Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

14 листопада 2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів в сумі 2000 доларів США та судових витрат. Позовна заява обґрунтована тим, що 10 травня 2013 року сторони дійшли згоди щодо купівлі-продажу за 15000 доларів США житлового будинку по вул. Фрунзе, 40 в смт. Летичів Хмельницької області. В результаті цієї домовленості [PERSON] передала [PERSON] аванс в розмірі 2000 доларів США, а [PERSON] написала про це розписку. Однак, [PERSON] не виконала своє зобовязання з продажу житлового будинку, обманула [PERSON], що є власником цілого будинку, а не його ? частини, відмовляється від повернення коштів для [PERSON], договір купівлі-продажу не укладено саме з вини відповідача, тому це й зумовило звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити з викладених підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про розгляд справи тричі повідомлялась судовою повісткою за адресою, що вказана в позовній заяві - [ADDRESS], однак судові повістки повернуті суду з відміткою працівника відділу поштового звязку «за закінченням терміну зберігання». З метою належного повідомлення [PERSON] про розгляд справи у відповідності до ст. 76 ЦПК України до органу місцевого самоврядування - Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області направлено судову повістку для вручення відповідачу. З акту спеціаліста юридичного відділу міськвиконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 16 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] відсутня, в телефонній розмові по номеру [NUMBER] особа представилась як [PERSON] і відмовилась отримувати судову повістку, однак повідомлена про дату і час розгляду справи в Летичівському районному суді Хмельницької області. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. До суду від відповідача письмові заперечення на позовну заяву, заява про розгляд справи за її відсутності, не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, представник позивача в судовому засіданні пояснив і про це зазначено у позовній заяві, що 10 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо купівлі-продажу за 15000 доларів США житлового будинку по вул. Фрунзе, 40 в смт. Летичів Хмельницької області. Цього ж дня [PERSON] передала [PERSON] кошти в сумі 2000 доларів США в рахунок оплати за будинок про що [PERSON] написала відповідну розписку. На даний час договір купівлі-продажу будинку між сторонами не укладений, сплачені за будинок кошти відповідачем для позивача не повернуті. Факт передання коштів підтверджується розпискою, згідно якої 10 травня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] в рахунок оплати за будинок по вул. Фрунзе, 40 2000 доларів США, що підтвердила своїм підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В ст. 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Зі змісту позовної заяви, усних пояснень представника позивача вбачається, що сторони не уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, тому суд вважає, що одержані [PERSON] від [PERSON] кошти в сумі 2000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. В ст. 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Аналізуючи вказані норми права слід прийти до висновку, що незалежно від валюти боргу (грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання, є національна валюта України гривня. Зазначена правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі 6-79цс14 від 02 липня 2014 року і є обовязковою для судів загальної юрисдикції згідно ст. 360-7 ЦПК України. Офіційний курс долара США до гривні України, встановлений Національним банком України станом на 23 березня 2017 року, становить 26,91 грн. за 1 долар США. У звязку із зазначеним з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму сплаченого авансу в розмірі 53820,00 грн. (26,91*2000). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial