Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 12 квітня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], 04.01.2016 р. н., у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повнолітня. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і постійно потребує догляду та матеріальних витрат тощо. У судове засідання позивач не зявилась від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначає, що свої позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовльнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] визнає частково і не заперечує проти сплати аліментів у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], 04.01.2016 р. н. (а. с. 5), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобовязані його утримувати до досягнення ним повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання свого неповнолітнього сина. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньо сина у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial