Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області, [PERSON], третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «СДС АВТО» про визнання незаконною та скасування державної реєстрації, визнання права власності на спадкове майно та витребування його із чужого незаконного володіння. Позивач вказує, що 18 вересня 2014 року помер її батько [PERSON]. Оскільки заповіт не було складено, то спадкоємцями першої черги є діти померлого та його дружина. 22 вересня 2014 року приватному нотарусу було подано заяви про прийняття спадщини, в подальшому сестра та мати позивача відмовились від прийняття спадщини на її користь. Відповідно до запиту нотаріуса в межах заведеної спадкової справи було зроблено запит до Хмельницького МРЕВ у відповіді на який було зазначено, що за [PERSON] станом на 25 вересня 2014 року було зареєстровано автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску. Як зясувалось згодом, 23 жовтня 2014 року вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] на підставі довідки-рахунку від 22.10.2014 року серії ВІА № 743429, виданої ТОВ «СДС АВТО». В подальшому позивач уточнила вимоги, залучила співвідповідачем [PERSON], так як 08.04.2016 року [PERSON] продала вказаний автомобіль [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу № 6841/02/221. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] від 08.04.2016 року свідоцтво про право на спадщину на автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску, видати позивачу не можливо через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Позивач просить визнати незаконними та скасувати державну реєстрацію (перереєстрацію) автомобіля марки ВАЗ 21102, кузов ХТА21102030634953, 2003року випуску, яка була здійснена 23.10.2014 року відділом РЕР ДАІ з обслуговування м.Хмельницького, Хмельницького та Волочиського районів за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.10.2014року, видане на імя [PERSON]. Визнати в порядку спадкування за законом за Лавренюк - [PERSON], право власності на автомобіль марки ВАЗ 21102, кузов ХТА21102030634953, 2003 року випуску. Витребувати із володіння добросовісного набувача [PERSON] на користь Лавренюк - [PERSON], автомобіль марки ВАЗ 21102, кузов ХТА21102030634953, 2003 року випуску. Стягнути із відповідачів, [PERSON] та [PERSON] судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить задоволити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідача, регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області, в судовому засіданні проти позову заперечили, посилаючись на те, їхні дії були правомірними і грунтувались на вимогах закону. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просить відмовити в його задоволенні, вважає його безпідставним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа ТОВ «СДС АВТО» в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Спадкоємцями першої черги є діти померлого та його дружина. 22 вересня 2014 року приватному нотарусу було подано заяви про прийняття спадщини, в подальшому сестра та мати позивача відмовились від прийняття спадщини на її користь, копії даних заяв наявні в матеріалах справи. Відповідно до запиту нотаріуса в межах заведеної спадкової справи було зроблено запит до Хмельницького МРЕВ у відповіді на який було зазначено, що за [PERSON] станом на 25 вересня 2014 року було зареєстровано автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску. Як зясувалось згодом, 23 жовтня 2014 року вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] на підставі довідки-рахунку від 22.10.2014 року серії ВІА № 743429, виданої ТОВ «СДС АВТО», дані обставити обєктивно підтверджені копіями документів. 08.04.2016 року [PERSON] продала вказаний автомобіль [PERSON] відповідно договору купівлі-продажу № 6841/02/221, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до листа приватного нотаріуса [PERSON] від 08.04.2016 року свідоцтво про право на спадщину на автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску, видати позивачу не можливо через відсутність правовстановлюючого документа на нього. Згідно ч. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів. а також самохідних машин, сконстуйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних ло них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 року в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок), документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, довідка-рахупок за формою згідно з додатком І, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Довідка-рахунок від 22.10.2014 року серії ВІА № 743429, виданої ТОВ «СДС АВТО» не може бути підставою правомірної купівлі [PERSON] автомобіля [NUMBER], 2003 року випуску, оскльки договір про надання посередницьких послуг з продажу транспортного засобу датований 22.10.2014 року, у якому замовником вказано [PERSON] (який помер 18.09.2014 року), підпис від його імені в договорі відсутній та відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.10.2014 року, де продавцем зазначено [PERSON], а покупцем [PERSON], яка є недобросовісним набувачем вказаного автомобіля. Відповідно до ст. 328 ЦК України. право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Отже, [PERSON], який помер 18.09.2016 року не міг укласти правочин 22.10.2016 року. У пункті 8 постанови Пленуму Верховною Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання нравочинів недійсними» звертається увага на те, що відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочипу є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК. [PERSON] за відсутності у неї права на спадщину (за законом чи за заповітом), після смерті власника автомобіля, у шестимісячний строк для прийняття спадщини законними спадкоємцями переоформила на себе автомобіль [PERSON] Згідно абз. З П.40 Порядку у разі виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних нетрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєсірацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідною органу досудового розслідування. У пункті 21, 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розігляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року №5 «Про судову практику в справах про захист права класності га інших речових прав» зазначено, що у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, повязані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами ст. 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Пунктом 3 частини 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Із наведеного випливає, що [PERSON] не мала права відчужувати автомобіль [NUMBER], 2003 року випуску, а [PERSON] є добросовісним набувачем. Оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від недобросовісного набувача, передбачене статтею 387 ЦК України переходить до позивача, як до спадкоємця власника. Відповідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. У ст. 42 Конституції України, ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. І Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних собод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року (набув чинності для України 11.09.1997) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бутти позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Слід визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію автомобіля ВАЗ 21102, кузов ХТА 21102030634953, 2003 року випуску за [PERSON], а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.10.14р., яке видане на [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ 21102, кузов ХТА 21102030634953, 2003 року випуску. Витребувати із володіння добросовісного набувача [PERSON] на користь [PERSON] даний автомобіль. Суд приходить до висновку, що із [PERSON] судові витрати стягненню не підлягають, так як вона є добросовісним набувачем, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити, а судовий збір стягнути з [PERSON]

Outcome: approved