Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

14 липня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник позивача з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ML-705/108/2008 року від 25.01.2008 року у розмірі 12\~107\~211,94 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором №РМ-SME-701/272/2008 від 11.07.2008 року, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 265,0 кв.м., який складає житловий будинок літ. «А-1», змішаний, загальною площею 87,1 кв.м., житловою площею 67,37 кв.м. з надвірними будівлями: льох літ. «Г» - цегла, літня кухня літ. «З» - цегла, гараж літ. «Л» - цегла, вбиральня літ. «К» - цегла, огорожа №1-3, зливна яма №4, замощення І, за адресою: пров. Євсюківський, б. 7 у м. Харкові, що належить [PERSON], з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження, з покладанням витрат, повязаних із збереженням та реалізацією предмета іпотеки [PERSON]. Передати предмет іпотеки в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмета іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, зміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 25 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-705/108/2008, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 110\~500, 00 швейцарських франків строком до 25.01.2024 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах встановлених у кредитному договорі. Одночасно з укладенням кредитного договору, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідачем перед банком за кредитним договором, 25.01.2008 року між банком та відповідачем був укладений договір іпотеки №РМL-SME-701/272/2008. [PERSON] з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 265, 0 кв.м., який складає житловий будинок літ. «А-1», змішаний, загальною площею 87,1 кв.м., житловою площею 67,37 кв.м. з такими надвірними будівлями: льох літ. «Г» - цегла, літня кухня літ. «З» - цегла, гараж літ. «Л» - цегла, вбиральня літ. «К» - цегла, огорожа №1-3, зливна яма №4, замощення І, що належить [PERSON] згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17299653, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 09.01.2008 року, реєстраційний №20473852, номер запису 1429 в книзі 1. Станом на 25.06.2015 року заборгованість відповідача становить 12\~107\~211,94 грн. Представник позивача вказує, що до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором та договором іпотеки. Своєю неправомірною бездіяльністю відповідач порушив прийняті на себе зобовязання, встановлені в кредитному договорі та договорі іпотеки, у звязку з чим представник позивача і звернувся до суду з даним позовом. Заочним рішеннямЖовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ML-705/108/2008 від 25.01.2008 року в розмірі 12\~107\~211,94 грн. (дванадцять мільйонів сто сім тисяч двісті одинадцять гривень 94 копійки), звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 265,0 кв.м., зареєстрованій на підставі рішення Жовтневого РВК №191-1 від 06.12.1988 року, за адресою: м. Харків, пров. Євсюківський (колишній Євськівський), будинок 7 (сім), та належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 25.01.2008 року за реєстровим №67, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25.01.2008 року о 10 год. 21 хв., номер правочину 2650755, згідно [PERSON] з Державного реєстру правочинів №5340657, наданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та складається з житлового будинку літ. «А-1» - змішаний, загальною площею 87,1 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м., з надвірними будівлями: льох літ. «Г» - цегла, літня кухня літ. «З» - цегла, гараж літ. «Л» - цегла, вбиральня літ. «К» - цегла, огорожа №1-3, зливна яма №4, замощення І, шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження, з покладанням витрат, повязаних із збереженням та реалізацією предмета іпотеки на [PERSON]. Передано предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 265,0 кв.м., зареєстрованій на підставі рішення Жовтневого РВК №191-1 від 06.12.1988 року, за адресою: м. Харків, пров. Євсюківський (колишній Євськівський), будинок 7 (сім), та належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 25.01.2008 року за реєстровим №67, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25.01.2008 року о 10 год. 21 хв., номер правочину 2650755, згідно [PERSON] з Державного реєстру правочинів №5340657, наданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та складається з житлового будинку літ. «А-1» - змішаний, загальною площею 87,1 кв.м., житловою площею 67,7 кв.м., з надвірними будівлями: льох літ. «Г» - цегла, літня кухня літ. «З» - цегла, гараж літ. «Л» - цегла, вбиральня літ. «К» - цегла, огорожа №1-3, зливна яма №4, замощення І в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмета іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, зміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у сумі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні). (а.с. 75-77) 27 червня 2018 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року у цивільній справі №639/6231/15-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 87-89) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2018 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року у цивільній справі №639/6231/15-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року у цивільній справі №639/6231/15-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано. Цивільну справу №639/6231/15-ц за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено до розгляду в підготовче судове засідання. (а.с. 103-105) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року закрито підготовче провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. 16\~січня 2019\~рокувід представника позивача по справі надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що як вбачається з кредитного договору, сторони погодили як строк повернення кредиту в повному обсязі, так і графік платежів щодо повернення кредиту та відсотків за його користування щомісячно, останній з яких 25.01.2024. Оскільки умовами кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та сплата відсотків за його користування повинна здійснюватися відповідачем частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно відраховувати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Аналізуючи умови договору сторін та законодавчі норми, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Представник позивача[PERSON], який діє на підставі довіреності від 03.09.2018 року, в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ML-705/108/2008. (а.с. 42-50) [PERSON] п. 1.1 ч.2 Кредитного договору, Банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, визначених у частині №1 цього договору, а позичальник приймає, зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі зобов'язання, як вони визначені в договорі. Відповідно до Частини №1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 110 500 Швейцарських франків на придбання нерухомого майна. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. [PERSON] ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитними коштами [PERSON] зобов'язався щомісяця сплачувати плаваючу процентну ставку у вигляді фіксованого відсотку + FIDR, де фіксований відсоток становить 4,49% річних, а FIDR може змінюватися в залежності від вартості кредитних ресурсів Банку, інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку. (а.с. 42) [PERSON] ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. [PERSON] ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 4 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів. Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору, погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку, або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Представник позивача\~в позовній\~заяві зазначає,\~що[PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитним договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). [PERSON] з п. 4.1.1. Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Кредитним договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочки. Пеня сплачується додатково до прострочених сум. За прострочення виконання боргових зобовязань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбаченої п.п. 4.1.1 цього Договору, додатково сплачує банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 25 грн. При цьому, за прострочення виконання боргових зобовязань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п.п. 4.1.1 та 4.1.2 цього Договору, додатково сплачує банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобовязань, але не менше 50 грн. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 25.06.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 12\~107\~211,94 грн., з яких: заборгованість за кредитом 107\~867,05 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 25.06.2015 року становить 2\~284\~410,54 грн.; заборгованість за відсотками 8\~403,42 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 25.06.2015 року становить 177\~967,79 грн.; пеня 9\~644\~833,61 грн. (а.с. 17) [PERSON] зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обовязковості виконання договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №МL-705/108/2008, 25.01.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір іпотеки №PML-705/108/2008, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 25.01.2008 року, зареєстровано в реєстрі за №71. (а.с. 52-54) Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до умов договору, іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобовязань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього. Предметом іпотеки за даним договором є житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 265,0 кв.м., зареєстрованій на підставі рішення Жовтневого РВК №191-1 від 06.12.1988 року, за адресою: м. Харків, пров. Євсюківський, б. 7, та належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 25.01.2008 року за реєстровим №67, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 25.01.2008 року о 10 год. 21 хв., номер правочину 2650755, згідно [PERSON] з Державного реєстру правочинів №5340657, наданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Вартість предмета іпотеки була визначена договором у розмірі 78\~539,00 грн. (п. 3.1, 3.2 договору іпотеки) Обтяження нерухомого майна іпотекою зареєстровано 25.01.2008 року, про що свідчить [PERSON] про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. (а.с. 55) Судом також встановлено, що 29.06.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. (а.с. 20-26) Відповідно до умов даного договору продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь продавця винагороду. [PERSON] ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). [PERSON] з Додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 року, до позивача у справі перейшло право вимоги за кредитним договором №МL-705/108/2008, боржником за яким є [PERSON], загальна сума боргу у валюті договору становить 107\~867,05. (а.с. 27) 07 липня 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за №6231. (а.с. 28-31) [PERSON] з Додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 07.07.2010 року, до позивача у справі перейшло право вимоги за договором іпотеки №PМL-705/108/2008 від 25.01.2008 року, іпотекодавцем за яким є [PERSON]. (а.с. 32) [PERSON] з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. [PERSON] з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Положеннями ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди Іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведене інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ЗАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №МL-705/108/2008, а також всі права Іпотекодержателя за договором іпотеки №PМL-705/108/2008. В рішенні вище було встановлено, що станом на 25.06.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 12\~107\~211,94 грн. За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» регламентує, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Право ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити свої вимоги за кредитним договором №МL-705/108/2008 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено відповідними нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку» та положеннями іпотечного договору. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 6.1 договору іпотеки, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: а) всі боргові зобовязання, не сплачені іпотекодавцем, в тому числі заборгованість по овердрафту і б) вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням іпотекодавцем його зобовязань за цим Договором, а також всіх фактичних витрат, понесених іпотекодержателем у зв'язку з реалізацією його прав за цим Договором. Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги, зокрема у випадку несплати іпотекодавцем будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Способи звернення стягнення на предмет іпотеки встановлені п. 6.4.1, та п. 7.1 договору іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1,3 ст.33, ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Аналіз положень ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»). В п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» №5 від 30.03.2012 року, розяснено судам, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Враховуючи загальні засади цивільного законодавства, та те що загальна сума боргу [PERSON] становить 12\~107\~211,94 грн., а вартість предмета іпотеки 78\~539,00 грн., суд дійшов висновку про те, що позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу та пені. Окрім того, суд зазначає, що Верховний Суд України справах 9 вересня 2015 року у постанові у справі № 6-483цс15 зробив правовий висновок про те, що установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню. У звязку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача [PERSON], з нього, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанції №3935 від 25.06.2015 року у розмір 3 654 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved