Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

14 липня 2014 року КП ЖКС «Порто-Франківський» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 239 233, 00 грн. завданої під час виконання трудових обов`язків. Позивач мотивує вимоги тим, що 23 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу, якою [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України. Проте, зі змісту вищевказаної ухвали вбачається, що умисні дії [PERSON] були кваліфіковані як службова недбалість, тобто неналежне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди. Внаслідок вищевказаного злочину відповідачем було завдано підприємству матеріальну шкоду у загальному розмірі 239 233, 00 грн. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року, позовні вимоги КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» завдану майнову шкоду у розмірі 239 233,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що позовні вимоги КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» щодо відшкодування майнової шкоди є доведеними. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2013 року перший заступник директора КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 367 КК України на підставі статті 48 КК України (у зв`язку із зміною обстановки), оскільки цей злочин є злочином середньої тяжкості, [PERSON] щиро кається у скоєному, до кримінальної відповідальності раніше не притягався. Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції та зазначив, що наявність шкоди та її розмір було встановлено у рамках кримінального провадження, в межах якого була призначена відповідна судово-будівельна експертиза. При цьому кримінальне провадження закрите за нереабілітуючими обставинами, з чим погодився відповідач. [PERSON] у суді не доведено, що розмір заподіяної ним шкоди є меншим. Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року скасовано. Передано справу № 522/13039/14-ц на новий розгляд до суду першої інстанції. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року втрачають законну силу і подальшому виконанню не підлягають. Стягнуто з комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» на користь [PERSON] 2 870,80 грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. В постанові касаційного суду зазначено, що суд першої інстанції, з висновком якого передчасно погодився суд апеляційної інстанції, не надав жодної правової оцінки наявним у справі доказам; не встановив належним чином день виявлення шкоди, а також не перевірив, чи додержаний установлений статтею 233 КЗпП річний строк для звернення до суду з відповідним позовом, а в разі його пропуску відповідно до статті 234 цього Кодексу не з`ясував, чи поважні причини такого пропуску. 14 травня 2019 року матеріали справи надійшли до суду першої інстанції. 17 травня 2019 року за результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду м. Одеси Абухіну Р.Д.. Ухвалою від 20 травня 2019 року справа прийнята до розгляду, встановлений загальний порядок розгляду справи. 29 січня 2020 року до суду надійшла заява [PERSON] про застосування строку позовної давності, оскільки позов пред`явлений позивачем з пропуском строку позовної давності, встановленого спеціальною нормою ч. 3 ст. 233 Кодексу законів про працю України. Право на позов у позивача виникло з моменту виявлення заподіяної ним шкоди, тобто, як не пізніше під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 12012170500001057 від 20 грудня 2012 року, у якому КП «ЖКС «Порто-Франківський» визнано потерпілим та у рамках якого надавались документи для проведення експертизи КП «ЖКС «Порто-Франківський» про його винні дії було відомо ще у 2012 році. Проте, у встановлений Законом строк (один рік) КП «Порто-Франківський» не звернулось із позовом до нього. До речі такий позов міг бути поданий як цивільний позов у рамках кримінального провадження або з цивільним позовом. Позовну заяву у цивільній справі позивачем подано у липні 2014 року, тобто з пропуском річного строку позовної давності. Вказану вказівку надано судом касаційної інстанції у даній справі. Враховуючи наведене, на підставі ч. 1 ст. 417 ЦПК України, ч. 4 ст. 267 ЦК України просить застосувати строк позовної давності у справі та у зв`язку із його пропуском позивачем, відмовити позивачу у задоволені позову в повному обсязі. 26 листопада 2020 року представник позивача звернулась до суду з клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. Зазначає, що позовна заява обґрунтована тим, що 23 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу, якою [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України. Проте, зі змісту вищевказаної ухвали вбачається, що умисні дії [PERSON] були кваліфіковані як службова недбалість, тобто неналежне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків через несумісне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки у виді завдання майнової шкоди. Унаслідок вчинення указаного злочину відповідачем було завдано позивачу майнову шкоду у загальному розмірі 239 233,00 гривень. Про наявність шкоди та винуватця ії спричинення КП «ЖКС «Порто-Франківський» дізнався після отримання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2013 року. До цього часу слідство не сповіщало та не знайомило КП «ЖКС «Порто-Франківський» з матеріалами кримінальної справи, а отже не були відомі результати судово-будівельних експертиз. В постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року по цій справі зазначено, що суд не встановив належним чином день виявлення шкоди. В зв`язку з цим надані наступні пояснення. Про те, що [PERSON] підписав акт прийому виконаних робіт без належної перевірки, адміністрація не була поставлена до відома, а тому підряднику були перераховані кошти за виконані роботи. На той час, [PERSON] приховував факт невідповідності об`єму виконаних робіт даним, вказаних в актах. Фактично, виявити таку невідповідність можливо тільки шляхом експертного дослідження, яке було проведено в ході досудового слідства. За висновками експертизи в рамках кримінального провадження № 12012170500001057 від 20.12.2012 року було встановлено завищення вартості виконаних підрядних робіт на загальну суму 239 233,00 гривень. Саме з цієї дати можливо констатувати про наявність матеріальної шкоди, однак слідство не проінформувало про результати експертизи. Крім того, виним у скоєнні злочину можливо визнати тільки за рішенням суду. До прийняття такого рішення у позивача були відсутні підстави для звернення до суду з позовом. Оскільки слідство та судовий розгляд тривало більше року, у зв`язку з чим не було встановлено винну особу, тому вважають, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин. Ухвалою від 07 червня 2021 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове не з`явились 29 листопада 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про перенесення розгляду справи на більш пізніший термін в зв`язку з продовженням його важкої хвороби, по закінченню якої надасть лікарняний. 30 листопада до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без ії участі. Розгляд справи відкладено неодноразово на підставі заяв відповідача про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою від 19.03.2020 року, 09.06.2020 року, 12.03.2021 року, 04.06.2021 року та 11.08.2021 року. Докази підтвердження на лікарняному на останні судові засідання суду не надані. Відповідно до ч. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України справа розглянута за відсутності учасників справи та на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Судом встановлено, що згідно рішення Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одесі» визначено КП «ЖКС «Порто-Франківський» виконавцем послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси з надання послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, в тому числі внутрішньобудинкових мереж водо-, теплопостачання та водовідведення. Наказом № 506-к від 24 червня 2011 року [PERSON] було призначено на посаду першого заступника директора КП «ЖКС «Порто-Франківський». Відповідно до посадової інструкції першого заступника директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON], контролює зниження експлуатаційних розходів, своєчасно і в повному обсязі, надходження квартирної та орендної плати, стан зовнішнього благоустрою і санітарного стану будівель, своєчасне виконання орендарями обов`язків, передбачених договорами, роботу дільниць по своєчасному виконанню заявок, прийняття мір по заявам, скаргам та просьбам жильців; здійснює контроль за виявленням самовільного будівництва і реконструкцій; здійснює перевірку виконання робіт по укладеним і переукладеним договорам найму житлових приміщень і договорів оренди нежитлових приміщень; контролює роботу персоналу виробничих дільниць, бухгалтерії, всіх відділів підприємства, тощо. Наряду з посадовою інструкцією першого заступника директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] , директор цього ж підприємства [PERSON] , яка була призначена на посаду 24 червня 2011 року наказом № 502-к в своїй роботі керує розробкою і складанням господарсько-фінансових планів, перспективних і річних планів капітального та поточного ремонтів; здійснює від імені підприємства необхідні операції передбачені інструкціями, положеннями, діючим законодавством України та Уставом; керує всім адміністративним і виробничим персоналом КП «ЖКС «Порто-Франківський», який повинен виконувати всі її вказівки, розпорядження, накази. Також судом встановлено, що 01 серпня 2011 року [PERSON] , у зв`язку з відсутністю на роботі директора підприємства та з її відома уклав договір № 1608 з ПП «Постачтехсервіс» на поточний ремонт фасаду за адресою: [ADDRESS] . В цей же день, [PERSON] від імені директора підприємства уклав договори №№ 47, 60, 61 з TOB «Автодор» на ремонт асфальтного покриття по вул. Манежній, 16, вул. Манежній, 18 та [ADDRESS] . 04 серпня 2011 року [PERSON] від імені директора підприємства уклав договір № 1 з ПП «Обрій» на поточний ремонт фасаду за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, 29 серпня 2011 року відповідач від імені директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» уклав договір № 1 з ПП «Обрій» на поточний ремонт фасаду за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 77 Постанови Кабінету Міністрів України № 601 від 17.06.2009 року, з метою контролю за відповідальністю робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам, замовник забезпечує здійснення технічного нагляду за виконання робіт у порядку встановленому законодавством. В КП «ЖКС «Порто-Франківський» контроль за відповідністю робіт та витрачання матеріальних ресурсів здійснювали по функціональним обов`язкам інженер техніко-експлуатаційного відділу та заступник начальника виробничого відділу. Однак, особи, які займали вище зазначені посади не були поставлені до відома про те, що їм необхідно було здійснювати контроль за якісним виконанням робіт по вище укладеним договорам. Акт прийому-передачі виконаних підрядних робіт типової форми КБ-2в, Затверджений наказом Мінрегіонбуду України № 554 від 04.12.2009 року, є офіційним документом, який регулює взаємовідносини між замовником і підрядником та після підписання сторонами, є підставою для проведення розрахунків. Достовірність виконаних робіт та даних, вказаних в акті повинні були перевірити інженер техніко-експлуатаційного відділу та заступник начальника виробничого відділу. Однак, [PERSON] , у зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не зважаючи на те, що об`єми виконаних робіт та достовірність даних вказаних в актах, відповідальними працівниками підприємства перевірені не були, в свою чергу підписали акти прийомки виконаних підрядних робіт типової форми КБ-2в, затверджених наказом Мінрегіонбуду України № 554 від 04.12.2009 року та в подальшому КП «ЖКС «Порто-Франківський» перерахував зайві грошові кошти підрядним підприємствам. [PERSON] підписав акт № 1 прийомки виконаних підрядних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] за серпень 2011 року. Сума виконаних робіт по акту складала 98 778, 00 грн., в тому числі ПДВ - 16 463, 00 грн. Згідно висновку судово-будівельної експертизи № 272/23, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз в рамках кримінального провадження № 12012170500001057 від 20 грудня 2012 року відносно притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було встановлено завищення вартості по акту форми КБ-2в № 1 прийомки виконаних підрядних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] за серпень 2011 року в сумі 72 090, 00 грн. Таким чином, перший заступник директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] підписав акт без номера прийомки виконаних підрядних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] за серпень 2011 року. Згідно висновку вищенаведеної експертизи, було встановлено завищення вартості по акту форми КБ-2в без номера прийомки виконаних підрядних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] за серпень 2011 року в сумі 94 007, 00 грн. Також, підписав акт № 2 прийомки виконаних підрядних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] за серпень 2011 року. Сума виконаних робіт по акту склала 72 947, 00 грн., в тому числі ПДВ - 12 158, 00 грн. Згідно висновку судово-будівельної експертизи № 73/272, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, було встановлено завищення вартості по акту форми КБ-2в № 2 прийомки виконаних підрядних робіт по поточному ремонту фасаду житлового будинку [ADDRESS] за серпень 2011 року в сумі 56 643, 00 грн. Крім того, підписав акти №№ 121, 131, 132 прийомки виконаних підрядних робіт по ремонту асфальтобетонного покриття по вул. Манежній, 18 та [ADDRESS] за серпень 2011 року. Сума виконаних робіт по актам склала 98 716, 00 грн., в тому числі ПДВ - 16 531, 00 грн., 51 996, 00 грн., в тому числі ПДВ - 8 666, 00 грн., 99 188, 00 грн. в тому числі ПДВ - 16 531, 00 грн., відповідно на загальну суму 249 900 грн., в т.ч. ПДВ - 49 980, 00 грн. Згідно висновку судово-будівельної експертизи № 406/23, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановлено завищення вартості по актам форми КБ-2в №№ 121, 131, 132 прийомки виконаних підрядних робіт по ремонту асфальтобетонного покриття по вул. Манежній, 18 та по Ольгієвському спуску, 3 в м. Одесі за серпень 2011 року в сумі 16 493, 00 грн. 23 грудня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу, що набрала чинності, якою перший заступник директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України, тобто у зв`язку з тим, що вказаний злочин є злочином середньої тяжкості, [PERSON] визнав свою вину та розкаювався у вчиненому, а також у зв`язку з тим, що він не притягався раніше до кримінальної відповідальності. Однак, зі змісту вищевказаної ухвали вбачається, що умисні дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 367 ч. 2 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжкі наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди [PERSON] перед КП «ЖКС «Порто-Франківський» складає 239 233, 00 грн. Відповідно до ст. 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. У відповідності п. 6 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків. Відповідно до ч. 4 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам слід мати на увазі, що до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП), повинні додаватись докази, які підтверджують, що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги КП ЖКС «Порто-Франківський» щодо відшкодування матеріальної шкоди доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо строку звернення до суду. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (частина третя статті 233 КЗпП). Відповідно до статті 234 КЗпП у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. У постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-1263цс15 зроблено висновок, що судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акту або висновку. Разом з цим, строк звернення Комунального підприємства «Житлово-комунальий сервіс «Порто-Франківський» до суду з цим позовом, з урахуванням постановлення ухвали Приморського районного суду м. Одеси 23 грудня 2013 року, якою [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 367 КК України на підставі ст. 48 КК України, в ході розгляду якого встановлений експертним дослідженням, встановлений загальний розмір матеріальної шкоди, підлягає поновленню, оскільки пропущений ним з поважних причин.

Outcome: approved