєму запереченні стверджує, що [PERSON] особисто отримала кредитні кошти в сумі 7 550 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 1286 від 16.05.2008 року. Крім цього позивач 16.05.2008 року письмово просила провести оплату у розмірі 7 550 грн. до магазину СПД [PERSON] за рахунок наданих їй кредитних коштів за кредитним договором, для придбання товару як зазначено у п.1.2. кредитного договору. Суб'єкт підприємницької діяльності - ФО [PERSON] є також поручителем позивача за даним кредитним договором. Також в якості підтвердження факту отримання кредитних коштів [PERSON], є рахунок СПД - ФО [PERSON], у якому зазначено, що платником придбання товару є [PERSON] та завірено печаткою. На підставі вищезазначеного відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство» в особі Голови правління Солопа А.С. з однієї сторони та [PERSON] іменованою «Позичальником» з другої сторони та [PERSON], іменованим «Поручителем» з третьої сторони було укладено договір № БО-1/0985/08/464# від, відповідно до якого позивач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 550 гривен на придбання газової плити, газового котла, насоса, радіаторів, будівельних матеріалів строком на 36 місяців зі сплатою 0.164 процентів від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Цей договір підписано сторонами, що також підтверджується поясненнями позивача. Відповідно до п.2.2 кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит не пізніше 14 банківських днів від дати підписання даного Договору. 16 травня 2008 року [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 7550 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером № 1286 від 16.05.2008 року (а.с.22), в якому також міститься підпис позивача [PERSON], дійсність якого не оспорюється позивачем. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Положеннями ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Вимоги щодо форми кредитного договору встановлені ст.1055 ЦК України, відповідно до якої кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків (ч.1 ст.218 ЦК України). При цьому, позивачем не надано суду жодного належного доказу, який би свідчив про нікчемність вищезазначеного договору, окрім цього не надано доказів, підтверджуючих факт не отримання [PERSON] суми кредиту, навпаки в матеріалах справи є касовий ордер, який підтверджує отримання позивачкою кредитних коштів, а саме її підпис на ньому, дійсність якого позивачем не оспорюється. Відповідно до п.4 Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Отже, у суду відсутні підстави вважати кредитний договір БО-1/0985/08/464# від 16 травня 2008 нікчемним, оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту та факту недотримання письмової форми при його укладенні не подано. Разом з тим, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], пояснили, що [PERSON] підписала усі необхідні документи, в тому числі і кредитний договір, та видатковий касовий ордер, але гроші отримав відповідно до письмової згоди [PERSON], поручитель [PERSON] Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було доведено нікчемність кредитного договору, а лише посилання на той факт, що вона не отримала гроші особисто на руки, не може свідчити про нікчемністо договору.

Outcome: dismissed