overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.10.2010 року Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 8, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки з боку відповідача. Шлюбні відносини припинені з червня 2013 року, коли відповідач забрав свої речі та повернувся проживати до своєї матері, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Дітей сторони не мають. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату [PERSON], яка також до суду не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] підтримала, справу просила розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 28.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] Борівською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8 /а.с. 5/. Сторони дітей не мають. Відповідач не бажав в добровільному порядку розірвати шлюб, у зв'язку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

14.07.2014 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту, що [PERSON], який проживав в с. Дніпровське Чернігівського району та помер [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]. У судове засідання заявник не з»явився, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дніпровська сільська рада Чернігівського району в судове засідання не з'явився, до його початку надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що на час народження заявника її батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому запис в свідоцтві про народження проведено відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. В актовому записі про народження заявника в графі «БАТЬКО» зазначено «[PERSON]», де ім»я є дійсним померлого [PERSON], а прізвище зазначене матері заявника - [PERSON]. Остання померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Батьки заявника уклали офіційно шлюб 04.02.1967 року. Заявник та її батьки проживали в [ADDRESS]. Пізніше назва села була змінена на Дніпровське, а ще пізніше на Старик, що відноситься до Дніпровської сільської ради. [PERSON] проживав за вказаною адресою до своєї смерті, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Дніпровської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області № 451 від 19.05.2014 року. [INFO] [PERSON] помер. Визнання [PERSON] батьком заявника необхідно їй для прийняття спадщини. Згідно витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа після померлого [PERSON] не відкривалась. У судовому засіданні встановлено, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

14.07.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором від 24.12.2012 року у розмірі 26615,19 грн., стягнути судовий збір 243,60 грн. В своїх доводах посилається на те, що 24.12.2012 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок в національній валюті - гривні, встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 грн. Відповідач станом на 19.05.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору № 002-20107-241212 на відкриття карткового рахунку з використанням платіжної картки, укладеного 24.12.2012 року між ПАТ «Дельта» та [PERSON], банк відкриває клієнту картковий рахунок в національній валюті України - гривні, випускає та надає клієнту картку платіжної системи Visa International, здійснює обслуговування клієнта на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Нова Готівочка Старт». Відповідно до п. 2.3 ч. 2 договору, банк надає клієнту кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії на суму 15000 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Згідно з п. 1.5 Тарифу на обслуговування картки, плата за обслуговування кредитного ліміту становить 5,55%, яка нараховується щомісячно, в останній робочий день щомісячно, від суми кредитного ліміту. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 19.05.2014 року за [PERSON] наявна загальна заборгованість у розмірі 26615,19 грн., що включає: тіло кредиту 8995,19 грн.; прострочене тіло кредиту 5965 грн., комісія 11655 грн. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь банку судовий збір у розмірі 266,15 грн. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

14.07.2014 року ПАТ КБ «Брокбізнесбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 10642.58 грн. В обґрунтування позову вказує, що 12.08.2013 року з [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 00605496 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 12.08.2013 року, відповідно до якої відповідачу відкрито відновлювальну відкличну лінію з лімітом в сумі 8500 грн. на строк з 12.08.2013 року до 11.08.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 32 % річних на споживчі цілі. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 10.07.2014 року складає 10642.58 грн. Представник позивача Бойко Р.В. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, рекомендований лист повернено за закінченням терміну зберігання. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 12.08.2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору № 00605496 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 12.08.2013 року, відповідно до якої відповідачу відкрито відновлювальну відкличну лінію з лімітом в сумі 8500 грн. на строк з 12.08.2013 року до 11.08.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 32 % річних на споживчі цілі. [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 10.07.2014 року складає 10642.58 грн., в тім числі: прострочена заборгованість за відсотками - 1179.20 грн., поточна заборгованість за кредитом - 8427.60 грн.; штраф - 1000 грн., сума інфляційних - 35.78 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

14.07.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 08.12.2006 року в сумі 20155.88 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 10200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 31.05.2014 року складає 20155.88 грн. Представник позивача Андрейчик Ю.Л. подала заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно через об»яву в газеті «Подільські вісті». Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 08.12.2006 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в сумі 10200.00 грн. [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 31.05.2014 року складає 26060.59 грн., в тім числі заборгованість за кредитом - 5996.16 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15147.71 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом - 4916.72 грн. від цієї суми заборгованості віднімається сума. У розмірі 7340.70 грн., яка була задоволена судовим рішенням даного суду від 30.10.2008 року, різниця становить - 18719.89 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 935.99 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

14.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 17 лютого 2007 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Останнім часом вони, як подружжя, втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. Постійно виникали сварки, пов'язані з різними поглядами на життя та сімейні цінності. Чоловік перестав поважати її як особистість, не рахувався з її бажаннями, не поважав її працю в інтересах сім»ї. Всі важливі рішення, які стосуються життя сім'ї, приймав самостійно, не рахуючись з її думкою, без її згоди. З цих причин шлюбно-сімейні відносини було припинено в травні 2014 року, спільне господарство не ведеться, а тому шлюб існує формально. Спору про визначення місця проживання дітей та розподілу майна немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Глобинського РУЮ Полтавської області 17 лютого 2007 року, актовий запис № 09. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

14.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач в добровільному порядку утриманням та матеріальним забезпеченням доньки не цікавиться, коштів не надає, їй самій важко забезпечувати доньку всім необхідним. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, від її представника [PERSON] надійшло письмове клопотання, в якому він просить справу розглянути у його відсутності і заявлений позов задоволити. Також на розгляд справи не з'явився відповідач [PERSON], який подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами про стягнення аліментів згідний. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

14.07.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 28.09.1991 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовского районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99. Від шлюбу мають трьох дітей, з яких одна неповнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припиненні з вересня 2013 року, з цього часу вони шлюбних відносин не підтримують. Причиною розпаду сім*ї є різні погляди на життя, повне непорозуміння, втрата довіри і прихильності. Спору про поділ майна і виховання дитини не має. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.16). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.09.1991 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовского районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99 (а.с.7). Від подружнього життя мають неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Подружні стосунки між сторонами припиненні з вересня 2013 року. Сторони дійшли рішення щодо розірвання шлюбу. На примирення не згодні. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Враховуючи, що примирення між сторонами не можливе, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

14.07.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 16597 грн. 05 коп. за кредитними договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.11.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за Кредитом кожного місяця та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 30.085.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 16597 грн. 05 коп. Сторони у судове засідання не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 10.04.2011 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с. 12-38 ). За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за Кредитом кожного місяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, у зв'язку із чим станом на 30.05.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 16597 грн. 05 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості від 30.05.2014 року (а.с. 9-11). Згідно зазначеного розрахунку заборгованість за кредитом становить 13224,55 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1905,97 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 200,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 766,53 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: approved