Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 року, від спільного життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що з 2014 року вони з дружиною не можуть знайти порозуміння у найбільш важливих питаннях, їх погляди на життя розходяться, що в свою чергу породжує часті сварки, які переростають у тривалі конфлікти. Вже тривалий час вони не підтримують шлюбних стосунків і проживають окремо, намагання знайти шлях до примирення не дали позитивних результатів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Враховуючи, що шлюб носить формальний характер, просив його розірвати. 05.11.2020 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2009 року у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1606, від спільного життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. На підставі вище викладеного, враховуючи, що позивач має стійке волевиявлення щодо припинення шлюбу з відповідачем, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с. 1), тому з відповідача на його користь стягуються дані судові витрати.

Outcome: approved