Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

13.11.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок (літера «А-1») з прибудовою «а1», загальною площею 64,1 кв. м., з яких житлова площа 33,0 кв. м., допоміжна (підусобна) площа 31,1 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), навіс (літера «Г»), убиральня (літера «Е»), погріб (літера «П»), що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.01.2021 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла бабця позивача [PERSON] . 26.04.1993 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до тексту якого заповідала свій житловий будинок, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право - своєму внуку [PERSON] . Спірний житловий будинок належав спадкодавці на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.10.1989 року виконкомом Сколівської районної ради Львівської області. Позивач зазначає, що спадщину після смерті бабці [PERSON] прийняв шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті та фактичного вступу в управління спадковим майном відповідно до норм частини 1 статті 549 ЦК УРСР (діяв на момент відкриття спадщини), де зазначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 28 вересня 2020 року позивач подав до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. заяву № 460 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабці. На підставі цієї заяви державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. 28.09.2020 року було заведено спадкову справу № 195/2020. 20.10.2020 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюк В.І. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - спірний житловий будинок, про що свідчить лист державного нотаріуса від 20.10.2020 року № 656/01-16. Внаслідок зазначених обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач [PERSON] в підготовчое засідання не з`явився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання також не з`явилася, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] померла бабця позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.08.1994 року Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 20. 26 квітня 1993 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області за реєстровим № 319, відповідно до тексту якого на випадок своєї смерті вона зробила заповітне розпорядження, а саме свій житловий будинок, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своєму внуку [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія зазначеного заповіту [PERSON] від 26.04.1993 року. Даний заповіт є чинним, що підтверджується відповідною відміткою, здійсненою секретарем виконкому Орівської сільської ради Сколівського району Львівської області від 26.04.1993 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованим 25.02.2020 року Львівською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи» за № 59572915. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Як вбачається з копії Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.10.1989 року виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] шляхом постійного проживання з нею на момент її смерті та фактичного вступу в управління спадковим майном відповідно до норм частини 1 статті 549 ЦК УРСР (діяв на момент відкриття спадщини), що підтверджується довідкою № 946, виданої 23.10.2020 року Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області. Відповідно до довідки № 947, виданої 23.10.2020 року Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області, на день смерті [PERSON] , окрім [PERSON] , проживала без реєстрації її дочка [PERSON] , яка як встановлено в судовому засіданні, до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталася. 28 вересня 2020 року позивач подав у Сколівську державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабці. На підставі цієї заяви державним нотаріусом 28.09.2020 року було заведено спадкову справу № 195/2020, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою 28.09.2020 року Сколівською державною нотаріальною конторою за № 61835547. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабці [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - спірний житловий будинок, про що свідчить лист № 656/01-16 від 20.10.2020 року. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 01.10.2020 року Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризацї, а також довідки від 13.10.2020 року № 2009 вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (позначеного у технічному паспорті літерою «А-1»), збудованого у 1960 році, становить 64,1\~кв.\~м.,\~з них\~житлова площа\~-\~33,0\~кв.\~м.Крім\~цього,\~до вищевказаного\~будинку відносяться господарські будівлі: сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), навіс (літера «Г»), убиральня (літера «Е»), погріб (літера «П»). Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 307572 грн. Згідно даних технічного архіву Стрийського МБТІ, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів 25.10.1989 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної Ради народних № 283 від 19.10.1989 року, зареєстрованого в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером № 54. Як вбачається з виписки з погосподарської книги с. Орів на 1991-1995 роки, виданої 23.10.2020 року Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області за №948, згідно запису №06 с. Орів Сколівського району Львівської області, житловий будинок та земельна ділянка пл. 0,25 га, для обслуговування житлового будинку в с. Орів Сколівського району Львівської області рахується за померлою [PERSON] . Судом з`ясовано, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 25.10.1989 року, яке видано Сколівською районною Радою народних депутатів. Однак оригінал вказаного свідоцтва було втрачено. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно пункту 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві, є достовірними, не викликають сумніву та дають підстави стверджувати, що [PERSON] за життя належав на праві приватної власності житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , а відтак позивач набув право на цей будинок як на спадкове майно після смерті бабусі [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved