Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

13.12.2013 року представник [PERSON] - [PERSON], діюча на підставі доручення, звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Кольчугинської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті її тітки [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина у виді ? частки житлового будинку [ADDRESS], яку [PERSON] отримала в порядку спадкування за законом після смерті свого батька - дідуся позивача [PERSON]. Позивачем був пропущений встановлений законом строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини внаслідок невиконання представником позивача своїх повноважень. Позивач просить визначити йому додатковий строк два місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Кольчугинської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими сторонами на засадах змагальності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті спадкоємцями житлового будинку [ADDRESS] є: [PERSON] на ? частку спадщини та донька спадкодавця [PERSON] на ? частку спадщини, яка прийняла спадщину відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного Кодексу України. [INFO] [PERSON] померла (а.с.12). Відповідно до інформації, наданої Сімферопольською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с.21). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтями 1270, 1272 ЦК України передбачено, що строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вказаної норми, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Зазначеної позиції додержується Верховний Суд України, який у справі №6-85цс12 висловив наступну правову позицію. Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Пункт 1 частини 1 статті 263 ЦК України визначає непереборну силу як надзвичайну або невідворотню. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Позивачем не доведений факт укладення договору доручення у будь-якій формі з будь-якою особою на представництво інтересів позивача, зокрема, й на подачу від її імені заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON],не названа особа, яка повинна була виконати певні дії від імені позивача, не доведений факт передачі позивачем цієї особі заяви про прийняття спадщини, не доведений факт існування об'єктивних перешкод для представника при виконанні положень частини 1 статті 1269 ЦК України, не доведені обставини, які перешкоджали позивачу дізнатися про ненадходження до нотаріальної контори її заяви про прийняття спадщини з 2009 року. Суд дійшов до висновку, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження наявності поважних причини пропуску протягом трьох років строку для подання заяви про прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Проживання за межами України, розрив стосунків з іншою особою, не надання представником [PERSON] заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини. Тому зазначені позивачем обставини не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у розумінні ст. 1272 ЦК України. Суд не приймає визнання позову з боку відповідача - територіальної громади в особі Кольчугинської сільської ради Сімферопольського районного суду Автономної республіки Крим, оскільки воно суперечить вищенаведеним нормам закону. За даних обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed