Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

14 січня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього аліменти на свою користь на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на період його навчання, починаючи з 11 грудня 2015 року по 30 червня 2019 року. В обґрунтування заявленого позову вказує, що відповідач є батьком їхнього сина [PERSON], який є повнолітнім і продовжує навчання у Хмельницькому національному університеті. Термін навчання - до 30 червня 2019 року. Син стипендії не отримує й через навчання ніде не працює. Усі витрати по навчанню сина несе вона сама. Розмір витрат на навчання сина становлять близько 2500 грн. у місяць і складаються із: витрат на проїзд до місця навчання і додому - 320 грн., харчування - 1000 грн., проживання у гуртожитку - 2700 грн. на рік, вартості взуття та одягу - 10000 грн. на рік, засоби гігієни, мобільний зв»язок - 300 грн. Крім того, для навчання сина вона придбала ноутбук вартістю 10000 грн., а також син навчається на курсах водіїв, за які необхідно внести 5000 грн. Вказує, що вона не працює, а тому їй важко одній забезпечити сина усім необхідним. Батько дитини добровільно не надає ніякої допомоги на утримання сина в період його навчання, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим і працездатним, інших осіб на своєму утриманні не має. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 16 лютого 2016 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача залучено сина сторін [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказавши, що на даний час він не працює, а тому зможе сплачувати аліменти на період навчання сина у розмірі 600 грн. щомісячно. Позивачка підтримала заявлений нею позов й з урахуванням обставин, виявлених у судовому засіданні, просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог [PERSON] позов підтримує у повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який на час подачі позову досяг повноліття. [PERSON] з 01 вересня 2015 року навчається на І курсі денної форми навчання факультету інженерної механіки Хмельницького національного університету. Термін його навчання закінчується 30 червня 2019 року. [PERSON] навчається за державним замовленням, однак стипендії не отримує й будь-яких доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати по навчанню сина несе його мати [PERSON] Відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на навчання сина. Однак, в судовому засіданні відповідач погодився на визначення конкретної суми аліментів, які б він сплачував сину на період його навчання, в розмірі 600 грн. в місяць. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою Хмельницького національного університету №413 від 09 грудня 2015 року, квитанцією про оплату вартості проживання у гуртожитку від 27 серпня 2015 року, накладною від 28 листопада 2015 року про придбання ноутбука, квитанцією №153 від 26 червня 2015 року про оплату вартості навчання на водія у Старокостянтинівському ПТНЗ ТСОУ. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак на час розгляду справи не має постійного місця роботи, через що його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] взмозі надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання. Однак, оскільки відповідач не має постійного місця роботи, його дохід носить мінливий нерегулярний характер, тому розмір матеріальної допомоги суд визначає на підставі ст.ст.200, 182 СК України за згодою сторін у розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до роз»ясень, даних в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі заявлення позову про стягнення аліментів на дочку, сина, які продовжують навчатися, одним із батьків, аліменти стягуються на користь повнолітніх дочку, сина. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно на період його навчання у Хмельницькому національному університеті, починаючи з дня подачі позову - 14 січня 2016 року по 30 червня 2019 року включно, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки при подачі даного позову [PERSON] звільнялась від сплати судового збору, тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved