Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

13.02.2017 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем\~[PERSON] уклали шлюб 23.09.2003 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 699. Від шлюбу дітей немає. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подальше спільне проживання неможливе, в сім'ї склалась психологічна несумісність, що призводить до постійних конфліктів. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, про неявку будь-яким чином не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони уклали шлюб 23.09.2003 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 699. Від шлюбу дітей немає. Добровільно домовитись про розірвання шлюбу сторонам не вдалося, тому позивач була вимушена звернутися до суду. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved