Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

14 липня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 21 лютого 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум банк», було укладено кредитний договір № 384/2993BCLC, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 7092,8 грн. в порядку та на умовах, визначених цим Договором. У звязку з укладенням договору факторингу № 1/15-ФКю від 8 травня 2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 384/2993BCLC від 21 лютого 2012 року (далі Договором) укладеним між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] відносно [PERSON]. У свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Договором на підставі договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», який набув право відповідної вимоги на підставі договору факторингу № 20120726 від 26 липня 2012 року, що був укладений з ПАТ «Платинум банк». Взяті на себе зобовязання позичальник не виконує, що стало причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому він, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 384/2993BCLC від 21 лютого 2012 року в сумі 9346,9 гривень, яка складається з: заборгованість основною сумою кредиту 6850 гривень, заборгованості за відсотками 1596,8 гривень, заборгованості за пенею 900,1 гривень, а також сплачені ним судові витрати по справі (а.с. 2-3). Позивач в судове засідання не зявився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 21 лютого 2012 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум банк», було укладено кредитний договір № 384/2993BCLC, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 7092,80 гривень в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.5-7). 08 травня 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (яке є правонаступником усіх прав та обовязків від Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк») та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу» 1/15-ФКю, згідно з яким останньому надійшло права вимоги до Боржників, згідно з яким ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право кредитора відносно [PERSON] за кредитним договором № 384/2993BCLC від що 21 лютого 2012 року укладеним між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] (а.с.9-12). Таким чином відбулася заміна кредитора у зобовязаннях на ТОВ «Кредекс Фінанс». Дотепер відповідач [PERSON] неналежно виконує свої зобовязання з повернення кредиту та сплаті відсотків за ним, в результаті чого станом на 08 травня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 9346,9 гривень з урахуванням відсотків та пені, сплата яких передбачена умовами кредитного договору, відповідно до доданих позивачем розрахунків (а.с. 3 на звороті), а саме: -заборгованість за основною сумою боргу 6850 гривень; -заборгованість за відсотками 1596,8 гривень; -заборгованість за пенею 900,1 гривень. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та договором про надання кредиту № 384/2993BCLC від 21 лютого 2012 року. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобовязань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про стягнення кредитних коштів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved