overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

13.01. 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов і пояснила, що 11.06.1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася донька., яка на даний час повнолітня. Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів.Між нею і відповідачем почали виникати суперечки із-за того, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, постійно її ображає словесно, застосовуючи фізичне насильство , на будь-які її зауваження відповідач не реагує . Вони припили подружнє життя, миритися з відповідачем вона не бажає. Спору за розподіл спільно нажитого майна на даний час немає.Просить шлюб між ними розірвати. Відповідач визнав позов повністю. Вважає, що примирення між ним та позивачкою неможливе.Просить винести рішення про розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с. 5) сторони зареєстрували шлюб 11.06.1994 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з показів сторін у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох,миритися сторони не бажають. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

13.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: онуки - [PERSON], [INFO], яка перебуває на її вихованні. Батько та мати дитини - [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу не приділяють належної уваги своїй дитині, не надають достатньої допомоги на утримання малолітньої дитини. У зв'язку з чим вона змушена ставити питання щодо стягнення з відповідачів на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини. Просить суд стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з кожного, з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка на позові наполягала, відповідачі позов визнали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2009 року, виданого виконкомом Мирненської селищної ради Тельманівського району Донецької області, 23.07.2009 року народилася [PERSON], в графі батько записаний [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Згідно копії довідки про склад сім'ї № 485 від 17.07.2012 року, виданої виконкомом Мирненської селищної ради Тельманівського району Донецької області, до складу сім'ї [PERSON] входить онука - [PERSON], [INFO]. Згідно копії розпорядження голови Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області № 02 від 08.01.2014 р., [PERSON] призначено опікуном малолітньої дитини - [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідачі по справі мають доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні опікуна, бабусі - позивачки по справі. Відповідачі матеріальної допомоги на утримання доньки не надають. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

13.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2010 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 18. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO].народження. З квітня 2013р. вони припинили сімейно-шлюбні відносини з відповідачем, з причини несхожості характерів, постійних сварок, які негативно впливають на дитину, відповідач пішов з сім'ї та проживає окремо. Вона вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, таким, що суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 29 січня 2010 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 18. (а.с.9). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO].народження.(а.с.8). Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з квітня 2013р. з причини несхожості характерів, постійних сварок, які негативно впливають на дитину, відповідач пішов з сім'ї та проживає окремо. Примирення між ними неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

13.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки відповідача - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не вчиняє дій на її утримання. Дочка відповідача - [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка є її опікуном. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, вона змушена ставити питання щодо стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дочки відповідача. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позивачка на позові наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2001 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [INFO] народилася [PERSON] в графі батько записаний [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Згідно копії рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.12.2013 року у справі № 264/11010/13-ц, яке набрало законної сили 31.12.2013 року [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо дочки - [PERSON]. Згідно копії розпорядження голови Тельманівської районної державної адміністрації від 24.01.2014 року № 23 «Про встановлення опіки» опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO] призначено [PERSON], [INFO]. Згідно копії довідки № 792 від 21.10.2013 року, виданої виконавчим комітетом Луківської сільської ради Тельманівського району Донецької області, гр. [PERSON], проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 247 Сімейного кодексу України встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] є опікуном дочки відповідача [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося через те, що відповідач час від часу піднімав на неї руку та морально принижував старших синів позивачки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що сторони з грудня 2013 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. 26.02.2014 року [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, з врахуванням думки позивачки про можливість проведення заочного розгляду справи, яка викладена в її заяві від 26.02.2014 року, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.2010 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1441 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки шлюб сторін носить формальний характер. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і поновлена бути не може, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

13.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина повністю перебуває на її утриманні, відповідач в достатній мірі допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Її прибутку не вистачає для забезпечення дитині достатнього рівня життя. Більше відповідач аліменти нікому не сплачує. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 долі усіх доходів кожного місяця до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в які просить справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягає. Краматорським міським судом Донецької області була постановлена ухвала про судове доручення про допит відповідача за місцем його мешкання. Матеріали окремого доручення повернулися без виконання, оскільки відповідач жодного разу не зявився на виклики до суду. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Позовні вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, про народження дитини, довідкою про доходи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, починаючи з дня подачі позову до суду до повноліття дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

13.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач знаходиться у декретній відпусці до досягнення дитиною трьох річного віку, отримує соціальну допомогу за доглядом за дитиною, але їй не достатньо для існування данних грошей, тому вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини 1/4 частину його заробітку і на її утримання 1/4 частину від його доходів. Позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач допитаний у судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, згоден платити на дитину ? частину його заробітку, а утримання дружини визнає частково. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, рішення про розірвання шлюбу встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення віку дитини повноліття. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 1/4 частини на утримання дружини, то суд зазначає наступне, що з урахуванням матеріального становища відповідача, необхідно стягнути з нього 1/6 частину його доході на утримання дружини. Аналізуюче викладене суд, прийшов до висновку, що з відповідача варто стягнути ? частину заробітку на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3х-річного віку 1/6 частину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

13.01.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Варвинського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19291 грн 50 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 10.11.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1700 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 31.10.2013 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 19291 грн 50 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.54/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи /а.с.51/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, в силу ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи /а.с.48,55/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

13.01.2014 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» в особі Криворізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту але не обліковану електричну енергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, вказавши, що відповідач є споживачем Криворізьких міських електричних мереж, на нього відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 26 січня 2011 року при перевірці контролерами енергонагляду за дотриманням правил користування електроенергією [ADDRESS] було виявлено порушення п.48 Правил користування електроенергією (надалі Правила), а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку. Даний факт порушення зафіксований актом Г № 045556 від 26.01.2011 року. Відповідно до п.53 Правил, п.п.1.2,3.1,3.2,3.3,3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, був зроблений розрахунок матеріального збитку за період з 19.01.2010 року по 26.01.2011 року на суму 1276 грн. 38 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 229 грн.40 коп. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. (а.с.14,17-20 повідомлення). Представник позивача за довіреністю - Преснюк Т.І. надала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечувала. ( а.с. 21 заява). Відповідач [PERSON] заперечень щодо позовної заяви не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2011 року при перевірці Правил користування електроенергією виявлено, що [ADDRESS] було виявлено порушення Правил, а саме: самовільне підключення після відключення під прилад обліку (а.с.4 - копія акту). Даний факт порушення зафіксований актом № Г № 045556 від 26.01.2014 року, який складений контролерами [PERSON], [PERSON] та електромонтером - [PERSON] (а.с. 4- копія акту). В результаті порушення відповідачем Правил, позивачу за період з 19.01.2010 року по 26.01.2011 року було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1276 грн. 38 коп. (а.с. 5 - копія розрахунку розміру відшкодування збитків). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або за законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Outcome: approved