Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

13.02.2017 року [PERSON] звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу з договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.04.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого він передав [PERSON] 1300 грн., а він зобовязувався повернути борг до 10.06.2016 року за порушення виконання боргу сторонами договору було визначено відповідальність у розмірі 5% від простроченої суми боргу за кожен день прострочення. До цього часу борг по розписці від 10.04.2016 року не повернуто. Відповідно до ст. 625 ЦК України цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням 5 % річних від простроченої суми, яка встановлена умовами договору становить 17940 грн. В судове засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, та просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач в судове засіданні не зявився неодноразово повідомлявся про час та місце слухання справи. За вказаного, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, що 10.04.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики позивач згідно якого позивач передав відповідачу 1300 грн., а відповідач зобовязувався повернути борг до 10.06.2016 року за порушення виконання боргу сторонами договору було визначено відповідальність у розмірі 5% від простроченої суми боргу за кожен день прострочення. Згідно договорів позики (розписок) від 10.04.2016 року та відповідно до ст. 625 цього Кодексу, сторони договору визначили відповідальність за порушення умов договору у розмірі 5% від простроченої суми за кожен день тобто суму боргу з урахуванням 5 % річних від простроченої суми складає 17940 грн. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленими договором (ч. 1\~ст. 1049 ЦК України). \~\~\~\~ Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо).\~\~\~ Відповідно до ст.. 543\~ч. 1 ЦПК України\~\~ у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. \~\~\~\~ Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). За змістом ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), яка є обов'язковою для всіх судів і суди зобов'язані привести свою практику у відповідність із цим рішенням (ст. 360-7 ЦПК України), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Суд приходить до висновку, що сторонами були дотримані вимоги ч. 1ст. 1047 ЦК України що до письмової форми договору позики. Таким чином, відповідач [PERSON] має відшкодувати позивачу отриману ним грошову суму та суму прострочення за її невиконання у розмірі 17940 грн., та понесені ним судові витрати 647 грн. згідно до квитанції № 37 від 09.02.2017 року, а тому позовні вимоги відносно неї підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved