Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

13 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 03 жовтня 2008 року по 27 грудня 2010 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2010 року шлюб між ними розірваний. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо, матеріально сина не забезпечує, останній перебуває на її утриманні. Тому позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання неповнолітнього сина, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не з'явились, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка позов підтримала повністю, відповідач позов визнав також у повногму обсязі. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі перебували у шлюбі з 03 жовтня 2008 року по 27 грудня 2010 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.7). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). З довідки виконкому Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 12 червня 2014 року №797 вбачається, що неповнолітній [PERSON], 2009 року народження, проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.8). Відповідач [PERSON] матеріально сина не забезпечує, хоча має таку можливість, так як працює, своєчасно отримує заробітку плату. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь позивачки, а тому позовні вимоги останньої суд задовольняє в повному обсязі і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved