Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

14.04.2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту відповідач-1), [PERSON] (далі по тексту відповідач-2) та [PERSON] (далі по тексту відповідач-3) про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-5). Так, позивач просить суд стягнути солідарно на його користь з відповідачів: - заборгованість за кредитним договором №9к-356 від 29.05.2007 року у сумі 51\~208,90 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 долар = 14,4707 гривень) становить 741\~028,71 грн.; - суму сплаченого судового збору. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 29 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі п.1.3 Статуту та [PERSON] Демянівиою (прізвище змінено на Єремейчук) був укладений кредитний договір № 9к-356, згідно умов якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності кредитні ресурси у розмірі 31 500 доларів США зі сплатою за користування кредитними ресурсами процентів у розмірі 13,5 % річних та повного повернення кредиту до 29.05.2020 року. Також, 29.05 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки № 1015/07 та № 1014/07, згідно з якими поручителі поручилися перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 09к-356 від 29.05.2007 року. Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду із відповідним позовом. У судові засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.4, 125-128, 143-144, 155-156, 177, 183). Відповідач-1 [PERSON], в судові засідання не з'явилася, але подала на адресу суду заперечення, згідно якого зазначила, що, по-перше, прізвище не змінювала, по-друге, не згодня з ціною позову, так як остання проплата була здійснена 09.07.2014 року (а.с.83-104). Відповідач-2 [PERSON], відзив або заперечення на позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»з додатками до неї були надіслані на адреси [PERSON] (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Радянська, 42 «А», кв.8; 67700, [ADDRESS]), яка наявна в матеріалах справи (а.с.1) та за якою він зареєстрований (а.с.79-80). З першої адреси, усі документи були повернуті до суду без вручення адресату у звязку із закінченням терміну зберігання, за другою адресою відповідні документи отримані безпосередньо [PERSON] Відповідач-3 [PERSON], відзив або заперечення на позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»з додатками до неї були надіслані на адресу [PERSON] (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вулиця Шабська, 32), яка наявна в матеріалах справи (а.с.1) та за якою він зареєстрований (а.с.81-82). Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч.1 ст.224 ЦПК України). Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів. \~\~ Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідачі в судові засідання не зявилися, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судових засідань, позивач в судові засідання не зявився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» є правонаступником за всіма правами та обовязками Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит на підставі п.1.3 Статуту. 29 травня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] Демянівиою був укладений кредитний договір № 9к-356, згідно умов якого Банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності кредитні ресурси у розмірі 31 500 доларів США зі сплатою за користування кредитними ресурсами процентів у розмірі 13,5 % річних та повного повернення кредиту до 29.05.2020 року (а.с.8-12). Відповідно до п. 2.3. кредитного договору Позичальник зобовязується щомісячно, до 10 числа кожного місяця, проводити погашення заборгованості в розмірі 430 доларів США. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитним ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 13,5 % процентів річних, з 01.11.2008 року - 20% річних, відповідно до додаткової угоди № 1 (а.с.13). Позичальник сплачує проценти щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, і залишок заборгованості. У зазначений строк сплачуються проценти, нараховані за користування плитними ресурсами в період з попереднього по поточний день нарахування процентів. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору Позичальник уповноважує Банк самостійно розподіляти кошти у порядку, а саме: - сплата прострочених нарахованих відсотків за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); - сплата нарахованих строкових відсотків за користування кредитом; - комісійна винагорода Банку за надання кредитних ресурсів; - основна сума боргу за кредитом; - пеня та штрафи. Відповідно до п.6 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів або сплати процентів, відповідно до п.2.2.,2.5.,2.6., 3.4.„ 3.6.,3.7. 4.5., 6.1., 8.3. кредитного договору Позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% річних з простроченої суми за кожен день прострочення. За ненадання Позичальником Банку у встановлені кредитним договором терміни будь-яких документів, обов'язок надання яких передбачено договором, а також за неповідомлення Позичальником Банка про факти, вказані в п. 5.7. кредитного договору (зміна місця проживання, телефону, прізвища, ім'я, по-батькові тощо), Позичальник сплачує штраф - 10% від суми заборгованості. 29.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки № 1015/07 (а.с.14). 29.05.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (Банк) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки № 1014/07 (а.с.15). Згідно п. 1.1. Договорів поруки поручитель зобов'язується перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 09к-356 від 29.05.2007 року, а саме повернути до 29.05.2020 року кредитні кошти в сумі 31 500 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних. На виконання умов кредитного договору № 09к-356 від 29.05.2007 року, ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON], а остання отримала кредит у розмірі 31 500 доларів США. В свою чергу, [PERSON] в порушення умов кредитного договору № 09к-356 від 29.05.2007 року не надавала своєчасно ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що підтверджується відповідними розрахунками банку (а.с.38-49), у зв'язку з чим у [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виникла заборгованість по кредитного договору № 09к-356 від 29.05.2007 року. 27.01.2015 року ПАТ «Банк «фінанси та Кредит» направило вимогу № 225-6/11 на адресу Позичальника [PERSON], вимогу № 225-6/12 на адресу Поручителя-1 [PERSON], вимогу № 225-6/13 на адресу Поручителя-2 [PERSON], вимогу, якими повідомило відповідачів про наявність простроченої заборгованості по кредитному договору № 09к-356 від 29.05.2007 року на загальну суму 51\~208,90 доларів США та необхідність її погашення (а.с.35-35). Між тим, такі вимоги позивача залишені відповідачами без відповіді та задоволення. Отже, в добровільному порядку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором № 09к-356 від 29.05.2007 року не погасили і станом на 07.11.2014 року вона, за розрахунком банку, становить 51\~208,90 дол. США, що за курсом НБУ становить 741\~028,71 грн. та складається з: - 23\~049,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 333\~547,32 грн. заборгованість по кредиту; - 2\~969,37 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 42\~968,86 грн. заборгованість по кредиту прострочена; - 549,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 7\~948,61 грн. нараховані відсотки; - 6\~452,67долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 93\~374,65 грн. нараховані відсотки на прострочену заборгованість; - 263\~189,27 грн. пеня за невчасне погашення кредиту. Невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»,\~договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] в порушення умов кредитного договору № 09к-356 від 29.05.2007 року та зазначених вище норм чинного законодавства не надавала своєчасно ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто свої зобов'язання, визначені цим договором, виконувала несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 07.11.2014 року у [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виникла та залишається і на даний час непогашеною заборгованість по кредитному договору № 09к-356 від 29.05.2007 року у розмірі 51\~208,90 дол. США, що за курсом НБУ становить 741\~028,71 грн. та складається з: - 23\~049,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 333\~547,32 грн. заборгованість по кредиту; - 2\~969,37 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 42\~968,86 грн. заборгованість по кредиту прострочена; - 549,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 7\~948,61 грн. нараховані відсотки; - 6\~452,67долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 93\~374,65 грн. нараховані відсотки на прострочену заборгованість; - 263\~189,27 грн. пеня за невчасне погашення кредиту. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.554 ЦК України). Згідно із ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, заборгованість, яка виникла у [PERSON] перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по кредитному договору № 09к-356 від 29.05.2007 року підлягає стягненню в примусовому порядку солідарно з Позичальника [PERSON], Поручителя-1 [PERSON], та Поручителя-2 [PERSON] Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є законними, правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» при розгляді справи підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved