Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12 червня 2017 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду до відповідачки [PERSON], третя особа Костянтинівська державна нотаріальна контора, із позовною заявою про скасування заборони відчуження об'єкту нерухомого майна, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1983 року. Цей документ видавався на дошлюбне прізвище позивачки «[PERSON]», але після реєстрації шлюбу у 1990 році із громадянином [PERSON], вона також обрала це прізвище. З метою реалізації свого права власності щодо відчуження вказаного будинку вона звернулась до Костянтинівської державної нотаріальної контори де дізналася, що згідно даних Державного реєстру речових прав на належний їй будинок за вказаною адресою існує обтяження за №2451881 від 03.10.2005 року у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, накладеного на підставі повідомлення б/н від 13.06.1975 року заводу «Укрцинк». Заборона на будинок підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 89051759 від 08.06.2017 року. Згідно вказаної Інформаційної довідки власником будинку зазначена [PERSON] - відповідачка по справі. Але [PERSON] ніякого відношення до її будинку [ADDRESS] не має, оскільки їй належить будинок №2«а» по цій вулиці. Вважає, що заборона на відчуження належного [PERSON] будинку [ADDRESS] внесена нотаріальною конторою помилково, на теперішній час зняти заборону на відчуження об'єкта нерухомого майна не інакше як за рішенням суду у неї не має можливості. Тому просив скасувати заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась з поважних причин, надала письмову заяву про визнання позову у повному обсязі, просила розглянути справу за ї відсутності (а.с.18). Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу заявлених вимог не надав (а.с.21). З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON], яка народилась [INFO] в м. Костянтинівка, Донецької області, є власницею житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.12.1983 року (а.с.4). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 06.10.1990 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, 06.10.1990 року громадянка [PERSON] [INFO], уклала шлюб із громадянином [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.5). З метою реалізації свого права власності щодо відчуження належного їй будинку вона звернулась до Костянтинівської державної нотаріальної контори де дізналася, що згідно даних Державного реєстру речових прав на належний їй будинок за вказаною адресою існує обтяження за №2451881 від 03.10.2005 року у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, накладеного на підставі повідомлення б/н від 13.06.1975 року заводу «Укрцинк». Заборона на будинок підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 89051759 від 08.06.2017 року (а.с.6). Згідно вказаної Інформаційної довідки власником будинку зазначена [PERSON]. Але [PERSON] належить будинок [ADDRESS] Згідност.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України кожному надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи спір по суті суд також встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Враховуючи ті обставини, що позивачка є власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS], а будь-які документи, згідно яких на це майно накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, відсутні, суд вважає можливим зняти вказане обтяження. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved