Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

13.10.2015р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно кредитного договору №KTH3GK07430128 від 27.12.2006р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 22000,00 доларів США на термін до 24.12.2026 року на наступні цілі придбання житлової нерухомості, а також у розмірі 4400,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплато у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведете додаткового моніторингу, згідно п.6.2. даного Договору. Періодом сплати вважати період з «15» по «20» число кожного місяця. У добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за договором, через що станом на 25.09.2015р. утворилась заборгованість в сумі 24191,93 доларів США (еквівалент 519158,82грн. за курсом НБУ на 25.09.2015р. 1 долар США - 21,46грн.), яка складається з: заборгованість за кредитом 18901,39 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 3226,48 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 792,00 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором 1272,06 доларів США. Просить стягнути з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитом в розмірі 24191,93 доларів США, понесені позивачем судові витрати в сумі 7787,38грн. 16.05.2013 року було винесено заочне рішення по справі №234/3018/13-ц яким задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №КТН3GК07430128 від 27.12.2006 року шляхом продажу предмету іпотеки на підставі ПАТ КБ «Приватбанк». На теперішній час предмет іпотеки виставлено на продаж ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до рішення суду, фактична реалізація не відбулась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмове заперечення на позов в якому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що заочним рішенням Краматорського міського суду від 16.05.2013 року по справі №234/3018/13-ц задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №КТН3GК07430128 від 27.12.2006 року з метою погашення заборгованості відповідачем за тим же самим кредитним договором, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі Договору іпотеки б/н від 27.12.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу. На теперішній час предмет іпотеки виставлено на продаж позивачем з метою погашення заборгованості за договором №КТН3GК07430128 від 27.12.2006 року. Звернення стягнення на предмет іпотеки який ще не реалізовано і невідомо за яку ціну його буде реалізовано і стягнення суми боргу за одним і тим самим кредитним договором може призвести до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості. За такої ситуації може відбутися фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Просив врахувати позицію Верховного суду України висловлену в «Аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна», в якій зазначено, що фактична ціна продажу майна в процесі його реалізації може змінюватися, вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у запереченні на позов. Просив врахувати правову позицію Верховного суду України висловлену в абз. 16 розділу VII «Звернення стягнення на предмет іпотеки» «Аналізу судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна», з приводу того, що вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки Вислухавши сторони, вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]Г був укладений кредитний договір №KTH3GK07430128 від 27.12.2006р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір іпотеки і згідно з цим договором [PERSON] надав в іпотеку належне йому майно, а саме: квартиру загальною площею 65,30 кв.м., житловою площею 38,60 кв.м., яка розташована в м. Краматорську по бул. Краматорському, 10-73. Згодом за кредитним договором утворилась заборгованість і ПАТ КБ «ПриватБанк» вирішив обрати спосіб захисту шляхом звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено Законом України №898-ІV «Про іпотеку». Заочним рішенням Краматорського міського суду від 16.05.2013 року по справі №234/3018/13-ц задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №КТН3GК07430128 від 27.12.2006 року з метою погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №КТН3GК07430128 від 27.12.2006 року шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі Договору іпотеки б/н від 27.12.2006 року публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу. Як зазначив в судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» на час розгляду справи предмет іпотеки фактично не реалізовано його виставлено на продаж позивачем. Зважаючи на те, що фактична ціна майна, на яке звернуто стягнення відповідно до рішення суду від 16.05.2016 року по справі №234/3018/13-ц з метою задоволення вимог кредитора за кредитним договором №КТН3GК07430128 від 27.12.2006 року, в процесі його реалізації може змінюватися, вимога про стягнення суми боргу непокритого іпотечним майном повинна заявлятися лише після фактичного звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України в «Аналізі судової практики застосування судами законодавства від 01.02.2015 р., яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed