Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

14.12.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, згідно якої позивачка просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.10.2013 року Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1776 та визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] разом з Позивачкою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.10.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . З часом стосунки з Відповідачем розладились, через відсутність взаєморозуміння між ними, погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства стали протилежними. Протягом останніх років між ними значно погіршилися стосунки, що врешті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та окремого проживання. Наразі спільне господарство не ведеться, шлюбно-сімейні стосунки вони не підтримують, проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе, шлюб існує формально, а тому просить суд позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині про розірвання шлюбу підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині про розірвання шлюбу визнав. Оскільки Позивач відмовилась від частини позивних вимог, а саме: визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , суд розглядає справу у межах уточнених позивних вимог. Як встановлено матеріалами справи, 11.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] , Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1776, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Згідно частини 1, 3статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті104, частини 3 статті105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню - частково. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial