overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

14.12.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31.01.1984 року. Від шлюбу мають чотирьох синів, троє з яких повнолітні, неповнолітній син [PERSON], 22.01.2003 р. н. проживає разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, шлюб став суперечити їх інтересам. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, але до суду надано заяву, в якій просить дану цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити вимоги. В судове засідання відповідач не зявився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти розгляду справи без його участі не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони 31 січня 1984 року зареєстрували шлюб, про що Голопристанським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області складено відповідний актовий запис за №6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-КГ №372311 від 31.01.1984 (а. с. 6). \~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 22.01.2003 р. н., (а. с. 7), який проживає разом з позивачем. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

14.12.2017 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 2012 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Фартушна». Ухвалою судді від 09.01.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 02.02.2018 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять не надавати строк на примирення, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін, викладених в наданих суду заявах, вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, вважають, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

14.12.2017 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого вказує, що відповідач є її батьком. У даний час вона навчається на денному відділенні 3-го курсу Автотранспортного коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет». Строк навчання з 01.09.2015 р. по 30.06.2019 р. Стипендію вона не отримує. Коштів, які отримує її мати для її утримання недостатньо, тому вона просить стягнути аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини його заробітку на період її навчання. Ухвалою суду від 13.02.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. 27.03.2018 р. відповідач подав суду заяву про визнання позову, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами. Із матеріалів справи вбачається, що позивач - [PERSON], [INFO], продовжує навчання у Автотранспортному коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» І рівня акредитації за денною формою навчання з 01.09.2015 р., по 30.06.2019 р. (довідка №1046 від 02.10.2017 р., а.с.4). Відповідач - [PERSON] є батьком дитини (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 10 листопада 1999 року, а.с.3). Відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дочці, яка продовжує навчання, оскільки визнав позовні вимоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, починаючи з 14.12.2017 р. по 30.06.2019 р.. Відповідно до ч. 4 статті 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду наявні законні підстави для задоволення позову. Згідно зі статтею ст. 133 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

14.12.2017 р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що після смерті 01.09.2016р. її матері [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: ? частки житлової квартири [ADDRESS] «А» згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 523666. Як спадкоємець за законом після смерті [PERSON]. він вирішив звернутись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у звязку із тим, що пропустила строк для прийняття спадщини, змушена звернутись до суду. Строк нею пропущено у звязку з постійною зайнятістю на роботі, проживанням в іншій місцевості, та ряд розбіжностей у документах спадкового майна. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала заяву суду в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ № 438376, виданим Кам»янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, [PERSON] померла 01 вересня 2016 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно а саме: ? частки житлової квартири [ADDRESS] «А» згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 523666. Судом встановлено, що спадкова справа після смерті 01.09.2016 р. [PERSON] не заводилась, таким чином, позивач має право на спадкування за законом. З пояснень позивача і матеріалів справи вбачається, що позивачем дійсно з поважних причин пропущено шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини за померлим [PERSON]. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому позивачу потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

14.12.2017р. до Збаразького районного суду звернулася [PERSON] з позовом [PERSON] про стягнення на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 06 лютого 2009 року, у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка перебуває у скрутному майновому становищі, дитина перебуває на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, а відповідач не надає матеріального утримання в добровільному порядку. Позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 750 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 750 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06 лютого 2009 року Гніздичненською сільською радою Збаразького району, актовий запис №2 (а.с.5). Батьками [PERSON], [INFO], є позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого Гніздичненською сільською радою Збаразького району серії [NUMBER] від 08.07.2010р. (а.с.6). Також судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] року, перебуває на утриманні позивачки [PERSON], що також стверджується довідкою №1413 від 12.12.2017р. виданою Гніздичненською сільською радою Збаразького району (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи необхідний розмір аліментів, суд виходить з того, що згідно із вимогами ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, визнав позов, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також визнання відповідачем позову не суперечать закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, стосуються лише прав та обов'язків сторін, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~ 14.12.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка\~ просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, є військовослужбовцем по контракту та проходить службу в військовій частині А 1619 п/п 4050 в м.Гайсині і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти.\~\~ \~\~\~ Позивачка в попереднє судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 19). \~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в попереднє судове засідання не з`явився, письмово\~ позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.20). \~\~\~\~\~\~ З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. \~\~\~\~ Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , але добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки\~ зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~ Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину\~ [PERSON] , [INFO] , але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі\~ 1/3 частини від усіх видів його заробітку на\~ утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до його повноліття, - в примусовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

14.12.2017 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що 04.08.2017 р. в с.Тарасівка Гайсинського району померла його мати [PERSON], яка в свідоцтві про його народження записана в графі «мати» як [PERSON], просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною матір`ю для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 21). Представник Чечелівської сільської ради Гайсинського району до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 22). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті 04.08.2017 р. його матері [PERSON] (а.с. 11), через зазначення її по-батькові в його свідоцтві про народження Антацевна, а не Антипівна (а.с. 9) не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Зазначені правовідносини регулюються ч. 1 ст.\~293, ч.2 ст.\~315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Оскільки, [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла 04.08.2017 р., як спадкоємець за заповітом спадщини через зазначення по-батькові його матері в свідоцтві про народження Антацевна, а не Антипівна не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту та спору про право немає, то для створення умов реалізації спадкових прав факт їх родинних відносин необхідно встановити рішенням суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

14.12.2017 р. заявник звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 07.04.2017 р. на тимчасово окупованій території України у м. Красний Луч Луганської області померла його тітка [PERSON]. Проте, у звязку з тим, що свідоцтво про смерть не відповідає вимогам законодавства України та не має юридичної сили, Глухівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області не може зареєструвати факт смерті його тітки. За вказаних обставин заявник просить у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON], яка померла 07.04.2017 р. у м. Красний Луч Луганської області. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи заяву визнала та не заперечує проти встановлення вказаного факту. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі доказами та визнається заінтересованою особою. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, заявник є племінником [PERSON], яка народилася 09.05.1939 року в с. Старикове Глухівського району Сумської області та померла 07.04.2017 року у м. Красний Луч Луганської області. Таким чином суд вважає, що підстави для встановлення факту смерті [PERSON] підтверджені доказами. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] (далі позивач), звернулася до суду з позовом до Жовтневої сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач) в якому просить суд, визначити їй [PERSON], [INFO], додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 05.02.2005 року, у вигляді всього майна що належало останній на праві власності на день смерті, за законом Мотивуючи його тим, що після смерті [PERSON], яка є її прабабусею, вона вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину, так як вважала що вона спільно проживала з прабабусею та доглядала за нею, та прийняла спадщину за фактом прийняття відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК. В звязку з чим змушена була звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд виходить з наступного. 05.02.2005 року померла [PERSON], яка була прабабусею позивачки, що підтверджується матеріалами справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді всього майна, що належало останній на праві власності на день смерті. Позивачка звернулась до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті прабабусі, але нотаріусом було рекомендовано звернутись з відповідною заявою до суду з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], у зв'язку з його пропуском. Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що інших спадкоємців, як за законом, так і за заповітом після смерті [PERSON] в судовому засіданні не встановлено, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини після її смерті, за наведених обставин є поважними, та такими, що підлягають\~задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача підлягає стягнення судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved