Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

14.01.2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить просить суд ухвалити рішення в силу якого, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору б/н від 03.05.2017 року у розмірі 28059 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що 03.05.2017 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у встановленому договором розмірі. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за договором не виконав і станом на 18.12.2018 року має заборгованість у сумі 28059 грн. 09 коп., яка складається з наступного: 7537 грн. 68 коп. тіло кредиту; 7225 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 11483 грн. 77 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1312 грн. 34 коп. штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання з проханням розгляду справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання ним судової кореспонденції. (а.с. 47) Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.05.2017 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № б/н. Згідно умов зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором. Договір від 03.05.2017 року № б/н складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (далі - умови). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Взяті на себе зобов'язання по договору № б/н від 03.05.2017 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за договором № б/н від 03.05.2017 року належним чином не виконав. Згідно умов договору (п. 2.1.1.7.6), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, [PERSON], станом на 18.12.2018 року має заборгованість у сумі 28059 грн. 09 коп., яка складається з наступного: 7537 грн. 68 коп. тіло кредиту; 7225 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 11483 грн. 77 коп. заборгованість за пенею; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1312 грн. 34 коп. штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. (а.с. 5 - 6) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо вимоги про стягнення штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1312,34 грн. штраф (процентна складова) за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу пеню. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 18.12.2018 року у сумі 26246 грн. 75 коп., яка складається з наступного: 7537 грн. 68 коп. тіло кредиту; 7225 грн. 30 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 11483 грн. 77 коп. заборгованість за пенею. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно (93,54%) до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial