Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

12 червня 2015 року ПрАТ «СК «Аверс» звернулося в суд з позовом, направивши його поштовим відправленням, про стягнення з [PERSON] в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі 15 641 грн. 00 коп. та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 грудня 2014 року по вул. Дегтярівській, 49-Г в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю трьох транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Suzuki Baleno», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля марки «Nissan Tiida», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Nissan Tiida», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] При цьому, на момент ДТП між [PERSON] та позивачем був укладений Договір добровільного страхування № 700720 від 06 серпня 2014 року, відповідно до умов якого позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 65 641 грн. 00 коп. Разом з тим, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП. На підставі зазначеного та враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Скайд» згідно з полісом № АІ/3458420 з терміном дії до 18 липня 2015 року,позивач звернувся до останнього щодо відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СК «Скайд» сплатило позивачу компенсацію збитків у розмірі 50 000 грн. 00 коп., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача недоотриману суму страхового відшкодування в розмірі 15 641 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст.224 та ст.225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, перевіряючи обставини справи в судовому засіданні, судом достовірно встановлено, що 30 грудня 2014 року близько 20 год. 15 хв. по вул. Дегтярівській, 49-Г в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю трьох транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «Suzuki Baleno», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля марки «Nissan Tiida», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував відповідач. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду . Києва від 19 січня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті ДТП власнику автомобіля марки «Nissan Tiida», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], завдані матеріальні збитки. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль марки «Nissan Tiida», державний номерний знак [NUMBER], на час ДТП був застрахований [PERSON] у ПрАТ «СК «Аверс», про що свідчить Договір добровільного страхування транспортних засобів № 700720 від 06 серпня 2014 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі зазначеного 05 січня 2015 року страхувальник [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «Аверс» із повідомленням про настання страхового випадку, а саме пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок вищевказаного ДТП, у зв'язку з чим та згідно з умовами Договору добровільного страхування позивачем, на підставі Акту здачі-приймання виконаних робіт СТО «Shark автосервіс» (ФОП [PERSON].) від 01 квітня 2015 року було перераховано на рахунок СТО страхове відшкодування у загальному розмірі 65 641 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 41 від 27 лютого 2015 року, № 77 від 03 квітня 2015 року та № 57 від 12 березня 2015 року (а.с. 27-28). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.ст. 1187-1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів) відшкодувається особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, і з вини якої така шкода завдана. Так, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, під час дослідження страхового випадку позивачу стало відомо, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Скайд» , у зв'язку з чим 03 квітня 2015 року позивачем була направлена претензія до ПАТ «СК «Скайд» щодо відшкодування завданних ПрАТ «СК «Аверс» збитків на загальну суму 66 637 грн. 00 коп. При цьому, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, як вказує позивач у позовній заяві, оскільки полісом № АІ/3458420 встановлений ліміт відповідальності на одного потерпілого у розмірі 50 000 грн. 00 коп., 08 червня 2015 року ПрАТ «СК «Аверс» отримало на свій поточний рахунок від ПАТ «СК «СКАЙД» компенсацію збитків у розмірі 50 000 грн. 00 коп. Водночас, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, у ПрАТ «СК «Аверс» виникло не право регресної вимоги до відповідача, як зазначено позивачем в позовній заяві, а суброгації, яка регулюється положеннями ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». На підставі вищезазначеного, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Скайд» згідно з полісом № АІ/3458420, на підставі чого ПрАТ «СК «Скайд» сплатило позивачу компенсацію збитків у розмірі 50 000 грн. 00 коп., у зв'язку з чим у позивача виникло право вимоги до відповідача про стягнення недоотриманої суми страхового відшкодування, доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь з [PERSON] заподіяної шкоди у розмірі 15 641 грн. 00 коп., тобто, різниці між фактичним розміром шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП, та сумою страхового відшкодування, яку ПАТ «СК «Скайд» виплатило позивачу, підлягають задоволенню. Крім того відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього разом з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума у розмірі 15 884 грн. 60 коп. (15641+243,60). Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 979, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved