Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

12 жовтня 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 22.11.2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилось дві доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На протязі останнього року сторони фактично не проживають разом, будь яких подружніх стосунків не підтримують. Як зазначив позивач, причиною розірвання шлюбу є подружня зрада відповідачки під час його перебування за межами Українина заробітках та те, що у них різні погляди на життя, мораль, на спільне майбутнє, на даний час у кожного з них своє власне особисте життя. Подальше спільне життя є неможливим, шлюб носить суто формальний характер, тому шлюб між ними слід розірвати. 18 листопада 2020 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла зустрічна позовна заява відповідачки за первісним позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що у провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка взаємопов`язана із вказаним позовом, тому спільний їх розгляд є доцільним. Як вказує позивачка за зустрічним позовом [PERSON] у травні 2019 року [PERSON] виїхав за кордон на заробітки, залишивши позивачку за зустрічним позовом та двох своїх малолітніх доньок на призволяще. Відповідач за зустрічним позовом спочатку працював у Чехії, а потім в Угорщині, заробляючи в місяць близько 1000 Євро. При цьому, жодних коштів додому не передавав, тому позивачці за зустрічним позовом доводилося позичати гроші на продукти харчування та речі першої необхідності, купляти одяг своїм малолітнім донькам у секонд-хенді, в той час коли відповідач за зустрічним позовом витрачав зароблені гроші на інших жінок. Крім цього, [PERSON] вказує, що ще до приїзду із заробітків [PERSON] втратив інтерес до неї, припинив приділяти увагу та цікавитися її проблемами. На даний час, малолітні доньки сторін повністю перебувають на утриманні позивачки за зустрічним позовом, а тому остання бажає стягувати з відповідача за зустрічним позовом аліменти на утримання дітей в розмірі по 4000,00 гривень на кожну дитину щомісячно (а.с. 18-24). 10 грудня 2020 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого [PERSON] просить відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі за недоведеністю та передчасністю її вимог. Позивач за первісним позовом [PERSON] вказує, що посилання [PERSON] на те, що малолітні діти знаходились на повному її утриманні в час, коли він перебував за кордоном на заробітках, є необґрунтованими оскільки він постійно піклувався про дітей, дбав про їх добробут. Крім того, твердження [PERSON] на те, що він знайшов за кордоном собі іншу жінку є абсурдним і безпідставним. Як зазначив [PERSON] він регулярно навідувався додому (більше трьох-чотирьох місяців за кордоном він не перебував), привозив гроші для потреб сім`ї. Також, позивач за первісним позовом [PERSON] зазначив, що відповідачка за первісним позовом не подала суду жодного доказу, який би свідчив про суми його щомісячних доходів (а.с. 28-33). 08 січня 2021 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла уточнена та доповнена позовна заява первісного позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та оспорювання батьківства. Збільшена та уточнена позовна заява мотивована тим, що після подання відповідачкою за зустрічним позовом [PERSON] зустрічної позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей, йому стало відомо, що у період ймовірного зачаття дітей відповідачка за первісним позовом зустрічалася з іншими чоловіками потайки від нього, а тому у нього є сумніви щодо його батьківства відносно доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 54-57). Крім того, 08 січня 2021 року позивачем за первісним позовом [PERSON] було подано клопотання про призначення експертизи (а.с. 58-60). Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.10.2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, призначивши її до розгляду по суті. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.11.2020 року здійснено перехід розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Крім того, прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 08.02.2021 року за клопотанням первісного позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, яку доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, а провадження у справі зупинено на час проведення вказаної експертизи. В подальшому, ухвалами суду 15.03.2021 року та 05.05.2021 року провадження у справі відновлювалось з метою з`ясування можливості явки сторін до експертної установи у визначений експертною установою строк. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 травня 2021 року залучено до участі у справі третю особу,на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Крім того, в підготовчому засіданні первісний позивач [PERSON] в підготовчому засіданні заперечив проти повторного направлення матеріалів справи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки відповідач не з`являється до експертної установи у визначені строки, що вказує на її дії з метою затягування розгляду справи. При цьому, [PERSON] в підготовчому засіданні відмовився від проведення вказаної експертизи та не заперечив щодо призначення справи до розгляду по суті. Також, вказаною ухвалою було закрито підготовче засідання та призначено об`єднану справу до розгляду по суті. В судовому засіданні первісний позивач та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] збільшений та уточнений первісний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Зустрічний позов не визнав в повному обсязі. Крім цього, зазначив, що у вересні 2020 року дізнався, що менша дитина не від нього, а тому має сумніви і щодо його біологічного батьківства відносно старшої дитини. Представник первісного позивача та відповідача за зустрічним позовом адвокат Писаренко Н.О. в судовому засіданні також підтримала збільшений та уточнений первісний позов, щодо задоволення зустрічного позову заперечила в повному обсязі. Крім того, зазначила, що відповідачка за первісним позовом ухилялась від проходження призначеної експертизи з метою затягування розгляду справи. Посилання [PERSON] на те, що діти не можуть переносити далеку дорогу нічим необґрунтовані. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнала в частині оспорювання батьківства, щодо розірвання шлюбу не заперечила, зустрічний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому, [PERSON] не заперечила, що біологічним батьком меншої доньки [PERSON] , [INFO] , є інший чоловік, а не позивач за первісним позовом. При цьому, [PERSON] знав, що друга дитина не від нього і тоді він не заперечував щодо цього. Щодо ухилення від проходження експертизи [PERSON] зазначила, що не мала на меті ухилятися від неї, а просила [PERSON] щоб зразки крові для експертизи були відібрані в іншій експертній установі, оскільки менша донька досить погано переносить далеку дорогу. Як вказує, [PERSON] батьком дитини є той хто виховав, а не той хто зачав, зазначила, що доньки люблять [PERSON] , вважають його своїм батьком, тому просила стягнути аліменти на утримання двох дітей. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом адвокат Пуканич Е.В. підтримав пояснення позивачки за зустрічним позовом та просив зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Щодо розміру аліментів зазначив, що сам позивач за первісним позовом не заперечив той факт, що працює за кордоном, тому має дохід. Однак, підтвердити доходи первісного позивача вони не можуть, оскільки той працює за кордоном. Представник третьої особи, на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог Берегівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 108). Заслухавши пояснення учасників справи та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 листопада 2008 року, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області, зроблений актовий запис за № 176 (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. За таких обставин позовну вимогу за збільшеним первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Так, під час розгляду справи за клопотанням первісного позивача [PERSON] була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, яка за відмовою у підготовчому засіданні первісного позивача, не була проведена. При цьому, під час розгляду справи відповідачка за первісним позовом [PERSON] не заперечила, що біологічним батьком [PERSON] , [INFO] є інший чоловік, а не первісний позивач [PERSON] . Отже, збільшений первісний позов в частині щодо оспорювання [PERSON] батьківства малолітньої [PERSON] , [INFO] , слід задовольнити. Судом також встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 липня 2020 року - 2318 гривень - 50% = 1159 гривень. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що позивачці за зустрічним позовом необхідно утримувати доньку [PERSON] , [INFO] , якій виповнилося 11 років, однак не доведено належними та допустимими доказами спроможність відповідача за зустрічним позовом сплачувати аліменти у розмірі 4000 гривень щомісячно, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги зустрічного позову частково та стягнути з відповідача за зустрічним позовом аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2318,00 гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial