Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

14 червня 2021 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що не перебувала в шлюбі з відповідачем, разом з тим, вони з відповідачем мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим вона змушена звернутись з позовом про стягнення аліментів. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1). В судовому засідання позивачка підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 грудня 2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 562 (а.с. 3). Дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні. З матеріалів цивільної справи вбачається, що між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру допомоги, яка повинна надаватись з боку відповідача на утримання їх дітей, а тому між ними наявний спір, що підлягає вирішенню в судовому порядку. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1 - 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина. В зв`язку з вищенаведеним, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище відповідача, заявлення позивачкою вимоги про визначення аліментів у вигляді частки від доходу відповідача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня пред`явлення позову, тобто з 14 червня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 грн. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved