Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

12 грудня 2016 року позивач звернулась із вказаним позовом, в якому просила визнати припиненими правовідносини за договором застави автомобіля марки ЗАЗ, модель FORZA AF 6854, тип - легковий седан-В, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], колір - червоний, від 26 червня 2012 року, який укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (первісний заставодержатель Публічне акціонерне товариство «Астра Банк») та зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 26.06.2012 р. за № 12669776 та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» припинити обтяження рухомого майна та вчинити дії щодо внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про припинення обтяжень на рухоме майно: автомобіль марки ЗАЗ, модель FORZA AF 6854, тип - легковий седан-В, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], колір - червоний, належний на праві власності [PERSON] за договором застави автомобіля від 26 червня 2012 року. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 26.06.2012 р. між ним та Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» було укладено кредитний договір № 300479037140005. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір застави належного позивачу транспортного засобу. В подальшому право вимоги за кредитним договором та договором застави перейшло до ПАТ «Дельта Банк». Наприкінці літа 2016 року, як зазначає позивач, вона повністю виконала зобов'язання, передбачені кредитним договором, про що отримала відповідну довідку з банку. У зв'язку з цим позивач звернулась до ПАТ «Дельта Банк» з листом, в якому просила зняти обтяження з транспортного засобу, однак відповідне обтяження відповідачами так і не було знято. Тому вона звернулась за захистом свого права до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову заперечували. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 26.06.2012 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» було укладено кредитний договір № 300479037140005, відповідно до предмету якого Публічне акціонерне товариство «АСТРА БАНК» надав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 77 958,00 грн. на купівлю автомобіля ЗАЗ FORZA AF 6854 легковий седан-В 2012 року випуску. Як забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач в день укладення цього договору уклала договір застави автомобілю ЗАЗ FORZA AF 6854 легковий седан-В 2012 року випуску. 18.02.2014 р. між позивачем та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору, відповідно до якої відбулась заміна кредитора в кредитному договорі з ПАТ «АСТРА БАНК» на ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Відповідно до довідки ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» від 20.09.2016 р. № 05-3319777 кредитний договір припинив свою дію з 20.09.2016 р. у зв'язку з повним виконанням позивачем зобов'язань за вказаним кредитним договором перед кредитором, кредитор не має фінансових та майнових претензій до позивача за кредитним договором. 21.10.2016 р. позивач звернулась до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» з листом від 21.10.2016 р. про зняття обтяження з вищевказаного транспортного засобу. У відповідь на це листом від 03.11.2016 р. № 05-3333533 ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» повідомило, що це питання вже було вирішене. Водночас, відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50741317 від 11.11.2016 р. обтяження на автомобіль не знято. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як з'ясовано судом та підтверджується довідкою відповідача, позивач виконала свої зобов'язання за кредитним договором № 300479037140005 від 26.06.2012 і він припинив свою дію з 20.09.2016 р. Статтею 1 Закону України «Про заставу» визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Статтею 28 вказаного Закону та п.1 ч.1 ст. 593 ЦК України визначено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Таким чином, зобов'язання сторін за договором застави припинили свою дію одночасно з припиненням кредитного договору. У відповідності до ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Згідно із ч. 3 ст. 44 вищевказаного Закону, після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. В порушення вищевказаних вимог чинного законодавства відповідач не вчинив дій щодо припинення обтяження рухомого майна, переданого в заставу, що є неправомірним і порушує право позивача. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що позивач не виконує умови кредитного договору № 002-29023-171113 від 17.11.2013 року і тому відсутні підстави для зняття обтяження з автомобіля, оскільки вказаний автомобіль не забезпечував виконання зобов'язань позивача за вказаним договором. Згідно ст.391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на наведене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved