overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів у сумі 2000,00 грн. на утримання малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком дітей, проте матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Син [PERSON] є інвалідом та потребує постійного догляду та спеціального складного лікування. Заробітної плати позивача не вистачає на утримання дітей та лікування сина [PERSON], як наслідок вона вимушена звертатися за допомогою до своїх батьків. На зазначених підставах просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не прибула, натомість подала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що може сплачувати аліменти у сумі 900,00 грн. на місяць. Свою позицію мотивує тим, що основним його доходом є пенсія, він іноді підробляє, а саме надає юридичні послуги, від чого має незначний та нерегулярний дохід. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 1990 року по 03 вересня 2013 року, мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Син [PERSON] є дитиною-інвалідом, що підтверджується медичним висновком № 69 від 17 грудня 2013 року. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із довідки № 5 від 07 лютого 2014 року, виданої Сакською філією ПАТ «Кримсоюздрук», слідує, що [PERSON] працює кіоскером, її середній заробіток за останні шість місяців складає 770,18 грн. Із довідки № 38 від 10 лютого 2014 року, виданої УПФУ в м. Саках та Сакському районі», слідує, що [PERSON] перебуває на обліку у ГУ ПФУ в АР Крим і отримує пенсію за вислугу років в сумі 1 445,49 грн. Зважаючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що він спроможний виплачувати аліменти на утримання дітей, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме в сумі 1 000,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

13 січня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, та призначення над ним опікунства. Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що [PERSON], [INFO], є її братом. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку лікаря-психіатра з діагнозом - тяжка розумова відсталість. Внаслідок хвороби він не може самостійно приймати рішення, порушені навики самообслуговування, постійно потребує догляду та уваги. Віддавати брата до спеціального закладу для психічно хворих заявник не бажає, вважає що сам може надати хворому необхідний догляд. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила задовольнити. Представник Іллічівської міської ради Одеської області в судовому засіданні підтримав заяву, не заперечував проти задоволення, вважає за доцільним визнати [PERSON] недієздатним та призначити [PERSON] опікуном. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), тобто [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] [PERSON] визнаний інвалідом 1 групи з дитинства безстроково (а.с.7). Згідно виписки з медичної амбулаторної картки хворого [PERSON], страждає тяжкою розумовою відсталістю з грубими проявами емоціонально-вольової нестійкості, з сурдомутизмом, з епілептичним синдромом по даним анамнезу в зв'язку з перенесеним в 1987 році отогенного, гнійного менингоенцефалиту, без достатніх навиків самообслуговування. [PERSON] потребує в оформленні над ним опіки (а.с.4). Згідно акту обстеження житлових умов [ADDRESS] [PERSON] проживає в зазначеному будинку, ним піклується його сестра [PERSON]. [PERSON] потребує постійного догляду, його сестра піклується про брата, годує, лікує по припису лікарів (а.с.18). Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. При таких обставинах вимоги [PERSON] є обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

13 січня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3). В шлюбі у них народилась донька -[PERSON], [INFO]. Позивачка мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 11 січня 2003 року під актовим записом №6 між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не явилась, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.12). Позивач в судове засідання не явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с.13). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 11 січня 2003 року під актовим записом №6 між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

13 січня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ «ТЕРРА БАНК» з позовом (а.с.2) до [PERSON], в якому мотивуючи тим, що відповідач за кредитним договором №КБ-20/29 від 25 лютого 2013 року отримала грошові кошти та своєчасно їх не повернула, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 15156,26 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав (а.с.23). Відповідач у судове засідання не прибула, була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, про прияини неявки не сповістила (а.с.19,21). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25 лютого 2013 року між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КБ-20/29 (а.с.4-8). Відповідно до зазначеного договору позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 10000 гривень з процентною ставкою у розмірі 55 відсотків річних за час фактичного користування кредитом. Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 15156,26 грн. (а.с.11-12), що складається з: 1600,00 грн. - заборгованість по кредиту, 1754,48 грн. - штрафні відсотки за прострочену заборгованість, 8391,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 407,87 грн. - штрафні відсотки за прострочену заборгованість по процентам, 2573,72 грн. - прострочена заборгованість по процентам, 429,19 грн. - пеня за несвоєчасне погашення. Відповідно до меморіального ордеру №72192 від 05 грудня 2013 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 229,40 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

13 січня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання матері до досягнення дітьми трьох років. В обґрунтування позову остання зазначила, що 07 серпня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 10. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач відмовився від надання матеріальної допомоги на утримання дітей та на її утримання. Проживає окремо. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно та на її утримання до досягнення дітьми трьох років в розмірі 800 гривень. В судовому засіданні позивачка свої вимоги змінила в частині стягнення аліментів на її утримання. Просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідач проти змінених вимог не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. 07 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 28 від 09.01.2014 року, виданою виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.10). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

13 січня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу. Свої вимоги мотивує тим, що 5 січня 1963 року батько їй подарував, а вона прийняла у дар 10/100 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. При укладанні договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку була допущена описка в написанні її прізвища «[PERSON]» замість «[PERSON]». Посилаючись на викладене, заявник просила суд встановити факт належності їй Договору дарування від 05 січня 1963 року 10/100 частин домоволодіння [ADDRESS], оскільки іншим чином спір вирішити неможливо. Заявник надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 січня 1963 року батько заявника [PERSON] подарував [PERSON] 10/100 частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] та складається це домоволодіння в цілому з трьох житлових будинків та інших подвірних споруд, які належать дарителю [PERSON] на підставі вирока нарсуду 1-го участку Миколаївської округи від 17/IV-1929 р., зареєстрованого в міжміськбюро техінвентаризації м.Миколаєва за №2159 від 8/ІІ-1955 р. 09 вересня 1965 року [PERSON] змінила ім'я на «[PERSON]», у зв'язку з чим було видано Свідоцтво про народження на ім'я [PERSON] від 09.09.1965 року. 29 квітня 1977 року [PERSON] одружилася з [PERSON], після чого змінила прізвище на «[PERSON]». Крім того, при видачі паспорту була допущена описки при написанні по батькові заявника «[PERSON]» замість «[PERSON]». Як вбачається з паспортних даних, прізвище, ім'я та по батькові заявника вказано «[PERSON]». Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

13 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 08.01.2014 року о 20 год. 23 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 08.01.2014 року о 20 год. 23 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Децюри А.В. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, агресивна до оточуючих, афективно заряджена. Метушлива, на місці не утримується. Виказує маячні ідеї збитку, відношення. Відчуває слухові та зорові галюцінації. Розмовляє з віртуальним співрозмовником. Мишлення розірване. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - маячний розлад органічного походження (шизофреноподібний) внаслідок захворювань судин головного мозку. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

13 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.01.2014р. о 21 год. 50 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2014р. о 21 год. 50 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої пам'ять та інтелект знижені. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний шизофреноподібний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

13 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.01.2014 року о 11 год. 41 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2014 року о 11 год. 41 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Козакової лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора бачить демонів, які кусають її. Метушлива, на місці не утримується. Виказує маячні ідеї впливу, відношення. Розмовляє з віртуальним співрозмовником. Мишлення розірване. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - галюциноз органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

13 січня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.01.2014 року о 15 год. 47 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2014 року о 15 год. 47 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодера лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої пам'ять та інтелект знижені. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved