Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

14 травня 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя припинили сімейні відносини через відсутність взаємопорозуміння та різними поглядами на життя. Донька проживає разом з позивачем і спору про її місце проживання немає. Відповідач частково допомагає в утриманню доньки. Спору про розподіл спільного сумісного майна подружжя немає. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 924 від 19.11.2011 року). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 19 листопада 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Словянського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 924 від 19.11.2011 року) був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та Мазуровою (до шлюбу) [PERSON], [INFO]. (а. с. 16) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО № 701901 від 17.11.2015 року. (а. с. 12) Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сімї є недоцільним, сімейні відносини припинені, примирення між ними не відбулося. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання малолітньої доньки [PERSON] не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved