overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

14.02.2017 року [PERSON], що народилась 15.06.2000 року, звернулась до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги мотивовані тим, що з січня 2016 року [PERSON] мешкає разом однією сімєю з [PERSON] та мають намір зареєструвати шлюб, в звязку з чим в січні 2017 року звернулись до відділу РАЦС, однак їм було відмовлено в звязку з тим, що заявниця не досягла шлюбного віку. Враховуючи, що батька у заявниці немає, так як мати її народила поза шлюбом і мати проти реєстрацію шлюбу доньки не заперечує, то [PERSON] і звернулась до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала електронне повідомлення з проханням слухати справу у її відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із ксерокопій свідоцтва про народження та паспорту видно, що [PERSON] народилась 15.06.2000 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 18.06.2016 року видно, що відомості про батька [PERSON] внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Із копії паспорту видно, що [PERSON] народився 23.06.1994 року в с. Стара Кульна Котовського району Одеської області. Відповідно до вимог ст. 60 ч.1 ЦПК України суд знаходить заяву доведеною, а враховуючи відсутність заперечень її матері, вимоги заявниці обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в силу ст. 23 ч.2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

14.02.2017 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що остання 13.02.2017 року поступила в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням районного психіатра Мукачівської ПНД [PERSON], у звязку з тим, що в неї наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому необхідне рішення суду про її госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що за направленням районного психіатра Мукачівської ПНД [PERSON], [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає на гострий психотичний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. ЇЇ згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та непотрібно її госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, який вважає за доцільним задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів психіатрів №369 від 14 лютого 2016 року, страждає на гострий психотичний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

14.02.2017 року до суду із даним позовом звернулася [PERSON]. Посилаючись на те, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, просить суд стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дітей на кожну дитину щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка та її представники позов підтримали і надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вислухавши представників позивачки, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що із 20.11.1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Самій утримувати двох дітей позивачці важко. Наведені вище обставини підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.1999 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.02.2009 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.09.2002 року; довідкою виконкому Боринської селищної ради Турківського району Львівської області № 165 від 31.01.2017 року. Не довіряти цим доказам у суду немає підстав. В силу статтей 180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Розмір стягуваних аліментів не повинен бути меншим за 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини. Оскільки відповідач заперечень на позовну заяву суду не надав, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі, вказаному позивачкою. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

14.02.2017 року до суду із даною позовною заявою звернувся [PERSON]. Посилається на те, що 27.12.2016 року [PERSON] під розписку позичила у нього 1000 доларів США, що станом на 14.02.2017 року становить 27165 грн., які зобов'язалася повернути через 14 днів. Однак взятого на себе зобов'язання [PERSON] не виконала і борг не повернула. Просить суд стягнути із відповідачки [PERSON] на його користь борг в сумі 27165 (двадцять сім тисяч сто шістдесят п'ять) гривень 11 коп., покласти на неї судові витрати та витрати за надання правової допомоги. В судове засідання сторони не прибули, про час і місце розглялу справи були повідомлені завчасно та належним чином. Позивач через свого представника просить справу розглянути у його відсутності. Дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що 27 грудня 2016 року [PERSON] взяла у борг у позивача 1000 доларів США, що станом на 04.05.2017 року становить 26523 грн. 43 коп., які зобов'язалася повернути через 14 днів. Однак взятого на себе зобов'язання відповідачка не виконала по даний час, - борг позивачу не повернула. Наведені вище обставини підтверджуються оригіналами розписок відповідачки [PERSON] від 27.12.2016 року та від 24.01.2017 року, не довіряти яким у суду підстав немає. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. В силу статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу статтей 84, 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у виді судового збору в сумі 640 гривень та витрат на правову допомогу в сумі 400 грн., підлягають стягненню із відповідачки. Враховуючи те, що станом на 04.05.2017 року курс долара США до гривні змінився, до стягнення підлягає сума, еквівалентна 1000 доларів США, що станом на час ухвалення рішення суду становить 26523 грн. 43 коп. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

14.02.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі: 1000 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 06.03.2002 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 1000 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

14.02.2017 року заявниця звернулаья до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] її батьком. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з батьком, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину, оскільки в різних документах по-різному зазначено прізвище батька заявниці. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, при цьому подали заяву про розгляд справи за відсутності представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON], який помер [INFO] є батьком [PERSON]. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд приходить наступного висновку. Зі свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) вбачається, що прізвище батька заявниці «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження батька заявниці (серія [NUMBER]) його прізвище «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження заявниці (серія [NUMBER] її прізвище «[PERSON]» батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження заявниці її дошлюбне прізвище «[PERSON]», що є тотожнім з прізвищем батька заявниці. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці та її батька [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з батьком створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці в судовому порядку, шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним довором б/н від 25.06.2015 року у розмірі 54484,30 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідавши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладенного договору б/н від 25.06.2015 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 54484,30 гривень у вигляді встановленного кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому у Договорі. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, з яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інші заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком У порушення умов укладеного договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 08.12.2016 року становить 10773,00 грн, з яких: 51437,78 грн. заборговаінсть за кредитом, 12799,82 грн. заборговаінсть по процентам за користування кредитом, 28805,14 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 7730,26 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно ч.1 ст. 1049 та ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2400,00 грн. На підставі викладеного, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.12.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.01.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 30013,76 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 15.12.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1698,37 грн.; по відсоткам за користування кредитом 22920,93 грн.; по комісії 3489,04 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1405,42 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 30013,76 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 20.10.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 07.12.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 46957,85 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 20.10.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 20116,91 грн. зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. 22 лютого 2017 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області винесено ухвалу про часткове задоволення позову. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 07.12.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 18409,18 грн.; по відсоткам за користування кредитом 6836,83 грн.; по комісії 16199,92 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф 5511,92 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 46957,85 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

14.02.2017 року\~ позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини.\~ В обґрунтування\~ позовних\~ вимог\~ позивач\~ вказувала, що перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає\~ разом з\~ нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на\~ утримання дитини\~ не надає, тому позивач у судовому порядку просила\~ стягнути з відповідача\~ на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Позивач у судове засідання не з'явилась. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Згідно заяви, що надійшла до суду, останній не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд вважає можливим застосувати наслідки передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки за № 200, виданої виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 13.02.2017 року, дитина проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей\~ до досягнення ними\~ повноліття. І цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 14.02.2017 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved