Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19-256 від 19 грудня 2007 року. На підставі якого банком [PERSON] надано кредит в розмірі 20000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 18 грудня 2009 року зі сплатою 24 % річних, щомісячною комісією в розмірі 100 грн. 00 коп., з погашенням заборгованості по кредиту, відсотком та комісії щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця в сумі 1157 грн. 00 коп. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, натомість позичальниця умови кредитного договору належним чином не виконала. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит в строк до 18 грудня 2009 року. У визначений строк позичальниця кредит не повернула. Відповідачі у порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконували, у зв'язку з чим за договором виникла заборгованість станом на 07 серпня 2014 року мають заборгованість 38197 грн. 78 коп., з яких 17879 грн. 03 коп. - заборгованості по кредиту, 13063 грн. 61 коп. - заборгованості по відсоткам, 3600 грн. 00 коп. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, 360 грн. 00 коп. - штрафу за порушення строку сплати відсотків, 1594 грн. 42 коп. - пеня по кредиту, 1700 грн. 72 коп. - пеня по відсоткам. Для забезпечення належного виконання умов кредитного договору між ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] (надалі-поручитель) було укладено договір поруки № 19-256/1 від 19 грудня 2007 року. Поручитель взяла на себе солідарне зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням позичальника, які виникли між банком та позичальником на підставі кредитного договору № 19-256 від 19 грудня 2007 року. У договорі поруки вказано, що поручитель зобов'язується виконувати вимоги договору поруки та несе відповідальність за невиконання умов договору згідно з його положенням та чинним законодавством. На виконання договору поруки поручителю 26 травня 2010 року вручено вимогу про погашення заборгованості. Просив стягнути солідарно з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [ADDRESS]), [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [ADDRESS]) на користь ПАТ «Банк «Демарк» (код 19357516, МФО 353575, рахунок № 290958007, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28) заборгованість за кредитним договором № 19-256 від 19 грудня 2007 року в сумі 38197 грн. 78 коп., з яких 17879 грн. 03 коп. - заборгованості по кредиту, 13063 грн. 61 коп. - заборгованості по відсоткам, 3600 грн. 00 коп. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, 360 грн. 00 коп. - штрафу за порушення строку сплати відсотків, 1594 грн. 42 коп. - пеня по кредиту, 1700 грн. 72 коп. - пеня по відсоткам та судовий збір в розмірі 381 грн. 98 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено у судовому засіданні, між ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19-256 від 19 грудня 2007 року. Відповідно до умов якого банком позичальниці надано кредит в розмірі 20000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення 18 грудня 2009 року (п. 3.1 кредитного договору), зі сплатою 24 % річних (п. 3.5.1 кредитного договору), щомісячною комісією в розмірі 100 грн. 00 коп. (п. 3.5.2 кредитного договору), з погашенням заборгованості по кредиту, відсотком та комісії щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця в сумі 1157 грн. 00 коп. (п.3.7.1 кредитного договору) (а.с. 5-6). Даний Договір підписані сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі шляхом видачі готівки позичальниці, що підтверджується заявою на видачу готівки № 19-256 (# 23680335) від 19 грудня 2007 року (а.с. 7). За умовами п. 3.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит в строк до 18 грудня 2009 року. Відповідно до п. 3.5.1. кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник має сплачувати відсотки у розмірі 24 % річних, які нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування відсотків на основі банківського року (360 днів у році) і підлягають сплаті щомісячно. Згідно п. 3.5.2 кредитного договору, позичальниця щомісячно сплачує банку за користування кредитом комісію в розмірі 100 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3.7.1 кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією здійснюється щомісячно не пізніше 10-числа кожного місяця в сумі 1157 грн. 00 коп. Згідно з п. 6.3 кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту нараховується пеня на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом в повному обсязі у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору, у разі порушення строку сплати відсотків за кредитом на строк до двох днів, позичальник сплачує за таке порушення штраф у розмірі 30 грн. 00 коп. за кожний факт порушення строку сплати відсотків. При несплаті відсотків на строк більше двох днів банк має право стягнути з позичальника пеню, починаючи з третього дня прострочки. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з третього дня просрочки і до дати повного погашення заборгованості по відсотках, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. Для забезпечення належного виконання умов кредитного договору між ВАТ «Банк «Демарк», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 19-256/1 від 19 грудня 2007 року (а.с. 10). Згідно з умовами п. 1.1 договору поруки поручитель взяла на себе солідарне зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням позичальника, які виникли між банком та позичальником на підставі кредитного договору № 19-256 від 19 грудня 2007 року. Відповідно до п. 3.1. договору поруки, поручитель зобов'язується виконувати вимоги договору поруки та несе відповідальність за невиконання умов договору згідно з його положенням та чинним законодавством. На виконання п. 2.1 договору поруки поручителю 26 травня 2010 року вручено вимогу про погашення заборгованості (а.с. 12). Вимога до поручителя була пред'явлена у межах шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що відповідає положенням п.4 ст. 559 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Стаття 543 ЦК України надає право Позивачу вимагати виконання обов'язку (договірних зобов'язань) частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає, перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа, (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а також, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Загальна сума заборгованості згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем до матеріалів справи, за кредитним договором № 19-256 від 19.12.2007 року станом на 07 серпня 2014 року складає 38197 грн. 78 коп., з яких 17879 грн. 03 коп. - заборгованості по кредиту, 13063 грн. 61 коп. - заборгованості по відсоткам, 3600 грн. 00 коп. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, 360 грн. 00 коп. - штраф за порушення строку сплати відсотків, 1594 грн. 42 коп. - пеня по кредиту, 1700 грн. 72 коп. пеня по відсоткам (а.с. 8). З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що позивачем доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачами викладені обставини справи не спростовані, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ Банк «Демарк» задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [ADDRESS]), [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [ADDRESS]) на користь ПАТ «Банк «Демарк» (код 19357516, МФО 353575, рахунок № 290958007, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28) заборгованість за кредитним договором № 19-256 від 19 грудня 2007 року в сумі 38197 грн. 78 коп., з яких 17879 грн. 03 коп. - заборгованості по кредиту, 13063 грн. 61 коп. - заборгованості по відсоткам, 3600 грн. 00 коп. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, 360 грн. 00 коп. - штрафу за порушення строку сплати відсотків, 1594 грн. 42 коп. - пеня по кредиту, 1700 грн. 72 коп. - пеня по відсоткам та на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору сплачені останнім при пред'явленні позову до суду (а.с. 1) в сумі 381 грн. 98 коп., а всього 38579 грн. 76 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved