Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

14 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій зазначає, що його мати [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] ), за першим шлюбом - [PERSON] , народилася у м. Чита, Російської Федерації. В цьому ж місті вона зареєструвала шлюб з [PERSON] й [INFO] народила сина [PERSON] , який доводиться йому рідним братом по матері. Після смерті чоловіка [PERSON] 06 лютого 1988 року його мати уклала шлюб з [PERSON] у м. Кременці. У свідоцтві про шлюб прізвище матері зазначено [PERSON] . Цим документом підтверджуються його з [PERSON] родинні відносини. Всі інші свідоцтва знаходились у [PERSON] , коли він виїжджав до м. Алушти, випадково забравши їх із собою. Через органи Державної реєстрації актів цивільного стану він намагається отримати довідки (повторні свідоцтва) про народження матері, про реєстрацію її шлюбу з [PERSON] , про його смерть, про народження [PERSON] . Зазначає, що всі вони проживали та були зареєстровані у квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно виданої 13 листопада 2020 року довідки про склад сім`ї [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та зазначений як його брат. Дана квартира на праві спільної часткової власності, по 1/4 частці кожному, належала йому, матері, батьку та його брату [PERSON] [INFO] померла його мати [PERSON] . [PERSON] , заявник та його батько вступили у спадщину, фактично проживаючи разом із спадкодавцем. [INFO] помер його батько [PERSON] , після якого він також фактично вступив у спадщину. У грудні 2018 року його брат [PERSON] виїхав до Криму в м. Алушту в пошуках роботи, де [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією довідки про смерть, посвідченням про захоронення. Спадкоємці першої черги після [PERSON] відсутні, оскільки він у шлюбі не перебував, дітей не мав. Для вирішення питання зняття з реєстрації померлого брата, оформлення спадкових прав він звернувся до Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням видати свідоцтво про смерть брата. На підтвердження факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території він надав копії свідоцтва про смерть, довідку про смерть, посвідчення про захоронення, видані установами, що розташовані та фактично діють на тимчасово окупованій території, в чому йому було відмовлено з посиланням на те, що пред`явлений документ не є підставою для державної реєстрації смерті на території України. Посилаючись на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Чита, Російської Федерації, громадянина України, місце реєстрації: [ADDRESS] , який помер [INFO] , місце смерті - Автономна Республіка Крим, м. Алушта. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2020 року заяву залишено без руху, надано час заявнику усунути недоліки. 13 січня 2021 року представник заявника [PERSON] надала суду документи на виконання ухвали суду від 14 грудня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 січня 2021 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено її до судового розгляду на 13 січня 2021 року на 11-годину 30 хв. В судове засідання заявник не з`явився. Представник заявника надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Заінтересована особа повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, подала заяву про розгляд справи без участі її представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 5). 06 лютого 1988 року мати заявника [PERSON] (прізвище до державної реєстрації шлюбу - [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище не [PERSON] (а.с. 6). [INFO] мати заявника [PERSON] померла (а.с. 7). [INFO] помер батько заявника [PERSON] (а.с. 8). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності, по ј частці кожному, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17-19). Згідно з відомостями, зазначеними в довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб в квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , який зазначений як брат [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи у квартирі за адресою [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] з 20 вересня 1988 року по [INFO] (померла [INFO] ), [PERSON] з 20 вересня 1988 року по, [INFO] (помер [INFO] ) (а.с. 14, 15). Відповідно до відомостей, що містяться у свідоцтві про смерть, виданого нелегітимним органом - Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 16 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Чита, Читинської області, помер [INFO] у м. Алушта, Республіки Крим (а.с. 9). З довідки про смерть № С-00746, виданої 16 липня 2020 року нелегітимним органом - Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Чита, Читинської області, помер [INFO] у м. Алушта, Республіки Крим, причина смерті: алкогольна кардиоміопатія (а.с. 11). З листа Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми) від 03 грудня 2020 року за № 3463/21.14-09 вбачається, що заявнику [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] з посиланням на те, що для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, що не є підставою для державної реєстрації смерті на території України (а.с. 20). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України» передбачено, що будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Згідно з вимогами статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі - встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини» та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статтею 317 ЦПК України. Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Чита, Читинської області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , який помер [INFO] в м. Алушта, Автономна Республіка Крим. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а тому необхідно допустити негайне виконання рішення у зазначеній справі.

Outcome: approved