overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

13.08.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.02.1977 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Спору про розподіл майна не має. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 12.02.1977 року зареєстрували шлюб. (а.с.3). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

13.08.2014 року заявники звернулися до суду з заявою «Про встановлення юридичного факту», в якій просять суд постановити рішення, яким встановити, що [PERSON] є бабусею [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заявники в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій заяву підтримали у повному обсязі, просили задовольнити та розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені і вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. В даному випадку встановити факт родинних відносин заявники бажають у зв'язку із виникненням у них права на спадщину. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні дані. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 27.08.1981 року. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2014 року. [PERSON] не встигла оформити свої спадкові права після смерті матері. Заявники по справі звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті їх матері [PERSON]. Однак 06.06.2014 року листом №2910/02-14 державний нотаріус повідомив заявників, що у наданих документах містяться розбіжності в написанні прізвищ та ім'я померлих осіб, а тому їм необхідно звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Факт того, що [PERSON] є бабусею [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] від 20 червня 1971 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 12 червня 1968 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 07 квітня 1970 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 25 березня 1968 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 25 липня 1958 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 04 травня 1959 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від [INFO], копією свідоцтва про народження від 13 жовтня 1953 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 14.03.2014 року, показаннями свідків [PERSON] та іншими документами. На підставі викладеного та ст.ст. 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

13.08.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № PLА0AN37088271 від 10.09.2008 року у сумі 71614,30 дол. США, що за курсом НБУ на 16.07.2014 року складає 838603, 42 грн. та судовий збір в сумі 3654,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 10.09.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № PLА0AN37088271відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 24849,79 дол. США на термін до 09.09.2015 року. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 16 липня 2014 року заборгованість складає 68183,76 дол. США. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів , що містяться в справі. Судом встановлено, що 10.09.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № PLА0AN37088271, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 24849,79 дол. США на термін до 09.09.2015 року. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 16 липня 2014 року борг складає 68183,76 дол. США, а саме: - 15035,01 дол. США заборгованість за кредитом - 10987,46 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом - 2388,22 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом - 39773,07 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 21,35 дол. США штраф(фіксована частина) - 3409,19 дол. США штраф( процентна складова). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку вимагати повернення всієї суми кредиту. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

13.08.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 30.08.1995 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі РАГС м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 879. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з березня 2014 року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.3/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.4/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, що 30.07.2013 року він уклав договір банківського строкового вкладу (Актив прибутковий) №ДФО-39-148361 на суму 14000,00 гривень з правом поповнення депозиту (вкладу). Відповідно до умов Договору він передав, а банк прийняв на депозитний рахунок, а саме відповідно до п. 1.1 Договору це депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 14000 грн.. 00 копійок на умовах Договору, вказане також підтверджується квитанцією №1670 про внесення готівки від 30.07.2013 року згідно з чим, він 30.07.2013 року був переданий банку, а останнім отриманий на Депозитний рахунок Внесок в повному обсязі. Відповідно до п. 1,3 Договору процентна ставка за користування Внеском протягом строку Внеску складала 21,5 % річних. Відповідно до п. 1,2 Договору строк Внеску складає - 12 місяців та 1 день, тобто до 31.07.2014 року. Таким чином, 31.07.2014 року банк мав би повернути відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачу. Однак, 31.07.2014 року банк відмовив в поверненні коштів письмово. На сьогоднішній день банком не повернені йому кошти депозиту, строк повернення яких минув. Загальна сума не повернених коштів складає на момент звернення до суду - 17010 грн. 00 копійок . З урахуванням вищевикладеного просить суд винести рішення , яким стягнути з ПАТ «КБ «Актив-Банк» суму внеску 14000,00грн. а також проценти за користування внеском в сумі 3010,00грн. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «КБ «Актив-Банк» у судове засідання повторно не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача,дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6697 грн у повернення сплаченої суми державної допомоги сім'ям з дітьми, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Позов мотивовано виявленням обставин, що свідчать про можливість відповідача утримувати свою дитину. У судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення ціни позову до 3297 грн, при цьому послалася на часткове погашення суми боргу. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. На підставі заяв [PERSON] від 15.02.2010 року, 09.08.2010 року, 07.02.2011 року, 10.08.2011 року, 10.02.2012 року, 10.08.2012 року та 13.02.2013 року їй, було призначено державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на період з 01.02.2010 року по 31.07.2013 року, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в зв'язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], які стягнуто рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.03.2005 року. За повідомленням Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, яке надійшло на адресу позивача 06.02.2014 року, останньому стало відомо, що починаючи з жовтня 2012 року [PERSON] отримувала аліменти від відповідача. Відповідно до пп. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» від 22 лютого 2006 р. N 189 (далі - Порядок), виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину. Пунктом 12 Порядку встановлено, що в тому разі, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. У зв'язку з виявленою можливістю відповідача сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, 26.02.2014 року позивачем прийнято розпорядження про припинення виплати допомоги, а відповідачу надіслано повідомлення про необхідність повернення сплаченої суми бюджетних коштів в розмірі 10045 грн 50 коп. (а. с. 3, 5). Утім, з цієї суми відповідач 3297 грн до цього часу не повернув, що є підставою для їх стягнення в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. 25.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Надала заяву про слухання справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав заяву про слухання справу у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони за справою перебували у шлюбі. Відповідно до актового запису про народження №504, зробленого Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона 11.11.1999 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] 25.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, зазначена обставина сторонами не оспорюються та підтверджується довідкою №2295, виданою ПП «Жилсервіс» 12.08.2014 року. Відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, про наявність у нього інших утриманців або обставин, які суд має враховувати при визначені розміру аліментів згідно ст.182 СК України, суд не повідомив. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави належить стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач зазначила, що відповідач, [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач працює, аліменти нікому не платить, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 14 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 224 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу народилася дитина, донька - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], народилася [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень 2011 року травня місяця 04 числа зроблено відповідний запис № 258, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою, [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працює на Головному матеріально-технічному складі ДП «Донецька залізниця» м.Артемівськ. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивачка виховує і утримує доньку, відповідач має можливість утримувати доньку, так як працює, здоровий, інших утриманців не має, непрацездатних батьків не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22.07.2010 року виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, кохання, останнім часом не проживають як сім'я. Просить розірвати шлюб, доньку залишити на своєму вихованні. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі . Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 22.07.2010 року виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони останнім часом як сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

13.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні, при цьому повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Відповідач позов визнав. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.05.2006 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З липня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved