Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

14 травня 2018 року [PERSON] звернулася із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Вказувала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, на даний час шлюб розірвано, відповідач хоча\~ і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги. 16 травня 2018 року Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та здійснюється розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, згідно заяви, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно Ухвали проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. Заочним Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 24.06.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Договору дарування від 27.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 3194. Відповідно до Довідки виданої ОСББ «Чорноморець» від 26.04.2018 року за № 0050 за адресою: [ADDRESS], зареєстрований відповідач - [PERSON]. Відповідно до Акту про не проживання від 19.04.2018 р., складеного сусідами [PERSON] та [PERSON] та посвідченого головою правління ОСББ «Чорноморець» [PERSON], в квартирі за адресою: [ADDRESS], [PERSON] фактично не проживає. При вирішенні даного цивільно-правового спору, що виник між сторонами, слід виходити з того, що право користування жилим приміщенням (сервітут) є похідним від прав титульного власника, а тому суд встановлює обставини та умови, за яких особа набула права користування чужим житлом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі\~ст. 316 Цивільного Кодексу України\~, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом\~ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до\~ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3, 4\~ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі спливу строку, на який його було встановлено. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, згідно ч. 2\~ст. 406 ЦК України. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Реєстрація відповідача, який не є членом сім'ї позивача та не проживає у квартирі, яка належить позивачу, створює останньому перешкоди у користуванні майном. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved