Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

14 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 28.10.2014 року на підставі ст. 45 ЦПК України прокурор вступив до участі у справі в якості співпозивача. В судовому засіданні позивач позов підтримали повністю, просили його задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради Голєв С.І. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи була попереджена належним чином відповідно до ч.1,2 ст. 76 ЦПК України, в судове засідання не з»явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Тому відповідно до приписів ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивачів прийшов до висновку про необхідність ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлено, що відповідач та [PERSON] з 2008 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного житня [INFO] в них народився син - [PERSON], матір»ю якого зареєстровано відповідача, а батьком - [PERSON], який помер [INFO](а.с.23,25,85-87). Практично з моменту народження і до теперішнього часу, за виключенням декількох місяців, малолітній [PERSON] проживав з позивачем та її сім»єю, тому що відповідач неналежним чином виконувала свої обов»язки по вихованню дитини - зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя, по декілька днів була відсутня вдома, отримані соціальні виплати витрачає на задоволення власних потреб(а.с.27-29,31-36). А з 06 січня 2014 року по теперішній час відповідач за місцем проживання відсутня, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини взагалі не приймає, долею дитини не цікавиться. Весь вказаний час малолітній [PERSON] перебуває на повному забезпеченні позивача, який займається його вихованням, утриманням, забезпеченням його духовних потреб, створив йому умови для життя та розвитку(а.с.12-22,37-71). На підставі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, духовний і фізичний розвиток, забезпечити одержання нею повної загальної середньої освіти, готовити дитину до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину, їм заборонено застосовувати фізичні покарання дітей. У відповідності до ст.155,164 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, є підставою залучення їх до відповідальності й позбавлення батьківських прав. Преамбула Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. А ст.ст. 3,4 Декларація про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей... , прийнята резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачає, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Якщо батьки не виявляють турботи про свою дитину або вона є неналежною, то варто розглянути питання про турботу про неї з боку родичів батьків дитини, про передачу дитини на виховання в іншу сім'ю, або про усиновлення, або у разі потреби, про поміщення дитини до спеціальної установи. Але відповідач участі у вихованні та забезпеченні сина не приймає, необхідних умов для виховання дитини не створює, умисно відсторонилася від виконання своїх материнських обов»язків - утриманням та вихованням сина не займається, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, покинула дитину на призволяще, майже 10 місяців її долею не цікавиться, з дитиною не спілкується, дитина в даний час забула матір і не бажає з нею зустрічатися(а.с.37-71). Крім того відповідач суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується негативно(а.с.30). Всі ці обставини в судовому засіданні підтвердили позивач та свідки [PERSON], [PERSON] Тобто відповідач неналежно виконує свої обов'язки по вихованню дитини, в результаті чого [PERSON], [INFO], позбавлений материнської опіки, втратив почуття любові та поваги до відповідача, фактично біля 10 місяців перебуває під опікою позивача, яка опікуються нею з метою усунення загрози її життю та здоров'ю, в зв»язку з чим орган опіки та піклування прийшов до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], а відповідно до висновку виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області відповідача можливо позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO](а.с.70). Тому дослідивши зібрані в справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що в судовому засіданні доведено, що відповідач на протязі майже 10 місяців не виконує обов»язки по вихованню та утриманню власної дитини, спільне проживання дитини з відповідачем не відповідає інтересам неповнолітньої дитини та створює загрозу її життю та здоров»ю, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача суд в цій частині знаходить обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved