Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

\~\~ \~\~\~\~ 14.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який було розірвано у 2007 році. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Позивачка зазначає, що син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. 05.01.2018 року сину виповнилося 18 років. З 01.09.2016 року він навчається в Мигіївському коледжі Миколаївського національного аграрного університету за спеціальністю «Виробництво і переробка продукції рослинництва» на денній формі на бюджетній основі до 30.06.2020 року. Син на період навчання потребує матеріальної допомоги, з боку відповідача оскільки стипендії не отримує, а вона знаходиться у важкому матеріальному становищі, так як не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач є працездатним, має постійну роботу та гарний заробіток. Після досягнення сином повнолітня відповідач добровільно сплачував їй аліменти, але вона рахує, що аліменти на утримання повнолітнього сина мають бути стягнуті в судовому порядку, в звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду і до закінчення сином навчання. При цьому пояснила, що відповідач постійно утримує сина матеріально, зокрема перераховує на рахунок останнього грошові кошти, забезпечує одягом, сучасною технікою. Після досягнення сином повноліття відповідач добровільно перераховував кошти на утриманні сина, тому в звязку із цим просила суд не стягувати з відповідача аліменти за березень 2018 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду відзив, у якому просив відповити позивачці у задоволенні позову, оскільки він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, а позивачка не має права на отримання аліментів на утримання повнолітнього сина на свою користь. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав та пояснив, що дійсно відповідач є батьком [PERSON], який проживає разом із позивачкою знаходиться на її утриманні. Відповідач систематично підтримує свого сина матеріально зокрема, перераховує на картковий рахунок останнього грошові кошти, забезпечує одягом, сучасною технікою. Крім того, на зимових канікулах в січні лютому 2018 року дитина проживала разом з відповідачем та знаходилась на його утриманні. Однак вважає, що незважаючи на те, що відповідач матеріально утримує повнолітнього сина, він зобов'язаний до сплати аліментів на утримання сина на користь позивачки, оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] Олександровача, [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується поясненнями сторін та довідкою про склад сімї (а.с. 6). Згідно довідки Мигіївського коледжу Миколаївського національного аграрного університету, [PERSON] навчається на 2-му курсі, за спеціальністю «Виробництво і переробка продукції рослинництва» денної форми навчання на бюджетній основі, стипендію не отримує (а.с.7,8). Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, в звязку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Можливість відповідача надавати матеріальну допомогу сину підтверджується поясненнями позивачки, представника відповідача, довідкою про доходи відповідача (а.с.29). Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Доводи відповідача про відсутність у позивачки права на отримання аліментів на утримання повнолітнього сина, суперечать обставинам, встановленим судом і наведеним нормам законодавства. Отже, враховуючи пояснення позивачки, представника відповідача, матеріальне становище сторін у справі, положення вимог ст. ст. 181, 182 СК України, суд вважає, що аліменти з відповідача можуть бути стягнуті в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку (доходу), на місяць, починаючи з 14.02.2018 року і до закінчення навчання, але до досягнення повнолітнім сином 23-х років. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 704 грн.80 коп. судового збору на користь держави. \~\~\~\~

Outcome: approved