Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

12 листопада 2014 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі який розірвано 18 червня 2014 року. Відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON], але від утримання дитини ухиляється. Син проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд за письмовою згодою позивача ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який розірвано, відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2014 року. Відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], що видане Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області 01 квітня 2013 року, запис № 11 від 01 квітня 2013 року. Відповідно до довідки № 518 від 07 листопада 2014 року, що видана Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, [PERSON], [INFO], постійно проживає разом із матір'ю [PERSON], за адресою: Харківська область, [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітнього сина, зобов'язаний його утримувати, але свої зобов'язання по утриманню дитини не виконує, тому суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. При цьому суд виходить з того, що дитина проживає з матір'ю, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання малолітнього сина [PERSON]. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved