Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

13 лютого 2018 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 56 811, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16 березня 2016 року між ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] укладено Поліс № АЕ/6196664 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Opel Omega», реєстраційний номер [NUMBER]. 14 серпня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Opel Omega», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17163/16-к від 19 січня 2017 року, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України [PERSON], який згідно довідки № 97992706 Роти 1 батальйону УПП НП у м.Луцьку від 03 вересня 2016 року про дорожньо-транспортну пригоду під час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння. За зверненням [PERSON] позивачем було здійснено виплату йому страхового відшкодування у розмірі 56 811, 60 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 56 811, 60 грн. та судові витрати по справі в сумі 1762, 00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав, що наявна в матеріалах справи довідка № 97992706 про дорожньо-транспортну пригоду є належним доказом перебування [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння на момент ДТП. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень посилаються на довідку Волинського обласного наркологічного диспансеру від 31.05.2018 року та запис в журналі реєстрації досліджень на наявність алкоголю № 1776 згідно яких вмісту алкоголю в крові [PERSON] не виявлено. Зазначили, що дане дослідження було взято до уваги при винесенні ухвали Луцьким міськрайонним судом Волинської області 19.01.2017 року при звільненні [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст..46 КК України у зв'язку з примиренням сторін. Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, дослідивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. При цьому, враховано наступне. Судом встановлено, що 16 березня 2016 року між ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] укладено Поліс № АЕ/6196664 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно якого застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Opel Omega», реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.5). Відповідно до копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 97992706 від 03 вересня 2016 року, 14 серпня 2016 року, о 23:25 год. в м. Луцьку, по вулиці Володимирській, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Opel Omega», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який під час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с.10-11). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17163/16-к від 19 січня 2017 року дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України [PERSON] (а.с.12-14). 28 липня 2017 року позивачем на підставі заяви [PERSON] про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 14 липня 2017 року, Звіту № 2016/3045 від 13 грудня 2016 року було складено страховий акт № 115468 з розрахунком суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику в сумі 56 811, 60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13671 від 31 липня 2017 року (а.с. 65). Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В підтвердження факту перебування [PERSON] під час ДТП в стані алкогольного сп'яніння позивач посилається на довідку № 97992706 1 Роти 1 Батальйону УПП НП у м.Луцьку від 03.09.2016 року про дорожньо-транспортну пригоду. Між тим, дане твердження спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи № 161/17163/16-к по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України та довідкою Волинського обласного наркологічного диспансеру № 2901/1-7 від 22.08.2018 року, які, відповідно до положень ст. 82 ЦПК України мають преюдиційне значення, з яких не вбачається, що [PERSON] на час вчинення ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За вимогами ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed