Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

13.04.2020 [PERSON] звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] 17.04.2020 вказану заяву було прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання. В обґрунтування пред`явлених вимог [PERSON] у заяві зазначила, що з 21.02.2018 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу дітей не мають. Заінтересована особа - [PERSON] відбуває покарання у ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» з 04.07.2015. З моменту укладення шлюбу спільне життя не вели. Шлюбні відносини з [PERSON] фактично припинені у грудні 2019 року у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя, відсутності почуття любові. Заявниця вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спору з приводу розподілу майна у подружжя немає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Заявниця у судовому засідання підтримала заявлені вимоги, просила шлюб розірвати. Пояснила, що оскільки [PERSON] відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у виправній колоній, вони спільне життя не вели, відносини підтримували в телефонному режимі, а також вона приїздила на тривалі побачення в колонію. Останнє побачення відбулося у грудні 2019 року. З того часу відносини між подружжям погіршилися, виник конфлікт через спілкування [PERSON] з іншими жінками в соціальних мережах. Серед причин припинення шлюбних відносин заявниця вказала на розбіжності у інтересах, втрату почуття любові. Враховуючи викладене, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Заінтересована особа у судовому засіданні проти задоволення заяви та розірвання шлюбу не заперечував. Причинами припинення шлюбних відносин назвав відсутність порозуміння, розбіжності в інтересах. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21.02.2018 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 22 (а.с. 6). Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до довідки №6/2-1354 від 09.04.2020 Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)», заінтересована особа - [PERSON] відбуває покарання у вказаній державній установі з 04.07.2015 по теперішній час, кінець строку відбування покарання - 16.08.2020 (а.с. 9). Під час розгляду справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було укладено під час відбування останнім покарання. З моменту реєстрації шлюбу подружжя спільне життя не вели, спілкувались через побачення у виправній колонії та засобами телефонного зв`язку. Дітей від шлюбу подружжя не має. Також судом встановлено та підтверджується поясненнями учасників справи, що шлюбні відносини фактично припинені у грудні 2019 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Крім того, заявник вказала на зв`язок [PERSON] з іншою жінкою у соціальних мережах. У грудні 2019 року заявниця вже ініціювала питання розірвання шлюбу, але пішла на компроміс із чоловіком та залишила заяву без розгляду. Під час судового розгляду кожен із подружжя заявив про необхідність розірвання шлюбу, неможливість примирення між ними. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що збереження сім`ї Чабанів неможливе, суперечить інтересам кожного з них. За таких обставин є підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявниця виявила бажання залишити після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved