Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

13 квітня 2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було винесено заочне рішення у цивільній справі № 219/11350/16-ц, яким задоволено у повному обсязі позов [PERSON] (далі - Позивач, [PERSON].) до [PERSON] (далі - Відповідач 1, [PERSON].), [PERSON] (далі - Відповідач 2, [PERSON].) про стягнення солідарно заборгованості за договором позики від 05 вересня 2013 року в сумі 540 000 грн, індексу інфляції в сумі 156 539, 48 грн, відсотків за користування коштами у розмірі 47 889, 86 грн. За результатами розгляду заяви [PERSON] ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2017 року заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2017 року у цивільній справі № 219/11350/16-ц скасовано та призначено судовий розгляд у справі. Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що 05 вересня 2013 року відповідач - 1 [PERSON] отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 540 000 грн зі строком повернення до 05 грудня 2013 року, про що у нотаріуса була складена письмова заява, проте до теперішнього часу свої зобов'язання останній не виконав, що змушує позивача звернутись з позовом до суду про стягнення грошових коштів за договором позики, інфляційних та 3% річних солідарно з відповідачів, оскільки під час отримання позики останні перебували у шлюбі і кошти були використані в інтересах сім'ї. У судове засідання позивач не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Стверджує, що, на її думку, отримані за договором позики від 05 вересня 2013 року [PERSON] грошові кошти були використані в інтересах сім'ї, про що свідчить факт будівництва подружжям (відповідачами) у той період будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 319,3кв.м. Відповідачі у судове засідання не з'явились, просили розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідачів у судовому засіданні та письмових поясненнях проти позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на ті обставині, що дійсно 05 вересня 2013 року [PERSON] були отримані у позику від [PERSON] грошові кошти в сумі в сумі 540 000 грн, проте ці кошти ним були вже повернуті останньому, який обіцяв знищити розписку, але цього з невідомих причин не зробив. Стверджує, що борг виник у зв'язку із захопленням [PERSON] азартними іграми. Також представник пояснила, що [PERSON] до часу звернення [PERSON] з позовом до суду про стягнення боргу взагалі не знала про існування договору позики від 05 вересня 2013 року, коштів в розмірі 540 000 грн, отриманих за розпискою, [PERSON] ніколи не бачила і заперечує, що вони були використані в інтересах сім'ї. У зв'язку з зазначеним представник відповідачів просила у задоволенні позову відмовити. Крім того представником позивача 17 жовтня 2017 року заявлено клопотання про зміну виду забезпечення позову шляхом скасування заходу забезпечення позову, який застосований згідно ували Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2017 року у провадженні №219/11350/16-ц, а саме: арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], оскільки ця нерухомість не належить відповідачам на праві власності, і, з метою забезпечення виконання рішення суду та захисту прав позивача, просить суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Представник відповідачів проти задоволення клопотання в частині скасування арешту не заперечувала, проти застосування іншого виду забезпечення позову заперечувала у зв'язку з безпідставністю вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №219/10771/16-ц та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення учасників процесу, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15 липня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини визначено - «[PERSON]», про що Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану здійснено запис №193. Зазначений шлюб згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 січня 2017 року у справі №219/10771/16-ц, яке набрало законної сили 07 березня 2017 року, було розірвано, прізвище дружині залишено «[PERSON]». Доказів здійснення поділу спільного сумісного майна між подружжям (відповідачами) на дату ухвалення судового рішення не надано і такий поділ судом вважається не проведеним. У період зазначеного шлюбу відповідно до заяви від 05 вересня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом, відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 540 000 грн (п'ятсот сорок тисяч гривень) та зобов'язався повернути зазначену грошову суму в строк до 05 грудня 2013 року (а.с.5). Вказані обставини по суті сторонами не заперечувались. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Згідно з ст. 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язуєтьсяповернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передачі грошей. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як установлено судом, за письмовим договором позики (розписка) від 05 вересня 2013 року відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 540 000 грн та зобов'язався повернути зазначену грошову суму в строк до 05 грудня 2013 року. [PERSON] у порушення умов договору та положень зазначених статей прийнятого на себе обов'язку щодо повернення зазначених грошових коштів у строк до 05 грудня 2013 року не виконав у повному обсязі і належні та допустимі докази протилежного відповідачами та їх представником до матеріалів справи не надано. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки сторони в договорі позики від 05 вересня 2013 року не передбачили іншого розміру процентів річних до правовідносин в цій частині застосовуються положення зазначеної статті ЦК України. Сума боргу, заявлена на стягнення, підтверджується розрахунком ціни позову, за яким загальна заборгованість складає 744 429, 34 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 540 000 грн, індексу інфляції в сумі 156 539, 48 грн, відсотків за користування коштами у розмірі 47 889, 86 грн (а.с.6-9, 48-50, 56-57). Ураховуючи викладене, за відсутності доказів погашення боргу за договором позики від 05 вересня 2013 року, вимоги, заявлені до відповідача 1 - [PERSON], обґрунтовані, доведені належним чином і підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості з відповідача 2 - [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (ч. 2 ст. 65 СК України). Відповідно до положень ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби. У відповідності з вимогами ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках встановлених договором або законом. Як установлено судом, відповідач [PERSON] не є стороною договору позики від 05 вересня 2013 року, а також вона не надавала згоду у письмовій чи будь-якій іншій формі на укладення зазначеного договору позики, не є поручителем і докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Крім того, згідно пояснень представника відповідачів, про існування розписки [PERSON] дізналася лише після виникнення судового спору, а кошти колишнім чоловіком [PERSON] використовувались в азартних іграх. За правилами ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч вимог процесуального закону позивач згідно положень ст.57 ЦПК України не надав належних, допустимих і беззаперечних доказів того, що отримані [PERSON] за розпискою грошові кошти були витрачені в інтересах сім'ї позичальника. Твердження представника позивача про те, що отримані за договором позики від 05 вересня 2013 року [PERSON] грошові коштибули використані в інтересах сім'ї, про що свідчить факт будівництва подружжям (відповідачами) будинку за адресою: [ADDRESS], загальною площею 319,3кв.м., мають сумнівний характер і не приймаються судом до уваги з огляду на те, що розписка датована 05 вересня 2013 року в то час, як згідно наданих представником відповідачів Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 21 червня 2013 року та постанови Інспекції Держаного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області №324 від 12 липня 2013 року, будівництво зазначеного будинку здійснено ще у 2008 році. З урахуванням встановлених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення з приводу заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог до відповідача 2 - [PERSON] слід відмовити за недоведеністю і необґрунтованістю. Судові витрати підлягають віднесенню на сторін пропорційно задоволених вимог відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України. Згідно положень ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Ураховуючи те, що за результатами розгляду справи встановлено той факт, що захід забезпечення позову згідно ували Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2017 року застосовано щодо нерухомого майна (квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]), яке не належить на праві власності відповідачам, такий захід підлягає скасуванню задля недопущення порушення прав та інтересів інших осіб. Водночас, клопотання представника позивача про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], задоволенню не підлягає ураховуючи те, що згідно положень ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби. Проте таких фактів під час розгляду судом не встановлено і суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, заявленого до [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial