Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

13.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів з відповідача та просить стягнути з відповідача суму коштів за договором позики в розмірі 52\~ 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3\~ 000 грн., судовий збір у розмірі 520 грн. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 22 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого, відповідач взяв позику у позивача в сумі 52000 грн, які зобовязався повернути готівкою у строк до 30 червня 2013 року. 05 лютого 2015 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг на суму 3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобовязання вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку . Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме, договорів та інших правочинів. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України ). За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, як то передбачено ст. 599 ЦК України. Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання . Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку суму грошових коштів. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] сума коштів за договором позики від 22 березня 2013 року в розмірі 52000 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Також суд приходить до висновку про задоволення частково вимоги про стягнення витрат на користь позивача [PERSON] на правову допомогу з відповідача. З врахуванням складності категорії даної цивільної справи та складання позовної заяви, суд вважає за можливе стягнути витрати на правову допомогу за 2 години робочого часу в сумі 974 грн. 40 коп., які стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 520 грн.

Outcome: approved