Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

14.01.2019 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області 18.03.1997, актовий запис за №5. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 18.03.1997 позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому в них є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідача почав зловживати спиртними напоями, зчиняв безпричинні скандали та сварки, ображав її та дітей нецензурними словами. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить інтересам і її і їх дітей З відповідачем близько року не підтримують шлюбних відносини та не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 06.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю та дала пояснення про те, що від шлюбу з відповідачем мають четверо дітей, двоє з яких є неповнолітніми і прожмвають разом із нею. Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, через що спільне проживання стало неможливим. Після подання позову до суду про розірвання шлюбу 14.01.2019 вона через декілька днів забрала їх двоє неповнолітніх дітей та пішла проживати окремо, так як будинок в якому вони проживали належить відповідачу. При цьому, вони розділи госпордарство (свійську тварину). Зазначила, що в даний час проживає в м. Ужгород, де працює, має житло. Відповідач приїжджав до неї, вони зробили спробу відновити подружні відносини, однак це не дало позитивного результату. Просила суд розірвати їх шлюб, так як такий суперечить її інтересам, негативно впливає на дітей, які є свідками їх відносин з відповідачем. Судові витрати просила покласти на неї. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та дав пояснення про те, що хоче жити з дітьми, однак при цьому не просив терміну для примирення між ним та дружиною. Не заперечив доводів позивача, що разом вони з січня 2019 не проживають, пробували жити разом, однак нічого не вийшло. Звинувачував дружину в неналежному вихованні дітей. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18.03.1997 виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5., що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11.01.2019. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] ( арк. справи 4). У шлюбі сторони мають четверо дітей, двоє з яких неповнолітні - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області (арк. справи 5) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області (арк. справи 6). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, спільних поглядів та подружнє життя та виховання дітей, припинення між ними шлюбних відносин, окреме проживання останніх вісім місяців, відсутність спільного побуту, наявність в них двох неповнолітніх дітей, те, що сторони не виявили бажання примиритись, позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідача не просив про надання терміну для можливого примирення. При цьому суд за встановлених конкретних обставин справи, з урахуванням того, що позов позивачем було подано ще 14.01.2019 дійшов висновку, що в подружжя було достатньо часу для примирення та збереження їх сім`ї і цього сторони в справі не заперечили. Відповідач у судовому засіданні не спростував доводів позивача щодо неможливості їх спільного проживання як подружжя, збереження їх шлюбу та сім`ї, а лише покликався на те, що хоче проживати з дітьми і вирішити питання щодо цього, яке в свою чергу не є предметом судового розгляду у справі про розірвання шлюбу між сторонами. Ураховуючи всі досліджені та оцінені судом доводи позивача та заперечення відповідача, виходячи з принципу добровільності шлюбу, неможливості примушування до збереження шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати у даній справі необхідно покласти на позивача за її клопотанням.

Outcome: approved