overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як проживають з позивачкою. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 листопада 2013 року про розірвання шлюбу, копіями свідоцтв про народження, довідок з Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Відповідач не заперечує проти задоволення позову зокрема і в частині вимоги позивачки стосовно розміру аліментів, що мав бути встановлений судом. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 05 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №16. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, починаючи з липня 2013 року, з-за того, що відповідач зловживає алкогольними напоями, став грубо відноситись до позивача, шляхом психологічного та фізичного впливу, не цікавиться інтересами сім'ї, вихованням дитини та сімейним бюджетом, не бере участі у веденні домашнього господарства, не утримує сім'ю матеріально, на зауваження та прохання змінити свій спосіб життя не реагує і тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу з вини відповідача стало не можливим. Примирення між позивачем та відповідачем також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Шлюб позивач розриває вперше. При вирішенні даного спору [PERSON] просила суд залишити дитину з нею та на її вихованні. Матеріального спору між сторонами на даний час не має. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №16. До початку судового засідання сторони подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав(а.с.16-17). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №16 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві якого відповідач записаний батьком (а.с. 6). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Стінянської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що [INFO], в с. Стіна Томашпільського району померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельна ділянка площею 2.4005 га, яка розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Вказала, що вона є єдиною спадкоємицею всього майна покійної матері по закону, у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини вона не подала у зв'язку з юридичною необізнаністю та відсутністю на той час коштів. Звернувшись до державного нотаріуса за оформленням прав на спадкове майно, позивачу було відмовлено з причини пропуску строку, а тому позивач просить суд визначити її додаткового строку для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач, представник Стінянської сільської ради в судове засідання не з'явився однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, проти позову [PERSON] не заперечує. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, згідно зі ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити ще додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки, виданої виконкомом Стінянської сільської ради від 23.12.2013 року, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,4005 га, яка розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Також згідно вищезазначеної довідки єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є дочка [PERSON] (а.с.6). Належність покійній [PERSON] земельної ділянки підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН №043883, виданого 4 квітня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією (а.с.7). Позивач у встановлений строк не прийняла спадщину у зв'язку з чим державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини (а.с.9). Обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважними, так як такі обставини сторонами визнаються, а тому вважає поновити [PERSON] такий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу по договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 травня 2013 року передала у борг [PERSON] 4500 грн., які останній зобов'язався повернути до 31 грудня 2013 року, проте взяті на себе зобов'язання не виконав та до цього часу гроші не повернув, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 4500 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічно викладеному в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав та зазначив, що дійсно 10 травня 2013 року взяв у позивача у борг 4500 грн. та зобов'язався повернути їх до 31 грудня 2013 року, проте до цього часу гроші не повернув у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10 травня 2013 року [PERSON] передала [PERSON] у борг 4500 грн., які останній зобов'язався повернути їй до 31 грудня 2013 року, про що було складено ним власноручно розписку. Проте у встановлений термін та за неодноразовими вимогами позивача [PERSON] відповідач [PERSON] гроші не повернув. Жодного доказу, спростовуючого зазначений висновок, суду не представлено. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (кредитор) передає іншій стороні (позичальнику) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язаний повернути кредитору таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики вважається укладеним момент передачі грошей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або іншими звичними вимогами, що пред'являються. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки борг в сумі 4500 грн. відповідач [PERSON] у строк, вказаний у розписці, не повернув, то з нього на користь позивача підлягає стягненню сума неповернутого боргу, а саме 4500 грн. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для задоволення позову. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 1046, 1049, 1050 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 3,11 гектарів, яка розташована на території Ставищенської сільської ради і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на землю ІІ-ЖТ №029942, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №47, який виданий 27.06.2002 року. Спадкова справа на померлого не заводилася. Маючи намір прийняти спадщину, 09 січня 2014 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] Проте у прийнятті заяви було відмовлено в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що вищевказаною земельною ділянкою вона користується і за таких підстав вона прийняла спадщину. Посилаючись на ст.ст.1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.131 ЗК України, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3,11 гекратів, яка розташована на території Ставищенської сільської ради і передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на праві приватної власності померлому [PERSON] Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що вона суду довіряє і просить розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився повторно, не повідомив про причини неявки і від представника Ставищенської сільської ради не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за відсутності представника Ставищенської сільської ради. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., була власником житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS]; [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 1996 року з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 11. Від спільного проживання разом у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що на протязі останніх років подружнього життя відповідач безпідставно ревнує позивачку, зневажливо ставиться до неї, сторони перестали розуміти один одного, тому між ними припинені шлюбні стосунки, не ведеться спільне господарство. Позивачка вважає, що примирення і збереження сім'ї бути не може. 23 січня 2014 року було винесено ухвалу про зупинення провадження по справі, сторонам наданий строк для примирення терміном один місяць. 24 лютого 2014 року позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій попросила справу за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 24 лютого 2014 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій попросив справу за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 лютого 2014 року провадження у даній справі відновлено. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти однин одного через різні погляди на життя, безпідставні ревнощі; сторони перестали вести спільне господарство, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] при зверненні до суду понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 4 листопада 1989 року з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 6. Від спільного проживання разом у сторін народилися діти, які в даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до позивачки грубу фізичну силу. Позивачка вважає, що примирення і збереження сім»ї бути не може. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до позивачки грубу фізичну силу, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] при зверненні до суду понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 229,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 20 серпня 2009 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що внаслідок відсутності взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами були припинені з лютого 2013 року, позивач бажає утворити іншу сім'ю, а відповідач вже утворив, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2009 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, з лютого 2013 року спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки кожен із них фактично утворив іншу сім'ю, що підтверджується їх поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved