Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

12 листопада 1997 року померла мати сторін [PERSON], жителька с. Кропивна Золотоніського району Черкаської області, вул. Перемоги, 6, після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Кропивна Золотоніського району Черкаської області, вул. Перемоги, 6, та двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на территорії Кропивнянської сільської ради, яку сторони прийняли шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. Щодо земельних ділянок [PERSON] до [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, а спадкова садиба за усною домовленістю переходить до позивача по справі [PERSON] Проте вона не може оформити право на спадщину, так як відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, і за цих підстав нотаріус, постановою від 26.09.2016 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому [PERSON] змушена звернутись до суду з вищезазначеним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути без неї, позовні вимоги визнає. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у сраві. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть (серії І-СР № 021524 від 13.12.2005 року) [PERSON] помер 08 жовтня 2005 року. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 278891 від 21.03.2016року) [PERSON]померла 20 березня 2016 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Кропивнянської сільської ради за вих. № 966 від 29.09.2016 року на підставі погосподарської книги № 6, особовий рахунок № 010533-1, житловий будинок з надвірними господарськими спорудами 1964 року побудови у с. Кропивна Золотоніського району Черкаської області по вул. Перемоги, 6, числиться за [PERSON], [INFO], який помер 08.10.2005 року. На день смерті [PERSON] разом з нимм проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON], 10.05.1935 роу народження, що померла 20.03.2016 року. Будинок розташований на земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,2350 га. Відповідно до договору про поділ спадкового майна, укладеного між [PERSON] та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу 26.09.2016 року за реєстровим № 1374, сторони домовились про розподіл між собою спадкових земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6506 га та 2,5301 га. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2016 року приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Перемоги, 6 (шість) у с. Кропивна Золотоніського району Черкаської області, із-за відсутності правовстановлюючого документа на дане майно. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з копії спадкової справи № 108-2016 після смерті [PERSON], що померла 20 березня 2016 року заведена спадкова справа 24 травня 2016 року. Підставою для її заведення були подані: заяви про прийняття спадщини від дочок померлої [PERSON] та [PERSON]. На їх ім`я 26 вересня 2016 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6506 га та 2,5301 га відповідно, що розташовані на території Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Як вбачається із заяви [PERSON] від 27.10.2016 року, відповідач позов визнала повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved