overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

12 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 17 серпня 2013 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у шлюбі в них із відповідачем народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинилися, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально, а тому збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 22 травня 2020 року о 12.00 год., позивач [PERSON] не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та не подав відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

12 грудня 2019 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 30 вересня 2013 року виконавчим комітетом Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №4. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30 вересня 2013 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2014 року та серії [NUMBER] від 07 червня 2017 року (а.с. 2,3,4). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

12 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Димитровського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які сплачує відповідач у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на її користь на утримання малолітнього сина на ј частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С. 13 грудня 2019 року судом був направлений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації ГУДМС України в Дніпропетровській області відносно надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Згідно з відповіддю, яка надійшла до суду 02 січня 2020 року, відповідач дійсно значиться зареєстрованим на території Соборного району м. Дніпра. Ухвалою судді\~Наумової О.С.\~від 12.12.2019р.\~відкрито провадження\~у справі,\~вирішено розгляд\~справи проводити\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з повідомленням сторін (а.с. 39-40). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 19 вересня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 05 червня 2018 року шлюб було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (справа № 201/15513/17). Також вказаним рішенням суду [PERSON] було зобов`язано сплачувати користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Дитина проживає разом з позивачкою з червня 2016 року по сьогоднішній день за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] по цій адресі разом з позивачкою та сином не проживає. Як зазначає у позові [PERSON] , розмір аліментів, встановлений рішенням суду по справі № 201/15513/17 присуджено у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., що є меншим за встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років станом на 2019 рік, а тому позивачка,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

12 грудня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 44 390,65 грн., судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 червня 2017 року відбулась ДТП, за участю автомобіля «Viper», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вказана пригода відбулася з вини [PERSON] . У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння ДТП не була застрахована, МТСБУ здійснило виплату особі, що має право на відшкодування шкоди - [PERSON] у розмірі 44 390,65 грн. За таких обставин, позивач набув право регресної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи без участі, позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, з підстав, що викладені у ній. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

12 грудня 2019 року позивач [PERSON] [PERSON]. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 липня 2018 року, від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . На цей час сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

12 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 29 серпня 1998 року Сакунихським сільвиконкомом Недригайлівського району, актовий запис № 2. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, але подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.19). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.20). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.08.1998, який зареєстровано Сакунихським сільвиконкомом Недригайлівського району, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем визнано безумовно, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

12 грудня 2019 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що з 19 січня 2013 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . На даний час через відсутність взаємопорозуміння між сторонами, шлюбні стосунки між ними припинені, а [PERSON] є вагітною. Батьком зачатої дитини є [PERSON] , який визнає своє батьківство стосовно іще не народженої дитини. Враховуючи вище викладене, позивач прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження. Крім цього до участі у справі як третю особу залучено [PERSON] . Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позов підтримала і прохала задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та прохав розглянути справу без його участі. Третя особа, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що визнає своє батьківство зачатої дитини. Справу прохав розглянути без його участі. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 січня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. На даний час [PERSON] є вагітною (а.с. 15). [PERSON] визнає себе батьком зачатої дитини. Відповідно до ч.3 ст.110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою дитиною. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки, і відновлювати їх не мають наміру, на даний час [PERSON] є вагітною, батьком зачатої дитини є не [PERSON] , в зв`язку з чим відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

12 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 червня 2019 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області згідно актового запису № 1 - розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 08 червня 2019 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду відповідачу не направлялась у зв`язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 08 червня 2019 року уклали шлюб (арк.с.5), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (запис поновлено повторно), яке видане 12 червня 2019 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від зазначеного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спору щодо майна немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

12 грудня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 23 вересня 2000 року між сторонами зареєстровано шлюб Диканським відділом РАГС районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 49. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені, оскільки в сім`ї зникло почуття поваги одне до одного, крім того, відповідачем вчинялись акти сімейного насилля по відношенню до позивача та їх спільних дітей. Всі спроби зберегти сім`ю позивачем вичерпано, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Ухвалою судді від 24 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с.13-14). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та погоджується з вимогами позовної заяви. В зв`язку із визнанням позову відповідачем, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, справа розглядається під час підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 23 вересня 2000 року Диканським відділом РАЦС районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 49, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7) Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує формально, можливість збереження шлюбу сторони заперечують. З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, судові витрати у вигляді 50% сплаченого судового збору підлягає поверненню позивачу з відповідного бюджету, решта 50% судового збору - повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved