overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

13.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Володимиро Іллінської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Володимиро Іллінської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, право власності посвідчено державним актом серії І-ХС № 016692 та земельні ділянки розміром ? серії ЕАН № 498779, ЕАН № 498772, ЕАН № 498766, ЕАН № 498756. Вона є спадкоємцем за заповітом, інших осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Позивачка вказує, що пропустила строк звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки вона під впливом певних обставин втратила заповіт, а знайшовши дізналась що вже поропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] Заборгованість за кредитним договором в сумі 174471, 95 грн.- з яких: 152531,78- заборгованість за кредитом, 21940,17- заборгованість за відсотками. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1744,17 грн. У судове засіданні представник позивача не з»явився, надав до суду заяву, в якій проив просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. 15.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 310007023543007 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 206731 (двісті шість тисяч сімсот тридцять одна грн. 00 коп.) з розрахунку 16,9 % річних за користування кредитом на строк з 15.03.2011 року до повного повернення кредиту та щомісячну комісійну винагороду за управління кредитними коштами в розмірі 0% від суми невиконаного кредитного ліміту. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінова Т.В.). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.10.1987 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору між сторонами немає. Сімейні стосунки припинені та не проживають разом досить тривалий час. За таких обставин, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, враховуючи факт того, що сторони не проживають разом досить тривалий час та не мають неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.10.1987 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно від 18.04.2008 року, відділом реєстрації актів громадського стану по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 19. (а.с. 4) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, тому не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, через свого представника звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності зазначила, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1993 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 09.02.2015 року подано уточнену позовну заяву. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 05 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у нього по розписці в борг 20000 гривень і зобов»язався повернути йому гроші до 20 листопада 2014 року. У вказаний строк відповідач борг не повернув. На його прохання про добровільну сплату боргу відмовився. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 20000 гривень, з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 134,79 гривень та інфляційні витрати у сумі 1624 гривень, всього в розмірі 21758 гривень 79 копійок та витрати по справі. За заявою позивача справа розглянута без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позивальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.ст. 1047, 1048 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у позивача в борг 20000 гривень зі строком повернення до 20.11.2014 року, що підтверджується письмовою розпискою. ( а.с. 4) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 05.10.2014 року відповідач взяв у позивача [PERSON] в борг 20000 гривень, при цьому договором було передбачено, що відповідач поверне борг 20.11.2014 року. До теперішнього часу відповідач не виконав умови договору, в зв»язку з чим з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 20000 гривень, з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 134,79 гривень, інфляційні витрати 1624 гривні, всього в розмірі 21758 гривень 79 копійок. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь позивача, який було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про звільнення його від сплати аліментів, які з нього стягнено за рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 08.05.2009 року на утримання сина [PERSON], 2005 року народження. В обгрунтування вимог вказує, що з квітня 2004 року по червень 2009 року перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 08 травня 2009 року з нього стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу). Відповідач виїхала на постійне місце проживання за кордон, син залишився проживати з ним і знаходиться на повному його матеріальному утриманні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON] і просить суд звільнити останнього від сплати аліментів, так як син проживає з батьком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. . Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача. Заслухавши представника позивача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 08 травня 2009 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу). Після розірвання шлюбу [PERSON] виїхала на постійне місце проживання за кордон, син залишився проживати з батьком і знаходиться на його утриманні, що стверджується довідкою Рудської сільської ради № 940 від 25.11.2014 року та показами в судовому засіданні свідка [PERSON], яка пояснила, що її дочка [PERSON] дійсно знаходиться за кордоном, а внук [PERSON] проживає з батьком біля двох років. [PERSON] виховує сина та матеріально утримує його. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.07.2012 року виконавчим комітетом Довжоцької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис за № 06. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу дітей не мають, проте розірвати його через органи РАЦС дружина не бажає, тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Причиною розірвання шлюбу стало розходження поглядів на сімейні відносини та подружні обов'язки з ведення спільного господарства. Із-за чого два роки тому припинили подружні віжносини і ведення спільного господарства. За час окремого проживання втратили почуття поваги та любові один до одного і впевнилися, що сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору на даний час не має. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо заявлених вимог, то вважає що їх сім'я дійсно розпалася. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 13 липня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають, проте розірвати його через органи РАЦС [PERSON] не бажає. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сімї не було взаєморозуміння, поваги, не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. За час окремого проживання впевнилися, що сім'я розпалася повністю і зберегти її вже не можливо. Майнового спору на даний час не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що був зареєстрований 09.09.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 447. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2011 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] Спільне життя у них не склалось, оскільки на грунті непорозуміння між ними постійно виникали сварки та суперечки. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що стало підставою для фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на це вона вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте також через канцелярію суду надав заяву в якій позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо поділу спільного майна та з ким буде проживати дитина на даний час немає. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки відповідач визнав позов. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між ними припинені 23.09.2014 року. Спільне господарство не ведеться. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. Позивач позов підтримала та пояснила, що вони остаточно розсварилися та припинили будь-які стосунки. Причиною припинення стосунків позивач вважає повну несумісність поглядів на зміст шлюбу та поведінку у побуті. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Пояснив, що позивач проживає з іншим чоловіком. Позивач проти пояснень відповідача не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться у справі, враховуючи факт того, що сторони не проживають з 23.09.2014 року, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.07.2012 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.07.2012 року, видане Заміською сільською радою Валківського раойну Харківської області, актовий запис № 01.(а.с. 4) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 01.(а.с. 5) Як вбачається з пояснень позивача подальше їх сумісне подружнє життя з відповідачем не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки сторони тривалий час мешкають окремо, тому не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

13.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що 28 липня 2006 року уклала шлюб з відповідачем по справі. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Відповідач є батьком неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), які мешкають разом з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс» № 217 від 13.01.2015 (а.с.7). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 13.01.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved