Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

13 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами 20 лютого 1993 року та зареєстрований Суховерхівським сільвиконкомом Буринського району Сумської області за записом за №2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, останній почав зловживати спиртними напоями, на цьому ґрунті почали виникати сварки. На неодноразові вимоги позивача змінити поведінку відповідач не реагує. В зв'язку з цим подальше сімейне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але до суду надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, строк на примирення не надавати, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с.20). Відповідачу [PERSON] судова повістка надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але була повернута до суду із відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Тому, відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі - ЦПК України) суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. (а.с.18, 19). В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні 09 листопада 2015 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, у відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 20 лютого 1993 року вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 20 лютого 1993 року про що в цей день Суховерхівським сільвиконкомом Буринського району Сумської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. (а.с.3). З паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Буринським РВ УМВС України в Сумській області 10 лютого 1997 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Шостка Сумської області. (а.с.4). Із довідки про прописку та склад сім'ї виданої Казенним підприємством «Шосткинський казенний завод «Імпульс» від 01.07.2015 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Сім'я складається з трьох осіб: син - [PERSON], 1993 року народження, син - [PERSON], 1995 року народження. (а.с.6). З інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи виданої 22 липня 2015 року Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області вбачається, що у [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року за №2947-ІІІ (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних відносин, не несуть взаємних обов'язків. Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач заперечень проти розірвання шлюбу до суду не надав, про надання строку на примирення сторони не просять, суд вважає, що подальше перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] буде суперечить їх інтересам, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції від 06 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. (а.с.1). З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за №3674-VI, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок (0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2015 року).

Outcome: approved