Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

13 вересня 2017 року заявник звернулася до суду з зазначеною заявою, вказуючи, що з [PERSON] вони одружилися 10 березня 1981 року. У шлюбі у них народилися два сина, які на даний час вже є повнолітніми. Через низку складнощів сімейного характеру у 1987 році вона з [PERSON] розірвали шлюб. Проте, не дивлячись на розірвання шлюбу, ніхто з них не створював нові сімї, тому між ними продовжували існувати сімейні та особисті стосунки., а з 01 березня 2003 року вона і [PERSON] почали проживати разом однією сімєю без реєстрації шлюбу у будинку, розташованому у с.Пологи Пологівського району Запорізької області по вул.Шевченка,83. З зазначеного часу вони проживали як фактичне подружжя, вели спільне господарство. У них був спільний бюджет. Коштами, які вони заробляли, вони розпоряджалися за обоюдною згодою, мали взаємні права та обовязки, турбувалися один про одного, тобто, їх відносини носили характер сімейних та були притаманні подружжю. У червні 2016 року [PERSON] поїхав на заробітки до Російської Федерації у м.Москва, де 11 грудня 2016 року помер від серцевого нападу. Його похованням займалася вона, заявник. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 1/2 частини жилого будинку, розташованого у с.Пологи Пологівського району Запорізької області по вул.Шевченка,83. Спадкоємцями першої черги до майна померлого [PERSON] є сини [PERSON] і [PERSON], які відмовилися від спадщини у передбачений законом строк. Вона, заявник у справі, у шестимісячний строк після відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус їй відмовив, оскільки необхідно довести факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, бо на час смерті [PERSON] вона не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Заявник просить суд встановити факт її проживання однією сімєю з померлим [PERSON] з 01 березня 2003 року по день смерті [PERSON], тобто 11 грудня 2016 року. Встановлення даного факту має для неї, заявника, юридичне значення, бо надасть можливість оформити спадкові права. У судовому засіданні заявник і її представник адвокат [PERSON] підтримали заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, з зазначених у заяві підстав, просили задовольнити її. При цьому заявник [PERSON] суду пояснила, що за життя [PERSON] не залишив заповіту на її імя, бо [PERSON] помер раптово. Перевезенням тіла [PERSON] з Росії до с.Пологи займалися вона і її сини. [PERSON] похований у с.Пологи Пологівського району Запорізької області. Пологівська сільська рада Пологівського району Запорізької області як заінтересована особа повідомлена належним чином про явку в судове засідання (а.с.24). На адресу суду за підписом сільського голови Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області надійшла письмова заява з проханням розглянути заяву [PERSON] у відсутності представника сільської ради. Проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заперечень не мають (а.с.22). Суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи, проти чого не заперечували в судовому засіданні заявник і представник заявника. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він є сином [PERSON] і [PERSON] Тато і мама проживали у шлюбі, а потім, ще коли він, свідок, був маленьким, вони розлучилися. Коли його менший брат [PERSON] йшов служити в армію, це було у листопаді 2002 року, тато і мама помирилися, а приблизно з початку 2003 року стали проживати у [INFO] однією сімєю. [PERSON] і [PERSON] проживали однією сімєю як подружжя аж до смерті [PERSON], яка настала у грудні 2016 року під час перебування його на заробітках у Росії. Він, свідок, і його рідний брат відмовилися від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті їх батька, бо вони вирішили, що спадщину повинна прийняти їх мати [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з 2002 року по січень 2017 року проживала у с.Пологи по провул.Ювілейний,12 у будинку своєї матері звязку з доглядом за матірю похилого віку. Домоволодіння її матері межує городами з домоволодінням, розташованим у с.Пологи по вул.Шевченка,83, в якому проживав [PERSON] У 2002 році [PERSON] проживав по зазначеній адресі сам, а весною 2003 року у будинку №83 по вул.Шевченка у с.Пологи разом з [PERSON] почала проживати [PERSON] [PERSON] і [PERSON] весною 2003 року вже разом садили город. [PERSON] і [PERSON] проживали однією сімєю як подружжя аж до смерті [PERSON], який помер, перебуваючи на заробітках в Росії у грудні 2016 року. Під час спільного проживання [PERSON] і [PERSON] вона, свідок, неодноразово зверталася до них по фізичну і фінансову допомогу. Вони разом приймали рішення щодо надання їй фінансової допомоги. Це були добрі, гостинні люди. [PERSON] і наразі проживає [INFO]. Суд, вислухав у судовому засіданні заявника і її представника, свідків, беручи до уваги ненадання заперечень проти зави заінтересованою особою, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. З позовної заяви, копії паспортних даних заявника і пояснень у судовому засіданні заявника встановлено, що [PERSON] зареєстрована у [INFO] по провул.Лермонтова,3 (а.с.4,зворот). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії I-ЖС №438789, виданого Пологівською сільською радою Запорізької області 10 березня 1981 року, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-ЖС №122177, виданого повторно Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 08 вересня 2017 року, встановлено, що [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 10 березня 1981 року, після укладення шлюбу чоловіку і дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний 28 жовтня 1987 року, [PERSON] після розірвання шлюбу залишила прізвище [PERSON] (а.с.16,17). [PERSON] і [PERSON] є батьками двох синів [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] (а.с.13,15). З копії свідоцтва про смерть серії VII МЮ №70155, виданого органом ЗАГС Москви №74 Багатофункціонального центру надання державних послуг району Хорошевський 13 грудня 2016 року, і перекладу цього свідоцтва про смерть, вчиненого 20 грудня 2016 року приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], встановлено, що [PERSON] помер 11 грудня 2016 року у м.Москва (а.с.5,6). Згідно довідки №1454, виданої секретарем Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 21 грудня 2016 року, за [PERSON] згідно записів в погосподарській книзі за №0970-1 рахується житловий будинок №83 по вул.Шевченка у с.Пологи. [PERSON] був зареєстрованим і проживав у [INFO] з 2002 року по день смерті, тобто по 11 грудня 2016 року. З ним за зазначеною адресою проживала і до теперішнього часу проживає його співмешканка [PERSON] [INFO]. Спадкоємцями за законом є сини померлого [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], які зареєстровані у [INFO] по провул.Лермонтова,3. Арешти, заборони на відчуження житлового будинку №83 по вул.Шевченка у с.Пологи відсутні (а.с.7). З довідки №815, виданої виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 01 серпня 2017 року, судом встановлено, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] без шлюбу з 01 березня 2003 року по 11 грудня 2016 року та вели спільне сумісне господарство (а.с.8). З довідки №1455, виданої виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 21 грудня 2016 року, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] зареєстрована у [INFO], а фактично проживає у [INFO] разом з [PERSON] (помер 11 грудня 2016 року) з 2003 року по теперішній час (а.с.9). З копії спадкової справи №264/2016 до майна померлого 11 грудня 2016 року [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] зверталася 23 грудня 2016 року до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Заявами від 10 березня 2017 року сини померлого [PERSON] і [PERSON] відмовилися від спадщини, яка залишилася після смерті їх батька [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавалися (а.с.27-44). Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Проаналізував добуті докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] з 01 березня 2003 року по день смерті останнього - по 11 грудня 2016 року, тобто не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи, що факт проживання заявника з [PERSON] однією сімєю має юридичне значення, оскільки може надати заявникові можливість оформити спадкові права, даний факт може бути встановлений судом відповідно до вимог ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved