Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

14 серпня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивач просить суд:стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом аз матір`ю, яка піклується про забезпечення доньки всім необхідним для повноцінного духовного та фізичного розвитку. Батько жодної участі у вихованні доньки не приймає та матеріально не підтримує, не цікавиться життям дитини, станом її здоров`я тощо. У зв`язку з тим, що відповідач не бажає брати участь в утриманні дитини в добровільному порядку, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та від відповідальності за забезпечення достатніх та належних умов життя, необхідних для всебічного розвитку дитини, аліменти мають бути стягнуті за рішенням суду. Позивач зазначає, що відповідач отримує пенсію за віком в розмірі 1497,00 грн на місяць та працює неофіційно на посаді кочегара в готелі, крім того, неофіційно здає в оренду квартиру, від чого отримує постійний дохід. Позивач не працевлаштована та доходу не має. Донька сторін у липні 2019 року вступила до ВНЗ «Київський міський медичний коледж» на навчання за спеціальністю «медсестринство» за бюджетні кошти. Вартість благодійного внеску у ВНЗ «Київський міський медичний коледж» становить 1 000,00 грн, вартість проживання в гуртожитку складає 800,00 грн. на місяць, крім того позивач несе витрати на оплату комунальних платежів для забезпечення нормальних умов життя, харчування дитини, сезонний одяг та взуття, медичні обстеження, лікування та профілактику, дозвілля тощо. Оскільки позивачу невідомо про офіційні доходи та працевлаштування відповідача, а відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, позивач вважає обґрунтованим та необхідним розмір аліментів на утримання дитини - 4000,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 35-36). 09 листопада 2019 року позивачем отримано копію даної ухвали суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 51). Копію вищевказаної ухвали суду відповідачем отримано 08 жовтня 2019 року, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 50). 04 жовтня 2019 року від представника позивача - адвоката Чаплян С.Є. до суду надійшли клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с. 38-43, 44-49). 16 жовтня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками на його обґрунтування, в якому відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на корить позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. Посилається на те, що після припинення спільного проживання з позивачем, надавав доньці матеріальну допомогу. У липні 2019 року донька вступила до вищого навчального закладу «Київський міський медичний коледж» на навчання за спеціальністю «медсестринство» за бюджетні кошти. У жовтні 2019 року сторони домовились про оплату житла дитини в м.Києві в рівних частинах (вартість проживання в кімнаті становить 2000,00 грн га місяць). Вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів є надуманою та передчасною, оскільки доводи позивача про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини не відповідають дійсності, як і твердження позивача про те, що відповідач не здійснює догляду за дитиною. Зазначив, що він є пенсіонером за віком, розмір пенсії складає 1 564,00 грн на місяць, за станом здоров`я не працевлаштований та не має постійного заробітку, підробляє складським працівником, вантажником. З метою виконання домовленості щодо оренди квартири для доньки, відповідач здав у оренду власне житло. Максимальна грошова сума аліментів, яку відповідач може сплачувати на утримання доньки - 2000,00 грн. Крім того, заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (а.с. 52-65). Копію відзиву на позовну заяву позивачем отримано 09 листопада 2019 року (а.с.69). 14 листопада 2019 року від представника позивача [PERSON] адвоката Чаплян С.Є. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій не погодившись з доводами відповідача, представник, аналізуючи подану відповідачем медичну документацію, дійшов висновку про покращення здоров`я відповідача та зазначив, що відповідач має декілька джерел доходу, отже й усі можливості матеріально забезпечувати дитину та сплачувати аліменти в заявленому розмірі (66-68). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 лютого 2003 року між сторонами укладено шлюб(а.с.16). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). [PERSON] , є студенткою І курсу денної форми навчання ВНЗ Київський міський медичний коледж,відділення Сестринська справа за спеціальністю Медсестринсво, навчається на державній формі фінансування, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою №20, виданою 30 серпня 2019 року ВНЗ Київський міський медичний коледж (а.с. 40). Благодійний внесок на навчання доньки сторін, сплачений позивачем, склав 1000,00 грн (а.с.20, 41). Інших доказів на підтвердження понесених витрат на утримання дитини позивачем не надано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві та утримує пенсію за віком у розмірі 1564,00 грн на місяць (а.с.63). З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2015 року відповідачеві було поставлено діагноз: начальна катаракта, роговичний астигматизм обох очей (а.с.64). Діагноз катаракта наведений і в консультативному висновку спеціаліста від 10 жовтня 2019 року (а.с.65). Відповідно до змісту позовної заяви, позивач стверджує, що відповідач має декілька джерел отримання доходів, є працездатним та в змозі сплачувати аліменти в розмірі 4 000,00 грн. Проте доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано, як і не було долучено до позовної заяви клопотання про їх витребування. Разом з тим, сторонами в заявах по суті справи визнано обставину того, що відповідач здає в оренду належну йому на праві власності квартиру. При цьому позивач стверджує, що отримані з оренди кошти ним сплачуються як частина оплати за проживання доньки сторін в м.Києві, про що між сторонами існує домовленість. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України) Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки сторін в розмірі 4000,00 грн щомісячно, чим не виконано вимоги ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено у 2020 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд враховуючи як матеріальне становище позивача, так і матеріальне становище відповідача, стан його здоров`я та підтверджений матеріалами справи розмір його щомісячного доходу, а також часткове визнання відповідачем позовних вимог,та вважає, що розмір аліментів який буде стягуватись на утримання дитини повинен бути встановлений у твердій грошовій сумі, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням, предметами вжитку та дозвілля необхідних для достатнього гармонійного розвитку дитини, а також необхідності оренди кімнати в м.Києві у зв`язку з навчанням дитини (на державній формі фінансування), вважає, що розмір аліментів який буде стягуватись на утримання неповнолітньої дитини сторін повинен бути встановлений у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу в зазначеному розмірі, якої буде достатньо, з урахуванням подальшого утримання дитини з боку позивача, для забезпечення належного матеріального утримання доньки сторін та їх гармонійного розвитку. Крім того, слід зазначити, що батьки зобов`язані брати участь й у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо), стягнення яких в судовому порядку передбачено ст.185 СК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 14 серпня 2019 року. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн, від сплати якого при зверненні до суду позивач була звільнена. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно зі ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. За змістом ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське об`єднання має самостійний баланс, може відкривати рахунки у банках, мати печатку, штампи і бланки із своїм найменуванням. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання. Адвокатське об`єднання може залучати до виконання укладених об`єднанням договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське об`єднання зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності. Відповідно до ч. 1ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 13 серпня 2019 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юсгард» укладено договір №27/19 про надання правової допомоги (а.с. 21-26). Відповідно до протоколу погодження договірної ціни від 13 серпня 2019 року, що є Додатком №1 до Договору №27/19 від 13 серпня 2019 року про надання правової допомоги, гонорар виконавця за супроводження судової справи щодо стягнення аліментів складає 5000,00 грн. Порядок оплати:попередня оплата -2500,00 грн; остаточний розрахунок - 2500,00 грн після відкриття судом провадження у справі (а.с. 27). Відповідно до Акту №1 про надання правової допомоги від 23 вересня 2019 року [PERSON] прийняла правову допомогу від Адвокатського об`єднання «Юсгард» на суму 5 000,00 грн (а.с.48). Як убачається з квитанцій від 13 серпня 2019 року та 23 вересня 2019 року [PERSON] сплатила Адвокатському об`єднанню «Юсгард» кошти за юридичні послуги в загальному розмірі 5000,00 грн (а.с.29, 47). Враховуючи, що позов задоволено частково, суд покладає судові витрати на професійну правничу допомогу на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в сумі по 2500,00 грн на кожного. На підставі викладеного, статтями 181, 182, 184, 191, 192 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: partial