Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

12 жовтня 2016 року Словянська місцева прокуратура Донецької обрості, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що в ході вивчення інформації, яка надійшла від Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету щодо нарахування та виплати стипендій студентам пільгових категорій встановлено, що [PERSON] з 01 вересня 2015 року навчається у Національному авіаційному університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету та щомісячно отримує стипендію на загальних підставах. Батько студента [INFO], [PERSON], на день вступу сина до коледжу мав стаж підземних робіт більше 15 років. Таким чином, [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Однак, за час навчання з вересня 2015 року по червень 2016 року (включно) студент [PERSON] повинен був отримувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, який змінювався у певний період. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 вересня 2015 року по 01 травня 2016 року становив 1378 грн., з 01 травня 2016 року по 01 червня 2016 року становив 1450 грн. Відповідно до Прикінцевих положень зазначеного закону зупинено дію положень окремих законів, однак, до вказаного переліку Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив, відповідно його дію не було зупинено. Таким чином, [PERSON] мав отримувати стипендію з 01 вересня 2015 року по квітень 2016 року у сумі 1378 грн., з 01 травня 2016 року по 01 червня 2016 року у сумі 1450 грн., в той час як Відокремленим структурним підрозділом Національного авіаційного університету Словянський коледж Національного авіаційного університету [PERSON] стипендія нараховувалася на загальних підставах, тобто не в повному розмірі. Недоотримана сума стипендії становить 7776,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість з виплати стипендії за період з вересня 2015 року по червень 2016 року включно у сумі 7776,00 грн. В судове засідання [PERSON]С не зявивсь, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник Словянської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково зазначила, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на навчальний заклад зобовязань. Просить суд стягнути з Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету на користь [PERSON] заборгованість з виплати стипендії за період з вересня 2015 року по червень 2016 року включно в сумі 7776,00 грн. Представник відповідача - Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету [PERSON], яка діє на підставі Довіреності № 06-03/2664 від 26 жовтня 2016 року заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що прокурор на обґрунтування своїх вимог посилається на ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідно до п. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розділ «Прикінцеві положення» норми і положення Закону України «Про вищу освіту» та ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України. Аналогічні положення містяться у п. 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». Позивач, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України», стверджує, що реалізація особою права, повязаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Зазначене твердження суперечить самому тексту цього рішення, оскільки у п. 23 зазначено, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. І тільки у разі, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Законами України «Про державний бюджет України на 2015 та на 2016 роки» держава зняла з себе зобовязання щодо виплати стипендій особам, які мають на неї право у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також, відповідно до п. 18 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 р. № 882, особи, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на соціальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами. Не подавши документи на призначення соціальної стипендії [PERSON] не реалізував своє субєктивне право на призначення йому такої стипендії і вона не призначалася відповідно до зазначеного порядку. Рішення про призначення стипендії [PERSON] або про відмову у її призначенні коледжем не приймалося. Не реалізація своїх прав не може свідчити про звуження чи обмеження прав на отримання стипендії. Юридичне необізнаність не може бути підставою для покладання на коледж обовязку щодо проведення перерахунку та виплати соціальної стипендії за період, протягом якого останнім не подавалися необхідні документи для нарахування стипендії, оскільки такий у нього в цей період не виник. Враховуючи викладене, а також відсутність фінансування витрат на виплати відповідних стипендій, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Словянської місцевої прокуратури Донецької області, в інтересах [PERSON] до Національного авіаційного університету в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету про стягнення заборгованості по стипендії підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у ході судового розгляду достовірно встановлено, що [PERSON] дійсно навчається у Національному авіаційному університеті в особі Відокремленого структурного підрозділу Словянський коледж Національного авіаційного університету, зараховано з 01 вересня 2015 року курсантом 1 курсу денної форми навчання за напрямками (спеціальностями) за державним замовленням: 5.05010301 розробка програмного забезпечення, що підтверджується Витягом з наказу №37/Л від 11 серпня 2015 року «Про зарахування на навчання». Відповідно до Довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 17 липня 2015 року № 3538/03, загальний страховий стаж [PERSON] складає 35 років 01 місяць 03 дні, робота за Списком 1 складає 17 років 03 місяці 28 днів. Зі свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Частиною 2 ст. 62 цього Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Стаття 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не суперечить статті 3 Закону України «Про вищу освіту», у якій держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, [PERSON], як сину шахтаря із стажем підземної роботи більше ніж 15 років з початку навчання повинна бути призначена стипендія в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб, проте виплачувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року становить 1 378 гривень. Водночас, згідно «Прикінцевих положень» Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» зупинялась дія інших законів. До вказаного переліку Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не входив, відповідно його дію не було зупинено. Згідно зі ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична… особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини розяснив, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. Тобто рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» передбачає, що реалізація особою права, повязаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути постановлена в залежність від бюджетних асигнувань. Посилання представника відповідача, що [PERSON] у відповідності до Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 р. № 882 не подав до стипендіальної комісії документи, які підтверджують його право на отримання пільг не є слушними, так як у даному випадку Порядок (постанови КМУ) застосуванню не підлягає, оскільки звужує обсяг пільг для осіб, які підпадають під дію Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Закон має вищу юридичну силу по відношенню до зазначених постанов, і саме він має застосовуватись. Таким чином, враховуючи вищенаведене, та виходячи із розрахунку, наданого позивачем, за період з 01 вересня 2015 року по квітень 2016 року включно [PERSON] необхідно було виплатити стипендію у розмірі по 1378 гривень в місяць, а з 01 травня 2016 року по червень 2016 року у розмірі по 1450 грн. в місяць, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за означений період. Фактично ж [PERSON] за зазначений період отримував: вересень 2015 року 550 грн.; жовтень 2015 року 622 грн.; листопад 2015 року 622 грн.; грудень 2015 року 622 грн., січень 2016 року 622 грн., лютий 2016 року 622 грн., березень 2016 року 622 грн., квітень 2016 року 622 грн., травень 2016 року 622 грн., червень 2016 року 622 грн. Зазначені дії призвели до утворення заборгованості по виплаті стипендії у такі періоди: вересень 2015 року 828 грн. (1378 грн. 550 грн.); жовтень 2015 року 756 грн. (1378 грн. 622 грн.); листопад 2015 року 756 грн. (1378 грн. 622 грн.); грудень 2015 року -756 грн. (1378 грн. 622 грн.), січень 2016 року 756 грн. (1378 грн. 622 грн.), лютий 2016 року 756 грн. (1378 грн. 622 грн.), березень 2016 року 756 грн. (1378 грн. 622 грн.), квітень 2016 року 756 грн. (1378 грн. 622 грн.), травень 2016 року 828 грн. (1450 грн. 622 грн.), червень 2016 року 828 грн. (1450 грн. 622 грн.), загалом 7776 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову прокурора в інтересах [PERSON] і про стягнення з відповідача на користь [PERSON] недорахованої і невиплаченої стипендії за період з вересня 2015 року по червень 2016 року у розмірі 7776 гривень. Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 % відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VІІІ мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1378,00 грн. При зверненні до суду Прокуратурою Донецької області сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved