overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на час навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи. Ухвалою суду від 16.07.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 21.08.2018 року по справі проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач [PERSON] вказує, що відповідач є її батьком. В грудні 2013 року його було позбавлено батьківських прав. Відповідач сплачував аліменти до її повноліття. Вона проживає з бабусею, так як мама померла в квітні 2013 року, навчається на денній формі навчання коледжу ПДАТУ, працювати не має можливості, тому потребує матеріальної допомоги. На скільки їй відомо, [PERSON] працездатний, періодично виїжджає на заробітки за кордон, тобто має можливість допомогти їй матеріально. Позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Позивач [PERSON] не заперечує, проти заочного розгляду справи. Заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-БВ № 085661 від 30.03.2000 року, актовий запис № 197. Розпорядженням Камянець-Подільської районної державної адміністрації № 45/2014-р від 05.02.2014 року [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування і передано під опіку бабусі [PERSON], так як [PERSON] рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 20.12.2013 року позбавлено батьківських прав. Мати дівчинки [PERSON] 22 квітня 2013 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БВ № 211297, актовий запис № 327. З довідки коледжу ПДАТУ № 5171 від 09.07.2018 року вбачається, що [PERSON], є студенткою ІІ-го курсу, групи Т-211, коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, І рівень акредитації. Спеціальність 204 «Технологія виробництва та переробки продукції тваринництва». Форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON], хоча працездатний і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років,за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аліменти підлягають стягненню на утримання повнолітньої дитини - згідно ст. ст. 182, 184, 199 Сімейного Кодексу України в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно на час навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради, третя особа: [PERSON] про виділення частки із спільної власності. Ухвалою суду від 16 липня 2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 серпня 2018 року по справі проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи.Залучено третю особо,співвласника-Киценьку О.Р. Обгрунтовуючи позовні вимог [PERSON] вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2006 року, укладеного між нею та [PERSON] їй на праві спільної часткової власності належить 47/100 квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником була [PERSON], якій належало 53/100 частини вказаної квартири. В 2007 році [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету було надано дозвіл на розміщення об'єкта торгівлі, тобто належну їй частину квартири переоформлено на приміщення магазину. На даний час вона є єдиним власником квартири. При зверненні до відповідача з приводу присвоєння окремої поштової адреси, їй було відмовлено, оскільки було запропоновано надати певний перелік документів, що вона не може зробити. З чим не може погодитись і просить здійснити виділ належної йому частки із припиненням права спільної часткової власності.Оскільки це питання можливо вирішити тільки судом. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вона має цілу частку та не заперечує,щоб [PERSON] також була виділена ціла частка,а потім присвоять окремі адреси. Представник відповідача виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради, Кудла І.А. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо вирішення даного позову, то покладається на думку суду. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача. Заслухавши учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири , укладеного 19.01.2006 року між [PERSON] та [PERSON], остання є власником 47/100 частки квартири за [ADDRESS]. Власником 53/100 частини вказаної квартири є [PERSON] З листа № 2/02-13-2984 від 27.06.2018 року, першого заступника міського голови [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовлено у наданні адреси частини квартири [ADDRESS] у зв'язку з необхідністю надати певний перелік документів. Частиною 1 статті 364 Цивільного кодексу України, передбачено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 367 Цивільного кодексу, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки 53/100 вказаної квартири було виділено та переоформлено як нежиле приміщення ,а [PERSON] є його єдиним власником,тому [PERSON] також не може належати 47/100 частини вказаної квартири,а підлягає виділу як ціле, окреме приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.07.2018 року до суду звернулося ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та централізованого гарячого водопостачання, але не розраховуються за вказані послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2014 року по 01.06.2018 року в сумі 17221,68 грн., яку просять стягнути з відповідачів на користь підприємства. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.07.2018 року до суду звернулося ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: м. Полтава, Соборності (Жовтнева) 73/1, кв. 43 та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та централізованого гарячого водопостачання, але не розраховуються за вказані послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.08.2013 року по 01.06.2018 року в сумі 8850,92 грн., яку просять стягнути з відповідачів на користь підприємства. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

13.07.2018 року позивач\~ [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 квітня 2018 року у Білгород - Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 172 розірвати, вказуючи, що 28 квітня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 05 травня 2018 року, збереження шлюбу є неможливим, спільних неповнолітніх дітей не мають, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2018 року у Білгород - Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 172\~ /л.с. 4-5 / Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини припинені з 05 травня 2018 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

13.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.10.2000 року у\~відділі реєстрації\~актів громадянського\~стану Московського\~району у\~м.\~Харкові, про що є актовий запис № 988. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2012 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Циганко», відповідач позов\~визнав у\~повному обсязі,\~проти розірвання\~шлюбу не\~заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2000 року, про що є актовий запис № 988 у відділі\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Московського району\~у м.\~Харкові, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2012 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

13.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 25.11.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. В період шлюбу у них народилась дитина син - [PERSON], [INFO], дитина мешкає з позивачкою. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між нею та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, він належним чином не приділяв уваги сім`ї, постійно провокував виникнення конфліктних ситуацій та сварок між ними, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припиненні ще в 2015 році, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 25.11.2011 року, про що 25.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 158, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). 22.06.2012 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.2012 року (а.с. 12). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

13.07.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 25 січня 2014 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. В період шлюбу у них народилися діти [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Життя з відповідачем не склалося шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне і господарство не ведеться, проживають окремо з серпня 2017 року. Підставою для розірвання шлюбу є втрата почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 25.01.2014 року, про що 25.01.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 5, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). 01.09.2015 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 566621 від 19.01.2018 року (а.с. 6). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

13.07.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 липня 2007 року /актовий запис № 7/ Нетеребською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння з відповідачем та розходженням поглядів на сімейне життя. В підготовче засідання позивач [PERSON] зявилася, позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Відповідач [PERSON] позов визнав, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 06 липня 2007 року /актовий запис № 7/ Нетеребською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 025651. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди щодо сімейного життя, у результаті чого постійно виникають сварки. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін і дитини. Спору про поділ майна та місце проживання дитини на даний час не виникає. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про одруження вбачається, що прізвище позивача було змінено із «Кривошея» на «Негода» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved