Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

14.11.2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви зазначила, що з серпня місяця 2011 року вона, [PERSON] , [INFO] , почала спільно мешкати із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, та проживали спільно за адресою: [ADDRESS] . Підчас спільного проживання у них народилась спільна дитина. [INFO] у них народилась дівчинка [PERSON] , у зв`язку із тим, що вони перебували у незареєстрованому шлюбі, оскільки мати відповідача була категорично проти реєстрації їх шлюбу, інформацію про батька у книзі реєстрацій народжень зазначено на підставі ч.1 ст.135 СК України. Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 14 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 104, внесений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, інформація про мати - [PERSON] , громадянка України, інформація про батька - [PERSON] , громадянин України. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 26 червня 2012 року від 24 березня 2013 року складеного депутатом Овідіопольської селищної ради Чебан Людмилою Володимирівною, в якому зазначено, [PERSON] яка мешкає: [ADDRESS]. [PERSON] переїхала до Овідіополя разом з сином [PERSON] 2008 року народження, та з 01.09.2010 року проживає громадянським шлюбом, та веде спільне господарство разом з [PERSON] 1969 року народження. За час спільного проживання у подружжя народилася спільна дочка [PERSON] 2011 року народження. [PERSON] піклується про стан здоров`я дітей, їхній фізичний та духовний розвиток, забезпечує їхнє харчуванням, одяг тощо, вважає, що проживання та спілкування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з малолітніми дітьми негативно відображається на їхній психіці та їхньому психо-емоційному стані, вони умисно вчиняють сварки, що призводять до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя як самої [PERSON] так і дітей. Неодноразово викликалась поліція. Зверталась до Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області: - ЖЄУ: 11353 від 14.07.2019 року, [PERSON] просить притягнути до відповідальності [PERSON] , який влаштував сварку, нецензурно лаявся, та психологічно тиснув щоб вона покинула з дітьми будинок. З гр. [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, щодо недопустимості антигромадської поведінки; - ЖЄУ: 14257 від 21.08.2019 року, [PERSON] просить притягнути до відповідальності ' [PERSON] , [PERSON] , які вчинили відносно неї психологічний тиск, погрожували фізичною розправою, а також розповсюджували відносно неї неправдиву інформацію. З гр. [PERSON] , [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду, щодо недопустимості антигромадської поведінки; - ЖЄУ: 19689 від 10.11.2019 року [PERSON] просить притягнути до відповідальності [PERSON] , [PERSON] , які вчинили відносно неї психологічний тиск, погрожували фізичною розправою, погрожували дітям, [PERSON] підняв камінь за замахнувся на дітей, які перелякавшись вибігли на дорогу. [PERSON] є дружиною [PERSON] , та рідною сестрою її співмешканця [PERSON] . Таким чином, вважає що вона та її діти, є особами, які систематично зазнають домашнього насильства, та у зв`язку із чим потребують відповідного захисту. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - є кривдниками: [PERSON] , та малолітніх дітей: [PERSON] 2011 року народження та [PERSON] 2008 року народження, своєї невістки та племінників, по відношенню до яких ними вчинено психологічне насильство. На сьогодні наявні ризики продовження застосування такого насильства по відношенню до неї та дітей. З огляду на викладене вона просить суд заяву задовольнити. Видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , РОНКПП: [NUMBER] (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] , 1975 року народження (адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] [INFO] (адреса: [ADDRESS] ) яким: - тимчасово заборонити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувати за адресою: [ADDRESS] а - строком на 3 (три) місяці; - тимчасово заборонити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заходити до житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] а - строком на 3 (три) місяці; - тимчасово заборонити [PERSON] , [PERSON] особисто розшукувати [PERSON] , [PERSON] 2011 року народження та [PERSON] 2008 року народження, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними, строком на 3 (три) місяці. Копію рішення про обмежувальний припис надіслати до Овідіоиольського ВП ГУНП в Одеській області (67800, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9) для взяття [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на профілактичний облік. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомии. У відповідності до вимог ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа розглянута за відсутності заінтересованих осіб. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала та просить суд її задовольнити. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши надані до заяви письмові докази, суд вважає заяву такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Як передбачено ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України 1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з вимогами ч.ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В свою чергу ст.ст.78-80 ЦПК України передбачають, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, з серпня місяця 2011 року [PERSON] , [INFO] , почала спільно мешкати із [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, та проживали спільно за адресою: [ADDRESS] . Підчас спільного проживання у них [INFO] народилась дівчинка [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 14 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис № 104, внесений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, інформація про мати - [PERSON] , громадянка України, інформація про батька - [PERSON] , громадянин України. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 26 червня 2012 року від 24 березня 2013 року складеного депутатом Овідіопольської селищної ради Чебан Людмилою Володимирівною, в якому зазначено, [PERSON] яка мешкає: [ADDRESS]. [PERSON] переїхала до Овідіополя разом з сином [PERSON] 2008 року народження, та з 01.09.2010 року проживає громадянським шлюбом, та веде спільне господарство разом з [PERSON] 1969 року народження. За час спільного проживання у подружжя народилася спільна дочка [PERSON] , 2011 року народження. У своїй заяві заявниця посилається, як на підтвердження домашнього насильства з боку заінтересованих осіб, на звернення до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області. На підтвердження суду надані копії висновків від 06.08.2019 року та від 05.09.2019 року. Але, в зазначених висновках зазначається, що свідків та очевидців пригоди встановити представилось за неможливе, в зв`язку з чим з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проведено профілактично-роз`яснювальні бесіди, щодо недопустимості антигромадської поведінки. З огляду на викладене, суд вважає, що заявницею не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факти домашнього насильства з боку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в зв`язку з чим вважає, що підстави для видачі обмежувального припису відсутні.

Outcome: dismissed