Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

14 травня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, орган опіки та піклування в особі виконкому Покровської районної в місті Кривому\~Розі ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], відповідач по справі [PERSON] є батьком дитини. Зазначила, що батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не спілкується із дитиною, не утримує його матеріально, у зв'язку із чим за період з квітня 2010 року має заборгованість по сплаті аліментів на дитину у розмірі 107855,61 гривень. У зв'язку із ухиленням відповідача від виховання, утримання та навчання дитини просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON]. Ухвалою суду від 31 липня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року залучено до участі у справі третю особу, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. У зв'язку із неявкою відповідача проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріал справи доказами. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третіх осіб [PERSON] до судового засідання не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні 15.01.2019 року свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] є її знайомою та зазначила, що відповідач [PERSON] не спілкується із дитиною, не надає жодної матеріальної допомоги, позивачка самостійно виховує сина. Допитана в судовому засіданні 15.01.2019 року свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки, зазначила, що відповідач [PERSON] на протязі тринадцяти років не спілкується із сином, не надає жодної матеріальної допомоги, сестра самостійно виховує дитину. Суд, заслухавши свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] народився [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. (а.с.9) 02 червня 2005 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11) Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за № 5070 від 19.04.2018 року зазначено, що позивач [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с.12) Відповідно до довідки Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за № 432 від 18.04.2018 року, по виконавчому листу №2-2286 від 30.03.2005 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у відповідача [PERSON] з квітня 2010 року станом на 01.04.2018 року наявна заборгованість у загальному розмірі 107855,61 грн. (а.с.14) Згідно характеристики директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №97 зазначено, що [PERSON] є учнем даного учбового закладу, вказано, що вихованням дитини займається його мати [PERSON]. Батько дитини жодного разу до школи не приходив, та не відвідував батьківські збори. Зі слів дитини, батько не займається його вихованням. Останнього разу він бачив батька коли був ще маленьким. (а.с.15) Відповідно до характеристики з місця проживання, складеної мешканцями будинку [ADDRESS], позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 2011 року. Проживає зі своїм сином [PERSON], [INFO]. Зазначено, що мати одна виховує дитину без участі батька. Батька дитини з 2011 року сусіди жодного разу не бачили. (а.с.16) У наданому до суду висновку виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №7/01-29/502 від 07.02.2019 року зазначено, що [PERSON] за адресою проживання [ADDRESS] характеризується задовільно. Спеціалістами служби у справах дітей був здійснений виїзд за адресою проживання [PERSON] зі слів господарів помешкання встановлено, що останній за вищевказаною адресою не проживає приблизно рік, на даний час не зареєстрований та не мешкає. [PERSON] з сім'єю не проживає, не спілкується з дитиною, аліменти не сплачує, участі у вихованні сина не бере. Мати забезпечує сина всім необхідним, створила належні умови для його нормального життя та розвитку. (а.с. 88) Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв'язки дитини з її сім'єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім'я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв'язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім'ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров'ю та розвитку дитини. Так, під час судового розгляду встановлено факт невиконання батьківських обов'язків [PERSON] у відношенні до своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відсутності з його боку участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], оскільки цього вимагають насамперед інтереси дитини. Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 164 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 263-265,277,279,280 - 282, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved