overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей : [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказувала, що вона, перебуваючи в шлюбі з відповідачем [INFO] та [INFO] народила дітей- [PERSON] та [PERSON], батьком яких є відповідач. При тому, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дітей не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів.. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що [INFO] та [INFO] народилися [PERSON], та [PERSON], в свідоцтві про народження яких, батьком зазначений відповідач (а.с.5,6). Відповідно довідки Маловисківської міської ради № 1501 від 13.02.2013 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO],знаходять ся на утриманні позивача та проживають разом з нею (а.с. 7). Згідно ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до ч.1 ст.141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог, передбачених ст.182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою, обставин, які б давали право на стягнення аліментів на утримання дітей в меншому розмірі суд не встановив і тому, на переконання суду, спроможний платити аліменти в зазначеному розмірі. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 13 лютого 2014 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*вилася, наполягає на позовних вимогах, просить позов задовольнити та справу розглянути без її участі, про що суду надала заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, позов визнав повністю, просить розглянути справу без його участі, про що суду надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 286. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює, має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, про що суду надала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, позовні вимоги визнав повністю, згодний виплачувати аліменти на свою дитину, про що суду надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 55. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює, має постійний заробіток, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. З 05.08.2006 року сторони перебували у шлюбі, який 17.08.2011 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач не тільки зобов'язаний утримувати неповнолітню доньку, але й має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює та отримує зарплату. У зв'язку з цим, вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд у попередньому судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог в заяві вказала, що 16.09.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з 1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] досяг повноліття, є студентом третього курсу денного відділення Технолого-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету на контрактній основі. У зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу сину, який знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання сина. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя»). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - постановлює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд встановив: - із копій свідоцтв про народження слід, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]; - із копії свідоцтва про розірвання шлюбу слід, що шлюб між сторонами було розірвано 17.03.2004 року; - згідно довідки № 799 від 11.02.2014 року [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Технолого-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету; - із довідки Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 04.02.2014 року слід, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON]; - із довідки від 13.02.2014 року за №129 слід, що [PERSON] працює в МД УДППЗ «Укрпошта» ЦПЗ №7 та загальна сума доходу за період з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року, за винятком аліментів, становить 2963 грн. 82 коп. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що повнолітній син сторін навчається та потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 198-201 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 01 березня 1986 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу подружжя дітей не має. Між подружжям шлюбні відносини припинені у 2013р., спільно не проживають. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Направила в суд заяву в якій просить суд слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак до суду не з'явився, причин неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.3) позивач та відповідач одружилися 01.03.1986 року, який зареєстрували у Мереф'янській міській раді Харківського району Харківської області. Відповідно до ч.2 ст.104, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя подружжя не бажає, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вони спільно з відповідачем не проживають їх шлюб розпався і існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

13.02.2014 року позивачка звернулась до районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя між ними не склалося через різні характери, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюбні відносини перестали існувати з лютого 2013 року. Від даного шлюбу дітей не має. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС, через що вона змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Терміну на примирення не потребує. Під час судового розгляду, позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити та пояснила, що з відповідачем проживають окремо з лютого 2013 року. Спільних дітей та спільного майна з відповідачем не має. Шлюб носить формальний характер, у зв»язку з чим просила термін на примирення не надавати Відповідач до суду не з»явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. За згодою позивача, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України визнав можливим проводити заочний розгляд справи. Заслухав пояснення позивача, допитаного в якості свідка за вимогами ст. 184 ЦПК України, дослідив письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До такого суд прийшов на підставі встановлених у судовому засіданні обставин. Так, як вбачається з матеріалів справи сторони уклали шлюб 03 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 1 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.01.2012 року). Подружжя [PERSON] не підтримують сімейних відносин з лютого 2013 року та шлюб носить формальний характер. З вказаного часу чоловік та дружина проживають окремо один від одного (довідка Врадіївської селищної ради № 668 від 12.02.2014 року ). Від даного шлюбу дітей немає, майнового спору немає. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС ( пояснення позивача ). За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу спору про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

13.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Повідомлявся про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дітей і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

13.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що від спільного проживання з відповідачем має дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на дитину щомісяця та на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав частково, та просив стягнути аліменти на дружину в меншому розмірі ніж зазначено в позові. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 5) вбачається, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до її віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З врахуванням матеріального стану суд вважає доцільно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

13.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження своїх вимог в заяві вказала, що 24 жовтня 2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З січня місяця 2014 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Дитина знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто, участі в утримані та вихованні доньки відповідач не бере. Стан здоров'я у відповідача задовільний. Інших дітей на утриманні відповідача не має. Утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 2012 року народження в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечуючи проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони 24 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. - довідка видана виконкомом Христофорівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області підтверджує, що донька [PERSON], 2012 року народження дійсно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2012 року народження, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved