Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

12 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 серпня 2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №306. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 20 серпня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства, а також через відсутність взаєморозуміння. З серпня 2021 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам, не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просила його розірвати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від суду від 13 серпня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скориставсь, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 13 серпня 2021 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 серпня 2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №306, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище своє з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 01 серпня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як вбачається зі змісту копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] , [INFO] , змінив 01 серпня 2019 року ім`я на [PERSON] . Крім того, 08 травня 2020 року [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків). За змістом положень ч.1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Враховуючи те, що позивач у своїй заяві від 06 вересня 2021 року просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін, суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову суд стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved