overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

12 лютого 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що вона 1 серпня 1999 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в Угорницькій сільській раді. 14 серпня 2013 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти на даний момент проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Після розлучення відповідач ухиляється від утримання дітей, їхнього виховання, не піклується про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний розвиток. На сьогоднішній день вона перебуває в декретній відпустці, доглядає за молодшим сином до досягнення ним 3-х річного віку, що не дає їй можливості повністю фінансово забезпечувати фізичний, духовний розвиток дітей, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дітей, розвитку обдарувань. Відповідач в даний час офіційно не працює, проте має доходи від сезонних робіт, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, інших утриманців немає, а тому просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4-6/. На сьогоднішній день відповідач не забезпечує дітей, діти знаходяться на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Відповідач в даний час офіційно не працює, проте має доходи від сезонних робіт, його стан здоров'я та матеріальне становище дають можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

12 лютого 2014 року прокурор району звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] [INFO], стверджуючи, що вона страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керуватися ними. Визнання її недієздатною потрібно для оформлення опіки. В судовому засіданні прокурор доводи заяви підтримав, представник органу опіки та піклування, представник сільської ради та [PERSON], вважали, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника органів опіки та піклування, сільскої ради, представника пенсійного фонду, зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки сільської ради [PERSON] не здатна усвідомлювати своїх дій та керуватись ними. Відповідно до проведеної судово-медичної експертизи №5 від 22 січня 2014 року, [PERSON], страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Сенільної деменції параноїчного тупи» (F 03.21). По своєму психічному стану не може розуміти свої дії та керуватися ними. Такий стан для неї є постійним, потребує постійного стороннього догляду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

12 лютого 2014р., рішенням суду було задоволено позов за заявою [PERSON] про визнання факту належності трудової книжки, свідоцтва про одруження, а також довідок померлому її чоловікові [PERSON]. Позивачка, у заяві посилаючись на те, що в резолютивній частині суду не зазначено факту належності померлому чоловікові свідоцтва про одруження, просить суд винести в цій частині додаткове рішення та розглянути її заяву без неї. Представник Пенсійного фонду м. Первомайська надав заяву про розгляд справи без їх участі, визнавши вимоги заявника. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає необхідним заяву задовольнити у зв»язку з тим, що згідно мотивувальної частини рішення, суд зазначив, що заява позивачки підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

12 лютого 2015 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту. В обґрунтування своїх вимог зазначають про те, що на підставі свідоцтва № [NUMBER] від 19 квітня 1994 року про право власності на квартиру [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини було виявлено помилку у вищезазначеному свідоцтві, де замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». У зв'язку з цим вони не можуть оформити своє право на спадщину. У паспорті та свідоцтві про смерть [PERSON] зазначено «[PERSON]». У свідоцтві про одруження зазначено про реєстрацією шлюбу між [PERSON] та [PERSON] В паспорті серії [NUMBER] зазначено [PERSON], а у паспорті серії [NUMBER] зазначено [PERSON] Вищенаведене свідчить про розбіжності у написанні прізвища «[PERSON]» у документах та у зв'язку з цим заявники звернулися до суду. В судове засідання заявники та представник заінтересованої особи не з'явилися та скерували до суду заяви, в якій просили слухати справу без їх участі. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва № [NUMBER] від 19 квітня 1994 року про право власності на квартиру [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] У паспорті [PERSON] зазначено «[PERSON]». У свідоцтві про одруження зазначено про реєстрацією шлюбу між [PERSON] та [PERSON] В паспорті серії [NUMBER] зазначено [PERSON], а у паспорті серії [NUMBER] зазначено [PERSON] Враховуючи наведене, судом встановлено про розбіжність у написанні прізвища «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Суд приходить до висновку, що встановлення даного факту необхідне заявникам для оформлення спадкових прав. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява є підставною та її слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

12 лютого 2015року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 28 серпня 2010 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 987. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 28 серпня 2010 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 лютого 2015 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору дарування серії [NUMBER] від 04.06.2003, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кузнецовою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1221, позивач є власником 1/2 частки домоволодіння [NUMBER], розташованого в [ADDRESS], а саме: по будинку А-1 житлові кімнати № 4 площею 9,00 кв.м., №6 площею 15,5 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м., загальна площа 33,07 кв.м., в загальному користуванні: 1- веранда 1,9 кв.м., 11- погріб 7,3 кв.м., № 1 коридор - 2кв.м., № 2 ванна - 1,8 кв.м., № 3 кухня - 7,2 кв.м., №5 коридор - 6,1 кв.м. Власником іншої половини вищевказаного домоволодіння є відповідачка, з якою у позивача склалися неприязні відносини через судові процеси у 2005 та 2007 роках, через що він не може вселитися до 1/2 частини своєї частки домоволодіння, тому змушений звернутися з даним позовом до суду з вимогою вселити його в 1/2 частину будинку [ADDRESS] Позивач та його представник в судовому засіданні просили суд задовольнити в повному обсязі вимоги, викладені у позові. Позивач пояснив суду, що у 2005 році за домовленістю з відповідачем було проведено обмін його квартири по [ADDRESS] на 1/2 частину будинку по [ADDRESS], проте позивачка продала квартиру, що отримала від відповідача, та заборонила йому вселитися у його частину будинку. Позивач також зауважив, що у нього на даний час немає ключів від дверей спірного домоволодіння, а тому він не може ним користуватися. Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з'явилася, про дату, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 27 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться у неї на вихованні. У березні 2014року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 27 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У березні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вона обґрунтовує свою заяву тим, що відповідно до рішення Центрально-Міської районної ради м.Горлівка №114/1 від 11 серпня 1999 року вона була призначена опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьки якої були позбавлені батьківських прав. У зв'язку з проведенням антитерористичної операції вона з [PERSON] змінили місце проживання та тимчасово зареєстровані в м.Костянтинівка Донецької області. Як опікун [PERSON] вона звернулась до Костянтинівського районного відділу ГУ ДМС за отриманням паспорту, але не підтвердила свої повноваження, оскільки у вказаному рішенні Центрально-Міської районної ради м.Горлівка №114/1 від 11 серпня 1999 року її прізвище помилково вказано як [PERSON]. Таким чином, у цьому документі її прізвище вказано невірно, оскільки відповідно до даних паспорту, ідентифікаційного номеру, правильним її прізвищем є [PERSON]. Цю помилку в теперішній час виправити неможливо, а встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу необхідно їй для здійснення прав опікуна над [PERSON] В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник заінтересованої особи - Костянтинівського районного відділу ГУ ДМС, в судове засідання не явився, що не є перешкодою у розгляді справи, а представник органу опіки та піклування Костянтинівського міськвиконкому не заперечує проти встановлення такого юридичного факту, оскільки це буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданому 28 лютого 2001 року Ц-Міським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] народилась [INFO] в с.Тітовка Атбасарського району Целіноградської області (а.с.3). Такі ж відомості підтверджуються довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.3). Таким чином, прізвищем заявниці є [PERSON]. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що наведене у рішенні суду рішення Центрально-Міської районної ради м.Горлівка №114/1 від 11 серпня 1999 року, в якому опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO], призначена [PERSON], належить [PERSON]. Оскільки виправити допущену помилку в даний час не представляється можливим і вона є перешкодою в здійсненні прав заявниці, як опікуна над [PERSON], необхідно встановити факт належності заявнику зазначеного правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 02 лютого 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 28. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 лютого 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 28, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного в зв'язку з чим виникали постійні сварки та суперечки. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини та поділ майна відсутній. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивач подала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх, а розгляд справи здійснити у її відсутність. Від відповідача заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши подану заяв та матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 02 лютого 2013 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 28 увідділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 02.02.2013 року (а.с.3). У сторін це перший шлюб, від якого народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2013 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.4). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дитини також відсутній. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Наданий судом сторонам строк для примирення позитивних наслідків не приніс, примирення між ними не відбулось. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 27 серпня 1992 року, який було зареєстровано відділом загсу Луцького міськвиконкому, актовий запис № 1019. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище -[PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 07 листопада 1992 року, який було зареєстровано відділом загсу Луцького міськвиконкому, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 вересня 1992 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved