overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами. Позов мотивовано тим, що 14 червня 2008 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 293. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не виникає. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 293, згідно копії свідоцтва про шлюб, серії I-НО № 134212. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 03.05.2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що одруження виявилось невдалим, весь час виникали конфлікти, відсутнє взаєморозуміння, спільні сімейні інтереси і плати на подальше сумісне життя. Сторони не ведуть спільного господарства та бюджету, сім'я розпалася і зберегти її не видається можливим. З березня 2016 року шлюбні відносини припинено, сторони проживають окремо і не спілкуються. Так як відповідач не бажає подавати спільну заяву до органу РАЦС, то позивач вимушена звернутись до суду. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просив судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких заяв, заперечень від нього не надійшло. Суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 03.05.2012 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у сумській області, актовий запис № 329, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Дітей сторони не мають. Згідно пояснень позивача, сторони проживають окремо з березня 2016 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не з'являється в судові засідання, що свідчить про його незацікавленість у збереження шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно її заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дочки не надає, тому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. (а.с. 13) Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем. (а.с. 14) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч. 1, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дочки, чим порушує права позивача і її малолітньої дитини, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам дитини та відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Згідно із ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу по оплаті послуг адвоката в розмірі 500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 2014 року по 22 вересня 2017 року, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18.01.2018 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.4), який проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/1543 від 12.12.2017 (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], яка народилася 01 грудня 2014 року. Посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони втратили почуття взаємної поваги та любові, сімейні стосунки між ними припиненні, сумісне господарство не ведуть, просила розірвати їх з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, зазначили, що позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 957. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 146375. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], яка народилася 01 грудня 2014 року, щопідтверджується дослідженим у судовому засіданні копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП №146375. Причинами розпаду сімї стала втрата взаємної поваги та любовіміж сторонами, подружні стосунки між ними фактично припинені, сумісне господарство не ведуть. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог про зміну прізвища відповідачка не заявляла. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 06 липня 2013 року матері [PERSON] залишилась земельна ділянка та житловий будинок з надвірними будівлями на вул. Центральна, 47, в с. Яловацьк Камінь-Каширського району. Згідно заповітів, вказане майно мати заповіла їй. Спадкоємців першої черги за законом немає. Встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустила, оскільки вважала, що проживаючи разом з матірю на день її смерті та зберігаючи правовстановлюючі документи на належні їй житловий будинок і земельні ділянки, прийняла спадщину. У звязку з наведеним, просить визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин, у звязку з чим просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача на розгляд справи не зявився, подав до суду заяву, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, що після смерті 06 липня 2013 року матері позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть (а.с. 5) відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно. Своїми заповітами (а.с. а.с. 8, 9) [PERSON] належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями, державні акти на право власності на земельну ділянку заповіла [PERSON]. Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті матері не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори, оскільки вважала, що проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно та здійснюючи за ним догляд, прийняв спадщину. Зважаючи на ці обставини, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і що їй слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 05 липня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстрував шлюб із відповідачем, актовий запис № 43. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Спільне проживання сторони припинили з грудня 2016 року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю, прохала залишити їй прізвище «Артюх». 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в новій редакції. В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з грудня 2016 року та тривалий час проживають окремо один від одного, мають спільну доньку [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 05 липня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачеві «Артюх». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області 11 вересня 2012 року, актовий запис № 9, посилаючись на те що їх сім'я не може бути збережена з вини відповідача, який недостатньо приділяє уваги сім'ї, не виконує чоловічих обов'язків, у зв'язку з чим між ними втрачені почуття любові. Від даного шлюбу є одна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що з 10.12.2017 року вони з відповідачем спільно не проживають, в наданий судом строк на примирення з відповідачем не помирилися, просить прийняти рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, в наданий судом строк на примирення з відповідачем не помирилися, просить прийняти рішення у підготовчому засіданні, враховуючи те що вони з позивачкою спільно не проживають з 10.12.2017 року. Враховуючи те, що відповідач визнає позов повністю, суд, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і в наданий судом строк для примирення не помирилися. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім'ї позивачки і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 184, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, та просив визначити місце проживання дитини разом із матір'ю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved