Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

14 листопада 2011 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті\~ входять, зокрема, земельні ділянки № 192 площею 3,2095 га, № 196-2 площею 0,5041 га та № 196-1 площею 0,4941 га, які знаходяться на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцем за законом є [PERSON], який спадщини не прийняв і на неї не претендує. [PERSON] не може оформити\~ спадкові права\~ в нотаріальній конторі, оскільки відсутні (втрачені) правовстановлюючі документи на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у\~ позовній заяві просила\~ справу слухати у її відсутності (а.с. 5). Відповідач [PERSON] та представник відповідача Петриманської сільської ради\~ у\~ судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви, у\~ яких позов визнали у повному обсязі і просили\~ справу\~ слухати\~\~ у їх відсутності (а.с. 29, 30). \~ \~ \~ З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 14 листопада 2011\~ року в с. Золотогірка Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Довідкою виконавчого комітету Петриманської сільської ради № 304 від 15 листопада 2016 року (а.с. 13), технічними документаціями з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.14-19), копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 20-22) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входять земельні ділянки № 192 площею 3,2095 га, № 196-1 площею 0,4941 га та № 196-2 площею 0,5041 га, які розташовані\~ на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб \~ спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46334168, виданої 28 грудня 2016 року (а.с. 32) слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 9), рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 07 грудня 2016 року, яке набуло чинності 20 грудня 2016 року (а.с. 10-11), довідкою виконавчого комітету Петриманської сільської ради № 304 від 15 листопада 2016 року (а.с. 13), заявою [PERSON] про визнання позову (а.с. 30), інформаційною довідкою за спадкового реєстру (спадкові справи) № 46334179 від 28 грудня 2016 року (а.с. 33) стверджується, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, що має право спадкувати у четвертій черзі після смерті [PERSON] і бажає прийняти спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «33 канал» від 14 грудня 2016 року (а.с. 12), слідує, що оригінали державних актів на право власності на землю на прізвище [PERSON] втрачені, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 23). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved