Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 2011 року по 2017 рік позивач перебувала у фактичних сімейних відносинах із [PERSON], від якого [INFO] народила доньку, [PERSON]. Наразі донька проживає разом з нею, всі питання щодо виховання дитини вирішує вона сама без участі та підтримки з боку відповідача, оскільки останній з донькою не бачиться та не спілкується, не цікавиться її розвитком, здоров'ям, умовами життя, не надає добровільної матеріальної допомоги. Крім того, 23.12.2015 року відповідач засуджений Краматорським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 309 КК України, що вказує на антисоціальний спосіб його життя. В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв'язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала, та надала суду висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO], її батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї [PERSON], [INFO], зареєстрована і проживає разом із матір'ю [PERSON]. Згідно характеристики КДНЗ (ясла-садок) №51 «Голубок» від 01.11.2017 року, під час відвідування [PERSON] групи раннього віку (з 10.03.2016 року), батько дитини приймав участь в житті групи, зробив та встановив лави на дитячому майданчику групи, подарував комп'ютерні колонки, інколи приводив і забирав дитину з дитсадка, а коли дитину перевели в молодшу групу (з 01.09.2017 року), до дитсадка не приходить, дитина про стосунки з батьком під час перебування в садку не згадувала. За інформацією «Міського наркологічного диспансеру м. Краматорська» [PERSON], [INFO] знаходиться на диспансерному обліку з 25.05.2017 року, з діагнозом синдром залежності від вживання наркотичних речовин. Згідно довідки Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, [PERSON] перебував на обліку в Краматорському МВ уповноваженого органу пробації з 28.03.2016 року, як засуджений Краматорським міським судом 23.12.2015 року за ч.3 ст.309 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. 31.08.2017 року знятий з обліку в Краматорському МВ, згідно запиту Краматорського міського суду, копію вирока, ухвали та розпорядження про набрання вироком законної сили, відносно [PERSON], повернуто до суду без подальшого виконання. За інформацією Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області від 12.03.2018 року, [PERSON] покарання не відбуває, на теперішній час перебуває у розшуку за Краматорським ВП, як такий, що ухиляється від виконання ухвали суду. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язків щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач [PERSON] за відсутності об'єктивних перешкод ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Крім того, відповідач засуджений Краматорським міським судом за ч.3 ст.309 КК України, перебуває на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» з діагнозом синдром залежності від вживання наркотичних засобів, і все це свідчить, що змінити поведінку відповідача [PERSON] у кращу сторону неможливо, він свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками у відношенні малолітньої доньки [PERSON], що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дитини. В судовому засіданні не з'ясовувалась думка малолітньої дитини, оскільки їй на сьогоднішній день виповнилося чотири роки, і вона, на переконання суду, в повній мірі не усвідомлює значення позову, який розглядається в суді. Згідно висновку від 24.04.2018 року Орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved