Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2 000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 30 серпня 2002 року по 14 грудня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свій обовязок з матеріального утримання дитини, просить суд стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000,00 грн, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилась, однак у заяві від 10 липня 2017 року її представник [PERSON] просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримає. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на неявку сторін у судове засідання у відповідності до правил статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що у період з 30 серпня 2002 по 14 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з дитиною та не приймає участі в його утриманні, отже він зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною. Таким чином, позовні вимоги стосовно присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд їх задовольняє. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини. Відповідач у судове засідання не зявився, відтак суд вважає що його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти. Аналогічно суду не було надано доказів про наявність у [PERSON] на утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня становить 1777 гривень. На думку суду, сторони повинні нести рівний обовязок щодо утримання свого неповнолітнього сина хоча б на рівні прожиткового мінімуму. Тому, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 888,50 грн, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 06 до 18 років, який був встановлений на час звернення до суду (12 травня 2017 року). Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на навчання [PERSON] у Волинському ліцеї-інтернаті, а також для задоволення інших життєвих потреб. Тому саме в цій частині суд задовольняє позовні вимоги, а в решті позовних вимог відмовляє у звязку з необґрунтованістю. Посилання позивач на необхідність стягувати аліменти у розмірі не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є помилковим, оскільки це правило не поширюється на випадки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі (ст.ст.182, 184 СК України). Натомість, частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідним стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави. Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн. З 2000 грн заявлених позовних вимог суд задовольняє лише 888,50 грн, що становить 44,43 %. Тому, суд стягує з відповідача на користь держави 284,35 грн, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам (640 х (888,50 / 2000). На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial