Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

13.03.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.10.1993 вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 518. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, через різне ставлення до життєвих цінностей, спільне господарство з відповідачем не ведеться, майновий спір відсутній, проживають окремо. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання. Позивач в судове засідання, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмових заперечень суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.1993 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 518, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.1993. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 жовтня 1993 року, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 785, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого, є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Згідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзив на позов не надав, отже проти розірвання шлюбу не заперечив, судом заходи до примирення подружжя не вживались. Також суд вважає, що за таких обставин відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved