overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

13 червня 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мотивуючи тим, що [INFO] у віці 84 років померла [PERSON]. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) площею 1,77 умовних кадастрових гектарів на території колишнього сільськогосподарського підприємства «Ранок» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право на дану земельну ділянку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). 11 листопада 2002 року померла [PERSON] заповіла позивачу усе майно де б воно не було і з чого не складалося. Даний заповіт посвідчено секретарем Великокужелівської сільської ради Ачкіназі В.І., даний заповіт за життя померла не змінювала. Позивачем у встановлений строк не було подано заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 19 квітня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзняка О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за заповітом. Постановою нотаріуса Люзняка О.М. його повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину по причині пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України. Вважає, що ним допущено порушення строку для прийняття спадщини з поважних причин. Він із померлою не були близькими родичами. За життя він постійно допомагав померлій, піклувався про неї та разом із сім'єю здійснював її поховання. Після смерті готовили річний поминальний обід, який проводили за колишнім місцем проживання померлої. Під час приготування, серед паперів, знайшов заповіт. Оскільки на той час уже був пропущений строк звернення до нотаріальної контори, то нікуди не звертався, а тому звертається до суду і просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON] Представник позивача по договору про надання правової допомоги [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, просив задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає відповідно до ст.200 ЦПК України. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

13 червня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 жовтня 2016 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 1710. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачкою у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме його інтересам, на примирення не погоджується. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідачка не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надала. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~112\~СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13 жовтня 2016 року, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 1710, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №121328 (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення позивач не згідний, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

13 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 16 серпня 1983 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2000 року вони припинили сімейні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, на примирення позивач не згодна. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначила у поданій заяві. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони одружилися 16 серпня 1983 року та зареєстрували свій шлюб у відділі ЗАГСу м.Краматорська Донецької області, актовий запис № 1069 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

13 червня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.07.2004 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2004 року, актовий запис № 641 (а/с 6). Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

13 червня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилається на те, що 21 січня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції, актовий запис №3. В період подружнього життя народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, що призвело до припинення спільного сімейного проживання у 2013 році, відповідач має іншу сімю, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати укладений шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала заяву в якій позов підтримала, оскільки з відповідачем не проживають з 2014 року і з того часу не поновлювали сімейні стосунки, у відповідача є нова сімя, просила з відповідача судовий збір не стягувати та проводити розгляд справи у її відсутності, винести рішення в підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

13 червня 2018 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору про надання кредиту №265/09-6 від 28.12.2006 року укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем, останній отримав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 26272,00 євро, на умовах викладених у договорі. Свої зобовязання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.03.2018 року утворилась заборгованість, що складається з суми заборгованості за кредитом у розмірі 14026,12 євро; суми заборгованості за відсотками 14115,61 євро. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі. 22.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відрито та призначено до розгляду у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовні заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу заочно відповідно до положень ст.ст. 280-284ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору про надання кредиту №265/09-6 від 28.12.2006 року укладеним між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем, відповідач [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 26272,00 євро, на умовах викладених у договорі. \~ \~ \~ \~Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 20.03.2018 року має заборгованість 28141,73 Євро, з яких: 14026,12 Євро сума заборгованості за кредитом, 14115,61 Євро сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12-14). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 28141,73 Євро, а також судовий збір відповідно до положень ст.141 ЦПК України в сумі 12733,50 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

13 червня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 24 листопада 1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Межиріцькою сільською радою Павлоградського району, актовий запис №36. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації місця проживання, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 24 листопада 1984 року. Шлюб зареєстровано Межиріцькою сільською радою Павлоградського району, актовий запис №36. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

13 червня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 1978 року Покровською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені вже понад двадцять років, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим місцем проживання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 1978 року Покровською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 5 (а. с. 7), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витратина сплату судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

13 червня 2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] суму заборгованості за договором позики у сумі 2 000 000,00 гривень. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання про ухвалення додаткового рішення, проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що при ухваленні рішення суду, судом не вирішено питання щодо судового збору : «Відповідно до п.п.1, 2, п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Як вбачається із матеріалів справи позивач в позовних вимогах просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 8 810,00 грн. Згідно п.1 ч.1, ч. 2,3,5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення ,не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Outcome: approved