Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

14 січня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. З 18 вересня 2010 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений актовий запис № 167. Від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та залишиться проживати разом з позивачем. У зв'язку із різними поглядами на подружнє життя та відсутністю взаєморозуміння сумісне життя позивач з відповідачем не склалося. Відповідач не працює та не утримує сім'ю. З грудня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Після чого відповідач зібравши особисті речі виїхав на постійне місце проживання до іншої адреси. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття дитини, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 вересня 2010 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений актовий запис № 167. Від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає та залишиться проживати разом з позивачем. У зв'язку із різними погляди на подружнє життя та відсутністю взаєморозуміння сумісне життя позивач з відповідачем не склалося. З грудня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство ними не ведеться. Після чого відповідач зібравши особисті речі виїхав на постійне місце проживання до іншої адреси. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Коштів позивача не достатньо для забезпечення дитини всім необхідним. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, матеріальне становище відповідача, інших утриманців не має і стягнень з його заробітку по виконавчим документам не проводиться, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved