overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

12 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов зазначений позов. Позивачка просить розірвати шлюб та залишити прізвище « [PERSON] ». Мотивує вимоги тим, що спочатку їх сімейне життя проходило нормально, але через деякий час їх ставлення до сімейного життя почало погіршуватися, у зв`язку з різними поглядами на життя, виховання дитини. З червня 2017 року у них почались сварки, кожен почав проживати своїм життям, спільне господарство не ведуть, не цікавляться один одним. Вона не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Провадження у справі відкрито 23 липня 2019 року та встановлений загальний порядок розгляду справи, а 15 січня 2020 року закрито підготовче провадження. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка звернулась до суду з письмовою заявою в якій просить розглянути справу за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 587 (свідоцтво про шлюб ? Серія [NUMBER] ). Позивачка після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сторони з червня 2017 року не підтримують спільні стосунки, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. На теперішній час не існує будь-якої можливості зберегти шлюб та сім`ю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб дружини, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

12 липня 2019 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 20 червня 1998 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дворічанського району Харківської області, за актовим записом № 4. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2008 р.н., та [PERSON] , 2010 р.н. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між ними немає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, просить винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, на теперішній час перебуває в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№ 18), про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про отримання ним ухали суду та позову з додатками. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 1998 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дворічанського району Харківської області, за актовим записом № 4 ( а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір відсутній, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 липня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що\~ з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2004 року, який було розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/2136/18 від 08 серпня 2018 року,\~ від спільного проживання мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~З`ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 24 вересня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.11). Рішенням \~Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/2136/18 від 08 серпня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.13-15). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Відповідач не виконує своїх обов`язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір 768,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

12 липня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 24 вересня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідач до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 вересня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] , 24 вересня 2016 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 388. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін -« [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

12 липня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. У шлюбі мають доньку. 19 липня 2021 року позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 665. [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не висловила бажання змінити прізвище на дошлюбне. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

12 липня 2021 року заявник звернулася до суду з заявою, у якій прохає шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 30 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №92 розірвати. В своїй заяві зазначила, що вони з відповідачем з 30 вересня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втрату взаємної любові та поваги. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене позивач просила суд, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області між нею та [PERSON] 30 вересня 2012 року, актовий запис № 92 розірвати. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій прохала справу розглядати без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату. час та місце розгляду справи. За змістом ч.3\~ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 вересня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 30 вересня 2012 року, актовий запис №92. Від даного шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] \~засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2019 року та відбуває покарання в Полтавській виправній колонії (№64). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають. Спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України(далі -СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 2ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи те, що фактично сім`я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам заявника, примирення між подружжям не можливе, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

12 липня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 квітня 2007 року у Власівській селищній раді міста Світловодськ Кіровоградської області. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. З травня 2020 року вони всі проживають в одному помешканні, однак сімейні відносини не підтримують. Сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, постійні сварки і непорозуміння. Спори щодо проживання дітей та поділу майна подружжя відсутні. Ухвалою від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, не скористався. Сторони в судове засідання не з`явилися. 23 вересня 2021 року подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в своїй заяві вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. 20 квітня 2007 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований у Власівській селищній раді міста Світловодськ Кіровоградської області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.5) Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.6, 7) Подружжя мешкає в одній квартирі, проте шлюбні стосунки припинено у травні 2020 року, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна та місце проживання дітей немає. Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Оскільки, сторони мають двох неповнолітніх дітей від даного шлюбу, доказів того, що позивач на даний час вагітна не надано, то у відповідності до ст.110 Сімейного кодексу України, позивач мала право на пред`явлення даного позову. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України, враховуючи вимогу позивача надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд приходить до висновку про можливість задоволення такої вимоги, оскільки це є її правом. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. При зверненні з позовом до суду, у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач судовий збір не сплачувала. В зв`язку з чим, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

12 липня 2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідача, який зареєстрований в смт. Великодолинське, Одеського (кол Овідіопольський) району, Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 01 жовтня 1994 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином, до суду відзив в порядку ст. 178 ЦПК України не направив. рух справи 15 липня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини , які встановлені судом З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2021 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання позивачці. судові витрати Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved