Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

13.06.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 24.06.2011 року отримала кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 05.06.2018 року загальна сума заборгованості по кредиту становить - 36861 грн. 78 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь та судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Проте, представник за довіреністю №8331-К-Н-О від 31.08.2017 року Чепіга Д.О. подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Судом встановлено, що 24.06.2011 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», уклавши кредитний договір б/н та отримавши кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. «Умовами та правилами надання банківських послуг» передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, що визначено п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, що додані позивачем до позовної заяви. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти 5577212601259560 клієнта [PERSON] відбувалась зміна кредитного ліміту, а саме: 24.06.2011 року встановлений кредитний ліміт в розмірі 300 грн., 24.06.2011 року його збільшено до 3600 грн., 04.07.2011 року збільшено кредитний ліміт до 4100 грн., 23.08.2011 року збільшено до 4900 грн., 30.01.2012 збільшено до 7900 грн., 11.03.2015 року знижено до 7360 грн., 21.07.2015 року знижено до 6790 грн. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як встановлено в суді, сторони визначили, що заява позичальника [PERSON] разом з Пам'яткою клієнта, «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку» складають укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши ПАТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву позичальника від 24.06.2011 року, відповідач [PERSON] приєдналась до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартних формах - «Умовах та правилах надання банківських послуг» і «Тарифах банку», які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. З виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що відповідач отримувала кредитні кошти та користувалась ними. Банк нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6. «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до витягу із тарифів по карті «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» пільговий період до 30 днів за кожною тратою; базова процентна ставка на залишок заборгованості становить 3 %, обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше залишку заборгованості, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30-нараховується за кожен день перострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не маенше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. З 01.01.2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна 55 днів пільгового періоду», відновідно до яких пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова процентна ставка на залишок заборгованості становить 2,5 %, з 01.09.2014 року 2,9 %, з 01.04.2015 року 3,6%; обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 року 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або відсотками на суму від 100 грн.; пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або відсотками на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Пунктом 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено обов'язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених Тарифів, яка розраховується так: пеня = базова процентна ставка по договору/30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн. (одноразово). Відповідно до п.2.1.1.12.8 вказаних Умов банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами /Пам'яткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами Банка, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідач же в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання, а саме не вносила платежі на погашення кредиту, не сплачувала нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 05.06.2018 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст.1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами 24.06.2011 року, станом на 05.06.2018 року відповідач має заборгованість в сумі 36861 грн. 78 коп., що складається з: 6332 грн. 28 коп. - заборгованості за кредитом, 25947 грн. 99 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2350 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1731 грн. 51 коп. - штраф (процентна складова). Розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідачем не оспорюється спірний договір, не надано і суду доказів визнання його недійсним в судовому порядку. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №191/5077/16-ц. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В той же час, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 500 грн. та 1731 грн. 51 коп. з огляду на наступне. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, а саме сплати комісії і процентів та повернення основної суми кредиту відповідно, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з п. 2.1.1.7.6 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов'язання, в зв'язку з чим підлягають до часткового задоволення в сумі 34630 грн. 27 коп., яка складається з наступного: 6332 грн. 28 коп. - заборгованості за кредитом, 25947 грн. 99 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2350 грн. - заборгованості за пенею та комісією. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 1655 грн. 40 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 611, 625, 626, 627, 634, 638, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 76- 81, 141, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

Outcome: partial