Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

13.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем 06.11.2015 року уклали шлюб. За період шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. На цей час з відповідачем подружні відносини начали погіршуватись. Відповідач припинив надавати допомогу на утримання спільної дитини. Дитина проживає разом зі позивачкою та повністю перебуває на її забезпеченні. На цей час позивач не має постійного працевлаштування, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і державної допомоги, що надається їй для утримання дитини, позивачці не достатньо на повне та всебічне забезпечення дитини. На теперішній час позивач звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, однак цих коштів буде недостатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня родини та утримання малолітньої дитини. На неодноразові звернення за матеріальною допомогою до відповідача на утримання дитини, позивач постійно отримує відмову тому вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.11.2015 року встановлено, що 06.11.2015 року між відповідачем та позивачем укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 5). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.03.2016 року (а.с. 6). Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина у разі розірвання шлюбу. Отже позивачка має право на утримання від відповідача (батька дитини) до досягнення дитиною 3 років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина у разі розірвання шлюбу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у твердій грошовій формі в сумі 1500 грн..

Outcome: approved