Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

12 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 21 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Позовна заява обґрунтована тим, що 19.12.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-86851, за яким відповідач отримала кредит в сумі 17070 грн., строком на 60 місяців до 16 грудня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 69,99% річних на суму заборгованості за кредитом. Однак відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим допустила заборгованість на загальну суму 27300,28 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 17070 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 9092,19 грн.; заборгованість за пенею 1138,09 грн. Тому позивач просив достроково стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.6-7, 37/. Тому, справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.42/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала /а.с.42/. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.12.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-86851, за яким відповідач отримала кредит в сумі 17070 грн., строком на 60 місяців до 16 грудня 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 69,99% річних на суму заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.8-13/. Відповідно до пункту 1 договору, позивач зобов'язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов'язалася використати кредит на цілі, вказані у цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Згідно з п.2.4 кредитного договору, Позичальник доручає Банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби в сумі 17070 грн. на поточний рахунок Позичальника №26259021087443, відкритий в ПАТ «Кредобанк». Зазначена сума 19.12.2017 року перерахована на вказаний рахунок відповідача /а.с.23, 24/. Відповідно до п.2.10, 6.2, 6.3 договору, позичальник щомісячно у період з 12 по 19 число здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум ануїтетного платежу по 1043 грн. Крім того, п.7.1 договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобовязання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 25 вересня 2018 року розмір заборгованості по кредитному договору склав 27300,28 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 17070 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 9092,19 грн.; заборгованість за пенею 1138,09 грн. /а.с.21-22/. П.п.6.9, 3.3 договору передбачено, що у випадку прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць, порушення позичальником істотних умов договору, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором про що письмово повідомляє позичальника. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника сплатити позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. 14 вересня 2018 року та повторно 01 листопада 2018 року відповідачу позивачем було направлено повідомлення-вимогу про наявність простроченої заборгованості за договором та необхідність її сплати протягом 30 календарних днів /а.с.25-28/, однак заборгованість сплачена не була. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~ Відповідно п.п.1, 6.1 кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний належним чином виконувати взяті зобовязання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання\~ зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Так як відповідач не виконала зобовязання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved