Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

13 квітня 2016 року, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача, з яким вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1989 р., на свою користь на утримання неповнолітньої доньки Діани, [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на обох дітей щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей, мотивуючи це, знаходженням дітей, з якими вона проживає окремо від відповідача, тільки на її утриманні, і відсутністю з боку відповідача батька дітей матеріальної допомоги дітям, яких вона забезпечує самостійно, і яким потрібне нормальне повноцінне харчування, одяг, ліки та багато інших речей, потрібних дітям, чим вона самостійно в повній мірі не може забезпечити дітей у звязку з тяжким матеріальним становищем і відсутністю у неї заробітку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду свою заяву, в якій, з посиланням на ч. 2 ст. 158 ЦПК України підтримала позов та просила суд, слухати справу у її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 17,19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками про вручення судових повісток з викликами до суду, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце судового засідання належним чином (а.с. 15,18). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із приписами ст. 184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за за явою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд встановив, що офіційно, сторони зареєстрували свій шлюб 21.11.1998 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 086948 від 21.11.1998 р., виданого ВРАГСом Овідіопольського району Одеської області, в період якого, у сторін народились діти : донька Діана, [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серій І-ЖД № 309263 від 20.06.2000 р. та серії № 1-ЖД № 022418 від 15.11.2005 р. відповідно, в яких батьком обох дітей записаний відповідач (а.с. 9,10). З матеріалів справи вбачається, що позивачка проживає разом із дітьми окремо від відповідача, який в свою чергу не надає своїм дітям ніякої матеріальної допомоги, яку діти потребують для нормального повноцінного життя, а саме грошей на харчування, ліки, одяг та багато інших речей, потрібних дітям для розвитку, а позивачці, одній важко забезпечувати дітей всіма необхідними речами у звязку з відсутністю у неї самостійного заробітку. На підставі викладеного, та з урахуванням обставин справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved