overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 11.11.2011 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] Мішель, [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2014 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву згідно якої позов визнала. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову у суду немає. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 11.11.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №595. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] Мішель, [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2014 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою про встановлення факту родинних відносин зазначивши, що [INFO] померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 03 листопада 2017 року. При зверненні з заявою про відкриття спадщини, Державний нотаріус Першої полтавської нотаріальної контори Шестун Н.Г., виявила помилку у свідоцтві про її народження, де вказано по батькові її матері «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть значиться «[PERSON]», що унеможливлює видачу свідоцтва про спадщину. В результаті чого, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 червня 2018 року №1510 02-31, відмовлено гр. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлене спадкове майно, в зв'язку з тим, що вчинена нотаріальна дія не відповідатиме вимогам законодавства. У зв'язку з цим заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], [INFO], що померла [INFO]. Заявник та зацікавлена особа в судове засідання не з'явились, до суду надали заяви в яких не заперечували щодо задоволення позовних вимог та прохали розглядати даний позов без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO], померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 03 листопада 2017 року. При зверненні з заявою про відкриття спадщини, Державний нотаріус Першої полтавської нотаріальної контори Шестун Н.Г., виявила помилку у свідоцтві про народження, де вказано по батькові матері заявника «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть значиться «[PERSON]», що унеможливлює видачу свідоцтва про спадщину. В результаті чого, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 червня 2018 року №1510 02-31, відмовлено гр. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на заявлене спадкове майно, в зв'язку з тим, що вчинена нотаріальна дія не відповідатиме вимогам законодавства. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, оскільки дозволить йому отримати спадщину після смерті матері, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного, суд вважає вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступне. 12.02.2013\~року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено. Також вказувала, що дитина проживає та буде проживати з нею, відповідач після фактичного припинення шлюбних відносин матеріально їй та спільній дитині не допомагає, участі у його вихованні дитини не приймає, а тому у неї не має можливості самій утримувати неповнолітнього сина. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача\~аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

14.06.2018 року відповідач звернувся позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За змістом означеної заяви відповідач погодився, що анкета-заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташовані у рекламному буклеты, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився із договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами, копію договору згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку. Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 27 615, 89 грн., з яких 25 462, 44 грн. заборгованості за тілом кредиту та 2 153, 45 грн. заборгованість за простроченими відсотками. 29.03.2021 року відповідачем було подано заяву, відповідно до якої останній повідомляє суд, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому зрозумілі. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України. Частиною 2 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. При цьому, суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, оскільки заява відповідача не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України). За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги. Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

14.06.2018 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу зі [PERSON], оскільки: вони мають різні погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства; ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутні взаємодопомога і підтримка; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2015 року; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Зазначив, що від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], 06.04.2012р.н., спір про поділ майна відсутній. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

14.06.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між сторонами 05.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №57, від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати з листопада 2017 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від його представника - [PERSON] - до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

14.06.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Корабельного районного суду м.Миколаєва із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON], зареєстрований 16.10.1982 року Корабельним райвідділом РАЦС м. Миколаєва, актовий запис № 491. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через державний орган реєстрації актів цивільного стану. Спір, щодо сумісно нажитого майна у сторін по справі відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.10.1982 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним райвідділом РАЦС м. Миколаєва, актовий запис № 491. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через державний орган реєстрації актів цивільного стану. Спір, щодо сумісно нажитого майна у сторін по справі відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем - «Яновська». З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

14.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10 грудня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складений актовий запис № 417 розірвати, вказуючи, що 10 грудня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені більш шести місяців, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність, після розірвання шлюбу залишити її дівоче прізвище «Махота». Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 10 грудня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складений актовий запис № 417. /л.с. 8 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], /л.с. 7/ про що спору не має, подружні відносини припинені більш як шість місяців, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

14.06.2018\~року позивач\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~відповідачем [PERSON],\~зареєстрований 09.08.2008\~року у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Ялтинського\~міського управління\~юстиції Автономної\~Республіки Крим,\~Україна,\~актовий запис\~№ 422. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з 01.06.2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. 27.11.2018 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова позовну заяву [PERSON] до\~[PERSON] в\~частині позовних\~щодо стягнення\~аліментів на\~дружину залишено без розгляду. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кучерява», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 року, про що є актовий запис № 422 у Відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Ялтинського міського\~управління юстиції\~Автономної Республіки\~Крим,\~Україна, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з 01.06.2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

14.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 червня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved