Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

14 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей, синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .На даний час в суді розглядається справа про розірвання шлюбу. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Коштів, які надає відповідач не вистачає на утримання дітей. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працює слюсарем-механіком в ТОВ «Право» та має постійний дохід в розмірі 6200,00 грн заробітку щомісячно. Між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів, тому позивачка просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на синів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. У своїх заявах позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із матір`ю - позивачем у справі, відповідач проживає окремо (копія свідоцтва про шлюб - а.с.11, копії свідоцтв про народження - а.с.12,13, довідка про склад сім`ї - а.с.10). Відповідач працює в ТОВ «Право» на посаді слюсаря-механіка, отримує заробітну плату, розмір якої складає 6200,00 грн (довідка з місця роботи - а.с.15). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням ч. 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За вимогами ч.ч. 1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини права на утримання, яке кореспондується із конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач належним чином не виконує обов`язку щодо утримання своїх дітей. Оскільки діти сторін проживають разом із матір`ю та добровільної згоди між батьками щодо сплати аліментів не досягнуто, аліменти мають бути стягнуті з відповідача на утримання дитини в судовому порядку. Враховуючи всі істотні обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову, то судовий збір підлягає до стягнення із відповідача [PERSON] в дохід держави у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved