Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

12 травня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1133 від 09.12.2006. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у грудні 2006р. позивач уклала шлюб з відповідачем у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1133. Під час цивільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], 19 серпня 2001р.н. Спірних питання про те з ким повинен залишитись син у сторін не виникає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відносини сторін стали псуватися, в сім'ї почалися постійні сварки, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Шлюб носить виключно формальний характер. Виявилось, що у сторін не тільки різні але, навіть, протилежні погляди з питань сімейно шлюбних відносин. Фактично сторони розійшлися та припинили сімейно - шлюбні відносини. При таких обставинах, як вважає позивач, спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, так як не відповідає дійсним стосункам подружжя, що має істотне значення. З вказаними обставинами, як позивач вважає, погоджується і відповідач. Спору про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, у сторін не виникає. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], 19.08.2001р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис за №476 (а.с.9). 09 грудня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з червня 2010 року, що підтверджується заявами сторін. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved