Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

14.01.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи, - служба в справах дітей Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дитини, - [PERSON], [INFO]; - внести відомості до актового запису про народження [PERSON], [INFO], про позбавлення батьківських прав [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним. 29.12.1999 р, між [PERSON] (далі-Позивач) та [PERSON] (далі-Відповідач) було укладено шлюб, який було зареєстрований виконавчим комітетом Ліщинської сільської ради Кагарлицького району, свідоцтво про одруження серія -[NUMBER] від 29.12.1999 р. Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають неповнолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO]: Спільне життя з Відповідачем у Позивача не склалося, тому шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, у зв'язку з чим Відділом РАЦСу Кагарлицького РУЮ Київської області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 13.05.2004 р. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На даний час Позивач та Відповідач проживають разом із своєю дитиною у житловому будинку, що належить Позивача та розташований за адресою [ADDRESS]. Однак, проживаючи з дитиною в одному житловому будинку, Відповідач не виконує свого обов'язку щодо виховання своєї неповнолітньої дитини. Вихованням дитини фактично займається лише Позивач. Відповідач не піклується, не дбає про дитину та взагалі не займається його вихованням. Отже, Відповідач взагалі не піклується про долю та життя своєї дитини. Зокрема, не виховує дитини, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та розвиток. Батько, вихованням дитини не цікавиться, обділяє його увагою. Таким чином, Відповідач майже взагалі не виконує обов'язку щодо виховання дитини, не піклується про його розвиток, навчання, здоров'я, виховання та фактично не забезпечуєматеріально. Така поведінка Відповідача завдає дитині моральних переживань та страждань, завдає шкоди його психологічному здоров'ю, негативно впливає на виховання дитини. Крім того, відповідно до характеристики Ліщинської сільської ради №423/02-41 від 26.11.2014 р. Відповідач характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв. Мали місце випадки скандалів у сім'ї коли Відповідач перебував у стані сп'яніння. Відповідач немає постійної роботи та не намагається її знайти для того щоб матеріально забезпечувати свою дитину. Згідно довідки Шубівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів всі батьківські збори відвідує мати, на виклики класного керівника чи адміністрації школи реагує лише мати. Жодних контактів з батьком, тобто Відповідачем, навчальний заклад не має. Згідно висновку Служби в справах дітей Кагарлицької РДА як органу опіки та піклування №01-28-2404 від 09.12.2014 р. служба встановила, що батько проживає з дитиною, але вихованням не займається, матеріально його не утримує, станом здоров'я не цікавиться. При розгляді питання щодо позбавлення батьківських прав, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Відповідач не з'явився. Тому, Кагарлицька РДА як орган опіки та піклування, беручи до уваги невиконання Відповідачем обов'язків щодо виховання свого сина, вважає за доцільне позбавити Відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Факт ухилення Відповідача від виконання обов'язків батька не є надуманим та посвідчується документами, доданими до позовної заяви, на підставі яких можливо встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги, викладені у даній позовній заяві, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Також факт ухилення Відповідача від виконання обов'язків батька можуть підтвердити свідки. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім' ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Із аналізу вищевказаних обставин, чітко вбачається факт ухилення Відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на нього в силу положень діючого сімейного законодавства України. Останній взагалі не піклується про духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює будь-яких сприятливих умов отримання нею освіти. Необхідно звернути увагу суду на те, що впродовж тривалого періоду, ніхто жодним чином не обмежував Відповідача в праві приймати активну участь у вихованні сина та у спілкуванні з ним. Так, Відповідач, знаючи про наявність кровного споріднення між ним та [PERSON], не виявляє інтерес до достатнього спілкування із сином, не намагається піклуватись про умови його виховання, фізичний стан, матеріальні потреби. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку де самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для. отримання нею освіти. Враховуючи те, що Відповідач ухиляється від обов'язку щодо виховання своєї дитини, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України Відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині її позовної заяви, та які судом наведено вище. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. Прокурор Кагарлицької міжрайонної прокуратури Тєльцов В.В. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви позивачки. Суд, вислухавши учасників процесу, які позов підтримали, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини, судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, та, відповідно, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 29.12.1999 р. між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] було укладено шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1 - [NUMBER], яке видано 29 грудня 1999 року Ліщинською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Кагарлик Київської області, та [PERSON], [INFO], уродженка м. Невельськ Сахалінської області, одружились 29.12.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 29 грудня 1999 року зроблено запис за № 03. Прізвища після одруження: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу Позивачка [PERSON] та Відповідач [PERSON] мають неповнолітню дитину, а саме, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 06 квітня 2001 року виконкомом Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], народився в с. Тернівка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 06 квітня 2001 року зроблено відповідний запис за № 01. Спільне життя з Відповідачем [PERSON] у Позивачки [PERSON] не склалося, тому шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Даний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], яке видане 13 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13 травня 2004 року зроблено запис за № 42. Прізвища після розірвання шлюбу: Громадянина - ------ Громадянки - [PERSON]. На даний час Позивач та Відповідач проживають разом із своєю дитиною у житловому будинку, що належить Позивачці [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, судом встановлено, що проживаючи з дитиною в одному житловому будинку, Відповідач [PERSON] не виконує свого обов'язку щодо виховання своєї неповнолітньої дитини, так як вихованням дитини займається лише Позивачка [PERSON] Відповідач [PERSON] не піклується, не дбає про свою дитину, - сина [PERSON], та взагалі не займається його вихованням. Отже, судом встановлено, що Відповідач [PERSON] взагалі не піклується про долю та життя своєї дитини, зокрема, не виховує дитини, не піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та розвиток. Відповідач [PERSON], як батько, вихованням дитини не цікавиться, обділяє його увагою. Таким чином, Відповідач [PERSON] взагалі не виконує обов'язку щодо виховання дитини, не піклується про його розвиток, навчання, здоров'я, виховання та не забезпечує матеріально, так як веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, навіть не намагається це зробити, проживає з продуктів харчування, які йому надають жителі села. В побуті відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп»ягніння, застосовує міри психологічного та фізичного насильства у відношенні відповідачки [PERSON] в присутності неповнолітнього спільного сина, - [PERSON]. На думку суду, така поведінка Відповідача [PERSON] завдає дитині [PERSON] моральних переживань та страждань, завдає шкоди його психологічному здоров'ю, негативно впливає на виховання дитини. Крім того, відповідно до характеристики Ліщинської сільської ради №423/02-41 від 26.11.2014 р., Відповідач [PERSON] характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв. Мали місце випадки скандалів у сім'ї, коли Відповідач перебував у стані сп'яніння. Згідно довідки Шубівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів всі батьківські збори відвідує мати, на виклики класного керівника чи адміністрації школи реагує лише мати, - позивачка [PERSON] Жодних контактів з батьком, тобто Відповідачем, навчальний заклад не має. Згідно висновку Служби в справах дітей Кагарлицької РДА як органу опіки та піклування №01-28-2404 від 09.12.2014 р. служба встановила, що батько проживає з дитиною, але вихованням не займається, матеріально його не утримує, станом здоров'я не цікавиться. При розгляді питання щодо позбавлення батьківських прав, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Відповідач не з'явився. Тому, Кагарлицька РДА як орган опіки та піклування, беручи до уваги невиконання Відповідачем обов'язків щодо виховання свого сина, вважає за доцільне позбавити Відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина, - [PERSON], [INFO]. Факт ухилення Відповідача [PERSON] від виконання обов'язків, як батька, посвідчується показами учасників процесу, - позивачки [PERSON], представником третьої особи, - служби у справах дітей Кагарлицької районної державної адміністрації, - Прохоренко Л.М., та письмовими доказами, аналіз яким судом наведено вище. Норми матеріального права, використані судом при винесенні рішення. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім' ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Із аналізу вищевказаних обставин, чітко вбачається факт ухилення Відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, покладених на нього в силу положень діючого сімейного законодавства України, Конституції України. Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень учасників процесу та письмових доказів, відповідач [PERSON] взагалі не піклується про духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює будь-яких сприятливих умов отримання нею освіти. Крім того, слід зазначити, що впродовж тривалого періоду, ніхто жодним чином не обмежував Відповідача в праві приймати активну участь у вихованні сина та у спілкуванні з ним. Так, Відповідач [PERSON], знаючи про наявність кровного споріднення між ним та сином, - [PERSON], не виявляє інтерес до достатнього спілкування із сином, не намагається піклуватись про умови його виховання, фізичний стан, матеріальні потреби. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку де самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для. отримання нею освіти. Враховуючи те, що Відповідач [PERSON] ухиляється від обов'язку щодо виховання своєї дитини, - сина [PERSON], то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України Відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то суд при вирішенні даного питання керувався положенням ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено наступне. Якшо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору щодо позову про стягнення аліментів, такі судові витрати повинні бути стягнені з відповідача [PERSON], який не входить до переліку осіб, звільнених від оплати судових витрат, під час винесення рішення, а тому суд приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON] на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved