overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

13.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.1993 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Новотроїцьким районним відділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис № 51. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний момент сімя фактично розпалася, сторони разом не проживають протягом 2 років, спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-КГ № 266542 від 19.06.1993 року виданого Новотроїцьким РВ ЗАГС Херсонської області, актовий запис № 51 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11). Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують протягом 2 років, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 серпня 2006 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 19 серпня 2006 року (актовий запис № 342). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], з тих підстав, що у належній йому квартирі в 2011 році було зареєстровано відповідачку [PERSON], яка є подругою його матері, однак з моменту реєстрації та до теперішнього часу остання в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідачки у квартирі не має. Відповідачка у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача. Їй відомо що [PERSON] була зареєстрована у квартирі позивача, за адресою: [ADDRESS], але з 2011 року з часу реєстрації за вказаною адресою не проживає, речей відповідачки у спірній квартирі не бачила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши думку позивача, третьої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.03.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 489, позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 5-6/, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 8300492 від 04.03.2010 року /а.с. 7/. З особового рахунку № 404 вбачається, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] /а.с. 8/. Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Таким чином, суд вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки понад шість місяців там не проживає, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2000 року. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки в них різні погляди на життя та побут. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин протягом тривалого часу вони не підтримують. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним (позивачем) і відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, однак надіслав заяву, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка була своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явилася і не повідомила про причину своєї неявки, а також не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Встановлено, що сторони 22.09.2000р. уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №36. Від даного шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час (понад 8 років) проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вказані обставини підтверджуються: заявою позивача; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 12 жовтня 2012 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слді стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 лютого 2015 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що фактично шлюбно - сімейні відносини припинені з березня 2015 року, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]» Відповідач звернувся до суду з заявою, яка посвідчена нотаріусом, про слухання справи за його відсутності зазначив, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2003 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з березня 2015 року у зв'язку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сім'я існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, на період його навчання у Чернігівському національному технологічному університеті, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач повинен утримувати сина на період навчання. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач без поважних причин у судове засідання не прибув. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що син сторін по справі [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року навчається у Чернігівському національному технологічному університеті, з денною формою навчання, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою з навчального закладу. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Суд вважає, що відповідач може здійснювати виплату позивачу аліментів на час навчання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, так як він працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату і вказані обставини є підставами для задоволенню позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] в якій вказала, що вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON], від якого вони мають дітей: [PERSON], 24.01.2014 р. н. та [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніяких коштів на утримання дітей не надає і не приймає ніякої участі в їх вихованні. Відповідач не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, не страждає ніякими хронічними захворюваннями. Позивач отримує державну допомогу на дітей. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини на двох дітей, усіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала, просила суд справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення від 26.12.2016 р. та від 10.01.2017 р. про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання, згідно ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖС№316736 від 09.08.2016 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС№301471 від 30.12.2015 р. [PERSON] Ігорович та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.12.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

13.12.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 10.10.2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років сімейні правовідносини між сторонами погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 830, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 186134 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.3,4). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

13.12.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила стягувати аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 06 вересня 1997 р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на дітей щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

13.12.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що 27 травня 2000 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна матері за законом. До складу спадщини, крім іншого майна входить сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Прогрес» серія ЧН № 0292594 зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів 30 квітня 1997 року за № 680. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивач не має змоги, у звязку з тим, що в сертифікаті містяться виправлення по-батькові власника, а саме «Петрівні» закреслено, і зазначено «Анатоліївіні» замість справжнього по-батькові матері «Антонівні». А тому позивачка просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у складі земель колишнього КСП „Прогрес, с. Нехаївка, Коропського району, Чернігівської області, площею 2,71 га., право на яке підтверджується сертифікатом ЧН № 0292594, в порядку спадкування. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка в позовній заяві просила розглянути справу без його участі. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилася 14.01.1940 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження її батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 22.04.1977 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. 27.05.2000 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 088204). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Прогрес» с. Нехаївка, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0292594, виданого Коропською районною державною адміністрацією 30 квітня 1997 року, згідно рішення Коропської районною державної адміністрації № 156 від 15 липня 1996 року. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 12.12.2016 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0292594 розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, що належав [PERSON] зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.04.1997 року за № 680. Вартість земельної частки (паю) станом на 27.05.2000 року становить 14488,00 грн. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є її донька [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяви до нотаріальної контори. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] що підтверджується матеріалами спадкової справи № 97/2016 суд вважає за можливе визнати за позивачкою право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved