Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

14 листопада 2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого, з урахуванням подальшого уточнення, послався на те, що між позивачем та відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк» 12 травня 2014 року було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №789716/2014 (в доларах США), за умовами якого вказаний відповідач отримав від позивача в якості вкладу 8002 доларів США, зобов'язавшись повернути вклад з виплатою 12,5% річних по закінченню строку дії договору - зі спливом 3 місяців, тобто 12 серпня 2014 року. Даний договір було пролонговано банком в порушення умов договору. 31 жовтня 2014 року позивач подав до відділення №128 ПАТ «ВіЕйБі Банк» заяву, в якій повідомив банк про свій намір 13 листопада 2014 року забрати вклад (депозит), однак така заява залишилась без задоволення, вклад у валюті позивачу не повернули, в зв'язку із чим останній просив стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» вклад з урахуванням нарахованих на нього відсотків в загальному розмірі 8432,24 доларів США. Крім того, посилаючись на те, що невиконання банком свого договірного зобов'язання із повернення депозитного вкладу спричинило моральну шкоду, яка полягає в накопиченні в родини позивача боргів, неможливості членів родини лікуватись та придбавати речі, одяг/взуття, продукти харчування на кошти вкладу, позивач просив стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» в якості відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. (а.с.3, 9, 22, 26, 27) В судовому засіданні позивач, свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі з викладених вище підстав. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» надійшли до суду письмові заперечення проти позову, в яких даний відповідач послався на те, що згідно умов укладеного між сторонами депозитного договору позивач погодився з усіма істотними умовами цього договору та Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк». Згідно останніх позивач повідомлений, що згідно певних операцій можуть застосовуватись певні обмеження, встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами банку. Так, на підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року №733, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року №123, яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду в ПАТ «ВіЕйБі Банк». А згідно ст.36 ч.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації банку не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. На підставі викладеного, вказаний відповідач просив суд відмовити у задоволення позову в повному обсязі, однак здійснити розгляд справи за своєї відсутності не просив. (а.с.33-34) За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2014 року між позивачем та відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №789716/2014 (в доларах США) від 12 травня 2014 року, за умовами якого вказаний відповідач отримав від позивача, з урахуванням подальшого поповнення вкладу, 8002 долари США строком на 3 місяці, зобов'язавшись повернути кошти позивачу по закінченню вказаного строку - 12 серпня 2014 року, а також сплативши 12,5% річних за користування вкладом. Умовами договору передбачена можливість пролонгації строку дії договору та дострокового закриття вкладу. (а.с.3) 31 жовтня 2014 року відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк» було отримано заяву позивача, в якій останній повідомив банк про свій намір забрати 13 листопада 2014 року депозитний вклад разом із нарахованими на нього процентами по закінченню строку дії вищевказаного депозитного договору, пролонгованого до 12 листопада 2014 року. Відповідь на дану заяву в матеріалах справи відсутня, в запереченнях відповідач ПАТ «ВіЕйБі Банк» фактично підтвердив невиконання банком свого обов'язку із повернення вкладу позивачу разом із процентами за користування вкладом. (а.с.4, 33-34) Станом на 13 листопада 2014 року на вкладному (депозитному) рахунку позивача, відкритому у відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» у зв'язку із укладенням вищезгаданого депозитного договору, знаходиться 8432,24 долари США, з яких 8002 долари США - тіло банківського вкладу (депозиту), 430,24 доларів США - проценти за користування вкладом. Дана сума є незмінною і станом на 22 грудня 2014 року. (а.с.5, 37) Також судом встановлено, що 24 листопада 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №128, яким з дати його прийняття призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с.35, 36). Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім умов зазначеного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516 (далі - Положення). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є договір банківського вкладу, який обов'язково укладається в письмовій формі (ст.ст.1058, 1059 ЦК України, п.2.2 Положення). Згідно ст.1058 ЦК України, п.1.1, 2.4 Положення за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), в тому числі в іноземній валюті, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України, п.1.1-1.3, 3.3 Положення визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Положеннями ст.1061 ЦК України, п.1.5-1.7, 3.4 Положення визначено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. За змістом п.1.6 Положення банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм чинного цивільного законодавства, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем (вкладник) та відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк» (банк) договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №789716/2014 (в доларах США) від 12 травня 2014 року із дотриманням вимог законодавства щодо змісту та форми такого договору, а також підтверджено невиконання відповідачем ПАТ «ВіЕйБі Банк», на відміну від позивача, своїх зобов'язань за даним договором, а саме відповідачем не повернуто позивачу на його вимогу вклад в іноземній валюті - доларах США, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, однак частково - шляхом стягнення з відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь позивача всієї суми вкладу із нарахованими процентами, яка знаходиться на відповідному депозитному рахунку - в розмірі 8432,24 доларів США. При цьому, суд критично ставиться та не приймає до уваги заперечення відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» стосовно неможливості задоволення позову, оскільки згідно ст.41 Конституції України, яка серед законодавчих актів має найвищу юридичну силу, а її норми пряму дію, гарантується непорушність права приватної власності на майно, різновидом якого є валютні цінності. Крім того, оскільки як віднесення НБУ відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних, так і запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення такої тимчасової адміністрації вказаного відповідача відбулось вже після спливу пролонгованого строку дії договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №789716/2014 (в доларах США) від 12 травня 2014 року, по закінченні якого позивач завчасно просив повернути йому вклад, викладені в запереченнях відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» обставини у відповідності до ст.36 ч.6 п.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є достатньою підставою для відмови у задоволенні даного позову. Разом з тим, позов не може бути задоволений стосовно другого відповідача - начальника відділення №128 ПАТ «ВіЕйБі Банк» Гусарової І.А., оскільки позивачем до даного відповідача фактично не пред'явлено жодної позовної вимоги. До того ж, укладений між сторонами у справі договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №789716/2014 (в доларах США) від 12 травня 2014 року зумовлює виникнення договірних обов'язків, про невиконання яких зазначає позивач, саме безпосередньо у юридичної особи - відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк», а не у його працівників та посадових осіб, яким є начальник відповідного відділення банку. Також не підлягає задоволенню позов в частині вимог позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки спір між сторонами виник з договірних правовідносин, а відтак можливість відшкодування моральної шкоди в такому випадку має бути прямо передбачена умовами укладеного договору або ж нормами відповідного законодавства. Однак, положення договору банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» №789716/2014 (в доларах США) від 12 травня 2014 року не містять норм щодо відшкодування моральної шкоди, а ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» відшкодування моральної шкоди передбачено лише у випадку її завдання внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Крім того, дана позовна вимога фактично є бездоказовою, оскільки ґрунтується виключно на поясненнях позивача, а наведені ним в підтвердження спричинення моральної шкоди факти накопичення в його родині боргів, потреби в лікуванні та неможливості придбати ліки, продукти харчування тощо носять неконкретний характер, викладені у формі загальних посилань, які не підтверджені жодними доказами. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи кількість та характер заявлених позовних вимог, результат вирішення справи, а також приймаючи до уваги, що позивача у відповідності до ст.22 ч.2 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору щодо вимог, пов'язаних із порушенням прав позивача як споживача, суд вважає за необхідне у стягнути судовий збір в розмірі 1329,59 гривень з відповідача ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved