Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ковалівської сільської ради Шишацького району про визнання права власності за спадкове майно померлої [INFO] матері - [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви, позивач послалася на те, що після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.18 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Шишацького району. Однак, при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, що і слугувало підставою для звернення до суду з позовом. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надіславши до суду заяву про підтримання позову та розгляду справи у їх відсутність. Представник відповідача Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, [INFO] в с. Ковалівка Шишацького району померла [PERSON], про що Ковалівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 01 серпня 2002 року в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 20 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] / а. с. 8 /. Як убачається з матеріалів справи, нині померла [PERSON] являється матір'ю позивача [PERSON], дошлюбне прізвище якої « [PERSON] » та підтверджується свідоцтвами про народження та одруження позивача / а. с. 6-7 /. Останнім місцем проживання нині померлої [PERSON] було [ADDRESS], разом з якою на момент смерті проживала й дочка - [PERSON], що слідує з довідки виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Шишацького району / а. с. 10 /. За своє життя [PERSON] заповідала все, належне їй на день смерті, майно, в тому числі й майнові паї, своїй доньці [PERSON], про що 03 січня 2002 року в селі Ковалівка Шишацького району Полтавської області склала заповіт, який посвідчений секретарем Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 1 / а. с. 9 /. На підставі рішення 17 сесії 23 скликання Ковалівської сільської ради народних депутатів від 14 брезеня 2001 року [PERSON], мешканці с. Ковалівка Шишацького району Полтавської області, передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3. 18 га, що розташована на території Ковалівської сільської ради Шишацького району, про що складено Державний акт серії Р1 № 515600, який 01 серпня 2001 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 141 / а. с. 11 / Згідно довідки, виданої відділом Держземагенства у Шишацькому районі, нормативно грошова оцінка даної земельної ділянки складає 83 817 грн. 74 коп. / а. с. 12 / Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.18 га, яка розташована на території Ковалівської сільської ради Шишацького району, єдиною спадкоємицею якої являється донька останньої - позивач [PERSON]. Однак, при зверненні до Шишацької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавця на предмет спадщини та, як наслідок, рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно / а. с. 14 - 15 /. Виходячи з того, що вказані правовідносини виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, застосуванню підлягають положення Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно із статтею 548 ЦК Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що передбачено ст. 549 ЦК Української РСР. Враховуючи, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки, єдиною спадкоємицею за заповітом являється позивач [PERSON], яка прийняла спадщину та не відмовилася від неї, за нею може бути визнано право власності на це майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved