Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

14 листопада 2014 року ЛКП «Балатон-409» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 17.02.2015 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд відновити строки позовної давності щодо стягнення заборгованості в сумі 21808,44 грн. та стягнути з відповідача в користь ЛКП»Балатон-409» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 21 808,44 грн. (а.с.23). Судом по даній справі було залучено в якості третьої особи Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що на обслуговуванні ЛКП «Балатон-409» знаходиться будинок №9 по вул. Льняна в м. Львові. В квартирі №9 будинку за згаданою адресою проживає відповідач [PERSON], [INFO]. Квартира складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м. та загальною площею 68,60 кв.м. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України власник (наймач) житла повинен своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги, однак відповідач заборгував кошти в сумі 21 808,44 грн., а саме за період з січня місяця 2007р. по червень місяць 2014р. по центральному опаленню 21 808,44 грн. Відповідач самовільно відключив опалювальні пристрої від системи центрального опалення, та у зазначений законом порядок не здійснив процедуру відключення з виконанням усіх передбачених чинним законодавством дій, необхідних для припинення теплопостачання із дотриманням усіх технологічних правил. Питання відключення від мереж центрального опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків, передбачають можливість відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників приміщень у житловому будинку. Пунктом 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Самовільне відключення від мереж ЦО і ГПВ забороняється. З метою погашення заборгованості відповідачу були надіслані попередження. Однак незважаючи на це заборгованість не була погашена. У звязку із наведеним ЛКП «Балатон-409» звертався до суду із заявами про видачу судових наказів з метою стягнення заборгованості з відповідача в порядку наказного провадження. 13.03.2009р., 23.05.2011р., 31.08.2012р. судові накази за вказаними заявами було видано, проте за заявами [PERSON] відповідно до ухвал суду від 25.05.2009р., 30.06.2011р., 02.10.2012р. судові накази скасовано. У звязку із наведеним позивач змушений звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості в позовному провадженні. З огляду на такі факти та з урахуванням уточнень до позовної заяви від 17.02.2015 року просить постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ЛКП «Балатон-409» заборгованості за житлово комунальні послуги в розмірі 21 808,44 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду та поновити строк позовної давності,визнавши його пропущеним з поважних причин. Представник позивача [PERSON], згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 16), в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просив уточнений позов задовольнити в повному обсязі. Крім того пояснив, що послуги відповідачу надаються і власник житла зобовязаний нести витрати по утриманню належного йому нерухомого майна. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], заперечили проти задоволення позову, покликаючись на мотиви, викладені в запереченні на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи (а.с. 30-33). Просили у задоволені позову відмовити. Представник третьої особи ЛМКП «Львівтеплоенерго» - [PERSON], який діє на підставі довіреності, копія якої міститься в матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника ЛКП «Балатон-409» [PERSON], відповідача та його представника, представника третьої особи [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, копія якої міститься у матеріалах справи, відповідач зареєстрований та проживає у [INFO]. Вказана квартира складається із трьох кімнат площею 41,70 м кв., загальною площею 68,60 кв.м. В судовому засіданні було встановлено, що будинок № 9 по вул. Льняна у м. Львові знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Балатон-409» (а.с. 4). Також було встановлено факт невиконання відповідачем своїх обовязків щодо сплати комунальних послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованість [PERSON] перед ЛКП «Балатон-409» за період з 01.2007 року по 06.2014 року становить 21 808,44 грн. (а.с. 5-6). Дані обставини стверджуються поясненнями представника позивача та долученими до справи розрахунком заборгованості, довідкою з місця проживання відповідача, не заперечується відповідачем та представником відповідача, іншими письмовими доказами. В судовому засіданні відповідач та його представник відповідача зазначали, що [PERSON] отримував послуги з теплопостачання, однак температура в його помешканні перевищували 24 градуси, тому [PERSON] самовільно від»єднав радіатори, але транзитна труба (по якій поступало тепло у помешкання) проходила через помешкання відповідача, відтак-тепло у квартиру поступало. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобовязані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та при будинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п. 1 ст. 10 вказаного Закону. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відтак, позивач правомірно проводить нарахування за надані послуги та направляє мешканцям повідомлення про наявну заборгованість. Судом встановлено, що даного обовязку відповідач не виконує, позивачем направлялась відповідачу претензія з вимогою погасити заборгованість, однак заборгованість не погашена. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені права та обовязки як споживача так і виконавця послуг, зокрема обовязком споживача є укладання договору на надання житлово комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, та оплата житлово комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право споживача таких послуг. Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів цивільної справи [PERSON] від користування послугами ЛКП не відмовлялася, а фактично такими користувалася і користується, а відтак відсутність договору на надання житлово комунальних послуг не є підставою для відмови відповідача від сплати за фактично надані житлово комунальні послуги. На підставі ст. ст. 11, 509 ЦК України, між сторонами виникло зобовязання, за яким позивач повинен надавати послуги, а відповідач повинен щомісячно вносити оплату за надані послуги згідно встановлених тарифів. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо заяви представника позивача про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги, то вимога представника позивача підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 21 808, 44 грн. виникла з січня 2007 року. ЛКП «Балатон-409» зверталось до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2009 року судовий наказ Шевченківського районного суду м. Львова від 13 березня 2009 року про стягнення з [PERSON] в користь ЛКП «Балатон-409» заборгованості за житлово комунальні послуги в сумі 4 338,30 грн. та судові витрати по справі в сумі 40,50 грн. скасовано. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2011 року судовий наказ від 23 травня 2011 року, виданий суддею Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 11 840,99 грн., 59,20 грн. витрат по сплаті судового збору та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасовано. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2012 року судовий наказ від 31.08.2012 року, виданий Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] в сумі 15 948,43 грн., судового збору 107,30 грн. в користь ЛКП «Балатон-409» - скасовано. Отже, ЛКП «Балатон-409» приймало міри про стягнення заборгованості. Частиною 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що міри по стягненні заборгованості застосовувались і строк позовної давності повинен бути відновленим, оскільки перебіг позовної давності був перерваний поданням заяв у 2009 р., 2011 р., 2012 р. про видачу судових наказів та почався заново з поданням у листопаді 2014 року відповідного позову. Відтак слід поновити строк позовної давності ЛКП»Балатон-409», визнавши його пропущеним з поважних причин, при зверненні до суду з позовом ЛКП „Балатон-409 до [PERSON],з участю третьої особи Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (теплопостачання), а тому позовні вимоги ЛКП «Балатон-409» є підставними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved