Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

13 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 23 листопада 2004 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області розірвано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів зроблено запис за № 631. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Син хворіє на бронхіальну астму з інтермітуючим перебігом, алергічний риніт та есенціальний тремор. Лікування та оздоровлення дитини здійснюється за рахунок позивача. Згідно довідки № 166/20 від 04 грудня 2020 року, виданої Черкаським державним технологічним університетом, [PERSON] є студентом вказаного навчального закладу; денної форми навчання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ? заробітку (доходу) відповідача на період навчання сина, але не довше ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судовому засідання позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 23 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів зроблено запис за № 631. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Соснівського районного управління юстиції м. Черкаси, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 18 лютого 2003 року зроблено відповідний запис за № 146. 08 січня 2021 року [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. Згідно з ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Згідно довідки № 166/20 від 04 грудня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , є здобувачем вищої освіти, студентом другого курсу Черкаського державного технологічного університету, спеціальність - «філологія», денна форми навчання, за кошти фізичних осіб, термін навчання - з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Загальна вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг № 110 від 07 вересня 2020 року, становить 71600 гривень. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Позивач зазначає, що син проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Позивач є інвалідом 2 групи та отримує пенсію в розмірі 2100 грн. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і донькою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку в постанові Верховного Суду у справі № 308/2268/16-ц, провадження № 61-9486св18 від 21 березня 2018 року «Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини перша - третя статті 181 СК України). Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також, якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до частини першої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.» Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 208/3075/16, від 21 лютого 2018 року та справі № 539/2580/16-ц від 01 серпня 2018 року. Судом встановлено, що повнолітній син позивача та відповідача, проживає разом з позивачем, перебуває на повному її утриманні. Згідно довідки № 166/20 від 04 грудня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , є здобувачем вищої освіти, студентом другого курсу Черкаського державного технологічного університету, спеціальність - «філологія», денна форма навчання, за кошти фізичних осіб, термін навчання - з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Загальна вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг № 110 від 07 вересня 2020 року, складає 71600 гривень. Єдиним джерелом доходів позивача,який являється інвалідом ІІ групи, є пенсія, а тому позивач позбавлена можливості самостійно утримувати сина, який продовжує навчання. Згідно довідки про доходи № 8479 0166 9044 1413, виданої Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, [PERSON] перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України Головного управління ПФУ в Черкаській області (Чигиринський відділ обслуговування) і отримує пенсію по інвалідності. Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Юрія-Фарм» та отримує заробітну плату. З 06 грудня 2005 року на виконанні в Придніпровському відділі державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 6653697 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою звільнений від сплати судового збору, приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 гривень. На підставі вищевикладеного, відповідно ст.ст.184, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved