Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

13 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09\~липня 2019\~року приватним нотаріусом\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором та витрат на оплату послуг нотаріуса. На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м.\~Києва Вольф\~Т.Л. з його грошового забезпечення у військовій частині [NUMBER] здійснювались щомісячні утримання заборгованості на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на загальну суму 12315 грн. 42 коп. та витрат на проведення виконавчих дій приватного виконавця у розмірі 500 грн. Посилаючись на те, що рішенням Очаківського міськрайонного суду від 05 серпня 2020 року вказаний вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню, просив стягнути з відповідачів на його користь 12315 грн. 42 коп. та 500 грн. відповідно в рахунок повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса як безпідставно набутих коштів. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином. Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, правом надати відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 09\~липня 2019\~року приватним\~нотаріусом Броварського\~районного нотаріального\~округу Колейчиком\~В.В. було вчинено виконавчий напис № 1277 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» як правонаступника ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 001-14518-210912 від 21 вересня 2012 року в розмірі 38354 грн. та основну винагороду приватного виконавця 500 грн. (а.с. 7, 8). Як вбачається зі звіту про здійснені відрахування та виплати військової частини [NUMBER] за вих. №154/54/23/1/860 від 10 вересня 2021 року (в новій редакції) (а.с. 32), за постановою\~приватного виконавця\~від 17\~жовтня 2019\~року на\~виконання виконавчого\~напису №\~1277\~від 09\~липня 2019\~року з грошового забезпечення [PERSON] здійснювались щомісячні утримання в рахунок погашення основного боргу на загальну суму 12315 грн. 42 коп. та витрат приватного виконавця у розмірі 500 грн. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 483/713/21, провадження № 2/483/417/2021 від 05 серпня 2021 року, що набрало законної сили 07 вересня 2021 року, вказаний вище виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналіз ст. 1212 ЦК України цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст. 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Згідно зі ст.ст. 3, 27, 42, 45 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом. Кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця, авансового внеску стягувача та стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Відповідно до ч. 7 ст. 27 вказаного Закону у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий підлягає поверненню. Оскільки вказаним вище рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса, на підставі якого здійснювалось звернення стягнення на заробітну плату позивача для задоволення вимог ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», стягнуті приватним виконавцем грошові кошти є безпідставно набутим майном і підлягають поверненню позивачеві на підставі ст. 1212 ЦК України. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сума судового збору в розмірі 908 грн. за подання позовної заяви, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved