Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

14 листопада 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Дунаєвецької селищної ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 36663 грн.) посилаючись на те, що 29 лютого 2016 року помер її батько - [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку, яка знаходиться на території Лошковецької сільської ради та житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями в с.Лошківці, вул.Шевченка,22, Дунаєвецького району Хмельницької області, згідно договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1990 року, на яке позивачка є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців котрі могли би претендувати на спадщину немає, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті батька більше ніхто не звертався. 01 листопада 2016 року звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав [PERSON], який помер 29 лютого 2016 року в звязку з тим, що в наданому правовстановлюючому документі на житловий будинок відсутня державна реєстрація. Відповідно до ст.1299 ЦК України, якщо в складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно довідки КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» видно, що в с.Лошківці по вул.Шевченка,22, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.1990 року придбав нерухоме майно, але при житті не зареєстрував договір купівлі-продажу, який виданий Лошковецькою сільською радою, а тому звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника, не заперечив проти задоволення позову. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29 лютого 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка померлого, яка прийняла спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про народження та одруження і копією спадкової справи № 282/02-14 зведеної після смерті [PERSON], померлого 29 лютого 2016 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43430017 від 30.03.2016 р. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в с.Лошківці по вул.Шевченка, 22 Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою селищною радою Дунаєвецького району Хмельницької області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 листопада 2016 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в с.Лошківці по вул.Шевченка, 22 Дунаєвецького району Хмельницької області, який залишився після смерті [PERSON] на імя позивачки, оскільки остання надала правовстановлюючий документ в якому відсутня державна реєстрація. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1990 року [PERSON] купив житловий будинок, літню кухню, що знаходиться в с.Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області, який посвідчено головою виконкому Лошковецької сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 31 і підлягав реєстрації в бюро Інвентаризації, що підтверджується копією даного договору. З довідки, виданої Дунаєвецьким КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» №\~25 від 04 квітня 2016 року вбачається, що в с.Лошківці по вул.Шевченка, 22 Дунаєвецького району, [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу від 24 жовтня 1990 року придбав нерухоме майно, але при житті не зареєстрував договір купівлі-продажу, який виданий Лошковецькою сільською радою. Відповідно до ч.2 ст.227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) діючої на час виникнення у померлого права власності на майно та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції) та реєстрацію договорів купівлі-продажу житлового будинку в відповідному виконавчому комітеті місцевої ради. Також відповідно до ч.1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) діючої на час виникнення у померлого права власності на майно, право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі майна, якщо інше не передбачено законом або договором. Оскільки померлий проживав і був зареєстрований в придбаному житловому будинку і даний будинок з по господарськими будівлями по селищній раді рахується за ним,а тому [PERSON] набув право власності на житловий будинок в с.Лошківці по вул.Шевченка, 22 Дунаєвецького району Хмельницької області з моменту оформлення договору купівлі продажу на будинок в якому проживав до дня смерті. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно після смерті батька, відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті був власником жилого будинку, його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому вимоги позову обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved