overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

12 червня 2017 року орган опіки та піклування звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати недієздатною жительку с. Семенівка Липоводолинського району [PERSON], [INFO], яка хворіє на психічну хворобу, перебуває з цього приводу на обліку у Липоводолинській ЦРЛ, не здатна працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях. Після смерті її матері у 2008 році, у неї не залишилося родичів, і єдиною близькою для неї особою є [PERSON], яка нею опікується. Тому, за згоди останньої її необхідно призначити опікуном [PERSON] У судовому засіданні представник органу опіки та піклування - сільський голова [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 30 травня 2017 року вирішено звернутися до суду з заявою про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання останньої недієздатною чи обмежено дієздатною. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 19 жовтня 2017 року № 761, [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості (імбецильність), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує призначення опіки. 20 лютого 2006 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Із довідки Семенівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області про склад сімї від 01 червня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та самотньо проживає [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З урахуванням вищевикладеного суд визнає [PERSON] недієздатною та призначає їй опікуна - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

12 червня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.08.2006 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03.08.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №145319 від 12.07.2016 року, актовий запис №133 (а.с.6). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №033192 від 05.08.2006 року, актовий запис №14 (а.с.7). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з листопада 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодний, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

12 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 12.05.2011 року, який зареєстрований Виконкомом Бубнівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду, подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство не ведуть з 16.01.2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, просив строк на примирення не надавати та вказав, що спільне господарство з позивачкою не ведеться з 2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 12.05.2011 року Виконкомом Бубнівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 12.05.2011 року, серія 1-БВ № 084179, актовий запис № 3. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження актовий запис 00474, частина 2, серія В32, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану демографічних послуг столиці Рим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

12 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 25.10.2003 року, який зареєстрований Антонінською селищною радою Красилівського району. Від даного шлюбу у подружжя є троє малолітніх дітей - син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати та вказала, що спільне господарство з відповідачем не ведеться. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, просив строк на примирення не надавати та вказав, що спільне господарство з позивачкою не ведеться. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 25.10.2003 року Антонінською селищною радою Красилівського району, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 25.10.2003 року, серія I-БВ № 092982, актовий запис № 17. Від шлюбу у подружжя є троє малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 170981, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 068664, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 251376. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 07 липня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріпольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №222. Шлюбні відносини, які притаманні подружжю фактично між ними припинились з вересня 2011 року. Життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого наше подальше спільне життя і збереження шлюб стало суперечити їх інтересам. У звязку з цим між ними припинено шлюбні стосунки і ведення спільного господарства. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Примирення між ними неможливе , подальше спільне життя та збереження шлюбу також. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 2015 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивач до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка до суду також не з'явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 21.11.2015 року (а.с. 6). Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від травня 2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 550,02 грн., в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.11.2012 року відповідач отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копія Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Далі в позові зазначив, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - це короткостроковий кредит який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший Інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 05.10.2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №223. Від спільного життя дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 2015 року. Причиною є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач з відповідачем хоча і мешкають за однією адресою, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на «[PERSON]». Відповідач до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №223, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного життя дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 2015 року. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач в заяві просить змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 19.03.2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №4. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з кінця 2016 року, спільне господарство не ведеться. Причиною є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19.03.2013 року виконавчим органом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №4, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №296970 (а.с.3). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.5). Шлюбні відносини припинені з кінця 2016 року, спільне господарство не ведеться. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач бажає змінити прізвище на дошлюбне «Короваєва». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 26.12.2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №61. Від спільного життя мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені. Причиною є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, просила залишити прізвище «Марусик». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.12.2011 року виконкомом Новгородської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №61, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №262948 (а.с.9). Від спільного життя мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.10,11,12). Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просить залишити їй прізвище «Марусик». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved