Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Нововолинської центральної міської лікарні про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона працює на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки Нововолинської ЦМЛ. 14 грудня 2016 року головний лікар [PERSON] видав наказ №162-к про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани за те, що вона виписала листок непрацездатності хворій «П» без запису в медичній карті амбулаторного пацієнта, що є порушенням п.5.1.4 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189 (далі Положення). Вважає, що при видачі наказу №162-к від 14.12.2016 грубо порушено вимоги ст. 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень. Так, заступник головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності (далі заступник головного лікаря з ЕТН) [PERSON] запропонував їй дати письмові пояснення, проте їй було незрозуміло з якого приводу і з яких питань вона повинна дати такі пояснення, при цьому жодної доповідної записки чи рапорту щодо суті порушення їй надано не було. Крім того, зазначає, що [PERSON] не є її безпосереднім керівником, а тому не уповноважений вимагати у неї письмові пояснення з приводу порушення нею трудової дисципліни. Позивач стверджує, що ніяких порушень при виконанні своїх службових обовязків не допустила. Із наказом про оголошення догани її було ознайомлено лише після подачі нею письмової заяви до керівництва лікарні про видачу їй на руки вказаних документів. Вказує, що також її було ознайомлено із копією акта від 07.12.2016 про відмову від дачі пояснень за підписами завідувача відділенням денного стаціонару поліклініки [PERSON], яка 07.12.2016 перебувала на лікуванні і службові обовязки не виконувала, та лікарів [PERSON], [PERSON], котрі в той день не перебували в ординаторській відділення денного стаціонару та не предявляли до неї жодних претензій чи вимог щодо написання пояснень. Зазначає, що процес відображення в медичній карті хворого є тривалим, розпочинається поступленням хворого на лікування, продовжується протягом усього лікування і закінчується його завершенням, тому одномоментне внесення усіх даних до медичної документації є неможливим. Крім того, виписка листків непрацездатності не входить до її службових обовязків. Вважає наказ №162-к від 14 грудня 2016 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани незаконним, у звязку з чим просить його скасувати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити в повному обсязі на підставі доводів, викладених в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, подавши до суду письмове заперечення, просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що дисциплінарне стягнення на позивача [PERSON] накладено за невідображення в медичній карті амбулаторного пацієнта «П» (формі первинної облікової документації №025/о) скарг, анамнезу, у тому числі страхового (за останні 12 місяців), даних обєктивного огляду, що є порушенням п.5.1.4 Положення. Вказують, що відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 №455, та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 №532/247/136-ос/1406, листок непрацездатності видається безпосередньо лікуючим лікарем, за порушення порядку видачі та заповнення зазначених документів лікарі несуть відповідальність згідно законодавства України. Посадовою інструкцією №13.3 лікаря-терапевта денного стаціонару при поліклініці, затвердженою заступником головного лікаря з поліклінічної роботи [PERSON] 23.11.2011, передбачено, що лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки [PERSON] зобовязана, зокрема, вести лікарську документацію, керувати роботою підпорядкованого середнього медичного персоналу, вирішувати питання про видачу документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та забезпечувати своєчасне і обґрунтоване направлення на лікарсько-консультативну комісію хворих з ознаками тимчасової та стійкої втрати працездатності; несе особисту відповідальність за обґрунтованість видачі і продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Вважають, що саме на позивача як на лікаря відповідного профілю і спеціалізації згідно із вимогами чинного законодавства та посадової інструкції покладений трудовий обовязок щодо проведення експертизи тимчасової непрацездатності пацієнтів, видачі та заповнення (безпосередньо чи опосередковано) листків непрацездатності хворим денного стаціонару поліклініки. Вказане порушення загалом призвело до необґрунтованої видачі листка непрацездатності та безпідставної страхової виплати з Фонду соціального страхування. Вважають, що дисциплінарне стягнення на позивача накладено у відповідності та з дотриманням порядку, встановленого ст.ст.147-149 КЗпП України. Так, перед накладенням дисциплінарного стягнення на [PERSON] від неї вимагали надання письмових пояснень, проте остання відмовилась, про що складено відповідний акт від 07.12.2016, від ознайомлення з наказом про догану [PERSON] також відмовилась, даний факт був зафіксований відповідним актом від 16.12.2016. Оскільки відповідач діяв в межах трудового законодавства, вважають, що підстав для задоволення позовних вимог немає. Свідок [PERSON] пояснила, що на початку грудня 2016 року завідувач денним стаціонаром поліклініки [PERSON] особисто у приміщенні ординаторської денного стаціонару в присутності інших лікарів зверталась до [PERSON] за отриманням письмових пояснень щодо вчиненого останньою дисциплінарного проступку, після відмови [PERSON] надати такі пояснення склали відповідний акт, який [PERSON] підписала власноручно. 16 грудня 2016 року вона, а також [PERSON] були присутні при спробі ознайомити позивача з наказом про оголошення догани. [PERSON] відмовилась від ознайомлення, про що був складений відповідний акт, а позивача ознайомлено з наказом усно. Свідок [PERSON] пояснила, що 23.11.2016 було виявлено порушення видачі лікарем-терапевтом денного стаціонару поліклініки [PERSON] лікарняного листка, про що вона 24.11.2016 подала рапорт на імя заступника головного лікаря з ЕТН [PERSON] [PERSON] неодноразово усно зверталась до [PERSON] для отримання письмових пояснень з приводу допущеного нею порушення трудової дисципліни. 07 грудня 2016 року було складено акт про відмову позивача надати пояснення, підписаний нею та лікарями [PERSON] і [PERSON], 09 грудня 2016 року [PERSON] подала відповідний рапорт про відмову від дачі пояснень. [PERSON] підтвердила факт, що у день складання акту від 07.12.2016 вона перебувала на лікарняному. Додатково зазначила, що в обовязки [PERSON] входить виписка листків непрацездатності громадян. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки Нововолинської центральної міської лікарні. Завдання та обовязки позивача на вказаній посаді викладені в посадовій інструкції, затвердженій 25 листопада 2011 року заступником головного лікаря з поліклінічної роботи [PERSON] та зі змістом якої ознайомлена під підпис позивач [PERSON] (а.с. 10-11). Із змісту даної посадової інструкції вбачається, що лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки зобовязаний, зокрема, призначати комплексне лікування та погоджувати його з хворими; вести лікарську документацію; вирішувати питання про видачу документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та забезпечувати своєчасне і обґрунтоване направлення на лікарсько-консультативну комісію хворих з ознаками тимчасової та стійкої втрати працездатності; нести особисту відповідальність за обґрунтованість видачі і продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. 24.11.2016 до головного лікаря Нововолинської ЦМЛ звернувся заступник з ЕТН [PERSON] із рапортом, в якому вказав, що лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки [PERSON] виписала листок непрацездатності хворій «П» на листку призначення, без запису в карті медичній амбулаторного пацієнта, чим порушила п.5.1.4 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», просить застосувати до [PERSON] захід дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани з метою недопущення подібних випадків. На дотримання вимог ч.1 ст.149 КЗпП України головний лікар Нововолинської ЦМЛ [PERSON] наклав резолюцію про відібрання [PERSON] у лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки [PERSON] письмових пояснень з приводу допущених нею порушень (а.с.31). 24.11.2016 завідуюча відділенням денного стаціонару поліклініки [PERSON] подала заступнику головного лікаря з ЕТН [PERSON] рапорт про те, що 23.11.2016 [PERSON] направила пацієнта «П» в кабінет №12 для виписки листка непрацездатності без запису в амбулаторній картці (а.с.32). Відповідно до пояснюючої записки реєстратора медичного загально-поліклінічного персоналу [PERSON] 23.11.2016 для виписки листка непрацездатності звернулася пацієнтка «П», яка знаходилась на лікуванні у лікаря денного стаціонару поліклініки [PERSON], в карті медичній якої відсутні записи обґрунтування непрацездатності, не було вказано діагнозу, пацієнт звернулась із листком призначень. Пацієнтку «П» було скеровано до лікаря [PERSON], проте пацієнтка повторно повернулась без відповідного запису у медичній документації. У звязку з тим, що пацієнтка «П» висловлювала незадоволення з приводу ситуації, яка склалась, за погодженням із заступником головного лікаря [PERSON] їй було виписано лікарняний листок (а.с. 33). Як вбачається із рапортів завідуючої денним стаціонаром поліклініки [PERSON] від 24.11.2016 та 09.12.2016, позивач [PERSON] відмовилась надати письмові пояснення з приводу вчиненого 23.11.2016 порушення (а.с. 39, 40). Відповідно до акту від 07.12.2016, складеного [PERSON] та лікарями [PERSON] і [PERSON], 07 грудня 2016 року в ординаторській відділення денного стаціонару при поліклініці Нововолинської ЦМЛ лікар-терапевт [PERSON] відмовилась надати письмові пояснення з приводу неналежного виконання своїх функціональних обовязків (щодо порушення Положення про експертизу тимчасової непрацездатності), мотиви своєї відмови не пояснила (а.с. 41). Наказом головного лікаря Нововолинської ЦМЛ від 14.12.2016 №162-к «Про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки [PERSON]В.» позивачу оголошено догану за порушення вимог положення про експертизу тимчасової непрацездатності (а.с.8). 16 грудня 2016 року завідуюча денним стаціонаром поліклініки [PERSON], лікарі [PERSON],[PERSON] склали акт про відмову [PERSON] від ознайомлення із вказаним наказом (а.с. 42). Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно із ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до вимог ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок - протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків. Статтею 147 КЗпП України визначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Згідно із ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Оскільки працівник, якого притягають до дисциплінарної відповідальності, має право знати, за вчинення якого саме порушення трудової дисципліни до нього застосовують захід стягнення, а оголошення працівнику догани за порушення трудової дисципліни має на меті, зокрема, попередження вчинення таких порушень працівником, який притягається до дисциплінарної відповідальності, та іншими працівниками, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення має бути конкретизовано допущене працівником порушення трудової дисципліни. У наказі №162-к від 14.12.2016 як підставу для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності зазначено, що 23.11.2016 лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки [PERSON] виписала листок непрацездатності хворій «П» без запису в карті медичній амбулаторного пацієнта, що є порушенням п. 5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189. У судовому засіданні було встановлено, що листки непрацездатності у Нововолинській ЦМЛ заповнює реєстратор медичний загально-поліклінічного персоналу поліклініки, тобто [PERSON] не виписувала листок непрацездатності хворій «П». Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що у звязку із висловленням пацієнткою невдоволення пацієнтки цей листок непрацездатності було виписано без запису в карті медичній амбулаторного хворого за вказівкою заступника головного лікаря з ЕТН [PERSON] Із змісту п. 5.1.4. Положення, відповідно до якого лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т.ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об'єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК, випливає, що у повному обсязі дана інформація вноситься до карти медичної хворого протягом усього часу лікування, а не перед видачею пацієнтові листка непрацездатності. Водночас у наказі №162-к від 14.12.2016 не конкретизовано, які саме порушення п. 5.1.4. Положення допустила лікар [PERSON] Суд також не бере до уваги посилання представників відповідача на порушення [PERSON] вимог інших нормативно-правових актів, а саме: Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України від 13.11.2001 №45, Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 №532/274/136ос/1406, оскільки у наказі про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] зазначено лише порушення нею п. 5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189. Крім того, у судовому засіданні представники відповідача вказували як на підставу оголошення догани [PERSON] також те, що пацієнтці «П» було призначене неналежне лікування, що призвело до зайвих матеріальних витрат та завдання шкоди здоровю пацієнтки. Дані твердження суд не приймає до уваги, оскільки вони не були відображені в наказі №162-к від 14.12.2016 і не підтверджені належними і допустимими доказами у справі. Із змісту акту від 07.12.2016 випливає, що позивач відмовилась надати письмові пояснення з приводу неналежного виконання своїх функціональних обовязків (щодо порушення Положення про експертизу тимчасової непрацездатності). В судовому засіданні представники відповідача наголошували на неодноразовому та систематичному порушенні позивачем своїх функціональних обовязків, а із змісту акту від 07.12.2016 неможливо зробити висновок, з приводу якого саме порушення вимагали надання пояснення у [PERSON] та чи стосуються дані пояснення саме накладення дисциплінарного стягнення наказом №162-к від 14.12.2016. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала, що [PERSON] усно зверталась до неї для надання пояснень з приводу порушення нею трудової дисципліни, проте позивачу не було достеменно відомо, про вчинення яких саме порушень стверджує її керівник, і, відповідно, не могла надати обґрунтовані письмові пояснення. В порушення вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України відповідач не надав належних доказів того, що письмові пояснення у [PERSON] вимагали з приводу неналежного оформлення медичної документації при видачі листка непрацездатності пацієнтці «П» 23 листопада 2016 року. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка вимагала пояснення у своєї підлеглої [PERSON] з приводу порушення трудової дисципліни та склала і підписала відповідний акт, 07 грудня 2016 року не виконувала свої посадові обовязки, а перебувала на лікарняному і лікувалась у відділенні денного стаціонару при поліклініці Нововолинської ЦМЛ у лікаря-терапевта [PERSON] Відтак акт про відмову [PERSON] від дачі письмових пояснень від 07.12.2016 не може вважатись допустимим доказом у даній справі. Твердження представників відповідача про те, що допущене [PERSON] порушення трудової дисципліни загалом призвело до необґрунтованої видачі листка непрацездатності та безпідставної страхової виплати з Фонду соціального страхування, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що видача листка непрацездатності пацієнту «П» була здійснена за вказівкою заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, будь-яких доказів, які свідчать про необґрунтованість видачі вказаного листка непрацездатності та безпідставність страхових виплат пацієнту «П» відповідач не надав. Суд не бере до уваги довідку Волинського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 17.05.2017, оскільки даний документ не враховувався роботодавцем при розгляді питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] і не містить даних про недотримання [PERSON] вимог п. 5.1.4. Положення до видачі листка непрацездатності пацієнтці «П». Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наказ № 162-к від 14.12.2016 про оголошення догани позивачу [PERSON] винесено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства про працю України, в звязку з чим даний наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, і вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с. 1).

Outcome: approved