overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON], заінтересована особа\~Білгород-Дністровське\~обєднане Управління\~Пенсійного фонду\~України Одеської\~області звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою у якій просить суд встановити факт належності трудової книжки серії БТ-І №1106332, видана на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON], [INFO], яка народилась с.Долинське, Ананьївського району, Одеська область, ідентифікаційний номер [NUMBER]. В обґрунтування заяви зазначає, що 07.08.2018 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського\~обєднаного Управління\~Пенсійного фонду\~України Одеської\~області з\~приводу призначення\~пенсії за\~віком.\~Але,\~у призначені\~пенсії їй\~було відмовлено,\~оскільки в\~трудовій книжці\~дата народження\~вказана «15.02.1960\~року»,\~а в\~паспорті зазначена\~«13.02.1960\~року». В звязку з вищевказаною помилкою заявник не має можливості оформити пенсію за віком, а тому звернулась до суду за захистом прав та інтересів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2018 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник не зявилась, була повідомлена належним чином. 18.09.2018 року на адресу суду надійшла заява від [PERSON], згідно якої просила справу розглядати у її відсутність, заяву підтримує та просила задовольнити. Представник Білгород-Дністровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. 05.09.2018 року на адресу суду від представника надійшла заява, згідно якої просив справу розглянути у відсутність представника, заперечень щодо заяви не має. Перевіривши матеріали справи, докази, суд приходить до наступного. 07.08.2018 року заявник [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Одеської області з приводу призначення пенсії за віком. Білгород-Дністровське обєднане Управління Пенсійного фонду України Одеської області відмовило заявнику [PERSON] у призначенні пенсії за віком, в звязку з тим, що в наданій трудовій книжці серії БТ-І №1106332, дата народження заявниці вказана «15.02.1960 року», в паспорті дата народження «13.02.1960 року». Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нєї юридичне значення, для призначення пенсії за віком. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом та просить суд визнати [PERSON] такою що втратила право користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. За даною адресою також зареєстрована його сестра [PERSON], яка там не проживає вже більше 10 років і не приймає ніякої участі в утриманні житла. Зважаючи на вище викладене, позивач вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням, оскільки вона зареєстрована у даному будинку, а це перешкоджає позивачу користуватися своїм майном. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, він змушений звернутися до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, судова повістка повернулася до суду по закінченню терміну збергіння. Отже, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Крім того, 17.09.2018 року оголошення про виклик відповідача [PERSON] розміщено на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 13.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною завою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 14 червня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого позивач добровільно надає матеріальну допомогу відповідачці. \~ \~ \~ \~З 05.07.2018 року не підтримують подружні відносини та проживають окремо. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, наполягає на ухваленні заочного рішення, оскільки відповідачка ухиляється від явки до суду і не бажає зберігати сімю. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] з 13.08.2018 року по 21.01.2019 року в судові засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про місце час та дату судового розгляду, про поважні причини своєї неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, відзиву на позовну заяву до суду не направила, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач наполягає на такому вирішенні справи. \~ \~ \~ \~Суд, взявши до уваги позицію позивача , дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 2014 року. Шлюб зареєстрований [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, аковий запис №215. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю, відповідачкою у справі. Позивач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини на користь відповідачки. \~ \~ \~ \~З 05.07.2018 року сторони припинили подружні відносини у звязку з відсутністю взаєморозуміння і довіри. Проживають окремо. Суд надавав сторонам строк для примирення, але вони не бажають поновити шлюбні відносини. Малолітній син проживає з матірю проти чого позивач не заперечує. Спір про майно , житло між сторонами відсутній. Викладені обставини свідчать про розпад сімї. Позивач попереджений судом про необхідність приймати участь у вихованні дитини до досягнення повноліття. Витрати, повязані з розглядом справи у вигляді судового збору 704,80 грн., позивач просить покласти на нього. \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернувся з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просив розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказував, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 13.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.07.2010 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матерію. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина - [PERSON], 2004 р.н. та [PERSON], 2013 р.н. в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно. Ухвалою судді від 21.09.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 18.10.2018р. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з уточненою позовною заявою та заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення уточненого позову не заперечує, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких батьком записаний відповідач - [PERSON] Неповнолітні діти мешкають з матір'ю, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку своєчасно не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дітей, матеріальне становище платника аліментів, який має регулярний дохід, будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. Розмір аліментів, які просить відповідачка стягнути на утримання неповнолітніх дітей, відповідачем не оспорюється. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 1/3 частини заробітної плати щомісяця, до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини. 24.01.2019 року [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 року об`єднано в одне провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису відомостей про батьківство, з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

13.08.2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначила, що 22.11.2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб про що, Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 1706. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини фактично припиненні з січня 2018 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 22 листопада 2003 уклали шлюб про, що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 1706. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З січня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] не можливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог, щодо відновлення дошлюбного прізвища з боку відповідача та вимог щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача, заявлено не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

13.08.2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначила, що 24.11.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб про що, Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, було зроблено відповідний актовий запис № 410. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини фактично припиненні з серпня 2018 року, примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 24.11.2007 року уклали шлюб про, що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, було зроблено відповідний актовий запис № 410. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З серпня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя даної сім'ї не можливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог, щодо відновлення дошлюбного прізвища з боку відповідача та вимог щодо компенсації понесених судових витрат з боку позивача, заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.09.2016 року, Кам'янець-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 638. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому засіданні суд, з'ясовуючи відношення сторін до позову встановив, що відповідач [PERSON] визнав позов і просить суд його задовольнити. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач не заперечує проти ухваленя рішеня за результатами підготовчого провадження. Обгрунтовуючи позовні вимог [PERSON] вказує, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та поваги. Із-за чого в травні 2014 року. Кожен з них живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Миритися категорично не бажає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Просить шлюб розірвати, витрати по оплаті судового збору згідна нести самостійно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що дійсно тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання жодних кроків для примирення ніхто з них не зробив, а навпаки впевнилися, що жити разом не зможуть. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 травня 2010 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що не можуть жити разом, так як мають різні характери та різні погляди на життя. Миритись не має бажання. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, так як сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 13.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2015 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved