Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

14 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в позовній заяві та судовому засіданні посилалась на слідуючи обставини. Сторони одружені з 28 березня 2011 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Між сторонами було припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства з листопада 2014 року, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, позивачка зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, тому позивачка звернулась до суду та просила суд шлюб розірвати (а.с. 2-3), залишивши сина проживати з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Бріжашова». Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, який неодноразово, належним чином викликався в суд, в тому числі через пресу, у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяв на адресу суду відповідач не надавав. Суд вирішив розглядати справу в заочному порядку, на чому наполягала позивачка. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 березня 2011 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Привільської міської ради Луганської області, актовий запис № 7, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Бріжашова [PERSON], [INFO](а.с.5 об.)., який проживає з позивачкою. Також у судовому засіданні встановлено, що з листопада 2014 року між сторонами були припиненні подружні стосунки, ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відсутність довіри в родині, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю позивачка не бажає, спору щодо майна не має, дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в листопаді 2014 \- року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам та інтересам дитини, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved