Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

14.04.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 27.08.2014р. відповідача [PERSON] засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, зокрема за те, що такий разом із [PERSON] 04.04.2014р. проникли у належне їй (позивачці) приміщення автосервісу «шиномонтажу», звідки таємно викрали товарно-матеріальні цінності (автомобільні шини). Вказує, що викрадене майно відповідач їй не повернув і що останній не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування заподіяної їй (позивачці) шкоди. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 16500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Пояснила, що відповідач та [PERSON] 04.04.2014р. проникли у належне їй приміщення автосервісу «шиномонтажу», звідки викрали товарно-матеріальні цінності (автомобільні шини). Вказала, що за вироком суду розмір завданих їй збитків описано лише частково. Зазначила, що відповідач [PERSON] і [PERSON] викрали майна на загальну суму 33 тис. грн. Покликалась на те, що [PERSON] відшкодував половину завданої шкоди, а відповідач [PERSON] зобовязався відшкодувати іншу половину такої, про що написав розписку, однак завданої шкоди так і не відшкодував. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився з обставинами, зазначеними позивачкою в позовній заяві, а також з її доводами, поданими в суді щодо розміру шкоди, завданою крадіжкою, яку він вчинив разом з [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 27.08.2014р. відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджено до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. В судовому засіданні встановлено, що злочинними діями відповідачем було спричинено позивачці матеріальну шкоду на суму 16500грн. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. У ст.ст. 59, 60 ЦПК України зазначається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді відповідач не відшкодувала позивачці [PERSON] вищевказану суму матеріальної шкоди, завдану в результаті кримінального правопорушення. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року (п.2) розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. У відповідності до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, завданої позивачці внаслідок злочину в розмірі 16500 грн., оскільки саме такий розмір шкоди визнається (не заперечується) сторонами, а факт спричинення шкоди позивачці [PERSON] з вини відповідача [PERSON] встановлений вироком суду, який набрав законної сили. У відповідності до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. За таких обставин з відповідача [PERSON] в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved