Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

13 лютого 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В заяві посилається на те, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, вм. Сімферополь Автономної республіки Крим вона народила хлопчика - [PERSON], де й було зареєстровано його народження та видане відповідне свідоцтво. Оскільки документи про народження сина видані органами влади на тимчасово окупованій території України вони в силу вимог законодавства України є недійсними і не створюють правових наслідків та не можуть бути прийняті відділом ДРАЦС для здійснення державної реєстрації народження сина. В зв'язку з цим, вона звернулась до суду та просить встановити факт народження нею сина [INFO] [PERSON] у м. Сімферополь. Встановлення даного факту їй необхідне для отримання свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує повністю. Представник Веселинівського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не з'явився. Від начальника Веселинівського районного відділу ДРАЦС Філімонової М.С. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу, заперечень проти заяви не мають. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно медичного свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 06 листопада 2014 року КРУ «КТМО «Університетська клініка» ОСП «Перинатальний центр» м. Сімферополь у заявниці [PERSON] [INFO] народився хлопчик. Заявниця в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Факт народження дитини [PERSON] був зареєстрований Красногвардійським районним відділом ЗАГС департамента ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим про що, 19 листопада 2014 року, видано свідоцтво про народження [NUMBER] Згідно відмови Веселинівського районного відділу ДРАЦС від 13 лютого 2018 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документи, форма яких не має юридичної сили на території України. Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.7 ЗУ «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці та необхідне для державної реєстрації народження дитини органом реєстрації актів цивільного стану. Факт народження дитини на тимчасово окупованій території України підтверджується копією медичного свідоцтва про народження [NUMBER], виданим 06 листопада 2014 року КРУ «КТМО «Університетська клініка» ОСП «Перинатальний центр» м. Сімферополь, свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Красногвардійським районним відділом ЗАГС департамента ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим 19 листопада 2014 року. При оцінці вищезазначених документів як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. За таких підстав надані заявницею документи, а саме: медичне свідоцтво про народження [NUMBER], видане 06 листопада 2014 року КРУ «КТМО «Університетська клініка» ОСП «Перинатальний центр» м. Сімферополь та свідоцтво про народження [NUMBER], видане Красногвардійським районним відділом ЗАГС департамента ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим 19 листопада 2014 року, суд визнає належним і допустимим доказом на підтвердження факту народження заявницею дитини чоловічої статті - [PERSON] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявниці можливості зареєструвати народження дитини, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини за місцем реєстрації заявника у відповідності із Законами України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного, згідно ст.ст. 258-259, 265, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

Outcome: approved