Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

14.02.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 2 500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06.03.2015 року між нею та відповідачем Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, актовий запис № 77.Позивач та відповідач мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день сімейні відносини між подружжям припинені, більше шести місяців позивач з донькою проживають окремо. Донька знаходиться повністю на утриманні позивача, відповідач самоусунувся від утримання доньки, матеріально не допомагає, прохання позивача щодо участі у забезпеченні доньки ігнорує.[PERSON] вказує, що відповідач офіційно працює у дитячий поліклініці та отримує заробітну плату близько 6 000 гривень. Крім того, відповідач неофіційно працює майстром на станції технічного обслуговування автомобілів та отримує додатковий дохід, який може значно перевищувати його заробітну плату. Таким чином, позивач зазначає, що фактичний дохід відповідача сягає не менше 9000 гривень на місяць.Позивач самостійно не має матеріальної можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток доньки, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань доньки, розвитку обдарувань. Оскільки добровільно відповідач відмовляється допомагати доньці, внаслідок чого між подружжям постійно виникають суперечки, позивач вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2018 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов [PERSON] про стягнення аліментів, в якому відповідач зазначає, зокрема, що його середній заробіток склав 4333, 33 грн. за 6 місяців з листопада 2017 року, іншого доходу він не має, тому сума аліментів, яку просить стягнути позивач, становить більше половини його доходу. Крім того, відповідач вказує, що він хворіє, що повинно бути враховано судом. Враховуючи наведене, відповідач проти задоволення позову заперечував. Ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] про допит в якості свідка [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що дійсно відповідач іноді зустрічається з дочкою, водить її до піцерії, подарував подарунок на Новий рік, однак грошей на утримання не надає, незважаючи на те, що має додатковий дохід від ремонтування автомобілів. Також позивач зазначила, що на даний час шлюб з відповідачем розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2018 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Зазначив, що якщо судом будуть стягнуті аліменти на користь матері дитини, він буди позбавлений матеріальної можливості приділяти дитині увагу у вигляді розваг та відвідувань кафе. Також відповідач зазначив, що має незадовільний стан здоров'я, інших дітей на утриманні не має. Суд, дослідивши письмові докази, показання свідка [PERSON], приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2015 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 77 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно (а.с. 6). За час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина - [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], актовий запис №826, виданого повторно 09.06.2015 року (а.с. 5). З довідки про доходи, наданої відповідачем разом з відзивом, вбачається, що [PERSON] працює у Комунальному закладі охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка №23» з 10.12.2016 року, загальна сума доходу за період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року за винятком утримань становить 26401 грн. 20 коп., з яких до виплати призначено: за листопад - 4020, 44 грн., за грудень - 4933, 18 грн., за січень - 4033, 43 грн., за лютий - 4724, 79 грн., за березень - 4859, 17 грн., за квітень - 3830, 19 грн. (а.с.36). Відповідно до наданих відповідачем листків непрацездатності серія АДВ №247463 та серія АДВ №66777, [PERSON] з 23.04.2018 року по 27.04.2018 року знаходився на стаціонарному лікуванні у зв'язку з гострою виразкою шлунку, а з 28.04.2018 року по 13.05.2018 року - на амбулаторному лікуванні (а.с.37-38). Свідок [PERSON], яка доводиться хрещеною матір'ю дитині, з позовом про стягнення аліментів на утримання якої звернулась позивач, в судовому засіданні пояснила, що відвідує дитину приблизно раз на місяць, однак зустрічаються вони не вдома. Свідок пояснила, що дитина проживає з матір'ю, батькові свідок допомагала обирати подарунок для дитини на Новий рік за 400 грн. та гірлянду, зі слів дитини свідкові відомо, що батько іноді водить дитину до піцерії. При цьому дитина, яка раніше займалась великим тенісом, такі зайняття не відвідує через брак коштів. Також свідок пояснила, що бачила особисто як відповідач ремонтував машину, але це було давно. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, враховуючи надані позивачем докази, суд вважає недоведеними передбачені законом обставини (ч.1 ст. 182 СК України), які могли б свідчити про можливість відповідача сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 2500 грн. Також не доведеними позивачем суд вважає і ті обставини, що відповідач має достатній заробіток (дохід), який дозволив би суду на підставі ч.3 ст.3 СК України стягнути аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідачем надана довідка про його доходи, яка свідчить про те, що стягнення аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (який на даний час складає 1944 грн.) буде становити іноді більш ніж 50 % доходу відповідача, а також відповідачем надані докази на підтвердження його захворювання. Крім того, суд враховує обставини, встановлені на підставі показань свідка та визнаних сторонами обставин, а саме, що відповідач іноді несе витрати на розваги дитини, купує подарунки, тому, з огляду на вимогу позивача про стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі, суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з індексацією відповідно до закону,починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що дозволить також відповідачу нести додаткові витрати при зустрічах з дитиною. Таким чином, задовольняючи позов частково, оскільки 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час ухвалення рішення становить 972 грн., суд задовольняє позовні вимоги на 38,88 % від заявлених, тому з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір, від якого позивач звільнена, в розмірі 274, 03 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у з в'язку з їх недоведеністю. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial