Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

14.03.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації(а.с.2-6) В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнень, позивач та його представники у позовній заяві та судовому засіданні посилались на те, що 03.07.2015 року на адресу ТОВ «КРАИТ», де позивач займає посаду генерального директора надійшло повідомленні від відповідача, яким остання виразила свій намір розірвати договір оренди між нею та ТОВ «КРАЙТ» з посиланням на те, що: «Громадянином [PERSON] було викрадено оригінал договору купівлі-продажу на вищезазначене приміщення, що належить мені на праві власності, а також: ним було викрадено другий примірник договору оренди квартири [ADDRESS]. Викрадення документів [PERSON] скоїв також і по відношенню до моєї доньки. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015040670000843». Зважаючи на те, що отримання кореспонденції підприємства входить до повноважень головного бухгалтера - [PERSON], то остання ознайомилася із листом. В результаті у позивача виникли певні незручності при спілкуванні з підлеглими та на спростування наклепу останній повинен був пояснити, що кримінальне провадження закрито у звязку з відсутності складу кримінального правопорушення, а звернення щодо незаконного заволодіння документами від [PERSON] взагалі в правоохоронні органи не надходило. Своїми діями відповідач домоглася того, що на підприємстві серед підлеглих позивача поширилась недостовірна інформація стосовно нього. У звязка з цим позивач звернувся до суду та просив визнати інформацію висловлену [PERSON] у вищезазначеному листі недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та заборонити відповідачу розповсюджувати таку інформацію(а.с.42-46) В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, які базуються лише на власних припущеннях, вважає що інформація викладена у листі відповідачем ґрунтувалась на відомостях слідчих органів, в яких остання не сумнівалась, а повідомлення від 30.06.2015 року направлялось безпосередньо керівнику ТОВ «КРАЙТ» [PERSON], отже це була переписка між позивачем та відповідачем, без інформування інших осіб, тому своїм листом [PERSON] жодним чином не порушила честь і гідність позивача. Суд вислухавши пояснення сторін, свідка та вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], та дані особи зареєстровані у [INFO], що не заперечується жодною зі сторін та підтверджується копіями нотаріально посвідчених довіреностей та довідками з ГІРФО(а.с.20-21, 27-28) Судом встановлено, що 17.03.2015 року до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 1201504067000843 стосовно того, що 09.03.2015 року в період часу з 02. 00 год. до 04.30 [PERSON] знаходячись в приміщенні квартири № 76 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мініна, буд. 5 заволодів документами на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією повідомлення Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 40/3421 від 19.03.2015 року(а.с.32) Встановлено, що 30.06.2015 року [PERSON] направила керівнику ТОВ «КРАЙТ» [PERSON] повідомлення про намір розірвати договір оренди квартири [ADDRESS], оскільки (цитата):«Громадянином [PERSON] було викрадено оригінал договору купівлі-продажу на вищезазначене приміщення, що належить мені на праві власності, а також: ним було викрадено другий примірник договору оренди квартири [ADDRESS]. Викрадення документів [PERSON] скоїв також і по відношенню до моєї доньки. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015040670000843», що підтверджується копією повідомлення(а.с.9) Судом встановлено, що [PERSON] надала [PERSON] для ознайомлення повідомлення Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області № 40/3421 від 19.03.2015 року про початок розслідування по кримінальному провадженню № 12015040670000843 за фактом того, що «09.03.2015 року в період часу з 02:00 годин до 04.30 годин гр.[PERSON], знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мініна, 5/76 заволодів документами» а тому числі і належними [PERSON], що підтверджується копією повідомлення та поясненнями свідка [PERSON] у судовому засіданні(а.с.32,53) Під час розгляду даної цивільної справи з'ясувалося, що на час розгляду справи кримінальне провадження № 12015040670000843 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 357 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, але встановити дату закриття не вдалось можливим оскільки в постанові слідчого допущено описку в даті винесення, що підтверджується копією постанови та поясненнями сторін та свідка(а.с.7-8) Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами Конституції України, Цивільного Кодексу України, а також законами України « Про інформацію». Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. За змістом ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. При розгляді справи суд бере на уваги, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Також, відповідно до позиції викладеній у Постанові Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову, суд приходить до наступного. Оцінюючи всі докази надані позивачем, суд не знайшов підтвердження факту розповсюдження недостовірної інформації відповідачем, оскільки [PERSON] було направлено лист зі своїми твердженнями щодо вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення лише особисто [PERSON], тобто особі якої дана інформація стосується. Отже, відповідач діяла з метою захисту свої прав, як власник нерухомого майна яке передала в оренду ТОВ «КРАЙТ», але фактично позивачу, і не розголошувала недостовірну інформацію у відношенні [PERSON], і як слід не має підстав вважати про розповсюдження недостовірної інформації та інформації про приниження честі, гідності та ділової репутації останнього. Суду так і не було надано позивачем доказів того, що інформація викладена у вказаному листі стала доступною третім особам у звязку з діями відповідача, що призвело до порушення прав позивача, а тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що спір між сторонами існує, але ґрунтується на сімейних конфліктах, та витікає з інших правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed