Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

12 січня 2018 року до суду за підсудністю надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, котрий в подальшому 14 березня 2018 року було уточнено, та вмотивовано тим, що в період з 19 квітня 2008 року по 31 серпня 2010 року вона перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON], [INFO]. Від даного шлюбу вони мають спільного неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO]. Після народження сина, стосунки між ними погіршились. Вони зрозуміли, що мають різні погляди на спільне життя, на ведення спільного господарства та розподіл обовязків. На підставі зазначеного між ними відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, і як наслідок шлюб між ними був розірваний. При цьому, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надав, в житті, вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймав, що призвело до того, що у березні 2010 року вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, їх спільного сина. Результатом розгляду даної справи стало ухвалення рішення, яке набрало законної сили 06 травня 2010 року, про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 гривень, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, що встановлено для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 березня 2010 року, і до повноліття дитини. З цього часу в рамках виконавчого провадження і по сьогоднішній день з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина. Проте відповідач недобросовісно виконує рішення суду та постійно ухиляється від сплати аліментів, що призвело до того, що він має заборгованість по сплаті аліментів на суму майже 10000,00 гривень. Відповідач працює за межами держави, отримує заробітну плату, та має можливість надавати дитині допомогу. На сьогоднішній день відповідач не спілкується з дитиною, вони не підтримують зв'язок. На даний час збільшилися витрати на дитину, син навчається в школі і крім харчування, придбання одягу, взуття, необхідні кошти на придбання шкільного приладдя, підручників, навчання з репетиторами, тощо. Крім того, 10 серпня 2014 року вона народила ще одну дитину, - [PERSON]. У вересні 2017 року вона одружилася з батьком своєї другої дитини, у звязку з чим змінила прізвище на «Порошина». Вона не має можливості забезпечити їх з відповідачем спільному сину належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а сплачувані відповідачем аліменти у розмірі 400,00 гривень також не забезпечують всіх потреб дитини відповідно до його віку. Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити уточнені позовні вимоги, та винести рішення, котрим змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 гривень, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, що встановлено для дитини відповідного віку на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року, яке набрало законної сили 06 травня 2010 року, збільшивши розмір аліментів з 400,00 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму, що встановлено для дитини відповідного віку на 1100,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, що встановлено для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви про зміну розміру аліментів і до повноліття дитини. Позивач при розгляді справи присутньою не була, до початку розгляди справи по суті надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився також, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації, про що свідчать матеріали справи та причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2008 року по 31 серпня 2010 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2010 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, - [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 гривень, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, що встановлено для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 березня 2010 року, і до повноліття дитини (а.с.5). Також позивач має другу дитину, - [PERSON], [INFO] (а.с.8), перебуває у шлюбі з батьком дитини, у звязку із чим змінила прізвище з «Васильченко» на «Порошина» (а.с.28, 29, 30), працює на посаді машиніста крану металургійного виробництва ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (а.с.40). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши докази, враховуючи заявлені вимоги позивача, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду з 400,00 гривень до 1100,00 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved