Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

14 січня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком [NUMBER], що розташований по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він є власником житла і в його будинку зареєстрована колишня дружина [PERSON], з якою він розлучився 10 червня 2014 року і остання вибула на постійне місце проживання в інший населений пункт, крім того, вона постійно працює за межами України, тобто втратила право користування його житловим будинком. Від шлюбу у них є спільна дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з ним і навчається на стаціонарному відділенні, його колишня дружина періодично приїжджає навідувати дочку. Зазначає, що оскільки вона зареєстрована в його будинку, то він не може оформити субсидію на комунальні послуги, що суттєво погіршує його матеріальний стан, будь-яке особисте майно [PERSON] в житловому будинку відсутнє, вона не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просить суд визнати колишню дружину такою, що втратила право користування його житловим будинком. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, пояснив, що шлюб між ним і відповідачем розірвано, відносин між собою вони не підтримують, мають спільну дитину, яка на даний час проживає разом із ним, проте [PERSON] більше п'яти років не проживає в його будинку, а тому просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, в судове засідання не з'явилася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Та обставина, що позивач [PERSON] є власником будинку [NUMBER] по [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 01 липня 2015 року [NUMBER], індексний № [NUMBER]. Із довідки Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 30 липня 2015 року № 1021, Акту встановлення факту відсутності особи за місцем проживання цієї ж сільської ради від 13 січня 2016 року та довідки Білогірського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 19 січня 2016 року № 20/38 встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована в житловому будинку [NUMBER] по [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON], однак фактично за даною адресою не проживає більше п'яти років. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що є односельцями-сусідами позивача [PERSON], підтвердили той факт, що колишня дружина останнього [PERSON] в житловому будинку, який належить [PERSON], не проживає більше п'яти років. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому будинку позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування житловим будинком [NUMBER] по [ADDRESS], а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved