Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. 14 вересня 2012 року [PERSON] склав заповіт на користь позивачки. Після смерті батька вона своєчасно подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, яка складається з домоволодіння по [ADDRESS] м. Охтирка Сумської області. Крім того, батько оформив право власності в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] на земельні ділянки на території Довжицької сільської ради. 20 листопада 2013 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане домоволодіння. В отриманні свідоцтва про право власності на земельні ділянки їй відмовлено, так як батько за життя не зареєстрував право власності. 19 листопада 2014 року позивачка подала додатковий позов, в якому вказує, що після смерті батька [PERSON] вона прийняла спадщину, але батько за життя не зареєстрував право власності на земельні ділянки, які він отримав у спадок після смерті свого брата [PERSON] тому просить встановити факт прийняття спадщини, після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, на які видані державні акти про право приватної власності на землю серії ІV - СА №011002 06 березня 2002 року на ім'я [PERSON], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 85 га. та державний акт про право приватної власності на землю серії ІV - СА №037775 28 серпня 2002 року на [PERSON], яка призначена для ведення особистого селянського господарства площею 1, 00 га., на які 02 червня 2011 року було видано нотаріальне свідоцтво про перехід права власності в порядку спадкування за законом [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Представник Довжицької сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України, у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов позивачки підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне. [PERSON] належить земельна ділянка площею 1, 00 га, яка розташована на території Довжицької сільської ради, Охтирського району Сумської області, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом серія ІV-СМ №037775 від 28 серпня 2002 року (а. с. 19) та земельна ділянка площею 3, 85 га , яка знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серія ІV-СМ №011002, від 06 березня 2002 року (а. с. 20). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 46). 02 червня 2011 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого брата [PERSON], спадщина складається з приватної земельної ділянки площею 1, 00 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №037775 від 28 серпня 2002 року виданого на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №338 від 14 серпня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за №1119 (а. с. 22). 02 червня 2011 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого брата [PERSON], спадщина складається з приватної земельної ділянки площею 3, 85 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Довжицької сільської ради Охтирського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №011002 від 06 березня 2002 року виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Охтирською районною державної нотаріальною конторою 03 вересня 2002 року за реєстровим номером №1609 та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за №3 (а. с. 23). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 45). 12 листопада 2013 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, яка складається з житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться Сумська область м. Охтирка [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці Охтирської міської ради. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, житловою площею 43, 8 кв. м, заг. пл. 67,8 кв. м, зазначені під літерою «А1-Ж» та побутові споруди прибудова «а», ганок «а1», тамбур «а2», сарай - літня кухня «Б», погріб «б», гараж «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай - прибудова «д», літній душ «б1», огорожа №1, 2, колодязь «К» (а. с. 25). [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а. с. 17-18, 21) Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року спадщину прийняв [PERSON] (а. с. 24), а після його смерті спадщину прийняла [PERSON] (а. с. 25). Як встановлено в суді після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON], але спадкові права на земельну ділянку площею 3, 85 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться Сумська область Охтирський район Довжинської сільської ради та на земельну ділянку площею 1, 1000 га надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться Сумська область Охтирський район Довжицької сільської ради, оформити не можливо в зв'язку з відсутністю реєстрації переходу права власності у відповідному реєструючому органі. Державний акт на право приватної власності на землю серія ІV №011002, виданий 06 березня 2002 року на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАА 902060 посвідченого Охтирською районною державною нотаріальною конторою, 03 вересня 2002 року р-р №1609 та зареєстрований в Книзі записів про право приватної власності на землю №3 та Державний акт на право приватної власності на землю сері ІV СМ №037775, виданий 28 серпня 2002 року на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації №338 від 14 серпня 2002 року та зареєстрований в Книзі записів про право приватної власності на землю за №1119, видані [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті якого спадкові права на вищевказані земельні ділянки , посвідчені державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори В. В. Воропай 02 червня 2011 року за реєстровим №1620 №1622 право власності за життя не зареєстрував (а. с. 13). Враховуючи, що [PERSON] не оформив в установленому законом порядку право власності на земельні ділянки, право позивача необхідно захистити в судовому порядку. Суд вважає, що [PERSON] фактично володів земельною ділянкою, яку прийняв у спадщину за законом після смерті свого брата [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому це є підставою вважати, що [PERSON] був законним володільцем даних земельних ділянок. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом, згідно ст.16 ЦК України є визнання права. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 Цивільного кодексу України визначено право спадкоємця за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.373 ЗК України право власності не землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Отже, як встановлено судом після смерті [PERSON] спадщину прийняла його донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 листопада 2013 року, яке зареєстрована в Спадковому реєстрі під номером 55298316 (а. с. 25-26), інших спадкоємці не має, а тому у суду маються законні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, на які видані державні акти про право приватної власності на землю серії ІV - СА №011002 від 06 березня 2002 року [PERSON], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 85 га. та державний акт про право приватної власності на землю серії ІV - СА №037775 від 28 серпня 2002 року [PERSON], яка призначена для ведення особистого селянського господарства площею 1, 00 га., на які 02 червня 2011 року було видано нотаріальне свідоцтво про перехід права власності в порядку спадкування за законом [PERSON]. Разом з тим, з огляду на викладене у суду відсутні законні підстави, для встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в зв'язку з тим, що позивач фактично та юридично спадщину прийняла, про що в справі мається копія свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом від 12 листопада 2013 року (а. с. 25). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року правовстановлюючим документом, який є підставою для реєстрації права власності, є рішення суду про визнання права власності. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Суд знаходить законні підстави для захисту прав позивачки, оскільки, вона прийняла спадщину і це знайшло своє підтвердження в суді, так як у інший спосіб позивачка не має можливості отримати правовстановлюючі документи на майно. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки, на які видані державні акти про право приватної власності на землю серії ІV - СА №011002 від 06 березня 2002 року [PERSON], яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3, 85 га. та державний акт про право приватної власності на землю серії ІV - СА №037775 від 28 серпня 2002 року [PERSON], яка призначена для ведення особистого селянського господарства площею 1, 00 га., на які 02 червня 2011 року було видано нотаріальне свідоцтво про перехід права власності в порядку спадкування за законом [PERSON], який помер [INFO] року, а щодо встановлення факту прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON] необхідно відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial