Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цетехно», в якому просив стягнути грошові кошти, сплачені ним за планшет Samsung T720N Black, моральну шкоду та витрати на правову допомогу. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 26 листопада 2020 року матеріали цивільної справи направлено для розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 26 лютого 2021 року на виконання вимог ухвали суду від 29 січня 2021 року про залишення позову без руху на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн та надано оригінал квитанції, а також копії позовної заяви з засвідченими копіями доданих до неї документів відповідачу. Недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цетехно» про захист прав споживачів за правилами спрощеного позовного провадження. Позовна заява мотивована тим, що 13 лютого 2020 року придбав планшет Samsung Т 720N Black у ТОВ «Цетехно». Товар був придбаний в магазині «Цитрус» за адресою: м. Харків, вул. Свободи, 8, шляхом оформлення розстрочки на товар на загальну суму 11760 грн. Станом на березень 2020 року за планшет було виплачено 3000 грн. Через декілька днів у процесі користування [PERSON] виявив проблеми в роботі планшета, звернувся до магазину, щоб обміняти планшет або повернути сплачені ним кошти. 21 лютого 2020 року він звернувся до менеджера магазину, який оглянув товар, протер екран планшета ганчиркою та сказав, що виявлено подряпину, у зв`язку із чим в обміні товару було відмовлено. Таким чином магазин відмовив в обміні товару та поверненні коштів за неякісний товар. Крім того, вважає, що йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 10 000 грн. Посилаючись на статті 526, 655, 673, 22 ЦК України, статті 1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, сплачені за планшет, у розмірі 3 000 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7370 грн. [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 25 березня 2021 року директор ТОВ «Цетехно» надав суду заяву, в якій просив перенести судове засідання, у зв`язку із чим, судове засідання було відкладено на 11 травня 2021 року. У судове засідання 11 травня 2021 року представник відповідача будь-яких заяв або клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи, до суду не подав. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 13 лютого 2020 року [PERSON] придбав планшет Samsung Т 720N Black у ТОВ «Цетехно». Товар був придбаний в магазині «Цитрус» за адресою: м. Харків, вул. Свободи, 8, що підтверджується копією фіскального чеку, шляхом оформлення розстрочки на товар на загальну суму 11 760,00 грн (а. с. 28). Після виявлення проблеми з виробом [PERSON] звернувся до керівника ТОВ «Цетехно» [PERSON] з претензією, в якій, посилаючись на статті 526, 655, 673 ЦК України, статті 1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначив, що планшет Samsung Т 720N Black має істотний недолік, який не може бути усунутий, однак магазин відмовляє в обміні товару та не надає належне гарантійне обслуговування. У зв`язку із чим вимагав негайно розірвати договір купівлі-продажу і повернути сплачені у розстрочку грошові кошти за планшет Samsung Т 720N Black в розмірі 3 000 грн, у свою чергу, він готовий повернути придбаний товар, а також просив виплатити спричинену йому моральну шкоду в розмірі 10 000 грн та витрати на оплату юридичних послуг у розмірі 7370 грн (а. с. 12 - 18). 12 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до в.о. начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Бабаруку А.В. зв скаргою на дії керівника ТОВ «Цетехно» [PERSON] , в якій просив перевірити діяльність ТОВ «Цетехно» на відповідність наведеним в скарзі нормам діючого законодавства України, в тому числі Закону України «Про захист прав споживачів», притягнути керівника ТОВ «Цетехно» до відповідальності, зобов`язати співробітників ТОВ «Цетехно» виконати вимоги споживача щодо повернення йому грошових коштів, повідомити про результати та вжиті заходи (а. с. 20 - 25). Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. Положеннями статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару . У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту. Споживач має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред`явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред`явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті. Вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача щодо лікарських засобів та виробів медичного призначення розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, передбаченого Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а щодо технічно складних побутових товарів - після пред`явлення розрахункового документа, передбаченого Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] було придбано планшет Samsung Т 720N Black у ТОВ «Цетехно». Товар був придбаний в магазині «Цитрус» за адресою: м. Харків, вул. Свободи, 8, шляхом оформлення розстрочки на товар на загальну суму 11 760,00 грн, що підтверджується копією фіскального чеку. При цьому покупцю видано гарантійний талон, який міститься в матеріалах справи, в якому визначено умови гарантійних зобов`язань. яким виробником встановлено на зазначений виріб гарантійний строк тривалістю у 12 місяців, а строк служби - 3 роки. Згідно з умовами гарантійного талону покупцю у разі виникнення проблем, пов`язаних з експлуатацією і справністю виробу, роз`яснено право звернутися до уповноваженого сервісного центру задля їх усунення. Викладеними вище положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» чітко визначено у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків в порядку та у строки, що встановлені законодавством, право споживача вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Водночас положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар лише у разі виявлення істотного недоліку товару. При цьому істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Разом із цим, [PERSON] придбав товар 13 лютого 2020 року, 12 листопада 2020 року звернувся до магазину, а також із претензією та скаргою, з вимогами повернення сплачених грошей та обміну товару, що передбачено нормами чинного законодавства лише у разі істотного недоліку товару. Крім того, за змістом положень Закону України «Про захист прав споживачів» обставина істотного недоліку товару, допущена з вини виробника підлягає доведенню позивачем перед судом. Однак фактичні обставини того, що придбаний товар має будь-які істотні недоліки, належними, допустимими, належними та достатніми доказами позивачем не доведено. В позові не вказано, які саме обставини свідчать про виявлення в товарі недоліків (істотні недоліки), допущені з вини виробника та які саме недоліки виявлені в планшеті, які є істотними та, відповідно, не можуть бути усунутими. Водночас доказів того, що [PERSON] звертався до сервісного центру з вимогами пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару, як це визначено умовами гарантійних зобов`язань та положеннями Закону України Про захист прав споживачів», матеріали справи не містять. Разом із цим, споживач мав право протягом встановленого гарантійного строку недоліків в порядку та у строки, що встановлені законодавством, звернутися з відповідною вимогою пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або ж відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з частиною першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 січня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 січня 1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Частиною третьою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн є похідними від основних вимог, тому задоволенню також не підлягають. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed