Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

13.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 12.03.2004 р. між нею та відповідачем у Відділі ЗАЦС сектору Чентру, мун. Кишинів, [PERSON] Молдова, був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Олександру, [INFO]. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалось у звязку з тим, що мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю. В теперішній час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. В даний час діти знаходиться на її утриманні, вони разом проживають за адресою: [INFO]. Відповідач проживає в [PERSON] Молдова і добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Посилаючись на викладене, вона просила суд розірвати їх шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], доньки Олександри, [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття сином [PERSON], а у разі продовження дітьми навчання - до досягнення ними двадцяти трьох років. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Згідно відповіді про виконання доручення про надання правової допомоги, виконаного судом [PERSON] Молдова, відповідач зазначив, що згоден на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів. Однак, оскільки він, позивачка та їх діти є громадянами [PERSON] Молдова, вважає, що справа повинна розглядатися в [PERSON] Молдова. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Твердження відповідача про розгляд справи в [PERSON] Молдова суд не враховує, оскільки згідно ч.ч. 1, 2 ст. 28 ЦПК України вбачається, що позови про стягнення аліментів, про розірвання шлюбу у разі, якщо на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Зареєстрованим місцем проживання позивачки є адреса: с. Обжиле Балтського району Одеської області, вул. Молодіжна, 13, тому дана справа підсудна Балтському районному суду Одеської області і повинна цим судом розглядатися. Судом встановлено, що між сторонами 12.03.2004 р. у Відділі ЗАЦС сектору Чентру, мун. Кишинів, [PERSON] Молдова, був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], та доньку Олександру, [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалось у звязку з тим, що мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю. В теперішній час сторони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що діти знаходяться на утриманні позивачки, а відповідач добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття сином [PERSON] підлягають задоволенню. Однак вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача у разі продовження дітьми навчання до досягнення ними двадцяти трьох років задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час діти не досягли повноліття, тому відповідно до ст. 180 СК України стягуються аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка має право звернутися з відповідним позовом до суду після досягнення дітьми повноліття та продовження ними навчання, що має бути підтверджено відповідними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: partial