Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

13 червня 2018 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами 25 лютого 2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, актовий запис № 3. Ухвалою суду від 19 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11 липня 2018 року, коли за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення тривалістю 2 місяці та призначено наступне судове засідання на 19 вересня 2018 року у яке сторони не з'явились та за результатом якого підготовче провадження у праві закрито та справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні 01 жовтня 2018 року. Позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2015 року, під час шлюбу у сторін склалися напружені стосунки, спільне життя з відповідачем у позивача не склалось. Сторони на даний час проживають окремо, дітей від даного шлюбу немає. Позивачка вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, на примирення не згідна, а тому просить суд розірвати шлюб. Спору щодо поділу майна подружжя немає. На підставі наведеного позивачка у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] написала письмову заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01 жовтня 2018 року повторно не з'явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджують повідомлення про вручення поштового відправлення із повістками про виклик до суду у судове засідання 19 вересня 2018 року та 01 жовтня 2018 року. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28 лютого 2015 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачка та відповідач цього не просили. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved