overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, мотивуючи свої вимоги навчанням та потребою у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щобатьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.1995 (а.с. 3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 03.04.2007, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 317 (а.с. 5). Відповідно до довідки від 19 травня 2015 № 136, [PERSON] була 10.08.2013 року зарахована на навчання до Чернігівського юридичного коледжу Державної пенітенціарної служби України з денною формою навчання і в теперішній час навчається на 2 курсі. Курсант на період навчання перебуває на не повному державному утриманні. Термін закінчення коледжу - липень 2017 року (а.с. 8). З довідки КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 13.07.2015 № 3602 убачається, що позивач проживає і зареєстрована разом з матір'ю, [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 13 липня 2015 року, відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України, та до закінчення навчання - 31 липня 2017 року, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. На виконання вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі ? частини його заробітку (доходів) на утримання дитини [PERSON], [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2005 року по 3 червня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] , в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2005 року по 3 червня 2009 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

13 липня 2015 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб, зареєстрований 18 серпня 2007 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №197. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, подавши до суду заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи без її участі. Відповідач до зали судових засідань також не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 18 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №197, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 24.01.2013 р. Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міськрайонного управління юстиції, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, та серії [NUMBER], виданим Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області. (а.с.4, 5). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 листопада 1982 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 22. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них з відповідачем різні характери та погляди на подружнє життя, чоловік не піклується про створення нормальних сімейних відносин, систематично влаштовує сварки, проявляє неповагу. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20 листопада 1982 року Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 22. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, строк на примирення просить не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 20 листопада 1982 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, заперечення проти позову, не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією № 63 від 9 липня 2015 року (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Катерину, [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося. З червня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені та вони проживають окремо. Тому вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і просила їх шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.20/. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає /а.с.26/. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 15 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №167 /а.с.6/. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Катерину, [INFO] /а.с.4/. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, вже більше року проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сімї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сімї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу вони з відповідачем мають доньку Сніжану, [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому вона просила стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.19/. Відповідач в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає /а.с.23-24/. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 21 лютого 2009 року Ставрівською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №01 /а.с.15/. Від шлюбу мають доньку Сніжану, [INFO] і, згідно наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком /а.с.7/. Дитина проживає разом з позивачем /а.с.9/. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і тому позов підлягає задоволенню. При цьому, розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Тому згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 29.07.2005 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 128. Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. Сімейне життя не склалося через постійні сварки, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Все вищевикладене призвело до розпаду сімї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує вже більш ніж два роки та спільного господарства не веде. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

13 липня 2015 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що не може оформити право власності на 1/2 спадкового майна - житлового будинку та земельної ділянки, які залишилися після смерті брата у зв'язку з тим, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме: через хворобу. Інших спадкоємців немає. Просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті брата. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві і останній пояснив, що брат позивача мав оформити спадщину, проте помер, а позивач після його смерті пропустила строк подачі заяви через хворобу. Представник відповідача позов визнав і вказав, що після смерті батьків спадкоємцями були позивач і її брат, інших спадкоємців немає, тому сільська рада не заперечує проти задоволення позову. Згідно з довідкою Затурцівської сільської ради № 1178 від 08.06.2015 року спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, а витягом з погосподарської книги підтверджується належність будинку (а.с. 6, 15). Постановою завідувача Локачинської держнотконтори від 15 червня 2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 8). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустить строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, не може оформити спадщину в звязку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Строк пропустив з поважної причини. Отже, позов підставний і підлягає до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

13 липня 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, де зазначили, що ним на підставі свідоцтва про право власності від 25 січня 1990 року належить житловий будинок № 54 по вул.Р.Люксемург в смт.Брусилів Житомирської області. В даному будинку разом з позивачами зареєстрований їх син [PERSON], який фактично в житловому будинку не проживає та ним не користується. На даний час він має своє постійне місце проживання. Відповідач не проживає у будинку більше шести місяців, а саме більше двадцяти років. Так як відповідач зареєстрований у житловому будинку, однак в ньому не проживає, тому позивачі не мають можливості використовувати в повній мірі своє право на належне використання житлового будинку та оформити субсидію. Добровільно відповідач виселятися з житлового будинку та зніматися з реєстрації не бажає. Позивачі, посилаючись на ст.71, 72, 163 Житлового Кодексу України, ст. 383, 386 ЦК України, просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 54 по вул.Р.Люксембург в смт.Брусилів Житомирської області. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просили не відшкодовувати з відповідача понесених ними судових витрат по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON], який відповідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

13 липня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути судові витрати по справі, мотивуючи тим, що з 07.09.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 127. Після реєстрації шлюбу він зареєструвався на прізвище [PERSON] Від цього шлюбу спільних дітей не має. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що між сторонами немає взаєморозуміння з поглядів на сімейне життя внаслідок чого сторони з травня 2014 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного і відновлювати їх не бажають та за таких обставин вважає, що шлюб розпався. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення не потрібний, судові витрати по розгляду справи просить стягнути з відповідача, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення від 22.07.2015 р., від 30.07.2015 року та від 15.08.2015 року. Заяв чи клопотань про перенос справи суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України : особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved