Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] Змінивши в судовому засіданні предмет позову, позивачка просила встановити факт прийняття спадщини і визнати за нею та відповідачкою право власності за кожною на 1/2 частки земельної ділянки площею 7,35 га, що знаходиться в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вказана земельна ділянка належала [PERSON], який помер [INFO] року. За життя останній склав заповіт, яким заповідав право на земельний пай розміром 8,6 умовних кадастрових гектарів своєму сину [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року і не встиг оформити правовстановлюючи документи на вищевказану земельну ділянку. [PERSON] доводиться їй батьком. Спадщину після смерті останнього вона і відповідач прийняли. До складу спадщини увійшла вищезазначена земельна ділянка. Однак вона і відповідачка не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів необхідних документів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідачка позов визнала. Пояснила, що заперечень проти позову не має і також просила його задовольнити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4824286000:05:000:0095 і 4824286000:01:000:0143 площею 7,35 га, розташовані в межах Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний факт підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 749120, який видано 17.01.2006 року на підставі розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від [INFO] р. № 176-р. і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010601800028. (а.с. 24) [INFO] року [PERSON] помер у віці 78 років в с. Новоандріївка Миколаївського району Миколаївської області. (а.с. 51) При цьому за життя [PERSON] склав заповіт, яким заповідав право на земельний пай своєму сину - [PERSON]. (а.с. 53) Однак останній помер [INFO] року у віці 58 років в м. Миколаєві не прийнявши спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 56) Згідно свідоцтв про укладення шлюбу, свідоцтв про народження [PERSON] позивачці доводиться батьком, а відповідачці - чоловіком. Відповідно позивачці [PERSON] доводиться дідом. (а.с. 47-49, 54) В силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України сторони по справі прийняли спадщину після смерті [PERSON] за законом, оскільки на день його смерті постійно проживали разом з останнім. (а.с. 32, 34) Таким чином згідно ст. 1218 ЦК України сторони по справі успадкували усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. Судом також встановлено, що, окрім [PERSON], інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні і спадщина після його смерті відумерлою на підставі ст. 1277 ЦК України не визнавалась. [PERSON] від права на спадщину не усувався і заяву про відмову від спадщини не подавав. (а.с. 56) Таким чином суд вважає можливим застосувати правила спадкової трансмісії в розглядуваному спорі. З урахуванням визнання позову відповідачкою та в силу ст. 1276 ЦК України за сторонами по справі слід визнати право власності на спірні земельні ділянки по 1/2 частини за кожною. Що стосується вимог в частині встановлення фактів, то вони визначені при розгляді позову по суті і наведені в описовій частині рішення, а тому окремого зазначення в резолютивній частині рішення не потребують.

Outcome: partial