Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

13 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Новодністровської міської ради Чернівецької області, як органу опіки і піклування, про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу із відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що на даний час син проживає із ним, а тому позивач займається вихованням, навчанням та утриманням дитини. Оскільки дитина відмовляється проживати із матірю за зареєстрованим місцем проживання, він звернувся до Могилів-Подільської РДА та органу опіки і піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області із заявами про визначення місця проживання сина. Вищезгадані органи надали висновки про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини із батьком. Оскільки домовленості про визначення місця проживання сина у добровільному порядку сторони не досягли, просить суд визначити місце проживання дитини із ним. 20 серпня 2018 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відмовлено у залученні до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Новодністровської міської ради Чернівецької області та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Виконавчий комітет Новодністровської міської ради Чернівецької області, як орган опіки і піклування. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, додатково зазначивши, що дитина уже понад рік проживає із ним та його фактичною дружиною, навчається у СЗШ за місцем фактичного проживання та не бажає проживати із матірю. Вказав, що ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів не перебуває. Повідомив, що хоч з 2017 року офіційно не працює, проте постійно займається сезонними підробітками, а також веде підсобне домашнє господарство, а тому впевнений, що зможе забезпечити дитині належні та достатні умови для проживання, розвитку та навчання. З огляду на наведене просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому. Додатково наголосив, що на даний час [PERSON] виключно на словах зацікавлена у старшому сині, проте фактично понад рік життям дитини не цікавиться, оскільки створила нову сімю, в якій виховує двох малолітніх дітей. Зазначив, що, беручи до уваги бажання дитини проживати з батьком, висновки органів опіки та піклування про доцільність проживання дитини із батьком, а також позитивні характеристики позивача, є достатні підстави для прийняття рішення про задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що з 2013 року сімя [PERSON] перебуває на обліку у Службі у справах дітей Новодністровської міської ради Чернівецької області. Вказала, що на даний час сімя відповідача забезпечена належними та достатніми умовами для проживання дітей, однак, син сторін фактично із матірю не проживає з 2016-2017р.р. Повідомила, що нею проведено бесіду із дитиною сторін, в ході якої зясовано, що син більш привязаний до батька, налагодив хороші відносини із дружиною останнього. При цьому, наголосила, що у дитини слабкий емоційний зв'язок із матірю, а остання, на думку представника, не проявляє належної уваги та турботи про старшого сина. З огляду на зазначене, органом опіки та піклування було надано висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком, а тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому порядку повідомлена про день, час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 6023601199884 (а.с. 74), в судове засідання не зявилася; про причини своєї неявки не повідомила; жодних заяв чи клопотань в суд не надала, отримавши позовну заяву із доданими до неї документами (а.с. 28), відзив на позов у строки, встановлені судом, не подала. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи і від якої не надійшло ні відзиву на позовну заяву, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив та учасниками справи не заперечується, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 005640, виданим 02.07.2005р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 6). 02 березня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-МИ № 056063, виданим повторно 01.03.2018р. Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 7). На даний час син сторін [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO], мікрорайон «Діброва», буд. 1 Г, кв. 17, із матірю, що підтверджується\~ довідками про реєстрацію місця проживання особи № 4487 від 14.08.2018р. та № 4769 від 14.09.2018р. (а.с. 18, 42). Проте, фактично дитина проживає із батьком [PERSON], [INFO], та його співмешканкою [PERSON], [INFO], за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, с. Юрківці, вул. Миру, у будинку № 83, який належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується довідками Юрковецької сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 2-24/184 від 23.02.2018р. та № 2-26/29 від 01.10.2018р. та Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 01.03.2018р. (а.с. 9, 11, 79). Малолітній син сторін з 09 березня 2017р. навчається у Юрковецькій середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Могилів-Подільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою № 23/01-09 від 23.02.2018р., виданою Юрковецькою СЗШ І-ІІІ ступенів Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 8). Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Могилів-Подільській районній державній адміністрації № 39 від 12.04.2018р., висновку\~ Служби у справах дітей Новодністровської міської ради Чернівецької області № 213 від 11.06.2018р. щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та висновку органу опіки та піклування Новодністровської міської ради Чернівецької області від 12.09.2018р. № 1602 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON], рекомендовано визначити місце проживання малолітньої дитини біля батька як таке, що є доцільним та відповідає інтересам дитини (а.с. 10, 12, 32). При цьому, як вбачається із Протоколу № 6 Комісії з питань захисту прав дитини від 06.06.2018р., на якому були присутні сторони та їхній син, дитина виявила бажання проживати із батьком (а.с. 48-49). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дитина відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Аналогічні положення зазначені у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р., зокрема, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. У 6 принципі Декларації прав дитини, прийнятої Резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. При цьому, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи рішенням суду з цього питання; у матері малолітньої дитини не має переваг перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, виховує єдиного сина від першого шлюбу, який виявляє до нього особисту прихильність та висловив бажання щодо спільного проживання із батьком (а.с. 9, 48-49, 79-80). При цьому, хоч позивач і не має на даний час постійного місця праці (а.с. 83), проте займається сезонними підробітками та веде особисте селянське господарство, яке дозволяє забезпечувати належні умови для проживання, харчування та навчання дитини. Окрім того, встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, по місцю реєстрації характеризується позитивно, що підтверджується листами КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» № 01/01-05-2566 від 27.09.2018р., Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Вінницькій області № 1188/27/01-2018 від 28.09.2018р., Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області № 7236/223/05-2018 від 04.10.2018р., довідкою № 2-26/29 та характеристикою № 2-26-30 від 01.10.2018р., виданими Юрковецькою сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 68, 75, 78-80). Таким чином, оцінюючи кожен доказ окремо та їх в сукупності, беручи до уваги особисту прихильність дитини до батька та бажання проживати з останнім; фактичне проживання дитини понад рік із батьком та, як наслідок, адаптація за місцем проживання, утворення стійких звязків із оточуючими; враховуючи рішення органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини із батьком; позитивні характеристики [PERSON] та наявність в останнього можливості забезпечити належні умови для проживання, навчання, виховання та харчування сина, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст. ст. 141, 160-161, 171 СК України,

Outcome: approved