Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

13.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] із заявою та просить встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] у місті Білгород-Дністровський Одеської області, відносно дочки [PERSON] , [INFO] , уродженки міста Татарбунари Одеської області, громадянина України та визнати його батьком [PERSON] ; також просить зобов`язати Болградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 2 від 29 січня 2010 року про народження [PERSON] , [INFO] , а саме в графі про батька дитини замість « [PERSON] » зазначити « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що з 2003 року по липень 2009 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. За час сумісного життя в них народилася дочка [PERSON] , яка проживала разом з батьками по день смерті батька [PERSON] до [INFO] та відповідно проживала з матір`ю [PERSON] по день вилучення дитини з родини, тобто до [INFO] . За життя [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] , піклувався і дбав про неї, завжди вважав рідною дочкою. В свідоцтві про народження [PERSON] по батькові записано « [PERSON] », та батьком записаний [PERSON] , тобто ім`я та по батькові збігаються з [PERSON] . Розпорядженням Болградської районної державної адміністрації Одеської області на базі родини [PERSON] і [PERSON] утворено прийомну сім`ю за адресою: [ADDRESS] та їм надано статус прийомних батьків. В цю прийомну сім`ю 18.05.2010 року були влаштовані [PERSON] , 2003 року народження та [PERSON] , [INFO], які на той час вже мали статус дітей, позбавлених батьківського піклування та перебували на місцевому обліку дітей, які можуть бути усиновлені, у службі у справах дітей Татарбунарської райдержадміністрації. Оскільки [PERSON] не був записаний в актовому записі про народження дочки [PERSON] офіційно її батьком, він законний представник малолітньої [PERSON] , змушений звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту батьківства, оскільки даний факт в подальшому дасть можливість для внесення змін до актового запису про народження дитини та подальшого звернення її до уповноважених органів із заявою про оформлення факту прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька. 28.04.2020 року заявник уточнив вимоги та просить зобов`язати Татарбунарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 2 від 29 січня 2010 року про народження [PERSON] , [INFO] , а саме в графі про батька дитини замість « [PERSON] » зазначити « [PERSON] , [INFO] ». Заявник [PERSON] до суду не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі та без участі неповнолітньої [PERSON] . Представник заінтересованої особи - начальник Татарбунарського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шульга Т., надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить розглянути справу згідно вимог чинного законодавства, заперечень проти задоволення вимог не має. Представник заінтересованої особи - Болградського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - начальник відділу Тріщук М.М., в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без участі представника відділу відповідно до вимог діючого законодавства. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Татарбунари Одеської області, у відомостях про батька вказано « [PERSON] », про матір « [PERSON] , [INFO] , громадянка України», про що відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області було складено актовий запис про народження №2 реєстрація з пропуском строку від 29 січня 2010 року (а.с.31). Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України для отримання допомоги від 29.01.2010 № 00001983922 (а.с.18), а також вищезазначеним актовим записом. Також судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане виконкомом Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 29 від 01.08.2009 року (а.с.15) та копією актового запису про смерть № 29 від 01.08.2009 року. Після його смерті залишилася спадщина, в тому числі в спадкову масу входить земельна ділянка площею 6,82 га, розташована на території Тузлівської сільської ради масив [ADDRESS] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8004 (а.с.21). Як вбачається з довідки № 66, виданої 13.02.2020 року виконавчим комітетом Тузлівської сільської ради Татарбунарського району, [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] дійсно з 2003 року по липень 2009 року спільно проживали однією родиною без реєстрації шлюбних відносин та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не були зареєстровані (а.с.22). [PERSON] та [PERSON] це одна й та сама особа, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 02.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, а саме [PERSON] та [PERSON] 07.08.2002 року розірвали шлюб та після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.19). Працівниками Тузлівської сільської ради було складено акт від 13.02.2020 року про факт проживання громадян на території сільської ради, відповідно до якого було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які проживають в [ADDRESS] ; [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , та [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , які підтвердили, що з 2003 року по липень 2009 року [PERSON] та [PERSON] спільно проживали без реєстрації шлюбних відносин та вели спільне господарство у будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила дочку, а [PERSON] забрав їх з пологового будинку до себе. [PERSON] займався разом з матір`ю [PERSON] вихованням дівчинки з народження до дня його смерті ( [INFO] ). В період спільного проживання [PERSON] визнавав [PERSON] - [INFO] своєю дочкою, здійснював за нею догляд як батько, відповідно [PERSON] називала [PERSON] батьком. (а.с.23). Тому судом встановлено, що при житті [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] [INFO], та в період з 2003 по 2009 рік вони з [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, а після народження дочки вони разом піклувалися нею та виховували її. [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї дочки [PERSON] заочним рішенням Татарбунарського районного суду від 09.03.2010 року (справа №2-194/2010), а [INFO] вона померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 травня 2019 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.16). Розпорядженням Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 263/А-2010 від 29.04.2020 року було утворено прийомну сім`ю родини [PERSON] та [PERSON] та влаштовано на виховання та спільне проживання [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11). А в 2019 році, розпорядженням Татарбунарської районної державної адміністрації від 18.02.2019 року № 28/А-2019 року [PERSON] було надано статус дитини-сироти (а.с.13). Встановлення факту батьківства необхідно заявнику, як законному представнику неповнолітньої [PERSON] , для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень вчинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися мати, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки є доведеними належними та допустимими доказами у справі.

Outcome: approved