Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

12 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до (з урахуванням уточнень) ПАТ «УкрСиббанк», треті особи - Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка дізналася про те, що у листопаді 2011 року у рамках примусового виконання рішення у цивільній справі №2-706/2006 державним виконавцем був накладений арешт на все майно позивачки. Між тим, позивачкою всі зобов'язання за вказаним рішення виконано у повному обсязі. Позивачка не має можливості у позасудовому порядку вилучити такі відомості, оскільки виконавче провадження, у якому арешт був накладений, відсутнє. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про виключення вказаних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.а.с. 2 - 6, 12, 16, 20 - 24, 39 - 43). Представник позивачки до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Представник відповідача до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Представники третіх осіб до суду також не з'явилися, повідомлялися належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №2-706/2006 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 04 грудня 2006 року у справі було ухвалене заочне рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») заборгованості за кредитним договором від 29.07.2004 року №829-В/04 загальною сумою 81 371,88 грн., а також компенсації судових витрат. Викладене підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2017 року, ухваленим у цивільній справі №203/239/17 за заявою [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-706/2006 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 23 лютого 2007 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист про стягнення з позивачки на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 82 528,23 грн. На підставі вказаного виконавчого листа Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження №30003409. 23 листопада 2011 року у рамках вказаного виконавчого провадження Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було ухвалено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 24 грудня 2014 року виконавче провадження №30003409 було завершене. 25 липня 2017 року позивачка звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про закриття виконавчого провадження, скасування арешту, накладеного на її майно (а.с. 8). 15 серпня 2017 року Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області своїм листом №10161/15 повідомив позивачку про те, що виконавче провадження з виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі №2-706/2006, відсутнє й на виконанні не перебуває (а.с. 9). Згідно з листом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08.09.2017 року №П-1716-02, надісланим на адресу позивачки у відповідь на її звернення, на виконанні Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №30003409 з виконання виконавчого листа №2-284/06, виданого 23.02.2007 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з позивачки на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 82 528,23 грн. Виконавче провадження було завершене 24.12.2014 року (а.с. 10). Дотепер у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про арешт нерухомого майна позивачки №11878614, внесений на підставі постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.11.2011 року (виконавче провадження №30003409) (а.с.а.с. 11, 14, 15). Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-ХІV), норми якого регулюють спірні правовідносини, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом ухвалення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно з частинами 1, 2 статті 50 Закону №606-ХІV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено, що 24.12.2014 року виконавче провадження №30003409, у рамках якого було накладено арешт на майно позивачки, було завершене. Між тим, дотепер у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис про арешт, накладений на майно позивачки. У відповідності з частиною 1 статті 59 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За правилами, встановленими статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ураховуючи факт наявності для позивачки перешкод (у вигляді накладеного і незнятого згодом арешту) у користуванні та розпорядженні її нерухомим майном, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити в частині виключення відповідних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Outcome: approved