Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

13 липня 2018 року позивач Комунальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» (далі - КП БРР «Балаклійські теплові мережі») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь КП БРР «Балаклійські теплові мережі» заборгованість за оплату послуг з постачання теплової енергії у сумі 10908,32 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між КП БРР «Балаклійські теплові мережі» та [PERSON] виникли договірні відносини з приводу надання послуг з постачання теплової енергії на підставі договору № 157 від 12.07.2011 року. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], а відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за надані послуги. Відповідач протягом часу з 07.10.2015 року по 04.04.2018 року користувався послугою з постачання теплової енергії, однак оплату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.07.2018 року виникла заборгованість у сумі 10908,32 грн. Ухвалою від 31.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 27.08.2018 року. 27.08.2018 року у зв'язку із неявкою у судове засідання учасників справи, судове засідання було відкладено на 18.09.2018 року. У судове засідання 18.09.2018 року представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 56, 65-68), однак у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення правовідносин сторін, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 12 липня 2011 року між КП БРР «Балаклійські теплові мережі» та [PERSON] було укладено договір № 157 про постачання теплової енергії, відповідно до п.1 якого позивач зобов'язався надавати споживачу [PERSON] послуги з постачання теплової енергії у потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки, передбачені договором (а.с. 7-12). Пунктом 3.2.2 цього договору передбачено, що споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором. Відповідно до п.п. 6.2, п.п. 6.3 договору розрахунковим періодом є календарний місяць; споживач до 10-го числа поточного місяця сплачує за пред'явленим енергопостачальною організацією рахунком передбачуваний обсяг споживання послуг теплопостачання у порядку передплати, не нижче рівня попереднього місяця. По закінченню місяця енергопостачальна організація до 5-го числа наступного місяця виставляє рахунок за фактично відпущений обсяг послуг. Підпунктами 10.1, 10.4 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє по 30 вересня 2012 року; договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. У додатку 1в до договору зазначено, що об'єктом постачання теплової енергії є приміщення загальною площею 15,8 кв.м., розташоване по [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідачу вчасно надавались послуги з теплопостачання, що підтверджується розпорядженнями голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про початок опалювального сезону та закінчення опалювального сезону, корінцями наряду (а.с. 14-22). Рахунки для сплати за надані послуги з постачання теплової енергії направлялись відповідачу за його місцем проживання (а.с. 23-53). З наданого позивачем розрахунку споживання теплової енергії і періоду виникнення боргу перед КП БРР «Балаклійські теплові мережі» за договором № 157 від 12.07.2011 року, вбачається, що за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року у [PERSON] виникла заборгованість з оплати послуг з постачання теплової енергії, яка станом на 01.07.2018 року становить 10908,32 гривень (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позивачем надано докази виникнення між сторонами договірних правовідносин у зв'язку з наданням позивачем послуг з постачання теплової енергії відповідачу, наявності у відповідача невиконаних зобов'язань за договором про постачання теплової енергії по оплаті наданих послуг. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з постачання теплової енергії у сумі 10908,32 гривень, яка виникла станом на 01 липня 2018 року. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 1762 гривні (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 гривні.

Outcome: approved