Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

14.09.2020 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з вимогами до відповідача ТзОВ «Аскон-2007» про визнання розірваним договору оренди землі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23.11.2011 року між ним та ТОВ «Аскон-2007» було укладено договір оренди земельної ділянки, за домовленістю сторін на 5 років, та було передано у користування земельну ділянку, яка належить йому на праві власності. Позивач зазначає, що свого примірника договору він не отримав у зв`язку з тим, що зі слів орендаря була необхідна його державна реєстрація. Згідно умов договору індексація оплати не здійснювалась та орендна плата теж вносилась несвоєчасно, а тому, після закінчення 5-річного терміну, на який за домовленістю сторін надавалась земельна ділянка, позивачем було повідомлено в усному порядку представникові відповідача про намір не продовжувати орендні відносини. На підтвердження свого наміру у 2016 році було підготовлено та відправлено лист-повідомлення про припинення договору оренди та прохання повернути земельну ділянку з користування. Після отримання відповідачем такого повідомлення фактично були припинені будь-які орендні відносини, орендна плата за 2016 рік не виплачена, заперечень щодо продовження співпраці надано відповідачем не було, а тому позивачем було прийнято рішення про передачу в оренду власної земельну ділянку ТОВ «Деремезна-Агро», у зв`язку з чим 11 липня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Деремезна-Агро» було укладено договір оренди землі. Проте, 06.08.2020 року в судовому засіданні стало відомо, що Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області на виконання ухвали суду було надано копію договору оренди № 282 від 23.11.2011 року, укладений між позивачем та відповідачем, термін дії якого становить 10 років. Зважаючи на це позивач вважає за необхідне звернутись із позовом про визнання даного договору розірваним, оскільки фактично договірні відносини були припиненні ще в 2016 році. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. 23.11.2020 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскон-2007» відмовляється визнавати позовні вимоги з огляду на наступне. Представнк відповідача вказує, що 25.07.2016 року, без будь якого попередження відповідача, позивач уклав договір оренди земельної ділянки із ТОВ «Деремезна-агро», про що було вчинено запис у Державному реєстрі речових прав №30622862 від 25.07.2016 року, достеменно знаючи про чинний договір оренди з ТОВ «Аскон-2007». Дізнавшись про обставини подвійної оренди декількох ділянок ТОВ «Аскон-2007» звернулися за захистом своїх прав до правоохоронних органів та суду. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року справа № 810/1423/23 було скасовано протиправну реєстрацію договору оренди землі між ТОВ «Деремезна-агро» та гр. [PERSON] . Однак, постанову виконати не вдалося, оскільки [PERSON] та ТОВ «Деремезна-Агро» до набрання вказаної постанови суду законної сили, переуклали новий договір на той же строк і умовами, але зареєстрували його у іншого реєстратора 11.07.2018 року. У зв`язку із переліченими неправомірними діями позивача та ТОВ «Деремезна-агро», ТОВ «Аскон-2007» було вимушене знову звертатися до Фастівського міськрайонного суду за захистом своїх прав про визнання договору оренди землі між гр. [PERSON] та ТОВ «Деремезна-агро» недійсним у грудні 2019 року. Результатом судового розгляду визнано недійсним договір оренди землі від 11.07.2018 року, укладений між гр. [PERSON] та ТОВ «Деремезна-агро», про що сторони були повідомлені, а тому твердження позивача про орендні відносини із ТОВ «Деремезна-агро» є неправдивими, вказані з метою введення суду в оману. Крім того, позивач вказує, що договір з ТОВ «Аскон-2007» було укладено «за домовленістю сторін на п`ять років» та позивач не отримав свого примірника, однак позивач отримував орендну плату відповідно до умов договору, що підтверджується відомостями, а також ним до позовної заяви додано копію вказаного договору належним чином зареєстровану. Також в 2016 року в усному порядку про намір припинити/розірвати договір оренди земельної ділянки орендодавцем повідомлено не було. Вказане у письмовій формі повідомлення про «намір щодо припинення/розірвання договору оренди» було надіслано 14.10.2017 року, що підтверджується печаткою Укрпошти на конверті із м. Біла Церква. До того ж у листі-повідомлені вказано підставою для його припинення: «закінчення строку, на який його було укладено», договір оренди землі з ТОВ «Аскон-2007» було укладено на десять років (строк договору ще не сплив), тобто припинення з вказаних підстав неможливе. Крім того, у 2016 році позивачем орендна плата отримана в повному об`ємі у відповідності з умовами договору, про що свідчать відомості про отримання орендної плати, оскільки позивач отримував її у натуральному вигляді. 23.03.2017 року позивач звернувся до ТОВ «Аскон-2007» із заявою про видачу довідки про розмір орендної плати за 2016 рік на підставі договору оренди, яка була надана 23.03.2017 року. 05.12.2017 року позивачу був направлений лист-повідомлення про нараховану у 2017 році орендну плату та запрошення до її отримання. В судовому засіданні позивач та його представник надавали пояснення, аналогічні викладеним в позові, вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, вказавши що позивач навмисно вводить суд в оману, стверджуючи неіснуючі факти, спираючись на недостовірні документи. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При розгляді справи судом встановлено, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 505664, земельна ділянка площею 2,3898 га, що знаходиться на території Триліської сільської ради Фастівського району Київської області, кадастровий номер 3224986600:02:002:0084 належить [PERSON] . 23.11.2012 року між ТОВ «Аскон-2007» та [PERSON] в Управлінні Держкомзему у Фастівському районі був зареєстрований договір оренди № 282 належної останньому, згідно державного акта на земельну ділянку серії ЯБ № 505664, земельної ділянки площею 2,3898 га, що знаходяться на території Триліської сільської ради Фастівського району. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання розірваним договору оренди земельної ділянки № 282 від 23.11.2011 року, посилаючись на те, що з 2016 року орендна плата відповідачем не сплачувалась, доказів виконання цього обов`язку у позивача немає, тому даний факт є підставою вважати договір припиненим, оскільки сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У даній справі між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», ЦК України, іншими законами України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно із ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З умов договору оренди земельної ділянки № 282 від 23.11.2011 року, який є предметом спору вбачається, що він укладений на 10 років, а у разі неотримання орендарем за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору письмового повідомлення орендодавця про відсутність наміру продовжувати його дію, договір вважається продовжений на той самий строк та на таких самих умовах (п.5 Договору). Відповідно до п. 6, 8 Договору орендна плата вноситься орендарем у комбінованій (грошова та натуральна) формі та розмірі 1201,92 грн. У натуральному виразі орендна плата може складати: зерно - 680 кг, мука - 50 кг, крупи - 30 кг, олія соняшникова - 10 л. Орендна палата вносить раз у рік до 31 грудня року, в якому орендувалась земельна ділянка. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Отже, згідно зі ст.13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Позивач та його представник в судовому засіданні зазначено, що на адресу відповідача було направлено лист-повідомлення від 29.06.2016 року (згідно штампу Укрпошта датою прийняття листа зазначено «04.10.17»), яким повідомив про припинення договору оренди землі, укладеному між орендодавцем та [PERSON] та орендарем ТОВ «Аскон-2007». Підставою розірвання договору послався на ст. 31 Закону України «Про оренду землі» вказавши «закінчення строку, на який його було укладено». Просив повернути йому земельну ділянку згідно акта прийому-передачі. Разом з тим, як зазначено в п.5 договору він укладений на 10 років з 2011 року і на час відправлення листа-повідомлення строк дії договору не закінчився. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди (висновок Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 липня 2018 року у справі № 484/3687/16, від 17.06.2020 року у справі № 615/1499/17). Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що відповідно до відомості на видачу зерна за оренду земельних часток (паїв) по ТОВ «Аскон-2007» за 2016 рік [PERSON] отримав 1000 грн. Крім того, 23.03.2017 року він звертався до ТОВ «Аскон-2007» із заявою про видачу довідки про розмір орендної плати за 2016 рік на підставі договору оренди. Відповідно до отриманої відповіді за вих. № 31 від 23.03.2017 року за 2016 рік йому була нарахована та отримана орендна плата в розмірі 3777,73 грн згідно договору оренди. Крім того, ТОВ «Аскон-2007» на адресу [PERSON] був направлений лист, яким було нагадано, що за 2017 рік нарахована орендна плата і яку було запропоновано отримати в грошовій або натуральній формі в строк до 31.12.2017 року. Також, відповідно до Постанови Київського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 року вбачається, що в 2017 році ТОВ «Аскон-2007» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень. Під час розгляду даної справи судом було встановлено, що у 2012 році між [PERSON] та ТОВ «Аскон-2007» був укладений договір оренди землі № 282, відповідно до умов якого, орендодавець надав орендарю в строкове платне користування земельну ділянку строком на десять років. Разом з тим, 01.07.2016 року до закінчення дії строку вище вказаного договору оренди землі, державним реєстратором, повторно зареєстровано право оренди землі на ту ж саму земельну ділянку, яка належить [PERSON] за третьою особою ТОВ «Дермезна-Агро» (на підставі договору оренди землі № 62 від 01.07.2016 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «Дермезна -Агро»). За результатами розгляду справи судом прийнято рішення згідно якого визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Петрика Д.О. про реєстрацію прав та обтяжень від 25.07.2016 № 30622591, від 25.07.2016 №30623970, від 25.07.2016 №30616924, від 25.07.2016 №30622862 та 26.07.2017 № 30627443. Вказаним рішенням встановлено, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3224986600:02:002:0084, укладений між [PERSON] та ТОВ «Аскон-2007» є чинним. Отже, на час укладення договору між позивачем та ТОВ «Дермезна-Агро» діяв договір оренди землі укладений між позивачем та відповідачем. При цьому позивач отримав від відповідача оренду плату за договором. Однак, відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 11.07.2018 року [PERSON] повторно уклав договір оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Деремезна-Агро», яким надав в оренду належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 3224986600:02:002:0084. Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон-2007» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Деремезна-Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на боці відповідачів: комунальне підприємство «Реєстрація нерухомості» про визнання недійсним договору оренди землі, відповідно до якого визнано недійсним договір оренди землі від 11 липня 2018 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Деремезна-Агро» номер запису про інше речове право 27064244 щодо земельної ділянки площею 2,3898 га кадастровий номер: 3224986600:02:002:0084. Рішенням встановлено, що договір між ТОВ «Деремезна-Агро» та [PERSON] не є таким, що укладений з дотриманням чинного законодавства, оскільки передана земельна ділянка перебуває у володінні та користуванні ТОВ «Аскон-2007» на підставі Договору оренди землі від 10.11.2011 за № 282, який є дійсним та на даний час сторонами не розірваний. Також, судом було встановлено, що Договір № 282 укладений між ТОВ «Аскон-2007» та [PERSON] з моменту його укладення виконувався позивачем у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність з боку відповідача порушень умов договору оренди землі щодо не виплати орендної плати, оскільки в судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачем орендна плата за користування земельною ділянкою в 2016 році була сплачена позивачеві. Крім того така плата була нарахована і в 2017 році. Що стосується 2018 року та 2019 року то орендна плата не нараховувалася в зв`язку з порушенням умов договору оренди землі з боку позивача, який надав без правових підстав земельну ділянку іншому орендарю. Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Разом з тим, згідно Довідки № 31 від 15.10.2020 року ТОВ «Аскон-2007» вбачається, що орендодавцю [PERSON] , було нараховано орендну плату згідно договору № 282 від 23.11.2012 року за 2017-2019 рік та сплачено до бюджету прибутковий податок та військовий збір. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.

Outcome: dismissed