Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

13.04.2020р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2018р. На даний час шлюб не розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки він працездатний, має регулярний дохід, інших утриманців не має. Крім того, вона також потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки дитина проживає з нею, вона здійснює догляд за нею до 3-х років, у зв`язку з цим не працює. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати їй таку допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення донькою трьох років. Ухвалою суду від 14.04.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2018р. по т.ч. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З квітня 2020р. сторони однією сім`єю не мешкають, спільне господарство не ведуть. Після припинення шлюбних відносин між сторонами їх неповнолітня донька проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Судом встановлено, що між сторонами після припинення шлюбних відносин не було досягнуто домовленості щодо утримання їх малолітньої доньки та безпосередньо позивачки [PERSON] , з якою проживає дитина, що стало підставою для звернення останньої до суду із зазначеними позовними вимогами. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачемза наявності для того законних підстав. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, судом достовірно встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку, обов`язок утримання якої до досягнення повноліття покладається на батьків. Після припинення шлюбних відносин між батьками дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] як батька дитини, що проживає окремо, слід стягнути аліменти у визначені позивачкою спосіб та розмірі, а саме, 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Суд вважає, що вказаний розмір аліментів визначений позивачкою з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, є справедливим та розумним. Крім того, судом встановлено, що позивачка, з якою після припинення шлюбних відносин проживає дитина, незалежно від свого матеріального стану має право на утримання від відповідача як батька дитини до досягнення дитиною трьох років і він може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки здоровий, працездатний, працює, має постійний дохід. За вказаних обставин та з урахуванням повного визнання відповідачем цих вимог суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання до суду цього позову і до досягнення дитиною трьох років. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved