Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

13.12.2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачками зазначено, що квартира [ADDRESS] належить їм на праві приватної власності. У належній їм на праві власності квартирі зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON] - відповідач [PERSON], який в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере та особистих його речей у квартирі не має. Відповідач з березня 2015 року не проживає в спірній квартирі, оскільки їх шлюб з [PERSON] розірвано. З цього ж часу відповідач жодного разу в квартирі не з»явився, його місце проживання їм невідоме. Залишивши квартиру, відповідач не знявся з реєстраційного обліку в добровільному порядку, а тому просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належною їм на праві власності квартирою [ADDRESS] У судовому засіданні позивачки відсутні, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до [PERSON] підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Третя особа - Центр надання адміністративних послуг Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про дату, час та місце розгляду справи повідомлено судом належним чином. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, про дату та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду відділом зв»язку з зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання. З огляду на викладене, суд ухвалив провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача на підставі даних матеріалів справи, ухвалити заочне рішення відповідно до правил ст. ст. 280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачкам [PERSON] та [PERSON] на праві часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.10,11-16). У квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.30). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Позивачі, звертаючись до суду з позовом, стверрджували, що відповідач [PERSON] був зареєстрований та проживав у належній їм на праві власності квартирі, оскільки перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON], після розірвання якого залишив квартиру в березні 2015 року без поважних причин, витрати по утримання житлового приміщення не несе. Зазначені позивачками обставини, як підстави позову підтверджені копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу 14.08.1991 року між [PERSON] та [PERSON], копією рішення суду про розірвання 24.11.2010 року шлюбу [PERSON] та [PERSON], актами про непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] від 01 вересня 2015 року, 01 жовтня 2016 року, 15 грудня 2018 року (а.с.8,9,17-19). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За відсутності у судовому засіданні відповідача, суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачками підстави для позову. Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає на житловій площі за місцем реєстрації без поважних причин, а наявність будь-яких інших домовленостей між сторонами у справі щодо можливостей подальшого проживання відповідача у належному на праві власності позивачкам житловому приміщенні судом не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved