Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

13.05.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд звільнити його від обов`язку утримувати [PERSON] , як жінку, з якою проживає дитина з інвалідністю та припинити стягнення з нього аліментів, які стягуються з нього на утримання [PERSON] , на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2018, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування позову вказував, що від фактичних шлюбних стосунків з [PERSON] у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з тяжкою формою цукрового діабету. З травня 2015 вони з відповідачем проживають окремо. Донька залишилася проживати з відповідачем. На утримання доньки рішеннями судів з нього стягнуто аліменти в розмірі ј частини його доходів щомісячно, а також додаткові витрати на дитину в розмірі 1128 грн. щомісячно. Крім цього, з нього стягнуто аліменти на утримання відповідача, як жінки з якою проживає дитина з інвалідністю, в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стверджував, що відповідач хоч і проживає з дитиною з інвалідністю, але постійно нею не опікується, оскільки працює, залишаючи дитину на сторонніх осіб. Виконавчі листи видані на підставі вказаних судових рішень перебувають на виконанні в Тернівському ВДВС. Розмір необхідних відрахувань з його заробітку за вказаними виконавчими листами перевищує 50 % його доходу і складає 60,66 %. Розмір його заробітку не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному судами розмірі, за місцем його роботи аліменти утримуються частково, зокрема додаткові витрати на дитину взагалі не стягуються, у зв`язку з чим у нього накопичується заборгованість, яку він позбавлений можливості погасити. У зв`язку з цим, просив суд задовольнити його позовні вимоги, звільнивши його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання відповідача, як жінки з якою проживає їх дитина з інвалідністю, ухваливши рішення про припинення стягнення аліментів на її утримання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку визначеному законом, але в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву та заяв з процесуальних питань не надала (а.с. 37, 38, 49-50). Оскільки позивач не надав суду згоду на ухвалення заочного рішення, суд відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, позбавлений можливості ухвалити заочне рішення, у зв`язку з чим розгляду справи здійснюється в загальному порядку. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, докази подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що в період з 24.12.2004 по 25.03.2008 сторони перебували у шлюбі (а.с. 6-7). Як стверджував позивач, після розірвання шлюбу, починаючи з 2012 року по травень 2015 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю, а [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с. 8), яка є дитиною з інвалідністю з дитинства, у зв`язку з тяжким захворюванням (а.с. 19, 20). Згідно висновку ЛКК КЗ «Криворізький районний центр ПМСД» дитина потребує постійного стороннього догляду матері з 22.03.2018 по 22.03.2019 (а.с. 19). З травня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, при цьому малолітня [PERSON] залишилася проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 9). Відповідач в судове засідання не з`явилася, вказані обставини не спростувала. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.07.2018 з позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , на користь матері [PERSON] , щомісячно в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2018 з [PERSON] стягнуто додаткові витрати на доньку [PERSON] в розмірі 1128 грн., щомісячно, починаючи з 11.04.2018 до повноліття доньки, на користь матері [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , як жінки з якою проживає дитина з інвалідністю, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Вказана рішення суду набрали законної сили та звернені до виконання, що підтверджується постановами про відкриття виконавчих проваджень та звернення стягнень на доходи [PERSON] (а.с. 13-18). Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що умовою отримання аліментів тим з батьків з ким проживає дитина з інвалідністю, є сукупність таких обставин: по-перше проживання його з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду та опікування нею; по-друге наявність в другого з батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Відсутність хоча б однієї із цих складових, виключає можливість стягнення аліментів. Той факт, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю та в період з 22.03.2018 по 22.03.2019 потребувала постійного стороннього догляду матері, підтверджується медичним висновком КЗ «Криворізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги Криворізької районної ради» № 33 від 01.11.2016, а також висновком ЛКК КЗ «Криворізький районний центр ПМСД» від 22.03.2018 (а.с. 19-20). Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт потреби [PERSON] в постійному сторонньому догляді після 22.03.2019 суду не надано. Крім цього, з довідки КНЗ «Червонозабійницька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Криворізької районної ради Дніпропетровської області» № 165 від 07.08.2019 слідує, що [PERSON] на утримання якої стягнуто аліменти, у зв`язку з фактом її спільного проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, з 08.01.2019 працює кухарем в шкільній їдальні з семигодинним робочим днем (а.с. 44). Вказане підтверджує твердження позивача про те, що [PERSON] працюючи, фактично не здійснює постійний догляд та опіку над [PERSON] та залишає її на інших осіб. Крім цього, позивачем надано суду довідку про його заробітну плату, з якої слідує, що з його заробітної плати здійснюються утримання обов`язкових платежів та стягнутих аліментів, в межах визначених ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 25). Так, відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, в тому числі у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Згідно з ч.3 вказаної статті Закону, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки на виконанні перебувають виконавчі листи про стягнення з [PERSON] не лише аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, а й утримання жінки з якою проживає дитина з інвалідністю, суд не вбачає підстав для застосування до нього положень ч.3 ст. 70 Закону щодо можливості утримання 70 відсотків із заробітної плати. З довідки про заробітну плату [PERSON] слідує, що утримання з його заробітної плати здійснюються у розмірі визначеному законодавством (50 % заробітку), але при цьому у нього формується заборгованість за додатковими витратами на дитину та утриманням [PERSON] , яка станом на 01.08.2019 відповідно склала 13903,30 грн. та 7775,15 грн. (а.с. 53-54). Крім цього, [PERSON] несе витрати на сплату земельного податку (а.с. 21-24). Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] в силу свого матеріального становища на даний час не має можливості надавати утримання [PERSON] . Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність на момент розгляду справи обов`язкових складових елементів, які б давали право [PERSON] в подальшому отримувати утримання від [PERSON] , як жінкою з якою проживає та під опікою якої знаходиться дитина з інвалідністю. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити, звільнивши його від обов`язку утримувати [PERSON] , припинивши стягнення з нього аліментів на її утримання, які стягуються на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2018, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, щомісячно. Згідно з ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позовних вимог позивача, розмір сплаченого ним при поданні позову до суду судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 грн., в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved