Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

14.02.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Воловецького районного суду Закарпатської області з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 31.10.2013 року (справа № 300/821/13-ц) вирішено стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи із 20.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. З часу винесеного рішення суду змінився розмір аліментів та відбулися зміни в законодавстві, яким визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З чого слідує, що стягнення із платника аліментів на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. На даний час, дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Посилається також на те, що на теперішній період позивачка перебуває в декретній відпустці у зв`язку із народженням другої дитини [PERSON] , [INFO] , та її доходи є набагато нижчими. Зазначає, що допомоги у вихованні неповнолітнього сина, догляду за ним, витратах на лікування відповідач не надає. Розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, тому позивачка просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Статтею 180 СК України, передбачено, що обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 17.11.2007 р. сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області. [INFO] , від цього шлюбу в сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані, Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 587.(а.с.14). 13 серпня 2013 р. шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Воловецького районного суду Закарпатської області (справа №300/552/2013-ц). Неповнолітнього сина [PERSON] залишено на вихованні матері [PERSON] (а.с.15). Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 31.10.2013 року (справа № 300/821/13-ц) вирішено стягувати із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи із 20.08.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-17). Це підтверджується також виданим виконавчим листом від 31.10.2013 р. та постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 42506309 від 13.03.2014 р. Крім того, 27.05.2017 р. позивачкою було змінено прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі укладеного шлюбу із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №7, виданого Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Із досліджених судом матеріалів справи, вбачається, що спільна дитина сторін [PERSON] , проживає разом з позивачкою, і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданої виконкомом Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області від 05.02.2020 р. за № 299. Батько дитини, відповідач [PERSON] , не бере участі у вихованні сина та не несе відповідальності за необхідні умови для життя і здоров`я. Неповнолітній син [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів,у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. На даний період позивач [PERSON] перебуває в декретній відпустці, її доходи в цей період є значно нижчими. Відповідач не приймає участі у вихованні сина та догляду за ним. Відповідач на надає коштів на витрати на лікування та для навчання у школі - купівля шкільного приладдя, одягу, взуття. Крім цього, дитина розвивається, йому цікаво читати нові книги, журнали, відвідувати музеї, галереї. Відповідач ці витрати оплачувати не бажає, хоча дитина і потребує духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, його духовних та культурних потреб. Окрім того, матеріальний стан позивачки змінений, у зв`язку із народженням другої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 36, виданий Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Тобто, на утриманні у позивачки перебуває двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 05.02.2020 р. за № 229 виданою виконкомом Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області. З часу винесення судового рішення 31.10.2013 р., з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів, що становить 400 гривень, цим вимогам не відповідає, обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини, істотно змінилися. Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», передбачено, установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сімї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Таке твердження ствердив у викладеній постанові Верховний Суд від 03 травня 2018 року по справі № 581/638/17-ц, де суд касаційної інстанції зазначив, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. З наведеного вбачається, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що змінився матеріальний стан одержувача аліментів,а також те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000, 00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved