Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

14 квітня 2015 року ПАТ [PERSON] Аваль звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0192/82/0268186 від 10.02.2014 року у загальному розмірі 37 272 грн. 10 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 10 лютого 2014 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0192/82/0268186 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 27095,63 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 35,3 % річних, з кінцевим терміном повернення 10 лютого 2020 року. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість загальний розмір якої складає 37272,10 гривен, з яких: 26198,02 грн. заборгованість за кредитом; 5552,37 грн. заборгованість по відсоткам; 5976,71 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. В письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності свого представника. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, суму заборгованості не оспорює. Відповідно до\~ст. 174 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у попередньому судовому засіданні, оскільки відповідач визнає позовні вимоги. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0192/82/0268186 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 27095,68 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 35,3 % річних, строком до 10 лютого 2020 року (а.с.13-17). Відповідно умов договору, позичальник зобовязувався здійснює погашення кредиту та сплату відсотків щомісячно ануїтетними платежами, що включають в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Однак зобовязання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконує, не сплачує відсотки за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного графіку. У звязку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 17 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 37727,10 грн. з яких: 26\~198,02 грн. заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 935,67 грн.); 5552,37 грн. заборгованість по відсоткам; 5976,71 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків. Згідно п.7.1.2. Кредитного договору [PERSON] має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов договору. Відповідно до п.10.3 Кредитного договору «за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за Кредитним договором [PERSON] має право нарахувати, а Позичальник зобовязаний на вимогу Банку сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення». За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, при цьому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0192/82/0268186 від 10 лютого 2014 року в сумі 37727,10 гривен з яких: 26\~198,02 грн. заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 935,67 грн.); 5552,37 грн. заборгованість по відсоткам; 5976,71 грн. пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 377 грн. 27 коп. Враховуючи наведене,

Outcome: approved