Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

14 липня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 20 січня 2021 року, реєстровий № 1821, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» 40565,16 грн. заборгованості за кредитним договором № Z62.00503.005267683 від 16 травня 2019 року. Вимоги мотивує тим, що 16 травня 2019 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено договір кредиту та страхування №Z62.00503.005267683, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 34498 грн. зі змінюваною процентною ставкою 15% річних за користування ним строком на 48 місяців. 25 червня 2021 року засобами поштового зв`язку позивач одержав постанову про арешт майна боржника від 9 червня 2021 року, винесену в рамках виконавчого провадження №64549957 державним виконавцем Недригайлівського міжрайонного відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Вказане виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №1821 від 20 січня 2021 року, на загальну суму боргу 40565,16 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки ним з моменту укладання кредитного договору та після винесення спірного виконавчого напису було сплачено за кредитом коштів на рахунок відповідача на загальну суму 27882,2 грн. Нотаріусу не надано або ним належним чином не перевірено документи, надані відповідачем, які підтверджують безспірність заборгованості, як основну вимогу для вчинення виконавчого напису. Крім того, вчинення виконавчого напису як способу досудового врегулювання спору не передбачене умовами вищевказаного кредитного договору. Позивач не одержував будь-яких повідомлень від відповідача про наявність заборгованості та вимоги щодо її сплати із зазначенням відповідних сум. Сума кредиту за договором складала 34498 грн., від дня укладання договору до лютого 2021 року позивачем сплачено 27882,2 грн., проте виконавчий напис винесено на суму боргу 40565,16 грн., що явно свідчить про відсутність безспірності такої заборгованості. 10 серпня 2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачем не визнаються в повному обсязі, оскільки позивач порушив умови укладеного договору кредиту та страхування, тому у відповідача виникло право на захист свого порушеного права, яке відповідач реалізував, звернувшись до нотаріуса. Крім того, на адресу позивача була надіслана вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань та довідку-розрахунок з вимогою погасити заборгованість. Станом на час вчинення виконавчого напису сума заборгованості становила 38665,16 грн., на погашення кредитних зобов`язань [PERSON] було внесено кошти на суму 24042,90 грн. Виконавчий напис був вчинений нотаріусом у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 15 липня 2021 року заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову у справі задоволено. Вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 20 січня 2021 року, реєстровий № 1821, про стягнення з [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) 40565,16 грн. заборгованості за кредитним договором № Z62.00503.005267683 від 16 травня 2019 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк», що проводиться Недригайлівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в межах виконавчого провадження № 64549957. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 16 травня 2019 року [PERSON] та Акціонерне товариство «Ідея Банк» уклали договір кредиту та страхування №Z62.00503.005267683, за змістом якого позивач отримав кредит у розмірі 34498,00 грн. із процентною ставкою 15 %, дата повернення кредиту 16 травня 2023 року. Факт укладення такого договору сторони не оспорюють. Відповідно до пункту 2 договору нанесення власноручного підпису страхувальник акцептує оферту ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» та укладає Договір добровільного страхування життя зі сплатою одноразового страхового платежу 4499,74 грн. який за умовами договору позивач доручив банку оплатити за рахунок кредиту шляхом переказу ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» через транзитний рахунок АТ «Ідея Банк». Сторони дійшли згоди, що у додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту, процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором (пункт 4 Договору). Відповідно до пункту 5 Паспорту споживчого кредитування, який підписано [PERSON] , та який є додатком до договору кредиту та страхування №Z62.00503.005267683 від 16 травня 2019 року починаючи з 16 червня 2019 по 16 травня 2023 року позивач повинний був повертати відповідачу щомісяця шляхом сплати 1931,98 грн. шляхом внесення їх відповідно до пункту 1.6 Договору через рахунок 29093010688130, відкритого у Банку. Позивачем на погашення кредиту з 13 червня 2019 до 21 лютого 2021 року було внесено 27882,20 грн. Позивачу 7 грудня 2020 року відповідачем цінним листом з описом вкладення була надіслана вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань, за змістом якої відповідач посилався на те, що станом на 7 грудня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 38665,16 грн., яку необхідно сплатити протягом 30 днів з дня направлення кредитором вимоги. Доказів отримання позивачем цієї вимоги до суду надано не було. 20 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі заяви відповідача було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1821, про задоволення вимог АТ «Ідея Банк» та стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № Z62.00503.005267683 від 16 травня 2019 року в розмірі 40656,16 грн., в тому числі 26602,95 грн. - строковий основний борг, 1936,71 грн. - прострочений основний борг, 712,58 грн. - прострочені проценти, 245,39 грн. - строкові проценти, 1003,89 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту, 8163,64 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту, 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. 17 лютого 2021 року державним виконавцем Недригайлівського міжрайонного відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого напису. При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Зазначену постанову доповнено розділом 2 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», якою передбачено можливість вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині, зокрема, доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», якою передбачено можливість вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Відтак, положення постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, якими передбачено можливість вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, на підставі рішення суду втратили чинність. Висновки суду по суті спору. Нотаріусом вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору - документу, який відсутній у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України, які втратили чинність. Також є слушними доводи позивача про те, що заборгованість позивача за кредитом не може бути визнана безспірною, оскільки сторонами наводяться різні суми сплати боргу та наявної заборгованості, що вказує на наявність спору. Однак, ця обставина не є істотною, оскільки підставою для задоволення позову є вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору - документу, за яким виконавчий напис не міг бути вчинений. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved