Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

13.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона [PERSON] [INFO] знаходилась у шлюбі з відповідачем [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місті Синельникове Синельниківського міськрайонного управляння юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 136 від 04.02.2006 року. Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.02.2019 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] , які проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. З початку 2020 року відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дітей. Відповідач не приймає ніякої участі у житті дітей. Відповідач інших дітей не має, аліменти не виплачує, але матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, так як весь час працює. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. До початку проведення судового засідання відповідач надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, заперечень не має. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. З копії рішення Синельниківського міськрайонного суду від 08.02.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому 04 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місті Синельникове Синельниківського міськрайонного управляння юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 136. Шлюб даним рішенням розірвано. Відповідно до копії свідоцтвапро народження серії [NUMBER] від 27.12.2006 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтвапро народження серії [NUMBER] від 03.03.2009 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу на 2020 рік в розрахунку на місяць, зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 01.07.2020 року - 2318 гривень, з 01.12.2020 року - 2 395 гривень. Як встановлено вимогами ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму, який на час розгляду справи становить 1159 грн. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Приписами статей 181, 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З наданих письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей передбачених ст.188 СК не встановлено, відповідач позовні вимоги визнав, тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, шляхом стягнення із відповідача[PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття, оскільки зазначена грошова сума є необхідною, достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дітей та не порушуватиме права кожного з сторін. На підставі ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved