Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

14 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалась на факти і обставини, викладені у заяві, та зазначила, що з 17 жовтня 2000 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбне життя з відповідачем було припинено в липні 2012 року. Причиною розірвання шлюбних відносин стала відсутність взаємопорозуміння, довіри, дружби та взаємодопомоги. Розірвати шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. З листопада 2012 року позивачка проживає з іншим чоловіком, від якого вагітна та має намір зареєструвати шлюб. За таких підстав вона дійшла висновку, що примирення між нею та відповідачем, так само як і подальше сімейне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. Спору про розподіл майна на час розгляду справи в суді між ними немає. Посилаючись на наведені обставини позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав, погодившись з викладеними у ньому обставинами та поясненнями позивачки в суді, пояснивши, що з липня 2012 року вони з дружиною припинили шлюбні відносини. З цього ж часу вони проживають за різними адресами, не ведуть сумісне господарство і мають окремий бюджет. Вважає, що їх сім'ю зберегти не можливо. Третя особа - [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив суд задовольнити позов, пояснивши, що перебуває у відносинах в позивачкою з листопада 2012 року. Він визнає факт батьківства зачатої дитини позивачки та має намір зареєструвати шлюб з [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 жовтня 2000 року в Торезькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 268. Неповнолітніх дітей від шлюбу подружжя не має. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, позивач не має наміру зберегти сім'ю, мешкає у фактично шлюбних відносинах з іншим чоловіком - [PERSON], від якого перебуває у стані вагітності та має намір зареєструвати шлюбні відносини. Спору про розподіл майна між подружжям немає. За наведених обставин, суд вважає що надання подружжю строку для примирення не відповідає моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам третьої особи. Заява відповідає дійсній волі дружини, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачка наполягає на відновленні її дошлюбного прізвища. Позивачка не наполягає на компенсації за понесені витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved