Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

13 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої злочином. Свій позов мотивує тим, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2019 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України. Зазначає, що близько 23 год. 40 хв. 14 жовтня 2016 року військовослужбовець ВЧ п/п В0259 солдат [PERSON] , перебуваючи на території зенітного ракетно-артилерійського дивізіону ВЧ п/п В0259, розташованого на північно-східній околиці с. Сотенне Станично-Луганського району Луганської області, під час зміни нарядів відкрив вогонь із закріпленого за ним відповідно до військового квитка [NUMBER] автомату АКС-74 № [NUMBER] , здійснивши дві короткі черги загальною кількістю вісім пострілів по своїм співслужбовцям, внаслідок чого командиру взводу забезпечення ВЧ п/п В0259 молодшому сержанту [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення грудної клітини та лівого плеча від яких останній помер на місці. Вона, як матір [PERSON] отримала статус потерпілої у кримінальному провадженні. Зазначає, що неправомірними діями відповідача [PERSON] їй була спричинена моральна шкода, яка виразилася в сильних душевних стражданнях, втраті спокою, самотності. З часу смерті сина вона постійно перебуває в пригніченому стані, думає про події, що трапилися, переживає та хвилюється. Психоемоційні зміни перешкоджають їй активно та повноцінно жити, порушують її життєвий спокій та звичний спосіб життя. Оскільки їй була завдана моральна шкода, яка у відповідності до ст.1167 ЦК України, має відшкодовуватися особою яка її завдала, з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань, просить суд стягнути з [PERSON] в свою користь 500 000 грн. моральної шкоди та 5000 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник - адвокат Свередюк Ю.А. подала до суду письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.62). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, з ДУ «Житомирська ВК №4» до суду надійшла письмова заява [PERSON] , в якій останній позов не визнав, зазначив, що позивач [PERSON] жодних претензій до нього пред`являла і у вироці суду зазначалася дана обставина, а тому відсутні підстави для стягнення з нього в користь позивача моральної шкоди (а.с.56). Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З копії вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 26 вересня 2019 року вбачається, що близько 23 год. 40 хв. 14 жовтня 2016 року військовослужбовець ВЧ п/п В0259 солдат [PERSON] , перебуваючи на території зенітного ракетно-артилерійського дивізіону ВЧ п/п В0259, розташованого на північно-східній околиці с. Сотенне Станично-Луганського району Луганської області, під час зміни нарядів відкрив вогонь із закріпленого за ним відповідно до військового квитка [NUMBER] автомату АКС-74 № [NUMBER] , здійснивши дві короткі черги загальною кількістю вісім пострілів по своїм співслужбовцям, внаслідок чого командиру взводу забезпечення ВЧ п/п В0259 молодшому сержанту [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення грудної клітини та лівого плеча від яких останній помер на місці Цим же вироком суду, відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України. Покарання відповідачу призначено у виді десяти років позбавлення волі (а.с.6-9). Відтак, у судовому засіданні встановлено, що між неправомірними діями [PERSON] та смертю [PERSON] (а.с.4) наявний причинно-наслідковий зав`язок. Родинні зв`язки [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.3), в якому в графі матір зазначено [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також: особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 5, п. 9постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач [PERSON] на підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем [PERSON] і загибелі близької їй людини - сина, вона зазнала сильних душевних страждань. Стверджує, що постійно перебуває у пригніченому стані та в стані тривоги і депресії. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи, тяжкості душевних страждань позивача, а також з врахуванням стану здоров`я відповідача [PERSON] , який визнаний інвалідом ІІІ групи і важка фізична праця йому протипоказана (а.с.68), суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди в сумі 300 000 грн. Суд вважає, що саме такий розмір відшкодування покриває спричинену позивачу моральну шкоду та прийнятний для відповідача [PERSON] , який тривалий час, за вироком суду буде відбувати покарання в місцях позбавлення волі. Отже, враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 300 000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої злочином. Враховуючи складність справи, кількість виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), їх обсяг та час, а також з врахуванням положень ст.137, ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката, що підтверджується документально (а.с.11-12, 25). Оскільки на підставі ЗУ «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору була звільнена, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768,40 грн. суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved