Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

14.05.2015 року позивач в особі голови правління [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в ході розгляду якого збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №ОК-2/0001/14/3/1 від 05.01.2015 року укладений між кредитною спілкою та відповідачем у розмірі 3174,96 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. В обгрунтування позову зазначає, що 5 січня 2015 року між [PERSON] (далі Відповідач,Позичальник) та Кредитною Спілкою «ОЩАД КАСА» (далі Позивач, Кредитодавець) було укладено кредитний договір №ОК-2/0001/14/3/1. За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1100 гривень 00 копійок на споживчі потреби строком на один місяць. В свою чергу Відповідач зобов'язалась щомісячно повертати кредит частинами та сплачувати відсотки за користування кредитом, що складає 66% річних на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. У разі неналежного виконання кредитного договору Позичальник зобов'язався сплачувати пеню в розмірі 1% від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів. Однак Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. З огляду на це станом на 10.07.2015 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 3174,96 грн., з яких 1100,00 грн. основного боргу; 369,96 грн. відсотки та 1705,00 грн. - пеня, яку не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобовязання з договором, що є порушенням законних прав позивача. 27.04.2014 року відповідачу направлено досудову вимогу про усунення порушень кредитного договору з вимогою виконати взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Проте заборгованість за кредитним договором не погашена. Таким чином відповідач ухиляється від виконання зобовязання за договором, що є порушенням законних прав позивача. З цих підстав Кредитна спілка і звернулася до суду. Крім того позивач поніс витрати на правову допомогу у зв'язку з зверненням до суду з даним позовом в розмірі 1200,00 гривень які просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить суд його задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явилась про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову, заяв чи клопотань до суду не направила, явку свого представника не забезпечила. На підставі ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 січня 2015 року між Кредитною спілкою «ОЩАД КАСА» в особі голови правління [PERSON], що діяла на підставі Статуту та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ОК-2/0001/14/3/1 (а.с.5-6). Відповідно до п.1.1,1.2. Договору, позивач зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 1100,00 гривень\~\~на споживчі потреби. При цьому, відповідно до п.2.2.2 відповідач зобовязалась погашати кредит та проценти за користування кредитом\~\~відповідно Таблиці №1, яка міститься у п.3.3 Договору. З копії видаткового касового ордеру від 05 січня 2015 року\~\~(а.с.8) вбачається, що позивач виконав свої зобовязання та надав відповідачу грошові кошти в сумі 1100,00 грн. згідно вказаного договору. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, за Договором Відповідач був зобов'язаний повернути Позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України.). У зв'язку з невиконанням Відповідачем його обов'язку по поверненню частин кредиту відповідно до умов Договору відповідна сума коштів може бути стягнута з Відповідача в судовому порядку. За умовами п.п.3 п.2.1.1 Договору Кредитодавець - Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць. Відповідно до ч.1.ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору у випадку прострочення Відповідачем термінів платежів, зазначених у Таблиці 1, Позивач має право стягувати з Відповідача пеню в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів. Судом встановлено, що станом на 10.07.2015 року у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 3174,96 грн., з яких 1100,00 грн. основного боргу; 369,96 грн. відсотки та 1705,00 грн. пеня, що підтверджується наданим позивачем розрахунок (а.с.28). Сумнівів у правильності проведених розрахунків, у суду наданий позивачем документ не викликає. З даних копії листа-попередження від 27.04.2015р. (а.с.9), відповідач була попереджена про існуючу заборгованість з вимогою виконувати умови договору та подальшого його розірвання. Однак вказані вимоги залишились без реагування. Враховуючи те, що відповідач порушила умови кредитного договору, суд приходить до переконання, що позивач має право вимагати повернення позики, сплати процентів та штрафних санкцій передбачених договором, в зв'язку з чим вимоги є обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243грн. 60 коп. (а.с.17), які підлягають стягненню з відповідача Щодо відшкодування коштів в сумі 1200 гривень 00 копійок за договором № б/н на надання послуг (виконання робіт) від 07.02.2015 року (а.с.12), укладеного між позивачем і фізичною особою підприємцем [PERSON], то зазначені витрати не є витратами на правову допомогу в розумінні ст. 56 ЦПК України, оскільки правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Будь-яких доказів на підтвердження того, що ФОП [PERSON] відповідає зазначеним вимогам закону суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Крім того, за змістом ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» враховуються витрати по оплаті наступної правової допомоги, яка надається в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час знайомлення з матеріалами справи в суді, така участь має визначатись погодинно. Отже витрати, здійснені при підготовці позовної заяви також не віднесені до витрат на правову допомогу. З урахуванням викладеного, зазначена вимога по стягненню з відповідача понесених позивачем витрат в сумі 1200 гривень 00 копійок задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial