overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, має трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньок [PERSON] й [PERSON], [INFO], які знаходяться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку батька. Уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання трьох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі не меншому, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитну, урозмірі 2314 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Тому, зважаючи на подану позивачем через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 08 травня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON] та [PERSON], обидві [INFO]. [PERSON] та [PERSON] разом із дітьми зареєстровані та проживають по [ADDRESS]. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітні діти сторін потребують матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст. 180 СК України відповідач, як їх батько, може і зобов'язаний утримувати своїх дітей шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дітей. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з травня місяця становить 1426 грн., а від 6 років - 1777 грн. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК україни суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, як того вимагають положення ч.1 ст.182 СК України, матеріальне становище дітей, платника аліментів (за словами позивачки не офіційно працює у м. Києві), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 15 серпня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем після народження дитини не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 серпня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 15 серпня 2014 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Після народження дитини позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 25 грудня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем протягом останнього року не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25 грудня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-СР №029115 від 25 грудня 1998 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Протягом останнього року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 13 листопада 1982 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, народились двоє дітей, які на час розгляду справи досягли повноліття. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, спільний бюджет не ведуть. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «Демиденко». Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП № 413686, виданим Новомиколаївською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 13 листопада 1982 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 25. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Скаржинець» на «Демиденко» (а.с.4). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, які не підтримують на протязі тривалого часу, спільного бюджету не мають, спільно господарство не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 21 січня 2005 року, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 21 січня 2005 року виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області актовим записом № 2 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з останньою та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

13 червня 2017року [PERSON] звернулася до суду з позовом доУстіяна А.В. про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції 17 червня 2008року, актовий запис № 81, посилаючись на те, що їхня сім'я не може бути збережена з вини відповідача, який не піклується про їхню сім'ю, у зв'язку з чим між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги. З січня 2017 року вони з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому, за згодою позивачки, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є одна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирилися. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження і ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

13 червня 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2005 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №106. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні та лікуванні дитини. Відповідач працює на ПрАТ «ЗЗРК», отримує заробітну плату. Дитина потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу, взуття. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, також надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами згоден. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2005 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області (а.с.3). Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні та лікуванні дитини. Відповідач працює на ПрАТ «ЗЗРК», отримує заробітну плату. Дитина потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу, взуття. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

13 червня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимого зазначила, що від фактичних шлюбних відносин з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, участі у його вихованні не приймає. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, в її особі. Допустити негайне виконання рішення. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ №169060, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20 травня 2008 року, [PERSON] народився 19 квітня 2008 року, батьком якого записано [PERSON], а матірю [PERSON] Довідкою Межівської селищної ради Дніпропетровської області №1857 від 109 червня 2017 року підтверджується, що до складу сімї позивача входить син [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положенням ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

13 червня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи в його відсутність. У заяві зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про слухання справи в її відсутність. У заяві зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25 лютого 2005 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №106. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Спір щодо спільного майна відсутній, як зазначено в позові. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

13 червня 2017 року до суду надійшла заява завідуючого відділенням № 1 КЗ СОР «Першої обласної спецлікарні м. Ромни» [PERSON], заінтересована особа: [PERSON], про необхідність госпіталізації в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], до психіатричного закладу без його згоди, у зв'язку із наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок якого він обумовлює небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєву шкоду здоров»ю хворого, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити. Пояснив, що [PERSON] згідно рішення Лебединського районного суду від 23.02.2012 року визнаний недієздатним та над ним призначено опікуном [PERSON] Психічно хворіє з дитинства, неодноразово лікувався в 1-й ОСЛ м. Ромни. Страждає тяжким психічним захворюванням «Помірна розумова відсталість з порушенням поведінки». Був госпіталізований до 1 ОСЛ м. Ромни 13 червня 2017 року о 12 год. 30 хв. за направленням лікаря психіатра в супроводі опікуна. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти заяви лікаря психіатра не заперечує. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/2857 від 13.06.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому зявитися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно рішення Лебединського районного суду від 23.02.2012 року [PERSON] визнаний недієздатним та над ним призначено опікуном [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Помірна розумова відсталість з порушенням поведінки», внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу життю і здоровю оточуючим; ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, та може завдати суттєвої шкоди здоровю хворого, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

13 червня 2017 року до суду подано цей позов. В позовній заяві вказано, що 04.11.2016 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори не звертався, в звязку з важким матеріальним становищем, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого через пропуск вказаного строку. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник Білашківської сільської ради в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за заповітом померлого 04.11.2016р. [PERSON], однак не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через скрутне матеріальне становище, суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved