Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначає, що 27 грудня 2001 року, уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Розжалівською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис за №6. Від цього шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршились. Намагання позивача зберегти сімю ні до чого не привели, не дали позитивного результату. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. У зв»язку з цим, він припинив з відповідачем шлюбні відносини і перестав вести спільне господарство, зараз кожен живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ним та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан його відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просить розірвати шлюб між відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 27 грудня 2001 року Розжалівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №6. В судовому засіданні 15 січня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав в повній мірі, просив суд постановити рішення про задоволення позовних вимог. 15.01.2016 року відповідач суду пояснила, що заперечує проти позовних вимог, має намір зберегти шлюб і просить суд відкласти розгляд справи на невеликий термін, надати їй можливість примиритися із відповідачем. Судом задоволено клопотання відповідачки, що не заперечив позивач в судовому засіданні, та розгляд справи відкладено. 29.02.2016 року від відповідача поступила до суду заява про розгляд справи без її участі участі, примирення між ними неможливе, просить позов задовольнити та розірвати шлюб (а.с.27). 2.02.2016 року позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.27). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися позивач та відповідач. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Розжалівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис за № 6 (а.с.5). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. (а.с.6). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сімя фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сімї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги вимоги позовної заяви позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved