Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

13.06.2016 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що 30.05.2010 р. вони з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів у цей день був зроблений запис за № 54. У період шлюбу, 12.07.2010 р. у них народився син - [PERSON], а 28.11.2011 р. донька - [PERSON]. Після одруження вони своєю сім'єю стали мешкати у будинку № 3 по пров.Колгоспному у с.Дальник, який належить на праві власності її матері, у якому вели спільне домашнє господарство та виховувати дітей. Згодом, їх з чоловіком стосунки стали погіршуватися через непорозуміння щодо спільного життя та виховання дитини. В решті-решт, стосунки з чоловіком зіпсувалися до такого ступеня, що майже рік потому, він, нічого не пояснюючи, зібрав свої особисті речі та покинув сім'ю. Вона намагалася по телефону з'ясувати причини та спробувати примиритися, але відповідач пояснювати що-небудь не бажає і від спілкування ухиляється. Отже, за таких умов, вона вважає, що їх шлюб існує формально, фактично розпався і не може бути відновлений. Після того як чоловік покинув родину, діти залишилися мешкати разом з нею. Відповідач ухиляється від виховання та утримання їх дітей. У теперішній час вона самотужки не може забезпечити дітям достойний рівень життя. Так як, позивач є працездатною, здоровою особою, вона вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п'ятсот) гривень на кожну дитину. Спору щодо визначення місця мешкання дитини у них не має, також як не має і спору про розподіл майна набутого під час шлюбу. В звязку з викладеним вона просить суд шлюб, укладений 30.05.2010 року між нею та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління Юстиції Одеської області, актовий запис № 54 розірвати, стягнути з [PERSON] [INFO], на її [PERSON] (ІПН [NUMBER]) користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 (одна тисяча п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подання позову і закінчуючи досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про части та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Ознайомившись з позовом, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 30.05.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 54. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача та дітей, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України. Після того як відповідач покинув родину, діти залишилися мешкати разом з позивачем, що підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов від 02.06.2016 року та вищевказаною довідкою Дальницької сільської ради № 426 від 06.04.2016 року. Як вибачається з пояснень позивача, відповідач ухиляється від виховання та утримання їх дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки утримання дітей є обовязком відповідача, суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved