Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину. В позовній заяві покликається на ту обставину, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 22 липня 2005 року. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2017 року, з відповідача на користь позивача по справі стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітня донька навчається в Українській академії друкарства IV рівня акредитації на 1 курсі денної форми контрактної форми навчання. Термін навчання становить 4 роки. Згідно договору №6/МН-1 від 01.09.2020 року, плата за рік навчання складає 18500 грн. 02 вересня 2020 року позивачем було сплачено кошти за навчання доньки за осінній семестр першого навчального року в сумі 9250 грн. Добровільно сплатити половину цих понесених додаткових витрат відповідач не бажає. Просить стягнути\~з відповідача\~в її\~користь половину\~понесених нею\~додаткових витрат на дитину [PERSON] , [INFO] , пов`язаних з оплатою на завчання за перший семестр згідно договору №6/МН-1 від 01.09.2020 року. 02 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 23 грудня 2020 року відповідач подав відзив на позов, заперечує проти його задоволення, покликаючись на складні особисті життєві обставини та відсутність можливості сплачувати ці кошти, а також на те, що вартість навчання не була обговорена з батьком дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, заперечила проти його задоволення повністю з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно з положеннями частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. За приписами ст.ст.12,81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 22 липня 2005 року. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.06.2017 року, з відповідача на користь позивача по справі стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Довідкою навчального закладу стверджується, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , навчається в Українській академії друкарства IV рівня акредитації на 1 курсі денної форми контрактної форми навчання. Термін навчання становить 4 роки. Згідно договору №6/МН-1 від 01.09.2020 року, плата за рік навчання складає 18500 грн. 02 вересня 2020 року позивачем було сплачено кошти за навчання доньки за осінній семестр першого навчального року в сумі 9250 грн., що стверджується копією платіжного документа. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача половину понесених нею витрат, пов`язаних з навчанням неповнолітньої доньки, що становить суму 4\~625 грн., вказану в позовній заяві. При цьому доводи відповідача про наявність на утриманні дружини, яка є інвалідом третьої групи дитинства та отримує пенсію, а також малолітньої дитини від іншого шлюбу, правового значення для вирішення даної справи не має. Судові витрати суд покладає на відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved