Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до фермерського господарства «Крістєв» предметом якого є розірвання двох договорів оренди землі між ним та відповідачем: перший від 21.11.2011 року терміном на 49 років, на оренду земельної ділянки площею 10,98 га, зареєстрований за №482360004000192 в ДЗКа Казанківського району Миколаївської області, другий від 14.01.2014 року терміном на 49 років, на оренду земельної ділянки площею 11,1967 га за кадастровим [NUMBER], зареєстрований за реєстровим №281678448236 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з тих підстав, що договори оренди землі ним не підписувались та йому систематично не виплачувалась орендна плата. Просив суд розірвати зазначені договори оренди землі та судові витрати покласти на відповідача. 15.05.2018 року представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просив суд: припинити дію договору оренди землі площею 10,98 га за кадастровим номером [NUMBER] в спосіб розірвання між позивачем та відповідачем ФГ «Крістєв» від 21.11.2011 року терміном на 49 років зареєстрованого в ДЗКа\~Казанківського району\~Миколаївської області за №482360004000192; припинити дію договору оренди землі площею 11,1967 га за кадастровим номером [NUMBER] в спосіб розірвання між позивачем та відповідачем ФГ «Крістєв» від 14.01.2014 року терміном на 49 років зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №281678448236. Також, 15.05.2018 року представник позивача [PERSON] надав до суду клопотання щодо проведення почеркознавчої експертизи та залученню третіх осіб, мотивуючи його тим, що зазначені договори та розписки позивач не підписував і для з'ясування їх належності потрібно провести почеркознавчу експертизу. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Клопотання представника позивача щодо проведення почеркознавчої експертизи та залученню третіх осіб судом були залишені без розгляду, оскільки зазначені клопотання без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні (п.2 ст.222 ЦПК України). Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки, зазначені позивачем підстави для розірвання договору оренди землі не охоплюються умовами договору і не відповідають чинному законодавству. По суті справи пояснили, що позивач зловживаючи своїми процесуальними правами, подав до суду позов який має штучний характер за відсутністю предмету спору. Станом на січень 2018 року позивач одержав від ФГ «Крістєв» за оренду земельної ділянки по договору від 21.11.2011 року в рахунок розрахунку орендної плати на 49 років кошти в сумі 140 000 грн. (30000 грн. від 21.08.2008року + 80000 грн. від 21.11.2011 року + 30000 грн. від 02.04.2012 року). За користування земельною ділянкою по договору від 14.01.2014 року [PERSON] одержав від ФГ «Крістєв» в рахунок розрахунку за оренду земельної ділянки площею 11.1967 га кошти в сумі 78 000 грн. (48000 грн. від 16.01:2012 року + 30000 грн. від 02.04.2012 року.), а загалом [PERSON] одержав за користуванням по договорам оренди двома земельними ділянками, кошти в сумі 218 000 (двісті вісімнадцять тисяч гривень). Ствердження позивача про те, що він не підписував договори оренди землі від 21.11.2011 року та від 14.01.2014 року не відповідають дійсності. Всі ці договори підписані безпосередньо [PERSON] він одержав другі примірники договорів. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі ст.1 вказаного Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно до ч.ч.3, 4 ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач є власником земельної ділянки площею 11,1967 га, кадастровий номер 48236885300:06:000:0060, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області та земельної ділянки площею 10,98 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Скобелевської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. 21.11.2011 року між сторонами, - [PERSON] та ФГ «Крістєв», укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 10,98 га, строком на 49 років, який 21.11.2011 року зареєстровано у Державному реєстрі земель за №482360004000192. 03.02.2014 року між сторонами, - [PERSON] та ФГ «Крістєв», укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 11,1967 га, кадастровиий [NUMBER], строком на 49 років, який 21.11.2011 року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №4564161. Пунктом 38 договору оренди землі від 21.11.2011 року та пунктом 37 договору оренди землі від 03.02.2014 року передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно абз. 1 п. 39 договору оренди землі від 21.11.2011 року та згідно абз. 1 п. 38 договору оренди землі від 03.02.2014 року, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до ст.ст.21, 22 Закону України « Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Як вбачається з п.п.9, 11, 12, 13 спірного договору оренди землі від 21.11.2011 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки, 2947 грн. Орендна плата вноситься до 15 серпня та 15 листопада. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними Актами. Розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Як вбачається з п.п.9, 10, 11, 12 спірного договору оренди землі від 03.02.2014 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки, 5689 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без рахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними Актами. У своєму позові про припинення дії договорів оренди землі від 21.11.2011 року та від 03.02.2014 року в спосіб їх розірвання, позивач посилається на систематичну несплату йому орендної плати, при цьому у поясненні щодо відзиву від 15.05.2018 року сам стверджує про виплату йому орендної плати на суму 35882 грн. 62 коп., що підтверджується наданими їм відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків щодо [PERSON], а саме ФГ «Крістєв» виплачувало йому за надання майна в лізинг (орендну плату): у 1 кварталі 2013 року - 5092 грн. 52 коп., у 4 кварталі 2013 року - 5092 грн. 52 коп., у 4 кварталі 2014 року - 10287 грн. 08 коп., у 4 кварталі 2014 року - 10287 грн. 08 коп., у 1 кварталі 2017 року - 15430 грн. 50 коп., всього виплачено 35902 грн. 62 коп. Крім того, згідно поясненням представників відповідача, що підтверджено наданими суду доказами, орендна плата за договором оренди від 21.11.2011 року [PERSON] була сплачена ФГ «Крістєв» за весь час (49 років) оренди земельної ділянки площею 10,98 га в сумі 80000 грн., про що свідчить надана суду розписка від 21.11. 2011 року з підписом [PERSON] Також, 16.01.2012 року ФГ «Крістєв» сплатило [PERSON] кошти в сумі 48 000 грн. за користування земельною ділянкою площею 11,1967 га (оренда на 49 років), про що свідчить надана суду розписка про одержання грошей підписана [PERSON] Як вбачається з пояснень представника відповідача та наданих суду доказів, ФГ «Крістєв» виплачувало належним чином орендну плату [PERSON], а саме своєчасно, в установленому порядку та з урахуванням нормативно грошової оцінки землі. Окрім цього, як вбачається з вищезазначених відомостей, останній раз орендна плата отримана позивачем у 1 кварталі 2017 року - 15430 грн. 50 коп. Згідно з п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином позивач не довів систематичний характер несплати орендної плати, що відповідно до ст.141 Земельного Кодексу, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, про що свідчить правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Щодо посилання позивача на підстави не підписання ним договорів оренди землі, згідно поясненням представників відповідача, договори оренди землі від 21.11.2011 року та від 14.01.2014 року підписані безпосередньо [PERSON] він одержав другі примірники договорів. Належних та допустимих доказів не підписання позивачем договорів оренди землі на підтвердження позовних вимог суду не надано. Крім того, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч.2 ст.15 Закону України «Про оренду землі»). Тому, недосягнення сторонами договору оренди землі істотних умов не є підставою для розірвання договору оренди землі, а може бути підставою для визнання його недійсним. Згідно до ст.58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності ст.81 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а саме, що ФГ «Крістєв» порушені умови ст.15 Закону України «Про оренду землі» стосовно орендної плати із зазначенням її розміру, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її невиплату. Орендна плата за договорами сплачувалася орендарю повністю із цього приводу спору між сторонами не виникало. Крім того, не надані докази того, що відповідачем не підписувались договори оренди землі від 21.11.2011 року та від 14.01.2014 року і раніше таких вимог з боку орендодавця стосовно недотримання вимог земельного законодавства не заявлялося. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, у зв'язку із недоведеністю фактів порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду та, які могли бути підставою, передбаченою ст.32 Закону України «Про оренду землі», для розірвання оспорюваних договорів оренди землі.

Outcome: dismissed