Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

13.06.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] 24.07.2018 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 13 вересня 2018 року Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України 13.09.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням твердій грошовій сумі 3000 грн. до закінчення сином навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 1997 року по 2015 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2015 року шлюб між ними розірваний. В період шлюбу в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Їх син на даний час є повнолітнім. Син продовжує навчання в Індустріальному коледжі ДВНЗ УДХТУ 1 рівня акредитації з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року за держзамовленням. До [INFO] відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки прибутку. В зв'язку з навчанням сина вона змушена нести додаткові витрати на його утримання в зв'язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що її затрати в зв'язку з навчанням сина складаються з витрат на придбання одягу, на харчування на придбання канцелярських товарів, на проїзд. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частки його заробітку. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково. Пояснивши, що не заперечує проти стягнення аліментів на користь матері, так як вона утримує його в зв'язку з навчанням. Проте стягнення аліментів в сумі 3000 грн., вважає занадто великою. Також пояснив, що за його прохання батько надає йому грошові кошти в зв'язку з навчанням. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2015 рік. 13.02.2015 року шлюб між сторонами був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, що сторонами не заперечується. В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, відповідно до яких батьком дітей записаний відповідач. На даний час син сторін є повнолітнім. З відповідача за рішенням суду на користь позивачки стягувались аліменти на утримання сина до його повноліття . Судом встановлено, що син сторін продовжує навчання в Індустріальному коледжі ДВНЗ УДХТУ 1 рівня акредитації з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року за держзамовленням, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері. В зв'язку навчанням сина позивачка несе витрати пов'язані з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням сина. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали, проте є особами працездатного віку та можуть працювати. Відомостей про інших утриманців сторони не надали. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, суд вважає, що аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням повинні бути стягненні в твердій грошовій сумі. Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті затрати, що несе позивачка з навчанням сина, а також той факт, що відповідач в добровільному порядку надає кошти на навчання сина. За даних обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв'язку з навчанням сина в твердій грошовій сумі 1500 грн., та як потреба у стягненні аліментів в сумі 3000 грн., позивачем не обґрунтовано та не доведено. А за поясненнями позивача вона несе витрати в зв'язку з навчанням сина в сумі близько 2500 на місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 13.06.2018 року, проте 18 років сину сторін виповнюється [INFO] і до цього часу на утримання сина з відповідача стягувалися аліменти, як на неповнолітню дитину, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв'язку з навчанням з 17.06.2018 року і до 30.06.2019 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial