Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

14 вересня 2020 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області звернулась [PERSON] (надалі також - заявниця, [PERSON] ), заінтересовані особи: [PERSON] (надалі також - [PERSON] ), [PERSON] (надалі також - [PERSON] ), [PERSON] (надалі також - [PERSON] ), Новосанжарський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про надання права на шлюб. Зі змісту заяви вбачається, що [PERSON] , [INFO] , просила надати їй право укласти шлюб із [PERSON] , а також зобов`язати Новосанжарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєструвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] в установленому законодавством порядку, в наслідок чого видати свідоцтво про шлюб. Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року заява про надання права на шлюб залишена без руху, заявнику наданий строк для усунення недоліків (а.с. 42-43). 06 жовтня 2020 року заявником усунуті недоліки заяви. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] . Ухвалено розглядати цивільну справі в порядку окремого провадження (а.с. 55). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог заявниця [PERSON] зазначала, що у свої 16 років є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] . Вказала, що оскільки не досягла шлюбного віку, передбаченого частиною 1 статті 22 Сімейного кодексу України, вона позбавлена права зареєструвати шлюб із батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , якому вже виповнилось 21 рік. З огляду на викладене, з метою отримання права на шлюб, вона звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб відповідно до частини 2 статті 23 Сімейного кодексу України, оскільки це відповідає її інтересам. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Просила заяву задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] (батьки заявниці) в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити та надати право на шлюб їхній дочці [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити та надати [PERSON] право на шлюб з ним. Представник заінтересованої особи - Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 58), про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав. Представник органу опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області Медведєва Т.В. проти задоволення заяви не заперечувала, просила надати дозвіл на шлюб [PERSON] . Суд, вислухавши заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] та на момент розгляду справи їй виповнилось повних 16 років, що підтверджується копією паспорта громадянина України, документ № [NUMBER] , запис № 20040629-03321, орган, що видав 5333, дата видачі 26.07.2018 (а.с. 9). Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2020, [PERSON] [INFO] народила дитину - [PERSON] , про що 06.08.2020 складено актовий запис 06 серпня 2020 року (а.с. 27). Заінтересована особа [PERSON] , з яким заявник має намір зареєструвати шлюб, народився [INFO] , а, отже, є повнолітнім, тобто таким, що досяг шлюбного віку. В судовому засіданні учасниками справи пояснено, що заявниця та заінтересована особа [PERSON] мають намір одружитися, оскільки дитина [PERSON] є їх спільною дитиною. Зважаючи на те, що [PERSON] не досягла шлюбного віку, вона звернулась до суду із заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, про надання права на шлюб, оскільки це буде відповідати її інтересам. Батьками [PERSON] є [PERSON] - мати та [PERSON] - батько, які проти надання права на шлюб не заперечували. Норми права, які підлягають застосуванню Згідно частиною 3 статті 293 ЦПК України, справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство, батьківство в Україні охороняються державою (частина 3 статті 51). Сімейним Кодексом України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства, створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (стаття 3 Сімейного кодексу України). Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а найважливішою передумовою виникнення сім`ї, її основою є шлюб. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Частиною 2 статті 21 Сімейного кодексу України передбачено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 27 Сімейного кодексу України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Умовами вступу в шлюб є взаємна вільна згода жінки та чоловіка на укладення шлюбу, досягнення на день реєстрації шлюбу шлюбного віку та відсутність перешкод до укладення шлюбу. Статтею 22 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюбний вік для жінок та чоловіків встановлюється у 18 років. Відповідно до статті 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, зазначено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Висновок щодо правозастосування Враховуючи встановлені судом обставини про те, що заявниця на час звернення до суду із заявою не досягла шлюбного віку, а досягла шістнадцятирічного віку, зважаючи на те, що вона народила дитину та спільно із батьком дитини бажає виховувати її у повній сім`ї, оскільки це не порушує її інтереси та не суперечить моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про необхідність надання права на шлюб неповнолітній [PERSON] . Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці, або перешкод для укладення шлюбу, встановлених статтею 26 СК України, судом не встановлено. Отже, у вказаній частині вимоги заяви підлягають задоволенню. Що стосується вимоги про зобов`язання Новосанжарського районнго відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєструвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] в установленому законодавством порядку, в наслідок чого видати свідоцтво про шлюб, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частинам 1 та 2 статті 28 Сімейного кодексу України встановлено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. З огляду на те, що підставою для реєстрації шлюбу є заява про реєстрацію шлюбу, яка подається особисто жінкою та чоловіком, враховуючи те, що ніхто не може бути примушений до шлюбу, зважаючи на те, що реєстрація шлюбу є дискреційним повноваженням органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд приходить до висновку про те, що вимога про зобов`язання зареєструвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки [PERSON] надано судовим рішенням право на шлюб, вона, спільно з чоловіком відповідно до статті 28 Сімейного кодексу України має право подати заяву про реєстрацію шлюбу особисто. Підстав вважати, що у реєстрації шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану буде відмовлено, не має. Таким чином, заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, підстави для розполіду судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial