overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

13 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 січня 1999 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки останній зловживає спиртними напоями, застосовує фізичну силу, подружжя припинило шлюбні відносини понад два місяці, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1999 року. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини понад два місяці, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

13 грудня 2013 року до Краснокутського районного суду звернулася позивач позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 31 грудня 2003 року, який зареєстрований відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис №132. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO].. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, відсутня належна увага з боку чоловіка, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння,бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час , дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

13 грудня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що з травня 1986 року заявниця проживала з [PERSON] в [ADDRESS] без реєстрації шлюбу. Дітей від сумісного проживання не було. [INFO] [PERSON] помер, залишивши спадщину у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 6,87 умовних кадастрових гектар, який виданий Межівською районною державною адміністрацією 17 червня 1997 року. Заповіт на спадкове майно не посвідчувався та за відсутності у спадкодавця рідних спадщину ніхто не прийняв. Про наявність спадщини [PERSON] дізналась у листопаді 2013 року, прочитавши оголошення в газеті «Червона Зірка», та має за мету її успадкувати. Заявниця просить суд встановити їй факт проживання з [PERSON] однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] доводи заявниці підтримав. Заінтересована особа надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заявлені вимоги визнають. Суд, вислухавши показання свідків, зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що метою встановлення заявнику факту родинних відносин являється можливість оформлення спадщини. За свідоцтвом про смерть, cерії [NUMBER] зареєстрованого виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області [INFO] [PERSON] помер [INFO] (а.с.6), якому належало майно підтвердженого сертифікатом на право на земельну частку (пай), розміром 6,87 умовних кадастрових гектар, який виданий Межівською районною державною адміністрацією 17 червня 1997 року (а.с.5). Проживання та реєстрація спадкодавця [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується довідкою виконкому Новопавлівської сільської ради №3223 від 26 листопада 2013 року, а також те, що заповіт у виконкомі Новопавлівської сільської ради не посвідчувався (а.с.7). Окрім цього довідкою виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №3360 від 10 грудня 2013 року доведено, що заявниця по день смерті спадкодавця проживала з [PERSON] в період з 1986 року по 17.07.1998 рік (а.с.10). Факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу також підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які своїми свідченнями підтвердили, що [PERSON] та померлий [PERSON] проживали однією сім'єю на протязі більше як 10 років, вели спільне господарство. [PERSON] здійснювала поховання [PERSON], що є доказами та мають значення для справи. Відповідно до ст.63 ЦПК України показання свідка-це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Задовольняючи вимоги [PERSON] суд приходить до висновку, що заявником доведені ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, що відповідає положенням ч.1 ст.60 ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Судові витрати покласти на рахунок заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

13 грудня 2013 року до Новоазовського райсуду звернувся з заявою [PERSON] Просив винести додаткове рішення по цивільній справі за його позовом до Сєдовської селищної ради Новоазовського району про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Новоазовського районного суду від 12 листопада 2013 року його позовні вимоги задоволені. Визнано за ним, [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 02.06.2000 року, та матері [PERSON], померлої 17.03.2012 року, право власності на жилий будинок № 43, розташований по вулиці Люднікова у селищі Сєдове Новоазовського району Донецької області. Рішення суду набрало чинності та було надано ним до Реєстраційної служби Новоазовського райуправління юстиції з метою реєстрації права власності на нерухоме майно. Однак, йому було відмовлено в прийнятті рішення суду на реєстрацію з тих підстав, що оскільки рішення суду є правовстановлюючим документом на нерухоме майно, то в ньому повинні бути зазначені відомості про загальну та житлову площу будинку згідно даних технічної документації. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про явку до суду, не явилися, у зв’язку з чим суд розглядає справу без участі осіб, які беруть участь у справі, за правилами ч.3 ст.220 ЦПК України. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до технічного паспорту на жилий будинок №43 по вул.Люднікова в с.Сєдове загальна площа будинку складає 102,3 кв.м, з них житлова площа 40,6 кв.м. В резолютивній частині рішення суду дані про загальну та житлову площу будинку, на який визнано право власності, не зазначено, у зв’язку з чим суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

13 грудня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № 0713121301, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 600 гривень, відповідно до умов договору відсотки за користування кредитом становлять 2 % за кожен день користування, з кінцевим терміном повернення 29 грудня 2013 року. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 27 серпня 2015 року в сумі 11700 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 600 гривень; заборгованості по відсоткам - 192 грн; пені - 10908 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «АРТ ФІНАНС». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 243,60 гривень судових витрат. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 0713121301 від 13 грудня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 600 гривень, відповідно до умов договору відсотки за користування кредитом становлять 2 % за кожен день користування, з кінцевим терміном повернення 29 грудня 2013 року. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 27 серпня 2015 року 11700 грн., яка складається із заборгованості по кредиту - 600 гривень; заборгованості по відсоткам - 192 грн; пені - 10908 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є істотним порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, ст. 651 ЦК України передбачає розірвання судом договору на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення умов договору другою стороною, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

13 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 12 листопада 2005 року Володимирівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, актовий запис № 11, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, внаслідок відсутності сімейних відносин та окремого проживання, що привело до припинення шлюбних відносин. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, заперечень проти позову не має, згодний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері (позивача). Шлюбні відносини подружжя припинились в жовтні 2012 року, сумісне життя останніх не склалось. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

13 грудня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із наданням в подальшому уточненої позовної заяви, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] на підставі ст. 405 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не зявилися,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідачів, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи,[PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10.10.2003 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради. (Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2013 року). Відповідачі [PERSON], [INFO], яка є рідною донькою позивача від першого шлюбу, та [PERSON], [INFO], яка є онукою позивача, були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] З вересня 2010 відповідачі виїхали з вищевказаної квартири і по сьогоднішній день не проживають за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідачів не отримує. Факт непроживання відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується листом за матеріалами перевірки Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 23 листопада 2013 року. 09 грудня 2013 року ОСББ «Мрія» складено Акт про не проживання [PERSON] та [PERSON] з вересня 2010 року, що підтвердили сусіди будинку [ADDRESS]. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] більше 5 років. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідачів понад один рік в квартирі [ADDRESS] враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщення вказаної квартири. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

13 грудня 2013 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні його представник пояснила, що з відповідачкою він уклав шлюб 23 квітня 1998 року, який розірвано на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 27 січня 2004 року. Розірвання шлюбу зареєстровано у відділі РАЦС 02 березня 2004 року, актовий запис № 43. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], який перебуває на його утриманні. Вони з відповідачкою вже 11 років не підтримують будь-яких стосунків, так як вона виїхала в 2002 році до Іспанії і там проживає. Вона не цікавиться ні вихованням дитини, ні її утриманням. Він самостійно виховує і утримує сина, але з кожним роком потреби його зростають і йому самому складно дати дитині достойне утримання, яке б давало можливість дитині розвиватися. Відповідачка здорова та працездатна, працює офіційно в Іспанії, має високий не облікований та мінливий дохід, інших утриманців немає, а тому просить суд стягувати з [PERSON] в його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідачки в судому засіданні заперечив проти позову, оскільки відповідачка спілкується з сином за допомогою скайпу, піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, регулярно висилає гроші на утримання сина та його навчання. На даний час доходи її незначні, крім того вона має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, а тому просить суд позов задоволити частково та стягувати з неї аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Відповідачка в добровільному порядку надає незначну допомогу на утримання сина, що підтверджується копіями квитанцій /а.с.26-33, 37/. Неповнолітній син перебуває на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка працює за кордоном, має на утриманні, крім спільного з позивачем сина, ще двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.38/, але її матеріальне становище та стан здоров'я дають можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

13 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони живуть окремо, дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконкому Слов'янської міської ради, дитина [PERSON] проживає разом із матір'ю, [PERSON] (а.с.5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач не заперечує проти сплати аліментів дитині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., а також на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 200 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

13 грудня 2013 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 15.12.2010 року. Від спільного проживання у подружжя є син [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved