Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є опікуном над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO], на підставі рішення виконкому Краматорської міської ради від 05.03.2014р. за №130. Дитина знаходиться на його утриманні, відповідачі ухиляються від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча мають таку можливість. В даний час він має потребу у одержанні матеріальної допомоги на утримання онука. Просить стягнути з відповідачів на його користь аліменти на утримання онука в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття онука. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Згідно п.2 ч.2 ст.179 Сімейного Кодексу України, опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідачі є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.8/, відповідно до рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 05.03.2014р. №130, [PERSON] призначений опікуном над [PERSON] /а.с.4/. Відповідно до копії прописки з паспорту, дитина проживає разом із позивачкою /а.с.3/. Як вбачається з позову відповідачі, матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надають. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дитину, кожен підтримує свої вимоги. Аналізуючи матеріальне становище дитини, виходячи з наданих суд позивачкою доказів, суд приходить до висновку, що дитина потребує допомоги батьків. Суд позбавлений можливості проаналізувати стан здоров'я дитини, бо позивач таких відомостей суду не надав. Платники аліментів, а саме: [PERSON] та [PERSON] будь-яких відомостей про свій стан здоров'я, сімейного стану та довідки про отримані доходи, суду не надали, суд вважає, що вони можуть надавати допомогу своєму сину. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідачів, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання онука у розмірі 1/4 частини заробітку від їх доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу матері буде сприяти забезпеченню потреб дитини. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідачів на користь позивача повинен бути з 13.03.2014 року, тобто з дня пред'явлення позову /а.с.1/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, та позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved