Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

13 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовомдо громадської організації «Дніпро» про стягнення майнової шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником човна Прогрес-2 №76962, бортовий реєстраційний номер ДНП-0329-К та мотора SUZUKI DF15, №01502F-985536, що підтверджується судновим білетом СБ №022785 від 23.04.2015 року. З метою забезпечення цілодобової безпечної стоянки належного йому вищезазначеного маломірного судна та мотора, а також іншого суднового обладнання, він вступив до громадської організації «Дніпро», одним з основних видів статутної діяльності якої є організація охорони плавзасобів членів громадської організації «Дніпро». Будучи членом організації він належним чином виконував свої обовязки зі сплати членських внесків. З моменту вступу до ГО «Дніпро» між позивачем, як поклажодавцем, та ГО «Дніпро», як зберігачем, шляхом приєднання було укладено договір зберігання належного йому човна. Вартість належного йому мотору станом на 23.02.2017 року становить 72900 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Мир човнів» від 23.02.2017 року. 11.08.2016 року з належного йому човна невстановленою особою було демонтовано та викрадено мотор SUZUKI DF15, №01502F-985536, у звязку з чим він звернувся з відповідною заявою до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за результатами розгляду якої 12.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України та розпочато досудове розслідування. Станом на теперішній час досудове розслідування триває. Т.ч. відповідач не забезпечив належне зберігання переданої йому на зберігання речі, а саме: мотору, що призвело до її втрати, у звязку з чим ГО «Дніпро» зобовязано відшкодувати збитки, завдані втратою зазначеної речі у розмірі її вартості. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду, завдану втратою речі, переданої на зберігання, в розмірі 72900 грн., а також судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що договір про охорону між ним та відповідачем було укладено в усній формі, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причинна неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ч.4 ст.169, ст.ст. 224-225 ЦПК України та розглянути справу в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником човна Прогрес-2 №76962, бортовий реєстраційний номер ДНП-0329-К та мотора SUZUKI DF15, № 01502F-985536, що підтверджується судновим білетом СБ № 022785 від 23.04.2015 року (а.с.2). 11.08.2016 року з належного йому човна невстановленою особою було демонтовано та викрадено мотор SUZUKI DF15, №01502F-985536, за даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України. На теперішній час досудове розслідування триває (а.с.6) Відповідно до довідки ТОВ СП «Мир човнів» від 23.02.2017 року вартість мотору SUZUKI DF-15S складає 72900 грн. (а.с.11). Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст.937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Відповідно до ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Таким чином договір зберігання човна та двигуна, на який посилається позивач, відповідно до вимог ст.ст.208 та 937 ЦК України повинен був укладатися в письмовій формі. Однак, позивачем не надано суду в якості доказу договору між ним та відповідачем на зберігання належного позивачеві човна та двигуна. Суд критично ставиться до посилань позивача на те, що договір між ним та відповідачем було укладено з моменту вступу в організацію шляхом приєднання, оскільки відповідно до положень ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Вступ позивача до громадської організації не є за своєю правовою природою договором приєднання, таким чином така позиція позивача, на думку суду, є хибною. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що одним з основних видів статутної діяльності ГО «Дніпро» є організація охорони плавзасобів. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Outcome: dismissed