Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 14 квітня 2008 року сторони уклали договір, за умовами якого Банк надав, а відповідачка отримала споживчий кредит на придбання товару у розмірі 2229грн.96коп. терміном на 18 місяців по 14 жовтня 2009 рік включно. На погашення вказаного кредиту [PERSON] зобов'язалася з 20 по 25 число кожного місяця сплачувати щомісячний платіж у сумі 217грн.56коп., відсотки за користування кредитом 1,0% на місяць та щомісячну комісію у сумі 81грн.39коп. Позивач зі свого боку виконав умови договору і надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 2229грн.96коп., а відповідачка належним чином не виконала свої обов'язки щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 січня 2014 року становить 16694грн.10коп., у тому числі: 1724грн.08коп. - заборгованість за кредитом; 142грн.05коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1058грн.07коп. - по комісії за користування кредитом; 12498грн.75коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором; 500грн. - штраф (фіксована частина); 771грн.15коп. - штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з [PERSON] вказану заборгованість, судовий збір у сумі 243грн.60коп. та 220грн. витрат за розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовну заяву підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно. Про причини неявки суд не повідомила. Судом ухвалено слухати справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу. надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальність за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої пава і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 14 квітня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк»з одного боку та [PERSON] з іншого боку уклали кредитний договір («Рострочка» Стандарт), за умовами якого Банк надав відповідачці кредит на придбання товару у сумі 2229грн.96коп. строком на 18 місяців по 14 жовтня 2009 рік включно, а відповідачка зобов'язалася щомісячно у термін з 20 по 25 число сплачувати щомісячний платіж у сумі 217грн.56коп. для погашення заборгованості за кредитом; відсотки за користування кредитом 1,0% на місяць; комісію у сумі 81грн.39коп. щомісячно. Пунктами 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту (а.с.7-9), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідачка ознайомлена та не надала будь-яких заперечень, передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн. за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів, передбачених договором, більш на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконала належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.5-8), станом на 30 січня 2014 року складається із: заборгованості за кредитом у сумі 1724грн.08коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 142грн.05коп.; заборгованості по комісії - 1058грн.07коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язання - 12498грн.75коп.; 500грн. - штраф (фіксована частина) та 771грн.15коп. - штраф (процентна складова), а всього на загальну суму 16694грн.10коп. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідачка суду не надала. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачкою своїх зобов'язань, які випливають з умов кредитного договору, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі - 243грн.60коп. судовий збір та витрати за оголошення в газеті про виклик у судове засідання [PERSON] - 220грн.

Outcome: approved