Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

13 липня 2016р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки, виписаної 25 травня 1974 року на ім'я «[PERSON], 1958 года рождения». Свої вимоги мотивує тим, що в 1958 році вона мала дівоче прізвище, що українською мовою звучало як [PERSON]. При оформленні її трудової книжки працівниками, в даний час вже не існуючого підприємства Ліновицький сахорокомбінат радгоспу Леніна, було допущено помилку у її прізвищі, а саме російською її дівоче прізвище спочатку було записано «[PERSON]» через застережене виправлення, в той час як її прізвище російською мовою правильно зазначити «[PERSON]». Раніше [PERSON] не звертала уваги на ці виправлення та в даний час вказані виправлення перешкоджають заявниці в підтвердженні трудового стажу та оформленні пенсії. В судове засідання заявник не з'явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, в яких просив розглядати справу без їх участі, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що органом реєстрації актів цивільного стану за місцем народження - сільрадою с.Бутейки Сарненського району Рівненськьої області 07 лютого 1959 року в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис №20 та того дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. 16 вересня 1978 року [PERSON] та [PERSON], російською «[PERSON]», що народилася [INFO] у с. Бутейки Сарненського району Рівненської області, уклали шлюб, про що за місцем реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану - Кленовською сільрадою Богодухівського району Харківської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу того ж дня зроблено запис №19 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». З наданої заявницею суду копії паспорту серії [NUMBER] вбачається, що 30 серпня 2001 року як громадянці України [PERSON], що народилася [INFO] у с. Бутейки Саранського району Рівненської області, Богодухівським РВ УМВС України в Харківській області видано паспорт. Заявницею надана трудова книжка, заведену 25 травня 1974 року працівником Ліновицького сахорокомбінату радгоспу Леніна на ім'я особи, що російською мовою зазначена як «[PERSON]» 1958 року народження. В Трудовій книжці міститься закреслення даного прізвища та зазначено нове - «[PERSON]». Із застереження вбачається, що прізвище змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Кленовською сільрадою Богодухівського району Харківської області. В цій же трудовій книжці, в російськомовній її частині російською мовою зазначено, що вона належить «[PERSON]», 1958 року народження. На 19 аркуші вказаної трудової книжки міститься запис №1 про прийняття [PERSON] на роботу 20 травня 2010 року до ЗАО АФ ім. Г.С. Сковороди (код 00707863) на посаду різноробочої на підставі наказу №38 від 20.05.2010р. Запис №2 свідчить про зміну назви ЗАО АФ ім. Г.С. Сковороди на ЧАО АФ ім. Г.С. Сковороди. З довідки ЧАО АФ ім. Г.С. Сковороди (код 00707863) від 25 липня 2016 року вих.№153 вбачається, що [PERSON] з 20 травня 2010 року прийнята на роботу на вказане підприємство на підставі наказу №38 від 20.05.2010р. та станом на момент видачі довідки там працює. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин на підставі досліджених доказів суд доходить висновку, що заявник [PERSON] мала підстави для звернення до суду, бо у позасудовому порядку встановити факт належності їй правовстановлюючого документу вона не має можливості. Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що трудова книжка заведена 25 травня 1974 року на ім'я мовою оригіналу «[PERSON], 1958 года рождения», містить посилання на зміну прізвища працівника з посиланням на свідоцтво про шлюб видане саме заявниці [PERSON] Крім того, записи у цій трудовій книжці на її 19 аркуші про особу працівника та підстави його прийняття на роботу відповідають даним, що надані заявницею про її теперішнє місце роботи, та підстави її зарахування, в зв'язку з чим суд доходить висновку про належність даного документу заявниці [PERSON] Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб шляхом встановлення факту належності їй вказаного документу.

Outcome: approved