Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

13.03.2019 позивачка звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 17.06.2011 між нею та відповідачем та стягнути аліменти на її користь на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружнє життя сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя, подружні відносини між ними припинені, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. 27.03.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 13.05.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. До суду надала письмову заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище,проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.22). Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2011 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується актовим записом № 37 згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами були припинені, відновлювати їх сторони не бажають. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними записами згідно копії свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. За домовленістю батьків, дитина залишається проживати з матір`ю. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням викладеного вище суд вважає, що також наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до її повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу в розмірі 768,40 грн, ця сума підлягає стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача також підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення аліментів за ставками судового збору станом на день пред`явлення позову до суду, що становить 768,40 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved