Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: належності свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 29.01.1991 року по [ADDRESS] [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла його тітка - [PERSON]. Після її смерті, відкрилася спадщина. У виконання вимог діючого законодавства, що регулюють спадкові відносини, а саме ст. 1269 ЦК України, він, як спадкодавець відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України, звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Завідувачем Хмельницької районної державної нотаріальної контори, була заведена спадкова справа №150-2017. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус не має можливості, у зв'язку з тим, що у поданих ним документах виявилися розбіжності в прізвищах осіб, на яких було видано документи, а саме: прізвище власника зазначено як - [PERSON], а у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Так, дійсно у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 29.01.1991 року, вказане прізвище та ім'я власника «[PERSON]». Натомість, вірно було б вказати прізвище та ім'я власника «[PERSON]». Виправити такі помилки у позасудовому порядку він не маю можливості, оскільки орган, який видав вищевказане свідоцтво - Хмельницький райвиконком, зараз не існує. Також на законодавчому рівні механізм, який би передбачав внесення змін в свідоцтво про право власності на нерухоме майно відсутній, а тому заяву просить задовольнити. Представник заявника в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, направив клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я чи по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям чи по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON], що вбачається із копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Гнатівецької сільської ради 30.11.2015 р. і зареєстрованого за № 33. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, у зв'язку з чим заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Завідувачем Хмельницької районної державної нотаріальної контори, було заведена спадкова справа №150-2017. Однак, видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус не має можливості, у зв'язку з тим, що у поданих документах виявилися розбіжності в прізвищах осіб, на яких було видано документи, а саме: прізвище власника зазначено як - [PERSON], а у свідоцтві про смерть - [PERSON]. До спадкового майна померлої [PERSON] входить також домоволодіння по [ADDRESS] Так, дійсно у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 29.01.1991 року, вказане прізвище та ім'я власника «[PERSON]». Натомість, вірно було б вказати прізвище та ім'я власника «[PERSON]», оскільки [PERSON], яка народилася в с. Гнатівні Хмельницького району (що вбачається із копії свідоцтва про народження) зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого її прізвище було записано [PERSON] (що вбачається із свідоцтва про шлюб), а в свідоцтві про право власності на майно було записано її дошлюбне прізвище. Даний факт ніким не оспорюється та підтверджується також копією технічного паспорта на домоволодіння по [ADDRESS] який виданий [PERSON], довідкою Лісовогринівецької сільської ради про те, що домоволодіння по [ADDRESS] дійсно рахується за [PERSON], довідко. БТІ від 10.05.17 р., копією спадкової справи після смерті [PERSON] А тому, оскільки немає іншої можливості виправити у Свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння помилку у записі прізвища та ім'я померлої чи одержати новий документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а тому в порядку п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved