Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

12 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатися. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є донькою [PERSON]. На даний час вона навчається на денній формі навчання в Кам'янець-Подільському коледжі харчової промисловості Національного університету харчових технологій, термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Додаткові джерела фінансування у неї відсутні, фактично живе за рахунок матері, бабусі та дідуся, з доходів присадибного господарства. На сьогоднішній день матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти, а тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як такої, що продовжує навчання в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісячно і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23 років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача направив на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Кам`янець-Подільським коледжом харчової промисловості НУХТ від 31 січня 2018 року, [PERSON] дійсно навчається в Кам`янець-Подільському коледжі харчової промисловості НУХТ на 2 курсі інформаційно-технологічного відділення, термін навчання до 30.06.2020 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. В силу ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з'ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, матеріального становища відповідача, який працює за кордоном, враховуючи, що повнолітня донька [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як навчається далеко від дому, несе витрати на проживання, також потребує коштів на придбання необхідних канцелярських товарів, продуктів харчування, предметів першого вжитку, одягу та взуття, з врахуванням принципу законності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), на період її навчання - починаючи з 12.04.2018 року і до закінчення терміну навчання, але не довше, аніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Вимоги позивача щодо застосування положень ч.2 ст. 182 СК України, а саме визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] досягла повноліття та не має правового статусу дитини у розумінні ст.6 цього Кодексу, у зв'язку з чим, суд стягує аліменти в частці від заробітку (доходу) з урахуванням положень ст.ст. 199, 200 СК України без застосування вимог ч.2 ст.182 СК України. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на її утримання припиняється. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial