Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

14.02.2020 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 травня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має. За таких підстав позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20.02.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву та призначено розгляд справи по суті на 20.03.2020. 20.03.2020 позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 24 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). В даному шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 7-10). Згідно довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 624 від 11.02.2020 діти сторін зареєстровані разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до довідки голови квартального комітету № 2 «Вокзальний» від 20.09.2019 діти сторін проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживають діти. Проте відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, достатньому для забезпечення їх потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання дітей, їх фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей сторін, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб та зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, а також з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved