Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

13.07.2015 року прокурор, відповідно до ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» та в порядку ст.45 ЦПК України, звернувся до суду в інтересах держави з позовом до відповідачів про скасування розпорядження Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області від 27.12.2012 року №2870/А-2012 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Чорноморської селищної ради (за межами населеного пункту)»; визнання недійсним державного акта серії ЯМ №373082 на право власності на земельну ділянку загальною площею 2.0 га, розташовану на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, виданого на імя [PERSON]; повернення земельної ділянки загальною площею 2.0 га, що розташована на території Чорноморської селищної ради, кадастровий номер: 5122755900:01:002:0014, до земель запасу державної власності, зазначивши в обґрунтування позову, що розпорядженням №2870/А-2012 від 27.12.2012 року районною державною адміністрацією, з суттєвими порушеннями земельного та природоохоронного законодавства, затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Чорноморської селищної ради (за межами населеного пункт) з передачею земельної ділянки у власність, на підставі якого 29.12.2012 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку. Суть порушень вказаного вище законодавства полягає у відсутності належної землевпорядної документації та встановлених в натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережної захисної смуги Чорного моря, яка до теперішнього часу на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області не розроблялась. Згідно даних Управлін-ня Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області земельна ділянка загальною площею 2.0 га, яка передана у власність [PERSON], знаходиться на відстані 91-115 м від урізу води, тоді як відповідно до ст.88 Водного кодексу встановлена прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Крім цього, передача земель в межах прибережної захисної смуги у власність для ведення особистого селянського господарства законодавством не передбачена. За таких обставин, вважає, що оскаржуване розпорядження суперечить вимогам закону, порушує інтереси держави як власника спірної земельної ділянки, у звязку з чим, підлягає скасуванню. Враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] на підставі незаконного розпорядження, він також підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка поверненню до земель запасу державної власності. Крім цього, за інформацією Управління Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області виявлено невідповідність кадастрового номеру земельної ділянки, зазначеному в державному акті серії ЯМ №373082 (5122755900:01:003:0014), кадастровому номеру, внесеному до Державного земельного кадастру (5122755900:01:002:0014), що також є підставою для визнання держакта недійсним. Справа перебувала на розгляді судді Барвенко В.К. та у березні 2016 року, після повторного авторозподілу, у звязку з закінченням 5-річного терміну на здійснення судочинства у судді Барвенко В.К., справа була передана на новий розгляд судді Рідник І.Ю. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити по підставам, зазначеним у позовній заяві. Представник відповідача Лиманської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] позов визнав, вважає його обґрунтованим, зазначивши, що оскаржуване прокурором розпорядження прийнято колишнім керівництвом райдержадміністрації без дотримання вимог діючого на тої час законодавства, що також підтверд-жується відсутністю пакету документів, що став підставою для винесення розпорядження №2870/А-2012 від 27.12.2012 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.35,40), причину неявки суду не повідомив, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутність. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що розпорядженням Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області від 27.12.2012 року №2870/А-2012 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Чорноморської селищної ради (за межами населеного пункту), передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначен- - 2 - ня державної власності на території Чорноморської селищної ради (за межами населеного пункту) Комінтернівсько-го району Одеської області /а.с.7,45/. 29.12.2012 року [PERSON], на підставі розпорядження Комінтернівської РДА Одеської області від 27.12.2012 року №2870/А-2012, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №373082, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №512270001008160, на земельну ділянку загальною площею 2.0 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), кадастровий номер: 5122755900:01:003:0014 /а.с.8/. Згідно інформації Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області від 17.07.2014 року, земельна ділянка, кадастровий номер: 5122755900:01:002:0014, за ортофотопланами наявними в управлінні переданими відповідно до наказу Держкрмзему від 13.05.2009р. №240 «Про організацію та виконання робіт із створення базових та індексних кадастрових карт» в рамках проекту «Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвитку системи кадастру» від 14.10.2009 року, знаходиться на відстані 91-115 метрів від урізу води, і знаходиться на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області. Відомості стосовно встановлення меж прибережно захисної смуги уздовж Чорного моря на території Чорноморської селищної ради відсутні. Відповідно до ст.ст.19,20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови; землі водного фонду. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Згідно ст.21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, є підставою для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо. Статтею 58 ЗК України визначено склад земель водного фонду, до якого, зокрема, входять землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. За змістом ст.60 ЗК України ст.88 ВК України з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Розміри і межі природоохоронних зон встановлюються за окремими проектами землеустрою. Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Постановою Кабінету Міністрів України №486 від 08.05.1996 року затверджено «Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності на них», який встановлює єдиний правовий механізм визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них. Водоохоронні зони встановлюються для створення сприятливого режиму водних обєктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколо водних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм. У межах водоохоронних зон виділяються землі прибережних захисних смуг та смуги відведення з особливим режимом їх використання відповідно до ст.ст.88-91 ВК України. Розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. Проекти цих зон розробляються на замовлення фізичних та юридичних осіб, узгоджуються з власниками землі, землекористувачами, Мінприроди, Держводагенством та територіальними органами Держ-земагенства. Водоохоронна зона морів, морських заток і лиманів, як правило, збігається з прибережною захисною смугою і визначається шириною не менш як 2 кілометри від урізу води. За інформацією управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області землевпорядна документація щодо встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги Чорного моря на території Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області до теперішнього часу не розроблялась, а земельна ділянка загальною площею 2.0 га, яка передана у власність [PERSON], знаходиться на відстані 91-115 метрів від урізу води /а.с.9/, тобто відноситься до земель водного фонду. Згідно ч.1 ст.84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до п.д) ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Отже, передача земельних ділянок в межах прибережної захисної смуги у власність для ведення особистого селянського господарства законодавством не передбачена. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що Комінтернівська районна державна адміністрація Одеської області розпорядженням №2870/А-2012 від 27.12.2012р. порушила інтереси держави як власника спірної земельної ділянки та видало його всупереч вимогам закону про заборону передачі у власність земель водного фонду. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ч.3 ст.152 ЗК України, де одним із способів захисту являється визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч.3 ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адмініст-рації, що суперечать Конституції України, законом України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. - 3 - Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка, яка надана [PERSON] знаходиться в межах прибережної захисної смуги на відстані 91-115 метрів від урізу води та відноситься до земель водного фонду, передача яких у власність законом не передбачена, розпорядження Комінтернівської РДА №2870/А-2012 від 27.12.2012 року підлягає скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №373082 підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленого законом. Відповідно до ст.125, 126 ЗК України, в редакції, що діяла на час видачі державного акта, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності чи право користування на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] на підставі неправомірного рішення, у звязку з чим державний акт визнається судом недійсним, а земельна ділянка поверненню до земель державної власності. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частині вимог. В силу п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури при здійсненні ними своїх повнова-жень звільнено від сплати судового збору. На підставі ст.ст.19,20,21,58,59,60,83,84,125,126,152,155 ЗК України, ст.ст.3,4,88 ВК України, ст.ст.21,321,373 ЦК України, ст.ст.1,20 Закону України «Про землеустрій», ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністра-ції» і

Outcome: approved