Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, третя особа - П'ята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності майна спадкодавцю, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що бабі позивача, [PERSON], належала квартира [ADDRESS]. [INFO] баба позивача померла, після чого до нотаріуса звернувся батько позивача, [PERSON] За життя батько позивача не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину і помер [INFO]. Третя особа відмовила позивачу у видачі відповідного свідоцтва через відсутність правовстановлювальних документів на спадкове майно. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про встановлення факту належності бабі позивача спадкової квартири, встановлення факту прийняття спадщини батьком позивача після смерті її баби, визнання за позивачем права власності на спадкову квартиру у порядку спадкування за законом (а.с.а.с. 2 - 5). У судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представник третьої особи до суду також не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 28). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач доводиться онукою [PERSON] та дочкою [PERSON] (а.с. 10). За життя бабі позивача належала квартира [ADDRESS] (а.с.а.с. 6, 12). [INFO] померла баба позивача, яка за життя склала заповіт на користь [PERSON] (а.с. 8). 30 січня 2008 року батько позивача звернувся до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] помер батько позивача (а.с. 9). 17 липня 2012 року позивач звернулася до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 04 квітня 2014 року третя особа відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що позивач не надала правовстановлювальні документи на спадкове майно (а.с. 19). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті баби позивача залишився один спадкоємець її майна - батько позивача, оскільки на його користь було складено заповіт. Крім того, після смерті батька позивача також залишився один спадкоємець його майна - позивач. За правилами частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву. Батько позивача протягом шести місяців після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже, у розумінні закону, прийняв спадщину, проте не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через смерть. Згодом позивач протягом шести місяців після смерті батька звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже, у розумінні закону, також прийняла спадщину. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту прийняття батьком позивача спадщини після смерті матері та визнання за позивачем права власності на спадкове майно підлягають задоволенню, оскільки ці обставини підтверджено матеріалами спадкових справ. Позовна вимога про встановлення факту належності бабі позивача спадкового майна також підлягає задоволенню, оскільки такий факт підтверджується належними доказами (а.с.а.с. 6, 12). У порядку частини 3 статті 82 ЦПК з урахуванням майнового стану позивача, яка є студенткою учбового закладу денної форми навчання, суд вважає за можливе звільнити її від оплати решти судового збору.

Outcome: approved