Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

14 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні сина [PERSON]. В обґрунтування заяви, [PERSON] вказує, що 20 травня 2017 року помер її син, [PERSON], з яким вони перебували у тісному звязку, так як проживали поряд у сусідніх будинках. Заявниця зазначає, що отримує мінімальну пенсію, якої їй недостатньо для власного життєзабезпечення та сплати комунальних послуг. Син, [PERSON] постійно їй допомагав матеріально шляхом придбання продуктів харчування, медикаментів, оплати лікування та надавав готівкові кошти. Можливість [PERSON] надавати посильну допомогу матері обумовлена тим, що він отримував пенсію на підставі положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Заявниця вказує, що допомога сина була хоч не основним, однак систематичним джерелом її прибутку. В судовому засіданні [PERSON], вимоги заяви підтримала, просила встановити факт її перебування на утриманні сина, [PERSON], який помер 20 травня 2017 року. Представник заінтересованої особи, Миргородсокого обєднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області, в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 р. №5: передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до копії свідоцтва про смерть судом встановлено, що [PERSON] помер 20 травня 2017 року (а.с.06). Заявниця, [PERSON] являлась матірю померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5) [PERSON], з 2001 року отримує пенсію за віком, [PERSON] отримував пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», яка значно більша за розмір мінімальної пенсії. Свідки, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтвердили факт того що [PERSON] та [PERSON] проживали хоч і в сусідніх будинках, однак вели спільне господарство. Вказували, що [PERSON] до самої своєї смерті матеріально допомагав матері надаючи щомісячну певну суму коштів, так як пенсії, яку отримувала [PERSON] їй не хватало. Він також придбав продукти харчування та проводив за власний кошт ремонтні роботи в квартирі матері. За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і необхідне для оформлення пенсі по втраті годувальника на підставі ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд вважає за необхідне встановити факт перебування заявниці на утриманні свого сина, [PERSON], який помер 20 травня 2017 року.

Outcome: approved