Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

13 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що вони з відповідачем мають повнолітню дочку [PERSON] [INFO] . Посилаючись на те, що дочка на даний час навчається\~в Житомирському державному університеті імені Івана Франка на контрактній основі та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу, але\~добровільно її не надає, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача щомісячно аліментів на її користь на дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн до закінчення її навчання - до 30 червня 2021 року. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. [PERSON] являється студенткою третього курсу денної форми навчання природничого факультету Житомирського державного університету імені Івана Франка \~з терміном навчання до 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу. Згідно даних додаткової угоди до договору про надання освітніх послуг, що укладений між позивачем та навчальним закладом 31 липня 2017 року, вартість освітньої послуги, що надається [PERSON] за весь строк навчання становить 55909,44 грн. Також встановлено, що повнолітня дочка [PERSON] знаходиться на утриманні матері та зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області від 4 листопада 2019 року. Згідно статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до статті 199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1)досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ними навчання; 3)потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4)наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначила, що їхня спільна з відповідачем повнолітня дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням останньої на контрактній основі, її харчуванням та проживанням в м. Житомирі, оскільки заробітна плата позивача не покриває цих витрат. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що\~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за загальним\~ правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач будь-яких доводів для заперечення позовних вимог не навів, доказів, які б підтверджували його неспроможність у наданні матеріальної допомоги повнолітній дочці, яка навчається, не надав. При цьому суд враховує, що [PERSON] не надала суду жодного доказу, який би підтверджував спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн, а тому виходячи із принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд вважає, що розмір аліментів має становити 1000 грн щомісячно до закінчення дочкою навчання, що забезпечить паритет інтересів сторін. Також на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, [PERSON] надала розрахункову квитанцію, що підтверджує оплату нею правничої допомоги адвоката в сумі 600 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial