Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

12 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в 2010 році розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на денному відділенні коледжу на умовах контракту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста Київського коледжу звязку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на навчання сина. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.07.2010 було розірвано. Від спільного\~подружнього життя\~сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №021124, виданим 15.05.2001 відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області /а.с.2/. Отже, досягнення сином [PERSON] повноліття, відбудеться 06.04.2019 року. Згідно довідки про склад сімї № 259 від 5.02.2019 [PERSON], [INFO] проживає в [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до Довідки № 47 від 30.01.2019, [PERSON] є студентом 2 курсу денного відділення Київського коледжу звязку на умовах контракту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста,\~термін навчання\~01.09.2017 по 30.06.2021 (а.с.5). що також, підтверджується Договором № 114 від 14.08.2017 про надання освітніх послуг (а.с.6-8). Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~ Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів необхідно також враховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інше. Відповідно до пункту 20 зазначеної постанови обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за\~ обов'язкової\~ сукупності\~ таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~ \~ Таким чином, довідкою від 30.01.2019 №47, підтверджується факт навчання повнолітнього сина позивача на денній формі навчання в Київського коледжу звязку у зв'язку з чим [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а тому у останньої відповідно до вимог Сімейного кодексу України є право вимоги стягнення аліментів з відповідача. Проте, оскільки досягнення сином сторін повноліття відбудеться лише 06.04.2019, а термін навчання закінчується 30.06.2021 року, то відповідно і стягнення аліментів з відповідача необхідно здійснити саме з 06.04.2019 до моменту закінчення навчання -30.06.2021. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, судом враховується стан здоровя і матеріальне становище відповідача, який і сам не заперечував надавати матеріальну допомогу сину на час навчання. Таким чином, на підставі норм чинного сімейного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, на час навчання, що, на переконання суду буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене\~та

Outcome: approved