Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

14.04.3016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з ПАТ «СК «Універсальна» на його користь несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 48 577 грн. 32 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.12.2015 в м. Києві на вул. Калачевській відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є позивач. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2016, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно Звіту № 1233 про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Punto», реєстраційний номер [NUMBER], склала 123 046 грн. 28 коп. Крім того, відповідно до Акту виконаних робіт № СВЧ-21548 від 24.02.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], склала 119 831 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ПАТ «СК «Універсальна» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8405668 від 22.10.2015 р., та за договором добровільного страхування цивільної власників наземного транспорту від 22.10.2015. 11.02.2016 ПАТ «СК «Універсальна» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 70 743 грн. 68 коп., що є значно меншою ніж вартість відновлювального ремонту. Оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, позивач просить стягнути з ПАТ «СК «Універсальна» в межах ліміту відповідальності (згідно Полісу № АІ/8405668 від 22.10.2015 - 50 000 грн. 00 коп. та згідно Договору добровільного страхування цивільної власників наземного транспорту від 22.10.2015 100 000 грн. 00 коп.) частину несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 48 577 грн. 32 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та доводи, просив позов задовольнити. Додатково до викладеного зазначив, що наданий відповідачем ПАТ «СК «Універсальна» Звіт № 172 від 16.01.2016 є неналежним доказом, а тому просив суд не приймати до уваги вказаний Звіт. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «СК «Універсальна» позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що на підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування та Звіту № 172 від 16.01.2016 незалежної оцінки завданого матеріального збитку, складеного ФОП [PERSON], ПАТ «СК «Універсальна» виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 70 743 грн. 68 коп. Таким чином ПАТ «СК «Універсальна» виконало свої зобов'язання належним чином та в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ПАТ «СК «Універсальна», з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.12.2015 в м. Києві на вул. Калачевській відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є позивач. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.01.2016, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.12.2015, що не заперечувалось представником відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Як встановлено судом і вказана обставина не заперечувалась представником відповідача, згідно Полісу серії АІ №8405668 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.12.2015 була застрахована у ПАТ «СК «Універсальна». Франшиза згідно Полісу серії АІ №8405668 становить 510 грн. 00 коп., ліміт відповідальності - 50 000 грн. 00 коп. Відповідно до Договору добровільного страхування власників наземного транспорту від 22.10.2015 франшиза становить 00 грн. 00 коп., ліміт відповідальності - 100 000 грн. 00 коп. Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування. 11.02.2016 ПАТ «СК «Універсальна» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 70 743 грн. 68 коп. Виплата страхового відшкодування позивачу була здійснена в межах строку, встановленого пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом за клопотанням представника відповідача було призначено судову автороварознавчу експертизу. Згідно Висновку експерта № 19/111/12-145 від 11.04.2017, складеного Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті ДТП, що мала місце 26.12.2015 року, без врахування податку на додану вартість, могла становити 94 552 грн. 21 коп. З урахуванням податку на додану вартість, розмір відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті ДТП, що мала місце 26.12.2015, міг становити 112 862 грн. 64 коп. (а.с.126-143) Суд вважає за можливе покласти в основу рішення при вирішенні заявлених позивачем вимог висновок судової автотоварознавчої експертизи, оскільки при її призначенні експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Судова експертиза проводилась експертом, який має відповідну фахову підготовку, при її проведенні експерту надавались матеріали цивільної справи. Висновок судової експертизи кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм. При цьому, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про необхідність стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» суми відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті ДТП, що мала місце 26.12.2015, без врахування податку на додану вартість, могла становити 94 552 грн. 21 коп., зважаючи на наступне. Розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи згідно з наказом Мін'юсту України від 01.10.1999 N 60/5 (z0689-99) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.10.1999 N 689/3982) «Про затвердження Положення про порядок проведення судової автотоварознавчої експертизи транспортних засобів та Науково-методичних рекомендацій з питань проведення автотоварознавчої оцінки транспортних засобів», який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень. Згідно «Бюлетеня автотоварознавця» відокремлення ПДВ під час розрахунку розміру матеріального збитку є грубим порушенням. Таким чином, враховуючи те, що надання послуг із страхування і перестрахування не є об'єктом оподаткування, то податок на додану вартість з сум страхових виплат не нараховується і не сплачується. Разом з тим, розрахунок суми матеріальних збитків здійснюється з розміру вартості послуг з відновлення (ремонту) майна, якому завдано збитків, з урахуванням податку на додану вартість. Також згідно листа Державної податкової адміністрації України №8556/7/15-2417 від 29.05.03 «Щодо порядку врахування страховою компанією сум ПДВ при проведенні розрахунку розміру страхових виплат» нормативно-правові документи, якими регламентується це питання, не передбачають необхідності надання власником транспортного засобу документів, які повинні підтверджувати оплату ним ПДВ у складі вартості ціни пошкоджених деталей чи вартості виконаних ремонтних робіт. Відповідно до п. 196.1.3 ст. 196 Податкового Кодексу, операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до Кодексу, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів, не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість. З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими посилання позивача на те, що виплата страхових платежів не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, операція з отримання таких страхових платежів чи операція з їх виплати не змінює суму податкового кредиту або податкових зобов`язань ані у застрахованої особи, ані у страхової компанії (страховика). Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України (Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках). Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вказаний Висновок відповідає вимогам, які ставляться до такого виду доказів та визначені в ст. 66 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз'яснень, що висвітлені у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та в п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Верховним Судом України у Листі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було проведено відновлювальний ремонт автомобіля марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно наданого позивачем Акту виконаних робіт №СВЧ-21548 від 24.02.2016 розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом вказаного автомобіля становить 119 831 грн. 00 коп. (а.с. 45) Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд виходить з встановлених судом обставин справи та Висновку експерта № 19/111/12-145 від 11.04.2017, складеного Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля марки «Fiat Grande Punto», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті ДТП, що мала місце 26.12.2015, з урахуванням податку на додану вартість становить 112 862 грн. 64 коп., який судом приймається до уваги як належний та допустимий доказ в розумінні ст. ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з вимог чинного законодавства, якими регламентовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що з відповідача ПАТ «СК «Універсальна» на користь позивача слід стягнути недоплачену суму страхового відшкодування в межах лімітів відповідальності (згідно Полісу № АІ/8405668 від 22.10.2015 - 50 000 грн. 00 коп. та згідно Договору добровільного страхування цивільної власників наземного транспорту від 22.10.2015 100 000 грн. 00 коп.) в розмірі 42 118 грн. 96 коп., виходячи з наступного: 112 862 грн. 64 коп. - 70 743 грн. 68 коп. = 42 118 грн. 96 коп. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування. У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial