Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

13.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність та про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Із позову вбачається, що [INFO] р. помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] у м. Краматорську. З померлим проживала його жінка, мати позивачки: [PERSON], яка також померла [INFO] р., тобто спадкоємцями першої черги після їх смерті залишилися позивачка та її брат [PERSON]. Відповідно до домовленості між ними житловий будинок повинен бути оформлений на ім'я позивачки. Після смерті батька позивачка переїхала жити у вищезгаданий будинок. На той час діяв Цивільний кодекс України в редакції 1963 року, згідно ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи власність спадковим майном; 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Тому було доцільно вважати, що спадщина батька перейшла до позивачки. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка не зверталась, тому що фактично вступила у власність спадковим майном. У серпні 2014 р. позивачкою було прийнято рішення приватизувати земельну ділянку, але коли вона прийшла до Держземагенства у м. Краматорську їй сказали, що для приватизації земельної ділянки їй необхідно надати документи, що підтверджують право власності на даний будинок. Після чого вона прийшла до нотаріуса де з'ясувалось, що будинок на неї не може бути оформлений у зв'язку з тим, що позивачка не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в шести місячний термін з моменту смерті батька, а те що вона фактично прийняла спадщину у власність по новому законодавству не має ніякої ролі. Крім того, в свідоцтві про народження позивачка по батькові, батька вказано «[PERSON]», а в інших документах «[PERSON]». Таким чином, позивачка не може оформити документи на своє ім'я у нотаріуса, як того вимагає закон, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. Позивачка просить суд ухвалити рішення яким визнати за нею, [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування на житловий будинок «Ааа» загальною площею 21,90 м , в тому числі житловою площею 10,30 м2, сарай «Б», сарай «В», убиральню «Г», який розташований за адресою: Україна, Донецька область, [ADDRESS] У судове засідання відповідач не з'явився за невідомою суд причиною, про час розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом публікування оголошення. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується: копіями паспорта позивачки та відповідача (а.с.4- 9), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 10), копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11), копіями свідоцтв про смерть (а.с. 12-13) , копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 14). Виходячи зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той подружжя який його пережив та батьки. Виходячі зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язкі що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, іні будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною діляні на якій вони розміщені. Суд вважає можливим визнати за позивачкою [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування на житловий будинок «Ааа» загальною площею 21,90 м , в тому числі житловою площею 10,30 м2, сарай «Б», сарай «В», убиральню «Г», який розташований за адресою: Україна, Донецька область, [ADDRESS]

Outcome: approved