Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

14.05.2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та виділ в натурі частки із спільної часткової власності. Посилалась на те, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] та має у приватній власності 5/24 частини вказаної квартира на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.06.2008 року. 19/24 частки вказаної квартири належить відповідачеві [PERSON] Квартира трикімнатна , житловою площею 42.1 кв.м, загальною 56.2 кв. Зазначала що для неї існують перешкоди у користуванні квартирою бо відповідач не надає їй ключі від вхідних дверей до квартирі та вона змушена тимчасово проживати за іншою адресою. Просила усунути їй перешкоди у користуванні її часткою квартири, вселити її у квартиру, виділити належну їй частку квартири із спільної власності. Провадження у справі відкрите 15.05.2018 року. 31.05.2018 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому вона позовні просила залишити позовну заяву без розгляду у зв»язку з тим, що у провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за її позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільній частковій власності та визнання права власності, а також за зустрічною позовною заявою [PERSON] до неї про визначення порядку користування спірною квартирою . Ухвалою суду від 05.06.2018 року у задоволенні заяви про залишення позову [PERSON] без розгляду відмовлено. 21.06.2018 року [PERSON] зменшила позовні вимоги, просила тільки усунути їй перешкоди у користуванні часткою у спірній квартирі та вселити її у спірну квартиру. 11.07.2018 року надійшов відзив на зменшені позовні вимоги від відповідача. [PERSON], яка позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Зазначала, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] та є власницею ? частини вказаної квартири. У спірній квартири, після отримання свідоцтва про право на спадщину не проживала та не зареєстрована . Відповідач жодним чином не перешкоджає позивачеві у користуванні квартирою. Ухвалою суду від 16.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача та її представника про зупинення провадження у справі у зв»язку з розглядом справи за її позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільній частковій власності та визнання права власності, а також за зустрічною позовною заявою [PERSON] до неї про визначення порядку користування спірною квартирою. 16.07.2018 року підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що він немає доказів того, що відповідач перешкоджає позивачеві у користуванні квартирою, до правоохоронних органів чи до ЖЕО позивач з цього приводу не зверталась. Позивач проживає у належній їй на праві власності квартирі ( ? частина) за адресою [ADDRESS] разом зі своєю сім»єю. Відповідач та її представник у судове засідання не з»явились. Позивач надала заяву про відкладення розгляду справи , від представника відповідача жодних заяв до суд не надходило. Отже неявку представника відповідача суд вважає неповажною. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу відсутність відповідача та її представника. Встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.06.2008 року має у власності 5/24 частин квартири [ADDRESS]. 19/24 частини цієї квартири належить відповідачеві. Відповідач проживає у спірній квартирі , що підтверджується позовною заявою [PERSON] , де п вона зазначила місце проживання відповідача - адресу спірної квартири. Позивач має у власності ? частину трикімнатної квартири [ADDRESS] де постійно проживає та зареєстрована, що не заперечується позивачем та підтверджується інформаційною довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Так, у статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов'язки. Це конституційне положення пов'язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об'єктами власності. Власність зобов'язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладається обов»язок надання доказів у справі. Позивач та її представник не надали суду жодного доказу у підтвердження того, що у позивача існують перешкоди у користуванні спірною квартирою, що вона має намір постійно проживати у належній їй частині спірної квартири, що між нею та відповвідачем визначений порядок користування квартирою та вона просить вселити її у виділену їй, відповідно до розміру її частки частину квартири, що вона немає ключів від вхідних дверей до квартири, що вона немає іншого житла та вимушена тимчасово проживати у тимчасовому житлі ( як вона зазначає у позовній заяві), що вона вкрай потребує проживання у спірній квартирі. Окрім того в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільній частковій власності та визнання права власності, а також за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування спірною квартирою, де [PERSON] просить визначити порядок користування спірною квартирою відповідно до розміру її частки та не зазначає про наявність для неї перешкод у користуванні спірною квартирою, відсутності у неї іншого житла, та нагальної потреби проживання у спірній квартирі. Право власності підлягає захисту у разі його порушення. Оскільки позивач не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що її право власності на проживання у належній їй частці спірній квартирі порушене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed