Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

13 грудня 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася в інтересах неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO] з позовними вимогами до відповідача [PERSON], треті особи: виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області як орган опіки та піклування та виконавчий комітет Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON], 1982 року народження батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], уродженки м.Камянець - Подільський Хмельницької області. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона в лютому 2009 року з [PERSON] зареєструвала шлюб. В подружжя народилася дочка, [PERSON], [INFO]. У травні 2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. З часу розлучення, вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дочки позивачка займається разом з своїм теперішнім чоловіком - [PERSON], біологічний батько з дочкою не спілкується з часу розлучення, хоча він жодним чином не був позбавлений інформації щодо місяця перебування позивачки і дитини, Дочка - [PERSON], навчається у 3-А класі ЗОШ № 10, відвідувала дошкільний навчальний заклад № 2. Батько життям, навчанням та успіхами дитини в школі, в дитячому садку не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Він не цікавиться здоров'ям та розвитком дитини. Це підтверджує, що [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] . У відповідності з частиною 2 статті 157 Сімейного кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дитини, на неодноразові звернення позивачки до державної виконавчої служби щодо стягнення аліментів проводилась відповідна робота з [PERSON], проте, позитивних результатів не досягнуто. Поведінка [PERSON] призвела до втрати психоемоційних та родинних стосунків батька і дочки, що негативно впливає на фізичний, моральний та психоемоційний розвиток дитини, становлення особистості. Дитині обмежено доступ до культурних та духовних цінностей, пізнання світу, розвитку здібностей за інтересами. Вона не набуває для подальшого життя ролі сімейних цінностей - сприйняття ролі повноцінної сім'ї, у якій значимий є батько. [PERSON] соромиться признаватися, що в неї є біологічний батько, адже батьком називає вітчима. Виконавчий комітет як орган опіки та піклування рішенням від 16 листопада 2017 року № 1126 затвердив висновок про те, що громадянина [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON], а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що розсталася з відповідачем до народження дитини. Відповідач дитину ніколи не бачив і не спілкується з нею. Він періодично сплачує аліменти на утримання дочки. В судовому засіданні позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник позивачки по договору про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пославшись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Представник третьої особи виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області як органу опіки та піклування Бевз Л.Е. в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності , позов підтримав в повному обсязі. Представник третьої особи виконавчого комітету Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області як органу опіки та піклування Тимофієва Е.В. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що відповідач відноситься байдуже до своєї дочки, він має іншу жінку та дитину. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №876 (а.с.5). Згідно виписки з Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16 травня 2011 року, справа №2-193/2011, яке набрало законної сили 27 травня 2011 року, видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27 лютого 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького РУЮ Хмельницької області, актовий запис № 23 розірвано (а.с.6). З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 29.08.2017 року, виданого Дунаєвецьким відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області видно, що в відділі на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №2-706 від 19.11.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Боржник про сплату аліментів у Дунаєвецький районний відділ ДВС не подавав, аліменти сплачував не повністю, таким чином заборгованість станом на 29.08.2017 року становить 22437,24 грн (а.с.11). Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16 березня 2017 року, справа №2-706/2009, [PERSON] тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до моменту фактичного виконання рішення суду, оскільки у відповідача існує значна заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а.с.16,17). У відповідності до довідки з місця проживання та склад сім'ї від 05.09.2017 року, виданої [PERSON] видно, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано п'ятеро осіб: [PERSON] - власник; [PERSON] - дочка; [PERSON] - внучка; [PERSON] - син; [PERSON] - внучка. Загальна площа квартири 39,3 кв.м., житлова 25,9 кв.м. Судом встановлено, що [PERSON], 2009 р.н. відвідувала дошкільний навчальний заклад №2 з 23 червня 2012 року по 30 червня 2015 року, її батько [PERSON] зі слів вихователів, за період відвідування дитиною дошкільного закладу активну участь у вихованні дитини не приймав , що підтверджується довідкою №15 від 06.09.2017 року, виданою дошкільним закладом №2 управління освіти і науки Кам'янець-Поділььської міської ради (а.с.9). Судом також встановлено, що [PERSON], навчається в 3-А класі Кам'янець-Подільської ЗОШ №10. Учениця успішно опановує навчальну програму початкової школи, має достатній рівень навчальних досягнень, активна у громадському житті, вихована, у поведінці врівноважена. Біологічний батько дитини [PERSON] (за інформацією класного керівника та вихователя групи продовженого дня), участі у її вихованні не бере, навчальними досягненнями не цікавиться, школу та батьківські збори не відвідує. За період навчання дитини у школі її батько [PERSON] не спілкувався з педагогічними працівниками та дирекцією школи з будь-яких питань в тому числі і з питань навчання і виховання його доньки, забезпечення її навчальним приладдям, чи іншими необхідними для навчання речами (а.с.51). Відповідно до характеристики видано за місцем навчання [PERSON] видно, що остання старанно працює на уроках та систематично виконує домашні завдання. На даний час у [PERSON] достатній рівень навчальних досягнень. Учениця відвідує групу продовженого дня, вміє самостійно працювати з книгою, заучувати навчальний матеріал, контролювати свої дії, дотримується режиму дня, реагує на похвалу та зауваження вчителя позитивно. Дівчинка добре себе поводить, знаходить спільну мову з однокласниками. В позаурочний час любить малювати, слухати казки, ліпити з пластиліну та відвідує шкільний гурток з образотворчого мистецтва. Вихованням та навчанням учениці займаються мама і вітчим, які завжди цікавляться її успіхами в школі, побутові умови проживання дитини комфортні. Біологічний батько, [PERSON], участі у створенні побутових умов проживання дитини не бере, її вихованням не займається, за час навчання учениці в школі батько її успіхами не цікавився, школу не відвідував, з педагогами та дирекцією школи з приводу навчання і виховання дитини не спілкувався. Учениця має доглянутий вигляд, активна у шкільному житті, комунікабельна та урівноважена у спілкуванні (а.с.52). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є хрещеним батьком [PERSON], її біологічного батька знає, познайомився з ним ще до вагітності позивачки. Після народження дитини, відповідач з дочкою не бачився, не був на її дні народження, матеріально не забезпечує її. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є бабкою [PERSON] по материнській лінії і її батька бачила тільки коли він був у пологовому будинку, після цього ніколи його більше не бачила. Відповідач не цікавиться життям дочки, не піклується про неї. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою сім'ї [PERSON] і їй відомо що у [PERSON] є батько, однак його ніколи не бачила, на дні народження до дочки він не приходив. Враховуючи дані обставини, судом встановлено, що відповідач свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує протягом тривалого часу, а саме: з народження дитини і не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету №1126 від 16 листопада 2017 року, видно, що малолітня [PERSON] проживає з матір'ю, [PERSON] у квартирі [ADDRESS], яка разом з чоловіком, [PERSON], який займається вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дитини. Батько, [PERSON], злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки. Він не спілкується з [PERSON] з часу розлучення, не цікавиться її життям, здоров'ям, не бере участі у матеріальному забезпеченні, не сплачує аліменти, через що відповідно до ухвали Дунаєвецького районного суду від 16 березня 2017 року [PERSON] обмежено виїзд за межі України до моменту фактичного виконання рішення суду щодо сплати аліментів. Вищезазначені обставини є підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] у відповідності з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, а тому, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON]. Враховуючи вищенаведені докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, свідомо і навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини. Тому суд вважає, що позов [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved