Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з 17 грудня 2011 року вони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області шлюбі, актовий запис № 135, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не зявився, проте надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявилася, проте надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 17 грудня 2011 р. між [PERSON] та [PERSON] Русланівною укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 135. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. 30 травня 2012 року від шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 червня 2012 року. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сімї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в звязку з чим після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишиться без змін [PERSON]. З приводу аліментів суд виходить з того, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 187 Сімейного кодексу України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. Правом звернення до суду про стягнення аліментів наділена особа, на користь якої стягуються аліменти, а не та, що їх бажає сплачувати, в звязку з чим, питання стягнення аліментів судом не вирішувалося.

Outcome: approved