Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

12 квітня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом в якому просить: -визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,35 кв.м., в тому числі жилою 28,2 кв.м (в загальному користуванні к.109-111, 113, 115-116 знаходиться кухня, к.109-116 знаходяться коридори), що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/3 (одну третю) її частки; -визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний [NUMBER] , право власності на 1/3 (одну третю) частки квартири загальною площею 44,35 кв.м., в тому числі жилою 28,2 кв.м (в загальному користуванні к.109-111, 113, 115-116 знаходиться кухня, к.109-116 знаходяться коридори), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Заповіту спадкодавцем складено не було. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: частку квартири [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належить позивачу, її померлому чоловікові та їх сину [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 31 жовтня 2014 року, виданого відділом державної приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради. Позивач зазначила, що вона являється єдиним спадкоємцем за законом, оскільки син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на її користь. Під час оформлення спадкового майна, 14.01.2019 позивач отримала від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Клименюк Н.Б. відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У свідоцтві про право власності на житло [NUMBER] від 31 жовтня 2014 року, виданого відділом державної приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради, квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності, а її частку, належну померлому [PERSON] , не виділено. З огляду на викладене, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою судді від 23 квітня 2019 року позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, надіславши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання також, не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, де позовні вимоги визнає та не заперечував проти їх задоволення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 жовтня 1990 року (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області (а.с.7). Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 31.10.2014, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] в січні 2019 року звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою від 14 січня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частину квартири [PERSON] , у зв`язку з тим, що не виділено частку померлого у спільній квартирі (а.с.15). Приймаючи вказані фактичні обставини справи, суд виходить також із того, що згідно з положеннями ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за вдачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В свою чергу [PERSON] , звернувшись до нотаріуса за вдачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, отримала відмову. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Відповідно ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання за позивачем права власності на частину квартири в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved