Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

13.09.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач на утримання спільної дитини матеріальну допомогу надає, але несвоєчасно та в недостатньому обсязі для повноцінного виховання та догляду за донькою. Ухвалою суду від 16.02.2018 р. цивільну справу було прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини доходів відповідача або у твердій грошовій сумі у розмір 1500 грн. Посилалась на те , що донька потребує значних коштів на одяг, навчання та інші потреби. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що офіційно не працює, має мінливий заробіток, тому погоджується на сплату аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн., але якщо позивач наполягає на позовних вимогах, то може сплачувати щонайбільше 1200 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва від 12.07.2002 року серія [NUMBER], сторони уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Миколаєва було зроблено відповідний актовий запис №232. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2003 р.), яка мешкає з позивачем за адресою [ADDRESS] (довідка, видана ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №3 від 08.08.2017 року №2040) та знаходиться на її утриманні. Із письмових заперечень відповідача вбачається, що він проживає окремо від доньки, стан його здоров'я незадовільний (має захворювання хребта, що підтверджується довідкою з Миколаївської обласної лікарні від 03.12.2012 р.), постійного місця роботи та заробітку немає. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При постановлені рішення суд враховує розмір прожиткового мінімуму у сумі 1860 грн. встановлений на одну дитину відповідного віку з 01.01.2018 року і по 30.06.2018 року, обов'язок обох батьків щодо утримання дитини, добровільну згоду [PERSON] на сплату аліментів у розмірі 1200 грн., а також відсутність у відповідача офіційного місця роботи, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Отже, з огляду на викладене, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 13.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial