Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

14 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 серпня 2017 року між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу № 23/08/17-1, відповідно до п.п. 2.2.2 якого предметом є паливни пелети у кількості 200 тон. Відповідно до умов договору визначена ціна за 1000 кілограмів паливної пелети в розмірі 1950 грн. В якості авансу на умовах передоплати, визначених договором, позивач сплатив відповідачу аванс в сумі 100 000 грн. що підтверджується виданою останнім розпискою. 11.12.2017 позивачем було направлено відповідачу заявку на отримання товару, але на звернення відповідач не відреагував і до теперішнього часу товар не поставив, в зв'язку з чим 12.03.2018 позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу та повернення авансу. Лист з претензією відповідач відмовився прийняти, про що свідчить конверт поштового відправлення від 16.03.2018. Через неможливість вирішити спір у добровільному порядку, позивач вимушений звернутися до суду із позовом про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення авансу з відповідача. Ухвалою суду від 16 травня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13 липня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, до суду не з'явилася, відзив на позовну заяву не надала, заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 Цивільного процесуального кодексу України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. ст.12, 81 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до вимог п.2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт або надання послуг стане очевидним, що їх не буде виконано згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний термін для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений термін - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору (п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частинами 1-3 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в установлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Судом встановлено, що 23 серпня 2017 року в м. Черкаси між [PERSON] (Покупець) та ФОП [PERSON] (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу № 23/08/17-1 (далі - Договір), предметом якого є паливні пелети (далі - Товар) в кількості 200 000 кг (200 тон) (а.с. 13). Відповідно до п.п. 3.2 Договору продавець зобов'язаний передати товар Покупцю у повному обсязі за кожну передплачену партію у строки, які визначаються цим Договором, забезпечити своєчасне відвантаження товару власними силами і за свій рахунок. Пунктами 4.1, 4.4 Договору визначена ціна за 1000 кілограмів Товару - 1950 гривень, вартість Товару сплачується Покупцем на умовах передоплати у розмірі 100 000 гривень, наступна оплата за Договором здійснюється на підставі виставленого Продавцем рахунку. Розділом 5 Договору передбачені права та обов'язки сторін Договору, зокрема пунктом 5.1.1 передбачено обов'язок продавця передати Покупцеві Товар, визначений Договором. Відповідно до п.п. 6.1 Договору у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Строк дії Договору визначений з моменту його підписання Сторонами і діє до повного його виконання (пункт 7.1 Договору). Дострокове розірвання Договору можливе лише за письмовою згодою Сторін, якщо інше не встановлено Договором або законодавством України (п. 7,3 Договору). Вказаний договір підписаний ФОП [PERSON] із зазначенням реквізитів останньої та [PERSON] (а.с. 13 зворотній бік). Таким чином, основним документом, підтверджуючим відносини між споживачем та виконавцем (продавцем), є Договір, а саме усна або письмова угода про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля - продаж, роботи та послуги. Як вбачається з наданої позивачем належним чином завіреної копії розписки, [PERSON] отримала від [PERSON] аванс в розмірі сто тисяч гривень згідно Договору поставки № 23/08/17-1 від 23 серпня 2017 року за товар паливні пелети. Дана розписка підписана [PERSON] 23 серпня 2017 року (а.с. 14). 11 грудня 2017 року [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] було надіслано заявку на отримання партії товару відповідно до укладеного Договору (а.с. 15-16). 07 березня 2018 року [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] було надіслано претензію щодо невиконання зобов'язань за договором, в якій просив розірвати договір купівлі-продажу від 23.08.2017 та повернути авансовий платіж у розмірі 100 000 грн. через невиконання умов Договору з боку Продавця (а.с. 17, 19). Після передплати за товар будь-який контакт з відповідачем зник. Направлені на адресу відповідача письмові звернення про повернення передплати за товар та розірвання договору, які були проігноровані відповідачем. Враховуючи наявні обставини, досліджені судом письмові докази, виходячи із зазначених вище положень Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов'язання за Договором від 23.08.2017 не виконав. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність розірвати договір купівлі-продажу через його невиконання Продавцем - відповідачем по справі та стягнути з відповідача на користь позивача передоплату в розмірі 100 000 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а позивач був звільнений від сплати судового збору за його подачу, суд стягує з відповідача судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в сумі 1000 гривень і немайнового характеру в сумі 704,80 гривень, разом в сумі 1704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved