Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

12 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: визнати пункт 11 Кредитного договору №490065410 від 05.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] недійсним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.05.2008 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №490065410, відповідно до якого, Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 18 649,31 доларів США, зі сплатою 14,5 % річних на придбання автомобіля. Пунктом 11 Договору передбачено можливість вирішення спорів в третейському суді (третейське застереження). Позивач зазначає, що третейське застереження має бути визнане недійсним як таке, що суперечить нормам чинного законодавства у сфері захисту прав споживачів та порушує права позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки зазначений пункт договору не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] був укладений кредитний договір №490065410 за яким Банк надав [PERSON] кредит в розмірі 18 649,31 доларів США, строком до 05.05.2015 року зі сплатою 14,5 % річних (п.2.1. Договору). Сторони домовились та зазначили в пункті 11 Кредитного договору, що «Судовий захист прав та законних інтересів, які мають Сторони в зв'язку з цим Договором в тому числі розгляд та вирішення спорів, які виникають при виконанні або припиненні Договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням Договору збитків та недійсність (неукладеність) Договору, підлягають остаточному вирішенню у Постійнодіючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійнодіючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними в зв'язку з Договором. Сторони домовилися, що якщо одна із Сторін письмово не наполягає на іншому, то розгляд їх спору у Третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих Сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику Сторін» Кредитний договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 629 ЦК України визначено, що, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Закон України «Про третейські суди» регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних осіб. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст.203 ЦК України). Кредитний договір підписаний сторонами, містить детальний опис. В момент підписання зазначеного договору позивач отримав його копію. Підписання договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору. Також, суд вважає безпідставними доводи позивача, що третейське застереження в Кредитному договорі позбавляє позивача, можливості скористатися правом на звернення до суду загальної юрисдикції. Відповідно до ст.51 Закону України «Про третейські суди», стороні надано право оскаржити рішення третейського суду до компетентного суду, протягом строку визначеному законом. Водночас суду не надано доказів, які б свідчили, що вказане третейське застереження суперечать нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, не було їх встановлено і під час розгляду справи в суді. За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed