Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

14 серпня 2020 року до Обухівського районного суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування заявленого позову зазначила, що 01 листопада 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №376. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та довіри між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки, ведення спільного господарства, та виховання дітей, постійні сварки, та загалом сторони більше ніж пів року не проживають разом. Питання щодо місця проживання дитини між ними вирішено, спору про поділ майна не має. 29.09.2020 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Судові витрати просила залишити за нею, а витрати на правову допомогу просила стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному частково, а саме не заперечив проти розірвання шлюбу. Судові витрати та витрати на правову допомогу просив залишити за позивачем, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.11.2008 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції в Київській області (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] , та сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Із позову, заяв сторін, поданих на адресу суду встановлено, що подальше спільне проживання між ними є неможливим, сторони фактично не проживають разом протягом пів року. Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею п`ятою Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку, що відносини, які склалися між подружжям ( [PERSON] , та [PERSON] про розірвання шлюбу) вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливим, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи заяву позивача, її прізвище слід залишити без змін. Враховуючи заяву позивача судовий збір слід залишити за позивачем. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрат на правничу допомогу в розмірі 500 гривень.

Outcome: approved