Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

14.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року з нього на користь відповідачки стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання сина [PERSON], який народився 17 серпня 2009 року до його повноліття. Дитина народилась під час фактичних шлюбних відносин між сторонами. Позивач пенсіонер, інвалід за станом здоров'я, оскільки має важкі хронічні захворювання: ВІЛ-інфекцію, рецидивуючий кандидоз ротової порожнини, енцефалопатію змішаного генерую, хронічний вірусний гепатит змішаного ґенезу (токсичний вірусний В+С), глибоку імуносупресію. З жовтня 2016 року по листопад 2017 року він був інвалідом першої групи, зараз - інвалід другої групи. Відповідно до довідки Первомайського Управління Пенсійного фонду України від 02.02.2018 року [PERSON] отримує пенсію в сумі 820 грн. в середньому і вся ця пенсія фактично йде на сплату аліментів. Заборгованість він не може погашати, оскільки в нього немає коштів, працювати за станом здоров'я не може, потребує постійного лікування та дієтичного харчування. Йому допомагає його мати, яка також пенсіонерка. За період хвороби, в позивача виникла заборгованість по виплаті аліментів в великій сумі, яка відповідно до довідки Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби складає 39077,71 грн. Він не зможе сплатити заборгованість по виплаті аліментів у звязку з тяжкою хворобою. Відповідно до ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На підставі викладеного, позивач просив постановити рішення, яким звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які він повинен платити відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь відповідачки і яка складає на даний час 39077 грн., у зв'язку з тим, що вона виникла у звязку із його важкою хворобою. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач отримала копію позовної заяви з додатками, надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, у якій просила відмовити у задоволені позову, зазначивши, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що заборгованість за аліментами виникла у звязку з його важкою хворобою, по якій йому, навіть, встановлено групу інвалідності та призначено пенсію, проте вважає, що заборгованість виникла точно не у звязку з тяжкою хворобою, а, навіть навпаки, позивач почав сплачувати аліменти, якраз-таки, тільки після того як він захворів та отримав пенсію, офіційний висновок про хворобу він отримав 08.09.2016, а підтвердження у вигляді довідки, згідно акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 272677 - 18.10.2017 (на строк до 01.11.2019). Аліменти йому було призначено рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року та від цього моменту він жодного разу не сплачував аліменти. Сплачувати він почав лише після того, як отримав пенсію по інвалідності. Таким чином, він сам засвідчив той факт, що почав сплачувати аліменти тільки після того, як отримав пенсію по інвалідності і не може приховувати свої доходи, тобто, причинно-наслідковий зв'язок між неможливістю сплачувати аліменти та тяжкою хворобою [PERSON] відсутній, що є обовязковою умовою для задоволення вимог в справах такого виду. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2013 року по справі № 2/484/2079/13 з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], який народився 17 серпня 2009 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 12.11.2013 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Згідно наданих позивачем документів, а саме копії Консультаційного висновку спеціаліста від 08.09.2016 року, копії довідки акту медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 272677 - 18.10.2017 року, позивач [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.11.2019 року, перебуває на обліку у МОЦПБС з 24.06.2016 р. Згідно відповіді начальника Управління державної виконавчої служби [PERSON] від 28.12.2016 року, яка була надана відповідачкою, державним виконавцем було встановлено, що [PERSON] тяжко хворіє, згідно довідки МСЕК від 03.10.2016 року є інвалідом 1 групи, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Відповідно довідки Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 01.09.2016 року, загальна сума боргу по аліментах по виконавчому листу № 484/5550/13-ц станом на 01.09.2016 року становить 35709,09 грн. Довідкою Первомайського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 16.01.2018 року, підтверджено наявність у позивача заборгованості по аліментам, яка станом на 01.01.2018 року становить 39077,71 грн., та з лютого 2017 року аліменти сплачуються позивачем практично в повному обсязі, що в сукупності з довідкою Первомайського обєднаного управління ПФУ, дає підстави вважати, що аліменти стягуються за рахунок пенсії позивача по інвалідності. Згідно до вимог ч. 2 ст. 166 та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зі змісту вказаної норми матеріального права вбачається, що повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. На підставі викладеного, та враховуючи те, що позивач на даний момент є інвалідом другої групи, а до того мав інвалідність першої групи з 03.10.2016 року, по характеру свого захворювання працювати не може, потребує постійного лікування та дієтичного харчування, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, так як дана обставина є суттєвою і такою, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає доцільним звільнити позивача від сплати заборгованості частково за 2013-2014 роки, а саме з суми заборгованості яка станом на 01.01.2018 року становить 39077,71 грн. зменшити суму заборгованості на 13205,27 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються інваліди ІІ групи та позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial