Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

13.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю на час відкриття спадщини. За життя спадкодавець не вчиняв заповіт на ім'я заявниці. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 5,0 га, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. При зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П., останній відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], у зв'язку з пропуском 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не надання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання представник заявниці надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, підтримуючи вимоги заяви в повному обсязі. Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду довідки (а.с.14), вбачається, що заінтересована особа не заперечує проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.09.2007 року (а.с.4), [PERSON] помер [INFO] в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 21.12.1996 року (а.с.5), виданого Татарбунарською райдержадміністрацією, право на земельну частку (пай) розміром 5,0 умовних кадастрових гектар, що перебував у колективній власності КСП «Україна», належить [PERSON]. Із довідки за №315 від 27.04.2015 року, виданої Дивізійською сільською радою Татарбунарського району (а.с.7) видно, що [PERSON], яка зареєстрована по [ADDRESS], дійсно проживала за вказаною адресою на протязі 1996-2007 років разом зі співмешканцем [PERSON], який помер [INFO]. Листом нотаріуса (а.с.8) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини втрати 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця [PERSON] була співмешканкою спадкодавця [PERSON] і дійсно, постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, по [ADDRESS] понад 5 років, що підтверджується дослідженими судом довідками Дивізійської сільської ради Татарбунарського району (а.с.6-7). Однак, прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.8), якому необхідно надати докази сумісного проживання, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважатиметься фактичним прийняттям спадщини останньою. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного сумісного проживання понад 5 років заявниці [PERSON], як спадкоємця четвертої черги по закону, з спадкодавцем [PERSON]., до часу відкриття спадщини, а саме [INFO].

Outcome: approved