Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

12 серпня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні позивач з уточненням позовних вимог позов підтримала. Зазначила, що 12 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому сім`я розпалася остаточно. Таким чином шлюб носить виключно формальний характер. Отже рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач працює енергетиком на ПрАТ «Прожектор» та ТОВ «Прожектор» м. Малина, отримує офіційний заробіток, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також, у зв`язку з різницею у методах виховання дітей, негативною обстановкою в сім`ї та неприпустимою поведінкою відповідача щодо неї та її неповнолітніх дітей, [PERSON] просить визначити місце проживання [PERSON] , 2009 року народження разом з нею за місцем проживання її батьків за адресою: [ADDRESS] . Пояснила , що з приводу протиправної поведінки відповідача вона у березні 2016 року зверталась до правоохоронних органів і постановою суду від 28 березня 2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Також у квітні 2017 року відповідач проявив насильство до старшої дочки [PERSON] , що виразилось у погрозі застосування фізичного насильства та образ дочки. З цього приводу [PERSON] звернулась із заявою до правоохоронних органів. Також внаслідок цих дій відповідача, [PERSON] була взята на облік службою у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Позивач працює на посаді бухгалтера в ТОВ « Амстедам - Рейл » має стабільний заробіток, проживає разом з батьками, які проявляють турботу щодо свої внучок та допомагають [PERSON] по догляду за дітьми. В будинку батьків створені усі умови для проживання та навчання дітей. Відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] , 2009 року народження з матір`ю; погодився сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн. по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно; в частині вимог про розірвання шлюбу позов визнає повністю. Зазначив, що є інвалідом 3 групи пожиттєво, має соціальну пенсію у розмірі 2000 грн., яку витрачає на придбання ліків та підтримання свого стану здоров`я. Працює на ТОВ «Прожектор» та ПрАТ «Прожектор». Його сукупний місячний дохід, з врахування пенсії, становить 7219,57 грн. Також відповідач щомісячно несе витрати на утримання будинку. Отже з урахуванням усіх витрат, має можливість сплачувати аліменти на дітей у розмірі 2200 грн. При визначенні місця проживання малолітньої [PERSON] , відповідач просить суд врахувати обставини, що свідчать про ставлення обох батьків до виховання та розвитку дитини. Так, зокрема, позивач своїми діями створює йому всілякі перешкоди для того, щоб він не міг з нею спілкуватися, хоча [PERSON] , прихильна до нього. Також [PERSON] цікавиться життям дитини, бажає брати участь у її вихованні. Відповідач має власний будинок в якому створені всі умови для виховання та розвитку дитини, а тому просить залишити [PERSON] проживати з ним. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2001 року підтверджується те, що сторони з 12 травня 2001 року перебувають у шлюбі, про що у Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №58 (а.с.5). Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копіями свідоцтв про народження дітей: [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що їх батьком є відповідач (а.с.6,7). Діти проживають з позивачем. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований, працює в ТОВ « Прожектор » та ПрАТ « Прожектор », його середньомісячна заробітна плата за період з вересня 2018 року по вересень 2019 року в даних підприємствах становить відповідно 1205 грн. та 5569 грн. , а всього 6774 грн. Відповідач є особою з інвалідністю 3 групи та отримує пенсію в розмірі 2000 грн. Інших дітей, дружини, непрацездатних батьків на його утриманні не має. Відповідно до ст.183 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Таким чином, суд з урахування досліджених доказів, вважає, що розмір аліментів, який повинен стягуватись з відповідача на утримання дітей повинен становити 1/3 частку його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2009 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що батьки малолітньої дитини офіційно працевлаштовані мають стабільний заробіток. Висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Малинської міської ради від 21 жовтня 2019 року встановлено, що малолітня [PERSON] та її сестра [PERSON] проживають з матір`ю, у якої наявні всі умови для проживання дітей та їх гармонійного розвитку. Орган опіки та піклування дослідивши обставини справи, вважає за доцільне залишити проживати малолітню [PERSON] разом з її матір`ю [PERSON] Дослідивши умови проживання батька [PERSON] , також встановлено, що останній має всі умови для проживання його дочки. В судовому засіданні була заслухана малолітня [PERSON] , яка висловила бажання проживати разом із матір`ю , пояснивши, що їй там проживати зручно та комфортніше. Проживати разом з батьком вона відмовляється, не заперечую щоб останній бачився з нею. Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] вказувала, що вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, має самостійний дохід, належні умови для проживання дитини, піклується про її фізичне та духовне виховання, виховує дітей в атмосфері турботи та любові. [PERSON] висловлює бажання проживати з нею за місцем свого постійного проживання. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суди встановив, що як батько, так і мати дитини, належним чином ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків, позитивно характеризуються в побуті та на роботі, не зловживають спиртними напоями чи наркотичними засобами. Кожна із сторін має самостійний дохід, який може забезпечити дитині належні умови проживання, виховання та навчання. Встановлено, що матеріально-побутові умови та рівень комфорту, які може забезпечити дитині мати, істотно не відрізняються від умов, які на даний час надає дитині батько. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що визначальне значення при вирішенні даного спору щодо місця проживання дитини мають інтереси самої дитини. Установлено, що матір користується у малолітньої дочки повагою та авторитетом, про що остання повідомила і під час надання пояснень у суді. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Урахувавши дані обставини, суд вважає, що з метою дотримання найкращих інтересів [PERSON] , слід визначити її місце проживання разом з матір`ю за місцем проживання останньої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768,40 грн. та на користь держави у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved