Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

14.05.2014 року до Петриківського районного суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з позивачем та про стягнення аліментів на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на те, що вона з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак сторони проживали разом з 2004 року по червень 2012 року. З відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок його асоціальної поведінки. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. У зв'язку з вищезазначеним з червня 2012 року позивач вимушена була покинути відповідача, і з того часу сторони не можуть досягти домовленості щодо визначення місця проживання їхньої дитини. На даний час дитина виховується та проживає разом з позивачем, знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду із захистом своїх прав. У судове засідання позивач [PERSON] надала заяву, в якій підтримує свій позов і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. З протоколу судового засідання Балтського районного суду Одеської області від 23.09.2014 року, що було проведене на виконання судового доручення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.09.2014 року щодо збирання доказів, вбачається, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Третя особа: Служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації в судове засідання надали заяву, відповідно до якої просять справу розглянути у відсутності їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Оглянувши надані до суду письмові докази при розгляді справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на її утримання підлягають задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], актовий запис № 125 від 05.06.2005 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, батьками дитини записані: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с. 4). Згідно з довідкою про склад сім'ї від 29.07.2014 року, виданою виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO] (а.с. 30). Згідно акту обстеження умов проживання від 29.07.2014 року складеним виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO] та співмешканцем [PERSON] Двір і будинок тримаються в порядку. Умови проживання відповідають всім санітарним вимогам. Є окрема кімната для проживання дитини, яка забезпечена належними умовами для її розвитку (а.с. 29). Дочка позивача [PERSON] навчається в 4 класі Єлизаветівської СЗШ (а.с. 14). Згідно довідки-характеристики, виданою виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, позивач [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувалася, скарг на її поведінку від сусідів не надходило, на даний час не працює, займається вихованням доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 31). Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 5, 6, 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ч.1 ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивач при вихованні дитини в повній мірі забезпечує її матеріально, позитивно сприяє розвитку дитини як особистості, інших підстав, визначених ст.161 СК України, які б перешкоджали проживанню дитини разом із позивачем судом не встановлено, внаслідок чого суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], суд доходить наступного висновку. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач є батьком [PERSON], яка проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини відповідач добровільно не надає, від чого в сім'ї склалося тяжке матеріальне становище, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений останньою при подачі позовної заяви про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовом про стягнення аліментів в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved