overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 11.11.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв'язку з втратою взаєморозуміння, різні погляди на життя. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. ( а.с.24-25 заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.11.2005 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 705 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 31.07.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, обов'язків покладених на нього законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. ( а.с. 11-12 - заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 31.07.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблений актовий запис № 325. (а.с.6 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5- копія свідоцтва про народження). Сімейні відносини припинились, дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають двох дітей, які проживають разом з позивачкою та находяться на повному її утриманні. Факт батьківства засвідчується свідоцтвами про народження дітей. На сьогоднішній день сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дітей, ухиляється від своїх обов'язків по утриманню малолітніх дітей, тому просить стягнути з нього аліменти. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що всі обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив суду, що здатний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання двох дітей, просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї позивачки (а.с.2). Відповідач згоден виплачувати позивачці аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання двох дітей, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті її батька [INFO] року [PERSON], відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] зі службовими будовами та спорудами. [PERSON] після смерті батька спадщину прийняла фактично. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тому [PERSON] і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача Андріївської селищної ради до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд врахувавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] являється донькою [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER](а.с.10,11). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER](а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з : житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами. [PERSON] фактично прийняла зазначену спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується актом обстеження будинковолодіння від 03.07.2014 року(а.с.9). Згідно довідки Балаклійького БТІ від 22.04.2014 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], станом на 31.12.2012 року не зареєстровано(а.с.12). Відповідно до даних технічного паспорту власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON](а.с.14). Статтею 529 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 22.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, внаслідок чого виникають постійні сварки. Позивач зазначає, що між нею та відповідачем виникла взаємна відчуженість, понад рік вони проживають окремо, подружні відносини припинились, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач просить суд не надавати строк на примирення. Спору щодо місця проживання дітини немає. Спору відносно поділу спільного майна немає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позов в повному обсязі, просить суд його задовольнити. При цьому зазначила, що після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що повністю визнає позов, проти його задоволення не заперечує. При цьому зазначив, що після розірвання шлюбу донька буде проживати з матір'ю. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС РС Літинського РУЮ у Вінницькій області 09.07.2013 року підтверджено, що 22.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 2. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 31.10.2008 року відділом РАЦС по м.Хмільнику Хмільницького МУЮ Вінницької області [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO] На даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, мають різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, що зумовлює постійні скандали. За таких обставин, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх доньки. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін та їх доньки. Також суд приймає до уваги заяви позивача та відповідача про не надання часу на примирення, а також думку щодо місця проживання дитини. Окрім цього, в своїй заяві відповідач зазначив, що визнає позов в повному обсязі. Враховуючи задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 28 квітня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Ясногородській сільській раді Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 2. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. А тому просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю. В судове засіданні відповідач не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають повному задоволенню по слідуючим підставам. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В ході розгляду справи встановлено, що син проживає разом з матір'ю за адресою: с. Ясногородка Єланецького району Миколаївської області. Судом встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, допомоги на утримання дитини позивачці не надавав. Оскільки відповідач зобов'язаний утримувати сина і доказів про надання коштів на його утримання не надав, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то враховуючи викладені обставини, вік, матеріальне становище та стан здоров'я малолітнього сина, стан здоров'я відповідача, який не надав суду доказів свого матеріального стану, відсутності у відповідача інших дітей та утриманців, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який йому необхідно буде сплачувати на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. Вказані кошти повинні сплачуватися відповідачем до повноліття дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 17.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, близько шести вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 17.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони близько шести років проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним її сина, [PERSON], посилаючись на те, що він, будучи інвалідом з дитинства ІІ групи інвалідності, не може здійснювати своїх прав (отримувати пенсію, чинити дії щодо розпорядження майном, обслуговувати себе) і потребує постійного стороннього догляду, що потребує здійснення над ним опіки. Він особисто не може здійснювати свої права та виконувати обов'язки, а вона не може їх здійснювати, оскільки в судовому порядку не призначена опікуном. В судовому засіданні вимоги підтримала. Представник Білогірської селищної ради Хмельницької області вимоги [PERSON] підтримав. Пояснив суду, що Білогірська селищна рада, як орган опіки та піклування, вважають доцільним призначити [PERSON] опікуном [PERSON] Вона є його матір'ю, проживають спільно. І на даний час, без призначення її опікуном, представляла його інтереси, тому опікунство здійснюється в інтересах [PERSON] Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про законність вимог заявника. Так, із пояснень заявника, амбулаторної карти [PERSON], довідки до акта огляду МСЕК серія 2-18 АЕ №282073 виданої 04.01.2000 року, вбачається, що [PERSON] хворіє з народження на важку розумову відсталість. Амбулаторною судово-психіатричною експертизою №454 Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 21.08.2014 року, проведеної на підставі ухвали Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2014 року встановлено, що [PERSON] виявляє важку розумову відсталість, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто його можна вважати недієздатним. Частиною першою ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ч. 1 ст. 60 цього кодексу встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Із висновку органу опіки та піклування Білогірської селищної ради Хмельницької області № 356 від 20 жовтня 2014 року вбачається, що опікуном [PERSON] доцільно призначити його матір, [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, де посилаючись на поважність причин пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мало місце [INFO], просила визначити додатковий строк терміном в три місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. Представник відповідача Казанківської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Вислухав пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області, дійсно [PERSON] помер [INFO], після смерті якого залишилось спадкове майно. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №38038150 від 04.08.2014 року спадкова справа, після смерті [PERSON], не заводилась. При зверненні 18.04.2014 року до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON]. Пропустила встановлений 6 місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають двох дітей, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в жовтні 2010 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved