Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

14 грудня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на її утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з січня 2015 по жовтень 2017 року проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають малолітню дитину- [PERSON], [INFO], дитина проживає із нею і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від належного виконання обов'язків по утриманню дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість оскільки працездатний. У зв'язку з тим, що дитина не досягла трьох років, вона не працює, тому потребує матеріальної допомоги чоловіка. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку, та аліменти її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 15 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 12 лютого 2018 року ухвалою суду до участі у справі залучено в якості третьої особи [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 12 березня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.3) Згідно акту складеного мешканцями буд. [ADDRESS] затвердженого начальником дільниці №2 ТОВ «УЮТ-2011» від 12.12.2017 року, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], не працює не навчається, доглядає за дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Відповідно до виконавчого листа виданого 06.11.2013 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, у справі №211/5601/13-ц, з [PERSON] на користь [PERSON], на підставі рішення від 30.09.2013 року, стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.09.2013 року. (а.с.23) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлені в справі обставини, зокрема те, що відповідач працює, має зобов'язанні зі сплати аліментів на дитину [PERSON], позивач не працює, дозволяють суду зробити висновок, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини- дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з 14 грудня 2017 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial