Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

14.11.2019 року [PERSON] звернувсь до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що 25.10.2017 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав №25/10-2017 , за умовами якого, ТОВ «Торговий дім» Новобудова» взяло на себе зобов`язання передати у власність позивача майнові права на квартиру у складі багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , а позивач в свою чергу повинен був сплатити за вказане майно грошові кошти в сумі 483 000 грн. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав. При цьому, сторони визначили, що кінцевим терміном передачі майна є 30 грудня 2017 року. Однак, незважаючи на повне виконання позивачкою своїх зобов`язань за укладеним договором, відповідач ухиляється від передачі йому обумовленого угодою об`єкту, що призводить до порушення майнових прав та інтересів позивача. В зв`язку з цим, останній просить суд стягнути з ТОВ «Торговий дім» Новобудова» на його користь заборгованість у загальній сумі 587 426,86 грн., яка складається з: сплаченої суми 483000 грн., суми штрафу 24150,00 грн., інфляційних витрат 59951,66 грн., 3% річних 23025,20 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника відповідача.Згідно відзиву повідомив, що у зв`язку зі зміною власника та скрутним матеріальним становищем прострочив виконання, проте буде намагатися виконати всі зобов`язання коли покращиться економічний стан, надав також заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Новабудова» було укладено попередній Договір купівлі-продажу майнових прав №25/10-2017 від 25.10.2017 року (надалі Договір). Відповідно до умов зазначеного Договору відповідач зобов`язався передати у власність позивачки майнові права на квартиру у складі багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] , а позивач в свою чергу зобов`язавсь сплатити згідно вказаного договору кошти у розмірі 483 000,00 гривень. На виконання зобов`язань за вказаним договором позивачем були сплачені зазначені кошти у розмірі 483 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №0587 від 25.10.2017 року. Згідно до п.1.2 Договору його предметом є майнові права на квартиру [ADDRESS] на третьому поверсі загальною площею 53,0 кв.м., які після набуття позивачем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності на квартиру після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів, для оформлення яких відповідач зобов`язується надати всі необхідні правовстановлюючі документи. Згідно до п.1.3. Договору майнові права на квартиру за цим договором передаються відповідачем їй шляхом підписання Акту приймання-передачі квартири. Вказаний Акт приймання-передачі підписується сторонами після прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта будівництва у строк визначений відповідачем, та за умови повної оплати покупцем ціни майнових прав на квартиру, але не пізніше 30 днів з моменту прийняття об`єкту будинку в експлуатацію. В пункті 2.2 зазначено, що орієнтовний строк закінчення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію 30 грудня 2017 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва в строк до 3 місяців і це не буде вважатися порушенням цього договору. Таким чином, судом встановлено, що правовідносини сторін засновані на правочині, зміст якого за суттю умов відповідає купівлі-продажу певного майна, про що зокрема зазначено в самому договорі, а відтак до вказаного спору підлягають застосуванню норми глави 54 ЦК України. Згідно ч.1 ст.655, ч.1,2 ст.656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Згідно долучених до позовної заяви копій квитанцій вбачається, що [PERSON] було сплачено на користь ТОВ «Торговий дім» Новобудова» грошові кошти в загальній сумі 483 000,00 грн., що свідчить про належне виконання ним своїх зобов`язань. Положеннями ч.1, 2 ст.662, ч.1 ст.663 ЦК України передбачено зобов`язання продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу. Відповідно до п. 1.2 Договору, за умови виконання своїх обов`язків за угодою, покупець одержить від продавця документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності), що підтверджують право власності покупця на квартиру. Вищевказаний пункт кореспондується з пунктом 4.3, за яким, сторони домовилися, що для оформлення покупцем права власності на квартиру, продавець зобов`язаний надати йому наступні документи: акти прийому-передачі, довідки про оплату в повному обсязі вартості майнових прав на квартиру та технічний паспорт. Однак, як було зазначено самою позивачем в позовній заяві та не спростовано відповідачем в ході розгляду справи, [PERSON] права власності на визначену квартиру та нежитлове приміщення набуто не було внаслідок невиконання продавцем своїх зобов`язань. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок фактичного не набуття майнових прав на квартиру, сплачені позивачем кошти в сумі 483 000,00 грн., підлягають поверненню відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК України). Водночас, не виконавши свої зобов`язання по передачі оплаченого товару у визначений строк, відповідач у той же строк повинен був повернути отримані від позивача кошти, що також вчинено ним не було. Цим самим, відбулося набуття ТОВ «Торговий дім» Новобудова» нового зобов`язання грошового. Положеннями ст.625 ЦК встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити на користь [PERSON] 3% річних в сумі 23025,20 грн. та інфляційні втрати в розмірі 59951,66 грн. Крім цього, пунктом 5.3 договору від 25.10.2017 року передбачено, що у разі недотримання орієнтовного строку прийняття об`єкту будівництва понад три місяці від орієнтовного строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, продавець сплачує покупцю штрафу розмірі 1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожні 90 днів прострочки. На підставі вказаного пункту позивачем розраховано суму штрафу яка складає 24150,00 грн., що на думку суду є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved