Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

14.07.2016 року позивач звернувся із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Ухвалою суду від 21.10.2016 року (а.с. 65) залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] УСК «Княжа Вієнна [PERSON]». Позов мотивований тим, що 13.12.2015 року приблизно о 21.30 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїжджаючи на вул. Свердлова в м. Вінниці з житлової зони, в районі будинку № 172, виконуючи маневр лівого повороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю марки «Тоуоtа Аvеnsіs», держномер АВ9820ВО, під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Свердлова, зі сторони вул. Міліційної, в напрямку вул. [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення із вказаним автомобілем. Після зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2109», автомобіль «Тоуоtа Аvеnsіs» виїхав за межі проїзної частини вул. Свердлова, де допустив зіткнення із належним позивачеві автомобілем «ВМW», держномер АВ0011СВ, який стояв припаркований на стоянці, та який, у свою чергу, зіштовхнувся з автомобілем «Мерседес Віто», держномер ВО9764АВ, який стояв на стоянці припаркований поряд, та заштовхнувся із автомобілем «Мерседес Спрінтер», держномер А02299ВВ, який стояв припаркований поряд на стоянці. Відповідно до висновку судової експертизи в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля ВАЗ-21093 [PERSON] вбачається невідповідність дій вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням події даної ДТП. Таким чином, водій [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.5, 10.1, 10.2 ПДР. Порушення даних правил відповідачем знаходиться в причинному звязку з наслідками даної ДТП. 18.05.2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015020010008506 від 14.12.2015 року закрите у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в діях водія [PERSON] Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2016 року № 127/12540/16-п суд встановив у діях [PERSON] ознаки порушення вимог ст. 124 КУпАП, проте провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрив в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до висновку експерта сектору економічних та товарознавчих експертиз відділу інженерно-технічних, економічних та товарознавчих експертиз НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області № 259 від 23.12.2015 року, вартість відновлювально-ремонтних робіт автомобіля «ВМW 316», держномер АВ0011СВ, з урахуванням ПДВ, складає 188\~391,29 грн. (вартість без ПДВ 156\~992,74 грн.). На підставі ст.ст. 22, 1187 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача 156\~992,74 грн. у відшкодування шкоди, судовий збір та інші документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити у повному обсязі. Суду пояснив, що вина відповідача у вчиненні правопорушення доведена, тому він повинен відповідати за завдання шкоди. Наполягав на стягненні визначеної експертом суми відновлювально-ремонтних робіт автомобіля BMW в розмірі 156 992,74 грн. без ПДВ. Також повідомив, що автомобіль на сьогоднішній день не відремонтований, а до страхової компанії [PERSON] не звертався, оскільки обрав спосіб захисту свого права саме шляхом звернення до винної особи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що вина відповідача у вчиненні ДТП не доведена належними доказами, крім того, висновок експерта № 259 від 23.12.2015 року про визначення розміру матеріального збитку він вважає необґрунтованим, оскільки експертиза проведена в кримінальному провадженні за постановою слідчого, а не в зв`язку з розглядом справи про відшкодування шкоди. Також просив врахувати, що відповідач є інвалідом третьої групи з дитинства, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1130 грн., інших доходів не має. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» в судове засідання не зявився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією, однак, про свою участь у справі не заявив, письмових доказів не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Враховуючи пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 127/12540/16-п про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2016 року, 13.12.2015 року приблизно о 21.30 год. в м.Вінниці по вул. К. Коріатовичів (Свердлова) водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п. 1.5, 10.1, 10.2 ПДР, виїжджаючи на вул. К.Коріатовичів з житлової зони, виконуючи маневр лівого повороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги в русі автомобілю марки «Тоуоtа», держномер АВ9820ВО, під керуванням [PERSON], та допустив зіткнення. Після зупинення автомобіль «Тоуоtа» виїхав за межі проїзної частини, внаслідок чого допустив зіткнення із припаркованим автомобілем «ВМW», держномер АВ0011СВ, який зіштовхнувся з автомобілем «Мерседес» держномер ВО9764АВ, під керуванням водія [PERSON], який був припарковий на стоянці та зіштовхнувся з автомобілем «Мерседес» держномер А02299ВВ, під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. 18.05.2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015020010008506 від 14.12.2015 року, постановою слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області Мельничука А.С. закрито у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів слідчим було встановлено, що водій [PERSON] порушив вимоги п.п.1.5, 2.1Г, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху і порушення цих правил водієм знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 111 від 11.02.2016 року, «зіткнення автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER] сталося на проїзній частині вул. Свердлова м. Вінниці, при цьому слід зазначити, що на момент контактування автомобіль ВАЗ 21-093 не покинув смугу руху в напрямку вул. [PERSON]», «в ситуації, яка склалась, водій автомобіля Toyota Avensis [PERSON] не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093 шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля Toyota Avensis до смуги руху автомобіля ВАЗ 21093», «в ситуації, яка склалась, в діях водія автомобіля Toyota Avensis [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди», «в ситуації, яка склалась, в діях водія автомобіля ВАЗ 21093 [PERSON] вбачається невідповідність дій вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Постанова слідчого не оскаржена і на підставі постанови 09.06.2016 року був складений протокол про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП. 23.06.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області розглянув справу про адміністративне правопорушення і, вбачаючи у діях [PERSON] ознаки порушення вимог ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрив в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП. Постанова набрала чинності відповідно до постанови Апеляційного суду Вінницької області від 02.08.2016 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22.04.2014 року (а.с. 9), [PERSON] є власником автомобіля «ВМW», держномер АВ0011СВ. Таким чином, між сторонами виникли недоговірні зобов`язальні правовідносини, в зв`язку з завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору підлягають застосуванню норми глави 82 ЦК України. За загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6\~Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні питання про наявність в діях [PERSON] вини суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК (п. 7 постанови ПВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»). Вина [PERSON] у вчиненні ДТП і завданні [PERSON] шкоди підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в судовому засіданні і наведені у рішенні постановою про закриття кримінального провадження від 18.05.2016 року, висновком судової автотехнічної експертизи № 111а від 11.02.2016 року, постановою у справі про адміністративне правопорушення від 23.06.2013 року та доказами, що містяться в матеріалах справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Заперечуючи наявність вини [PERSON] представник відповідача згідно ст.ст. 57-59 ЦПК України не надав належних доказів в підтвердження заперечень, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно висновку експерта сектору економічних та товарознавчих експертиз відділу інженерно-технічних, економічних та товарознавчих експертиз НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області № 259 від 23.12.2015 року вартість відновлювально-ремонтних робіт автомобіля «ВМW 316», держномер АВ0011СВ, з ПДВ складає 188\~391,29 грн. Розмір матеріального збитку, спричиненого власникові автомобіля «ВМW 316», держномер АВ0011СВ, з ПДВ складає 93\~900,00 грн. (а.с. 11-15). Також експертом визначено, що ринкова вартість автомобіля [NUMBER] становить 93 900 грн., а оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу є більшою, проводити ремонт транспортного засобу є економічно недоцільним. В зв`язку з тим що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля [NUMBER] на момент пошкодження, суд вважає необхідним визначити розмір шкоди за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума матеріального збитку в розмірі 93 900 грн. Оскільки в судовому засіданні сторони не обговорювали питання щодо визнання транспортного засобу фізично знищеним і відповідні вимоги позивачем не ставились, спір вирішений судом в межах позовних вимог. При визначенні розміру матеріального збитку суд враховує вимоги ст. 1192 ЦК України та роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року. Також суд застосовує правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-2808цс15 від 20.01.2016 року, згідно якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Оскільки позов задоволено частково (на 59,09 %) на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог 927,71 грн. (1570 грн. ? 57,09% = 927,71 грн.).

Outcome: approved