Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

14 жовтня 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2007 року, який за рішенням Куп’янського міськрайонного суду від 18 квітня 2012 р. було розірвано. Відповідач є батьком неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач працює і має стабільний заробіток, однак, в добровільному порядку матеріальну допомогу на неповнолітню дитину не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв’язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів його прибутків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не з’явилась по заяві про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання не з’явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2007 року, який за рішенням Куп’янського міськрайонного суду від 18 квітня 2012 р. було розірвано (а.с. 7). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 6). Згідно довідки № 668 від 06 жовтня 2014 р., наданої в.о. директора Спільного підприємства «Украінская Восточная Рибная Компанія» товариства з обмеженою відповідальністю, відповідач з 01 серпня 2013 р. працює в даному підприємстві, а 17 березня 2014 р. переведений на посаду оброблювача морепродуктів та працює по теперішній час. (а.с. 4) Згідно ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини – [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його прибутків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», який набрав законної сили з 01.11.2011 р. з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved