Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

14.06.2017 р. ПАТ «Мегабанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Із позову вбачається, що 09.11.2016року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 52-702-845-2-16-Г. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 10000 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 10,00 % річних, з терміном повернення кредиту 08.11.2017 року. З 04.04.2017 року відповідачу встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Загальна сума заборгованості, станом на 17.05.2017року, становить 16290,24 грн., яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 10000,00 грн.; суми процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. в розмірі 340,24 грн.; суми комісійної винагороди за період з 01.12.2026 р. по 30.04.2017 р. в розмірі 1450,00 грн.; суми штрафу в розмірі 4500,00 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 16290,24грн., а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений i вiд якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на пiдставi наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 09.11.2016року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 52-702-845-2-16-Г. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 10000 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 10,00 % річних, з терміном повернення кредиту 08.11.2017 року. (а.с. 6-7). У звязку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача станом на 17.05.2017року, становить 16290,24 грн., яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 10000,00 грн.; суми процентів за користування кредитом за період з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. в розмірі 340,24 грн.; суми комісійної винагороди за період з 01.12.2026 р. по 30.04.2017 р. в розмірі 1450,00 грн.; суми штрафу в розмірі 4500,00 грн. (а.с.8). Відповідно статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» «Із змінами, внесеними згідно із Законами\~ № 189-VIII від 12.02.2015, №222-V111 від 02.03.2015, №911-V111 від 24.12.2015» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач проживає в [INFO], де проводиться антитерористична операція та даний населений пункт визначений у переліку затвердженому Кабінетом Міністрів України населених пунктів де проводиться антитерористична операція, тому з нього не підлягає стягненню пеня та штрафи, нараховані після 14.04.2014 року. З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості в сумі 11790,24 грн. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору, які були понесені позивачем при звернені до суду. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial