Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

14 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг», в якому просив зобовязати відповідача надати відомості, зазначені в заяві позивача від 27.06.2017 на імя Генерального директора ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг», а саме щомісячні відомості за період роботи з 29.04.2012 по 30.06.2017 за основною роботою і за сумісництвом щодо кількості відпрацьованих годин, щодо загальних сум заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, щодо розмірів і підстав утримань із заробітної плати, щодо виплачених сум заробітної плати. При цьому позивач посилався на вимоги Закону України «Про звернення громадян» (статті 1, 3, 15), а також на ст.ст. 29, 31 Закону України «Про оплату праці». Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав в звязку з неможливістю їх виконання, послався на надані суду письмові заперечення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлені наступні обставини. Позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах з відповідачем в період з 29 квітня 2012 року по 30 червня 2017 року, працюючи на посаді охоронника за строковим договором, звільнений на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку договору (а.с. 8-12). 27 червня 2017 року [PERSON] звернувся до підприємства відповідача із письмовою заявою про надання інформації про оплату праці, яку надіслав в той же день на адресу відповідача і яку останній отримав 06 липня 2017 року (а.с. 13-15). В своїй заяві [PERSON] посилався на норми Закону України «Про звернення громадян». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до положення статті 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним,\~трудовим законодавством,\~законодавством про захист економічної конкуренції, законами України\~«Про судоустрій і статус суддів»\~та\~«Про доступ до судових рішень»,\~Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України\~«Про засади запобігання і протидії корупції». Згідно статті 31 Закону України «Про оплату праці» відомості про оплату праці працівника надаються будь-яким органам чи особам лише у випадках, передбачених законодавством, або за згодою чи на вимогу працівника. Таким чином, враховуючи, що позивачем було надіслано заяву про надання відомостей про оплату праці ще до звільнення його з підприємства відповідача, незважаючи на посилання позивача в своїй заяві на положення Закону України «Про звернення громадян», суд вважає, що між сторонами виник трудовий спір, який розглядається відповідно до положень статті 32 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено, що\~трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Як вбачається з копії листа від 15 серпня 2017 року за № 447, надісланого ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» на імя [PERSON] і отриманого останнім 23 серпня 2017 року, відповідач повідомив про неможливість надати запитувану позивачем інформацію, оскільки вона втрачена внаслідок несанкціонованого втручання в компютери (кібертака), що призвело до пошкодження всієї бази нарахування заробітної плати (а.с. 38-39). Судом встановлено, що за фактом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислюваної машини (компютера) на товаристві «Інтерлок-Кривий Ріг» було прийнято заяву про кримінальне правопорушення і долучено до матеріалів кримінального провадження № 12017040000000856 від 28 червня 2017 року, у якому здійснюється досудове розслідування (а.с. 40-42). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оплату праці» за порушення законодавства про оплату праці винні особи притягаються до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної та кримінальної відповідальності згідно з законодавством. За наявними письмовими матеріалами встановлено, що на підприємстві відповідача в порушення чинного законодавства облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці не провадився у паперовому вигляді, лише в електронному, за що товариство було притягнуто до відповідальності (а.с. 46). Згідно до положень ст. 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно до ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. В своїх письмових запереченнях відповідач пояснив, що не відмовляв позивачу у наданні відомостей про оплату праці, а лише повідомив про неможливість надати їх з обєктивних причин, а також зазначив, що позивач отримував табуляграми протягом роботи на підприємстві, і що позивач має право звернутися до органів фіскальної служби із запитом, і саме з таких підстав не визнав позовні вимоги. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. У відповідності до положень ст. 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Отже, аналіз вказаних норм свідчить про існування передбачених чинним законодавством України гарантій прав працівника, які полягають, зокрема, у можливості отримувати від роботодавця відомості про одержану заробітну плату у обємі не меншому ніж визначено ст. 30 Закону України «Про оплату праці». Також ст. 302 ЦК України передбачає можливість фізичної особи вільно збирати інформацію, а тому право працівника на отримання інформації про одержану заробітну плату у обємі визначеному ст. 30 Закону України «Про оплату праці» не може бути обмеженим лише наданням працівнику табуляграм, крім того позивач обрав саме у такий спосіб отримати інформацію про заробітну плату, а не звертався до органів фіскальної служби, і це є його правом. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та вважає за необхідне їх задовольнити.\~\~\~\~ Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved