Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

12 січня 2015 року Маріупольська міська рада звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, де зазначили, що Управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради проведено перевірку на дотримання вимог земельного законодавства в Іллічівському районі м.Маріуполя, відповідно до результатів якої складено акт перевірки від 29.09.2014 року, яким встановлено, що відповідачем самовільно зайнято та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00504 га за адресою: [ADDRESS], під розміщення прибудови, що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України. Однак, відповідач вимоги вказівки ( попередження ) № 214/2014 від 29.09.2014р. про усунення виявлених порушень земельного законодавства добровільно не виконав. Позивач просив зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,00504 га за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення прибудови та привести її у придатний для використання стан. Представник позивача - в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов Маріупольської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради проведено перевірку на дотримання вимог земельного законодавства в Іллічівському районі м.Маріуполя, відповідно до результатів якої складено акт перевірки від 29.09.2014 року, яким встановлено, що відповідачем самовільно зайнято та використовується земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00504 га за адресою: [ADDRESS], під розміщення прибудови, що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України. Враховуюче вищевказане, [PERSON] було надіслано вказівку ( попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 29.09.2014 р. № 214 Однак, відповідач вимоги вказівки ( попередження ) № 214/2014 від 29.09.2014р. про усунення виявлених порушень земельного законодавства добровільно не виконав. Ст. 13 Конституції України визначає, що від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно ст. ст. 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача, земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно до п. 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів, здійснюють відповідні сільські, селищні та міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до вимог ст. 83 ЗК України землі загального користування - є землями комунальної власності. Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідача відсутні. Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про надання відповідачу земельної ділянки для вказаних цілей не приймалось. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надані у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідач не звільняє. Згідно вимог ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином, встановлено, що відповідач самовільно використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,00504 га за адресою: [ADDRESS] За таких обставин, позов Маріупольської міської Ради до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України , судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. , понесений позивачем та підтверджений документально( а.с.5), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved