Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

13.08.2015 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та третьої особи та просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачу за адресою: [ADDRESS] Одеської облсті, шляхом зняття з реєстрації відповідача у квартирі за вказаною адресою. Зобов'язати Роздільнянський сектор ГУДМС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстрації з адресою: [ADDRESS]. Роздільнянського району Одеської області. 27.01.2016 року позивач подала заяву датовану 14.12.2015 року, де змінила позовні вимоги та просила суд визнати [PERSON] втративши право користування належною їй на праві власності квартирою №4 в будинку №12 вулиці Ворошилова Роздільнянського району Одеської області у зв'язку з припиненням ним права власності на квартиру; усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належною їй на праві власності квартирою №4 в будинку №12 вулиці Ворошилова с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у даній квартирі; судовий збір стягнути з відповідача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири №847 від 04.07.2014 року, посвідченого нотаріально. Відповідач є продавцем даної квартири за вказаним договором купівлі-продажу та зареєстрований в ній за адресою: [ADDRESS], але в квартирі не проживає. За усною домовленістю з позивачем, відповідач повинен був знятися з реєстрації до 01.09.2014 року, але до теперішнього часу з реєстрації не знявся. Знаходження відповідача на реєстраційному обліку у квартирі позивача, обмежує права останньої на розпорядження майном. Тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач [PERSON] підтримала позов зі зібльшеними позовними вимогами та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав та у судовому засіданні 17.11.2015 року та 03.12.2015 року проти позову заперечував, пояснивши, що позивач повністю з ним не розрахувалася за купівлю вказаної квартири, а тому він не знімається з реєстрації з цієї адреси та має намір подати позов до суду з приводу недійсності вказаного договору. після цієї дати у судове засідання не зявився, будучи належним чином сповіщений про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, заперечень на позов зі збільшеними позовними вимогами не надав. Третя особа надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], відповідно до Договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого державним нотаріусом Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області під №847 від 04.07.2014 року, придбала у [PERSON] у власність квартиру №4, що розташована в будинку №12 вулиці Ворошилова села Степанівка Роздільнянського району Одеської області, повністю сплатила продавцю 20\~000 грн., після цього сторони підписали договір купівлі-продажу. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 04.07.2014 року право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер 23808602. Відповідач [PERSON] є продавцем вказаної квартири за вказаним договором купівлі-продажу та до теперішнього часу зареєстрований в ній за адресою: [ADDRESS], але у квартирі не проживає з дня її продажу. За усною домовленістю з позивачем, відповідач повинен був знятися з реєстрації за місцем проживання до 01 вересня 2014 року, але до теперішнього часу з реєстрації не знявся. Згідно довідки Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №1090 від 07.12.2015 року відповідач не мешкає у квартирі позивача з 01 вересня 2014 року по день видачі даної довідки, тобто по 07.12.2015 року. [PERSON] не є членом сім'ї позивача, більше року уквартирі не проживає та втратив право користування квартирою. Відповідач продовжує бути зареєстрованим в [INFO]. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації за адресою квартира [ADDRESS], але він відмовився. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні своєю власністю. Відповідач [PERSON] договір житлового найму з позивачем не укладав, витрати за користування житлом не сплачує і ним не користується, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Згідно ст.319 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст..150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в аренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності. Відповідач порушує вимоги ст.158 ЖК України та не довів правомірність своєї реєстрації на даний час у вказаній квартирі. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність у нього претензій по договору купівлі-продажу, оскільки в самому договорі на такі претензії посилань немає, як і на збереження реєстрації відповідача за вказаною адресою до вирішення будь-якого спору. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п.3 ч.1 ст.346 ЦК України) зі зняттям останнього з реєстрації. Судом встановлено, що відповідач не був членом сімї власника будинку, але був зареєстрований у ньому постійно, більше року у будинку не проживає, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позов оснований на законі та підлягає задоволенню у повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у сумі 243,60 грн. та підлягає стягненню на користь державний судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,346,383,391,405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved