Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

13 січня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 16 березня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївські області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинили та протягом останніх трьох місяців разом не проживають. Спільне господарство не ведуть. Майнових спорів на даний час не мають. Подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими, оскільки між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та підтримки один одного. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 28 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 17 березня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшло копотання про надання сторонам у справі строку на примирення. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року сторонам по справі надано строк на примирення терміном 2 місяці та зупинено провадження по справі. 18 травня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, у зв`язку із закінченням строку примирення. 09 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розірвати шлюб, оскільки примирення з відповідачем результатів не дало. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, просить шлюб розірвати. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Веселинівським районним відділом державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено актовий запис № 09 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.2013 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.2013 року. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння і взаємоповаги, що призвело до втрати почуття любові. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що є наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840, 80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved