Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

12 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 15 березня 2013 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 109. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та шлюбні відносини, усі спроби порозумітися закінчувалися конфліктами. Фактичні шлюбні відносини припинено в 2015 році, проживаємо окремо, на примирення не згодний. Спору про розподіл спільного майна немає. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], 15 березня 2013 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 109. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання повідомлен належним чином, надала суду заяву, у якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-КИ № 246609, 15 березня 2013 року у Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 109. Відповідно до свідоцтва про народження Серія І-КИ № 481908, від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати прізвище, тож суд залишає позивачці шлюбне прізвище. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved