Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

13 листопада 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 року відповідачку визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та останній призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 грн. за викрадення у позивачки 16000 грн., які не повернуто. Злочинними діями відповідачки їй спричинено не тільки матеріальну, а й моральну шкоду, яка полягає у наступному. Вона досягла пенсійного віку і отримує мінімальну пенсію, яка є для неї основним джерелом коштів. Вона відкладала грошові кошти на випадок хвороби та інших непередбачуваних обставин. Виявивши відсутність коштів, які вона з великими труднощами накопичила, вона зазнала нервового зриву та тривалий час хвилювалася з приводу того, що сталося. Моральну шкоду вона оцінює у 12000 грн. Просила стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 16000 грн. та у відшкодування моральної шкоди 12000 грн. У судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка [PERSON] до суду на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила та від неї не надходило заяв та клопотань про відкладення розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що заперечень від позивачки не надійшло. Дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та останній призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 грн. Відповідачка скоїла злочини за наступних обставин. 27 травня 2014 року в період часу приблизно з 21.00 год. до 22.00 год., [PERSON] перебувала в гостях у [PERSON] за місцем її мешкання по [ADDRESS], де вони спілкувалися на кухні. Коли [PERSON] пішла до ванної кімнати, то [PERSON], усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю [PERSON], діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала з дивану, що розташований в кімнаті, поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти в сумі 16000 грн., що належать [PERSON], тим самим заподіявши останній матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим на свій розсуд (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи питання про наявність та розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці внаслідок злочинних дій відповідачки, суд виходить з наступного. Злочин щодо майна позивачки, в якому вироком суду визнано винним відповідачку, негативним чином вплинуло на нормальні побутові та життєві умови позивачки, а також втрата грошових накопичувань, які позивачка тривалий час відкладала з пенсії на випадок хвороби та інших непередбачуваних обставин, вимагає від неї додаткових зусиль по організації свого життя. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки судом встановлено наявність моральної (немайнової) шкоди, спричиненої позивачці саме з вини та внаслідок дій відповідачки, позивачка має право на відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на користь позивачки, суд враховує вищезазначені обставини справи, характер та ступінь моральних страждань позивачки, та вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивачки у відшкодування моральної (немайнової) шкоди 3500 грн., що буде достатнім та справедливим. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню: з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди 16000 грн. та у відшкодування моральної шкоди 3500 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial