Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

12 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом майно його батька [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його батька [PERSON], який помер 28.08.2014 року, відкрилась спадщина та земельні ділянки, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в які просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка - в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. З огляду на неявку відповідачки в судове засідання, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 029834 від 27.03.1972 року, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті 27.03.2006 року батька [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ИД № 021099 від 28.03.2006 року). Відповідно до довідки виконкому Городоцької сільської ради № 539 від 11.09.2017 року позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 0,55 га вартістю 19732 гривні 12 копійок, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ТР № 003582 від 02.08.1999 року, кадастровий номер 6122082200:01:001:0094, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 0,70 га вартістю 19732 гривні 12 копійок, що знаходиться на території Городоцької сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ТР № 003942 від 02.08.1999 року, кадастровий номер 6122082200:01:001:0481 виданого на ім'я' [PERSON], яку прийняв [PERSON] після смерті 21.12.2004 року [PERSON] на підставі заповіту від 20.02.2001 року посвідченого секретарем Городоцької сільської ради за реєстраційним № 19. Із повідомлення приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу [PERSON] № 616/01-16 від 05.09.2017 року вбачається, що після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця. Позивачу рекомендовано звернутись до суду. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Статтею 1218 України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 0,55 га вартістю 19732 гривні 12 копійок, та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 0,70 га вартістю 19732 гривні 12 копійок, що знаходяться на території Городоцької сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ТР № 003582 від 02.08.1999 року, кадастровий номер 6122082200:01:001:0094, та серії ІІІ-ТР № 003942 від 02.08.1999 року кадастровий номер 6122082200:01:001:0481, право на спадкування яких за законом належить позивачу у справі. Згідно оголошеннь в газеті Колос №№ 71-72, 73-74 від 22 вересня 2017 року та 29 вересня 2017 року втрачені державні акти на право власності на земельні ділянки серії ІІІ-ТР № 003582 на прізвище [PERSON], та серії ІІІ-ТР № 003942, виданий на прізвище [PERSON], вважати недійсними. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved