Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

13.03.2017 р. [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просив суд стягнути грошові кошти на його користь зі спадкоємців [PERSON]: з [PERSON] в сумі 178734,34 грн., з [PERSON] в сумі 89367,17 грн., як грошове зобов'язання померлого [PERSON] та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов [PERSON] не визнали, в своїх запереченнях зазначили, що померлий [PERSON], чоловік [PERSON], за життя не мав перед [PERSON] грошового зобов'язання, не продавав йому автомобіль, не отримував від нього 10000 доларів США. Крім того, відповідач [PERSON] заперечувала пред'явлення до неї, як спадкоємця [PERSON], будь-яких вимог з боку [PERSON], окрім цього позову. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши і оцінивши надані сторонами докази, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 26 серпня 2008 року [PERSON] набув право власності на легковий автомобіль марки CHEVROLET EPICA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на купівлю якого він отримав кредит в ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». 24 квітня 2010 року між [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був зареєстрований шлюб. (а.с. 25 звор.) [INFO] року [PERSON] раптово помер. (а.с. 9) У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним. В позові [PERSON] зазначав, що 28 березня 2010 року він купив у [PERSON] легковий автомобіль марки CHEVROLET EPICA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], передавши продавцю 10000 доларів США. Цей правочин був оформлений шляхом укладання в письмовій формі попереднього договору купівлі-продажу у домашніх умовах. Право власності на цей автомобіль не було переоформлено через знаходження його в іпотеці ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» і виплатою [PERSON] кредиту. Після виплати кредиту вони неодноразово обговорювали питання укладання нотаріально посвідченого попереднього договору купівлі-продажу автомобіля або його переоформлення в органах ДАІ. В зв'язку з зайнятістю вирішення цього питання відкладалось. [INFO] року [PERSON] несподівано помер. Також [PERSON] вказував, що він вільно і безперешкодно володіє автомобілем в своїх особистих потребах. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року позов [PERSON] задоволений. Суд визнав дійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу: легковий автомобіль марки CHEVROLET EPICA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 26.03.2010 року між [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] визнано право власності на цей автомобіль, встановлений порядок виконання цього рішення суду, яке є підставою для УДАІ ГУМВС України в Одеській області зареєструвати легковий автомобіль марки CHEVROLET EPICA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] (а.с. 11-12) Відповідач [PERSON], батько [PERSON], вказане рішення суду не оскаржив. Отримавши це рішення суду з відміткою про набрання законної сили, [PERSON] отримав технічний паспорт на своє ім'я і продав автомобіль [PERSON] 22 липня 2015 року спадкоємці [PERSON], які прийняли в установленому порядку спадщину, його мати [PERSON] та дружина [PERSON], отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі на легковий автомобіль марки CHEVROLET EPICA, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно на 2/3 та 1/3 частки цього автомобіля. (а.с. 16-17, 31-32) Дізнавшись про заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року, [PERSON] оскаржила його в апеляційному порядку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2016 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року скасовано, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення були невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. (ч. 1 п.п. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України). Суд апеляційної інстанції в рішенні вказав, що суд першої інстанції в порушення ст. 37 ЦПК не залучив до участі у справі правонаступника померлого [PERSON], його дружину [PERSON], права і інтереси якої порушені прийнятим по справі рішенням. (а.с. 13-15) У липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної компенсації за частку у спільному майні. Ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2016 року до участі у зазначеній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено [PERSON] та [PERSON] Провадження у цій справі зупинено до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33-35) Зазначені обставини підтверджується сторонами у справі і відповідними письмовими доказами. Отже спадкоємцями були відповідачі по справі. Зі змісту позовної заяви [PERSON], підстав заявлених ним позову з посиланням на ст.ст. 509, 52, 610, 612, 625, 626, 629, 655, 662, 663, 693, 1218 та 1282 ЦК України, встановлених судом обставин, суд визначає відповідні до них правовідносини, які виникли між сторонами по справі. Такими правовідносинами суд визнає суспільні відносини, що випливають з зобов'язальних та спадкових відносин, відповідно до яких до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Кредитор спадкодавця вправі вимагати від спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, повернення боргу спадкодавця. Цьому праву кореспондує обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. На підтвердження наявності боргу [PERSON] перед [PERSON] останній послався на єдиний доказ - копію договору купівлі-продажу від 26 березня 2010 року. Представник позивача пояснила суду, що цей договір написаний рукою [PERSON] (а.с. 8) Відповідно до вимог ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. За клопотанням сторони відповідача суд зобов'язав позивача надати оригінал цього договору. Така вимога суду позивачем не виконана з посиланням на втрату оригіналу цього письмового доказу. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. ( ч. 1 ст. 60 ЦПК) Ч. 3 ст. 61 ЦПК встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2016 року дана оцінка належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв'язку доказів у їх сукупності. Судом апеляційної інстанції також була досліджена і оцінена копія договору купівлі-продажу від 26 березня 2010 року. Цим рішенням встановлено, що позивачем ([PERSON].) не доведено, а матеріали справи взагалі не містять належних, допустимих доказів того, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. Дійсно, з тексту цієї копії договору не можливо зробити висновок про отримання [PERSON] від [PERSON] 10000 доларів США до складання або під час складання договору. В ньому йдеться лише про вартість автомобіля. (а.с. 8) Інші обставини також не свідчать про отримання [PERSON] від [PERSON] 10000 доларів США. [PERSON] продовжував користуватися власним автомобілем і не передавав його у володіння [PERSON] Чинна, на той час, редакція Закону України «Про дорожній рух» та Правила дорожнього руху в п. 2.1. передбачали, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі у разі відсутності в транспортному засобі його власника, засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом. Такого документу, наприклад довіреності, [PERSON] [PERSON] не надавав. Тому [PERSON] не мав права керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом [PERSON] Крім того, [INFO] року, за 10 днів до смерті, [PERSON] особисто замовив і надав вказаний автомобіль на оцінку в оціночну компанію «Вега» з метою визначення його ринкової вартості. Копію цього висновку, який зберігався за місцем проживання спадкодавця, суду надала [PERSON] На 14 квітня 2014 року ринкова вартість визначена в сумі еквівалентній 11010 доларів США. (а.с. 37-46) Не тільки не спростовано, а й підтверджено посилання [PERSON] на ту обставину, що батьки її чоловіка і [PERSON] були і є давніми приятелями і тому останній звернувся до суду у лютому 2015 року з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним. Достовірно знаючи, що [PERSON] є спадкоємцем, має право і претендує на частину автомобіля, [PERSON] та [PERSON] не притягнули її до участі у справі. [PERSON] не оскаржив рішення суду і передав автомобіль сина, який зберігався у нього в гаражі, [PERSON] Через дуже короткий час після оформлення права власності на автомобіль, [PERSON] його продав. Відповідно до ст. 1281 ЦК спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, що одразу після 25.04.2014 року, позивачу стало відомо про смерть [PERSON] Про це він вказував у власному позові до [PERSON] та [PERSON], в позові до [PERSON], [PERSON], цей факт визнала його представник під час розгляду цієї справи. Тому, [PERSON], знаючи про відсутність боргу, не пред'явив свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини. Вирішуючи спір, суд застосовує і керується принципом верховенства права (ст.ст. 8 і 129 Конституції України), складовими якого є вимога щодо правової визначеності і передбаченості, а також вимога справедливості. Суд також застосовує такі загальні засади цивільного законодавства, як неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК). Таким чином, [PERSON] не доведено наявність у [PERSON] перед ним боргу, а тому у спадкоємців, відповідачів у справі, відсутній відповідний обов'язок повернути борг. Також суд враховує, що [PERSON] неправомірно заволодів автомобілем, продав його та отримав гроші за нього. Пред'явленням позову до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів зі спадкоємців за невиконаним договором купівлі-продажу [PERSON] намагається вдруге неправомірно, без достатньої правової підстави набути гроші. Очевидним для суду є наявність спору між [PERSON] і [PERSON] з одної сторони та [PERSON] з іншої. Тому суд постановлює рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 6 (право на справедливий суд), ст. 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст. 17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст. 1 Протоколу № 1(захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Outcome: dismissed