Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла його мати, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,44 га, розташовану на території Сергіївської сільської ради, посвідчену державним актом серії [NUMBER]. Зазначає, що своєчасно спадщину після матері не прийняв у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, тривалістю три місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Представник останнього за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 23). Представник відповідача - Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 21). Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 19). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO] року, слід застосовувати і норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, і норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними (ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року в с. Миколаївка-Тернівська Білопільського району, Сумської області померла мати позивача, [PERSON] (а. с. 5 - 6). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Сергіївською сільською радою 17 травня 1999 року на підставі рішення VI сесії 23 скликання від 28 квітня 1999 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №149, [PERSON] у приватну власність передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,44 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Сергіївської сільської ради (а. с. 8). З довідки Сергіївської сільської ради вбачається, що [PERSON] постійно і на день смерті [INFO] року була зареєстрована і проживала в с. Миколаївка - Тернівська Білопільського району одна. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Сергіївською сільської ради не посвідчувався (а. с. 7). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №46233502 від 20 грудня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, не заведена (а. с. 20). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, однак він не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем.. Суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після матері з поважних причин, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved