Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

12 лютого 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк) звернулось із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 16 березня 2010 року у розмірі 8\~421 грн 89 коп. станом на дату смерті позичальника [PERSON] - [INFO] . 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву № б/н від 16 березня 2010 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердв свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер. Позивач 06 травня 2020 року направив претензію кредитора до Білгород-Дністровської міської державної контори, в результаті чого 01 липня 2020 року отримав відповідь, в якій вказано, що спадкоємці померлого позичальника [PERSON] , [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». У зв`язку з порушенням виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором б/н від 16 березня 2010 року станом на 17 грудня 2019 року виникла заборгованість у сумі 8\~421 грн 89 коп. за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути із спадкоємців позичальника. 1.2. Відповідачі правом подачі відзиву на позов не скористались. 2. Рух справи у суді Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 23 березня 2021 року, відкладено на 15 квітня 2021 року, 19 травня 2021 року, 09 червня 2021 року. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 березня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися про час та місце слухання справи повідомлялись, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Відповідно до частини третьої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно із частиною п`ятою статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідності до пункту 2 частини першої статті 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судові повістки про виклик до суду у цивільній справі відповідачам направлялись за їх зареєстрованим місцем проживання, за останнім відомим місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній веб-сторінці суду, однак повертались на адресу суду без вручення із незалежних від суду причин (арк. спр. 98, 104, 107, 113, 116). Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідачі, належно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, двічі не прибули на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не повідомили; правом подачі відзиву не скористались; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Фактичні обставини справи. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву № б/н від 16 березня 2010 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі - надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту (арк. 19-45). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Білгород-Дністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17 грудня 2019 року, серія [NUMBER] (арк. спр. 53). Позивач 06 травня 2020 року направив претензію кредитора до Білгород-Дністровської міської державної контори (арк. спр.55). У відповіді на вказану претензію 06 травня 2020 року (отриману позивачем 01 липня 2021 року) Білгород-Дністровська районна державна нотаріальна контора листом повідомила, що спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» (арк. спр. 56). Також позивач направив листи-претензії до [PERSON] та [PERSON] за їх зареєстрованим місцем проживання, останнім відомим місцем реєстрації (яке було спільним із місцем проживання померлого позичальника) на адресу відповідачів в якому просить повернути суму боргу у добровільному порядку, проте листи останніми було проігноровано (арк. спр. 57-58). Вказані обставини позивач підтвердив: копіями анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПраватБанку від 16\~березня 2010\~року (арк. спр. 19); копіє свідоцтва про смерть, виданого Білгород-Дністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 17 грудня 2019 року, серія [NUMBER] (акр. спр. 53); копією претензії кредитора (арк. спр. 55); копією листів-претензія (арк. спр. 57-58); копією відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори (арк. спр. 56). 5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] позичальник [PERSON] померла. Відповідно до вимог статей 608, 1218,1219 ЦК України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Частиною третьою статті 1268\~ ЦПК України\~ передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що померла [INFO] позичальник [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] , станом на час відкриття спадщини, були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується їх паспортними даними, наявними в матеріалах справи (арк. спр. 50, 51). Додатково 16 лютого 2021 року з метою з`ясування місця реєстрації боржників, судом було зроблено запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на [PERSON] та [PERSON] (арк. спр. 75, 76). 26 лютого 2021 року від відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області надійшла відповіді з яких вбачається, що [PERSON] (по Одеській області не значиться), проте відповідно до паспортних даних остання на час смерті позичальника була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 16 липня 2007 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , крім того змінила прізвище на з [PERSON] на [PERSON] (арк. спр. 77, 78, 108). Доказів на спростування обставин щодо постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідачі [PERSON] та [PERSON] суду не надали, вказаних обставин не заперечили. Також суду не надано доказів відмови спадкоємців від отримання спадщини за померлим [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до частини другої статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Як вбачається з матеріалів справи позивач своєчасно пред`явив свої вимоги до спадкоємців, які фактично прийняла спадщину після смерті позичальника [PERSON] . При цьому судом враховано, що доказів на спростування вказаних обставини відповідачі суду не надали. Таким чином, враховуючи те, що позичальник [PERSON] за своє життя зобов`язання за договором № б/н від 16 березня 2010 року не виконав, спадщину після його смерті фактично прийняли [PERSON] та [PERSON] спірні правовідносини допускають правонаступництво, позивач АТ КБ «ПриватБанк» з вимогами до спадкоємця звернувся в передбачений статтею 1281 ЦК України термін, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. 6. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн необхідно покласти на відповідачів в рівних частках - по 1\~135 грн із кожного.

Outcome: approved