Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

13.07.2017року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначила, що [INFO] у неї та відповідача [PERSON] народилася донька [PERSON]. З початку їх з відповідачем сімейних відносин, він офіційно не був працевлаштований. Неодноразово виїжджав за межі України, і їй не було відомо, чи він повернеться назад. Врешті він поїхав і не повернувся. Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. 29 травня 2015року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між нею та [PERSON], було розірвано. Їх спільна з відповідачем дочка зареєстрована та постійно проживає з нею. Відповідач після розірвання шлюбу будь-якого наміру спілкуватися з дитиною не виявив, з дочкою не бачився, хоча вона не чинила жодних перешкод для його участі у вихованні дитини. Матеріальної допомоги на утримання доньки Відповідач також не надає. Таким чином, Відповідач самоусунувся від спілкування зі своєю дочкою, її виховання та утримання, не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їх відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. В судовому засідання представник третьої особи - Пацюркевич Б.А. позовні вимоги підтримала та просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, покази свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 09 листопада 2013 року. З початку їх з відповідачем сімейних відносин, він офіційно не був працевлаштований. Неодноразово виїжджав за межі України, і їй не було відомо, чи він повернеться назад. Врешті він поїхав і не повернувся. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. 29 травня 2015року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Їх спільна з відповідачем дочка зареєстрована та постійно проживає з нею, що стверджується Довідкою з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію, виданою ОСББ «Львівська оселя» №74 від 05.07.2017 р. Відповідач після розірвання шлюбу будь-якого наміру спілкуватися з дитиною не виявив, з дочкою не бачився, хоча вона не чинила жодних перешкод для його участі у вихованні дитини. Матеріальної допомоги на утримання доньки Відповідач також не надає. Таким чином, відповідач самоусунувся від спілкування зі своєю дочкою, її виховання та утримання, не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з положеннями ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. [PERSON] відвідує дошкільну групу Львівського навчально- виховного комплексу садок-школу «Дзвіночок». Відповідно до довідки № 65 від 05.07.2017, виданої ЛНВ КСШ «Дзвіночок», батько дитини не цікавиться вихованням доньки, не бере участі у батьківських зборах, не приводить і не забирає дитину з дитячого садка. Таким чином, [PERSON] повністю знаходиться на утриманні матері, яка самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до відповіді Шевченківської районної адміністрації № 36-2156 від 11.05.2017р. комісія з питань захисту прав дитини, оскільки [PERSON] є громадянином іншої держави та перебуває за межами України, органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації ЛМР не вдалося отримати відповідні його пояснення по даній справі. Зважаючи на це, орган опіки та піклування не вправі надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, однак встановив, що фактично [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки та свідомо нехтує ними. На підставі вищенаведеного, оскільки встановлено, що відповідач не виконує без поважних причин обов'язків по вихованню дитини, ухиляється від виконання цих обов'язків, оцінюючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення,

Outcome: approved