Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

13.06.2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 01.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 січня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилися дві доньки: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] З моменту розлучення відповідачка не бачила дітей, вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми взагалі. Позивач має можливість забезпечувати фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови життя неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. Також є нотаріально завірена заява [PERSON] від 14.05.2018 року, якою вона стверджує, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав по відношенню до її малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З наведених підстав позивач просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON], ІПН: [NUMBER], [INFO] стосовно неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; стягнути щомісячно з [PERSON], : [NUMBER], [INFO] на користь [PERSON], ІПН: [NUMBER], аліменти на утримання неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 усіх доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також відмовився від вимоги щодо стягнення аліментів з [PERSON], інші вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково в частині позбавлення батьківських прав. Представник служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до малолітніх: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2014 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом №514. Від шлюбу сторони мають дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 січня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітні діти проживають разом із позивачем. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Їх навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дітьми взагалі. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В матеріалах справи є нотаріальна завірена заява [PERSON] від 14.05.2018 року, засвідченої нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О. за № 764, згідно якої: вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.15). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що вона вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свій батьківський обов'язок.Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вже зазначалось вище, застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними. Позивач має можливість забезпечувати фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови життя неповнолітніх доньок, про що свідчать: довідкою (випискою з домової книги) виконавчого комітету Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 11.06.2018р., актом обстеження житлово-побутових умов від 02.05.2018р., під час проведення якого було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] разом з малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON], податковою декларацією про майновий стан [PERSON] за 2017 рік, згідно якої [PERSON] має постійний та стабільний прибуток. В силу ч.4 і ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Згідно висновку від 24.07.20018р. №01/01-25/2061 орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON], [INFO].. [PERSON], [INFO] так як це відповідає інтересам дитини. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази,

Outcome: approved