Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

13.03.2017 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 07.05.2015 року відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Центральній, 40 у с. Марковичі Локачинського району Волинської області. Батько залишив заповіт, яким даний житловий будинок заповів своєму онуку [PERSON]. Онук спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Як спадкоємець за законом позивач прийняла спадщину шляхом подання у встановлений законом строк заяви у нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Центральній, 40 у с. Марковичі Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить визнати право власності на будинок. Від відповідача також надійшли заява про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 07.05.2015 року помер батько позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Центральній, 40 у с. Марковичі Локачинського району Волинської області. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема технічного паспорта на житловий будинок, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідки Марковичівської сільської ради - спірне майно належало [PERSON] на день його смерті. Після смерті спадщину прийняла його дочка [PERSON] (а.с. 5, 8-11, 16, 17 ). Даний будинок не є спільною сумісною власністю померлого [PERSON] та [PERSON], оскільки був побудований спадкодавцем до шлюбу із відповідачем. Онук спадкодавця [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. (а.с. 13, 14). Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено. Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією паспорта позивача, свідоцтва про народження та свідоцтва про право на спадщину (а.с. 15. 18, 20, 21). Із постанови нотаріуса від 17.02.2017 року вбачається, що позивач зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки спадкоємцем не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с.7). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на житловий будинок, що знаходиться по вул. Центральній, 40 у с. Марковичі Локачинського району, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача як спадкоємця за законом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову. Судові витрати у справі слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved