overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що трудова книжка серії БТ-1 №7601659, видана на імя [PERSON], [INFO] належить [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила про те, що згідно із свідоцтва про народження серії І-ЯК №1552797, [PERSON] ( дошлюбне прізвище Андрушко) [PERSON] народилася 01 червня 1959 року. При його видачі було допущено помилку, яку згодом виправлено ( а саме день народження). У паспорті громадянина України дату народження заявника [PERSON] зазначено 01 червня 1959 року. У трудовій книжці дату її народження зазначено 31 травня 1959 року. Протягом життя [PERSON] не звертала уваги на правильність написання її дати народження, а лише після звернення у Личаківське об»єднане Управління Пенсійного фонду м.Львова інспектором вказано на розбіжності, які в подальшому унеможливлюють оформлення пенсійної справи. На підставі наведеного, різниця у написані дати народження, є наслідком помилки працівника, при оформленні трудової книжки. У зв'язку з цим, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання заявник не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, покликаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи надіслав відзив на заяву, в якому просив відмовити в задоволенні заяви. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЯК №1552797, [PERSON] ( дошлюбне прізвище Андрушко) [PERSON] народилася 01 червня 1959 року. При його видачі було допущено помилку в даті народження, яку згодом виправлено. У паспорті громадянина України дата народження заявника [PERSON] зазначено 01 червня 1959 року. Проте у трудовій книжці БТ-1 № 7601659 дата народження [PERSON] зазначена як 31 травня 1959 року. Протягом життя [PERSON] не звертала уваги на правильність написання її дати народження, а лише після звернення у Личаківське обєднане Управління Пенсійного фонду м.Львова, інспектором вказано на розбіжності, які в подальшому унеможливлюють оформлення пенсійної справи. Факт приналежності [PERSON] трудової книжки БТ-1 №7601659 на її ім'я, виданої 14.09.1984р. також підтверджено зібраними по справі доказами: ксерокопією паспорта [PERSON], серії КА №951019, виданого Шевченківським РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області, з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO]; ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ЯК №1552797; ксерокопією трудової книжки БТ-1 №7601659 [PERSON], виданої 14.09.1984 року. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначив, що 05 серпня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 972, зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що між ними склалися неприязні стосунки один до одного, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, якою прохає розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2005 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 972 (а.с. 7). Від шлюбу мають дочку [PERSON] [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO] року. Протягом двох років вони мешкали однією сім'ю, однак через вживання відповідачем спиртних напоїв, із січня 2015 року проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку батька. В даний час вона має бажання та можливість виїхати з дитиною до Російської Федерації на відпочинок до своїх родичів в м.Калуга, але не може цього зробити, оскільки відповідач відмовляє їй в наданні дозволу на виїзд дитини за кордон. Вважає, що відповідач своїми діями порушує законні права дитини на гармонійний розвиток, право на відпочинок та оздоровлення. У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації малолітнього сина [PERSON] у її супроводі без згоди батька дитини [PERSON], на період до 31 грудня 2018 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. Від відповідача також надйшла заява про визнання позову та розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає з матір'ю у м.Суми, остання працює на посаді медичної сестри у відділенні сімейної медицини КУ «Сумська міська клінічна лікарня №4». Місце реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] Відповідач проживає [ADDRESS]. Відомості про працевлаштування відповідача та наявність у нього регулярних доходів відсутні. 20 квітня 2017 року [PERSON] зверталася до відповідача поштою з проханням надати нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон до Російської Федерації. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років у травні 2017 року становить 1426 грн. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (відсутність у платника аліментів постійного доходу). Враховуючи, як того вимагають положення ч.1 ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (зокрема відсутність відомостей про наявність у нього сталого регулярного доходу, інших утриманців), та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що в період з 10.08.2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Однак при прийнятті рішення суду не було вирішено питання стосовно того, з ким залишити на виховання малолітню доньку. Їй було порекомендовано звернутись до суду з позовом щодо визначення проживання неповнолітньої дитини. З наведених підстав [PERSON] просила визначити місце проживання доньки [PERSON] з нею. Позивачка позов просила задовольнити. Справу просила розглянути за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації, позов підтримала. Справу просила розглянути за її відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 157 Сімейного Кодексу України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що в період з 10.08.2012 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Однак при прийнятті рішення суду не було вирішено питання стосовно того, з ким залишити на виховання малолітню доньку. Позивачу було порекомендовано звернутись до суду з позовом щодо визначення проживання неповнолітньої дитини. Позивачка позитивно характеризується, працює, має належні житлово-побутові умови для виховання дитини. Відповідач не утримує та не займається вихованням дитини, а дитина знаходиться тільки на утриманні позивачки. З висновку органу опіки та піклування №01/01-25/571 від 07.08.2017р. слідує, що в інтересах дитини [PERSON], [INFO], її місце проживання доцільно визнати з матір'ю [PERSON], оскільки це відповідає інтересам дитини. За таких обставин суд вважає, що місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], слід визначити з її матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис 5. Після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, через розбіжності у свідоцтві про її народження, де помилково вказано прізвище матері «[PERSON]» замість «[PERSON]», не може реалізувати своє право на спадщину. Заявник в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. (а.с.18) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте голова Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області - Хоменко В.І. надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. (а.с. 17) Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON], яка померла [INFO], зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

12 травня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 05.12.2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], 18.06.2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В звязку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] у розмірі ? частини але не менше 30% від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення сином повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №243191 від 24.05.2016 року, а/з 705 (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. У відповідності до п.2 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Сімейним кодексом України передбачено стягнення аліментів частці від заробітку (доходу), або в твердій грошовій сумі. Процентне стягнення аліментів Сімейним кодексом України не передбачено. Тому суд Приходить до висновку, що аліменти з відповідача на користь позивача необхідно проводити в частці від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

12 травня 2017 року заявник [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яку він своєчасно прийняв та 05 жовтня 2016 року оформив свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Вказує, що 29 березня 2017 року його викликали в Хотинське відділення Новоселицької ОДПІ, де було запропоновано надати документи, що підтверджують його родинні стосунки з [PERSON], оскільки в його свідоцтві про народження його мати помилково записана як «[PERSON]». Зазначає, що дані неточності у правовстановлюючих документах виникли у зв'язку із хибною уявою посадової особи, яка в 1959 році вносила відомості в актові записи про його народження. Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити заявлені вимоги та встановити факт родинних відносин між ним та його покійною матір'ю. Заявник - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій заявлені вимоги підтримує, просить справу розглядати у його відсутності. Заінтересована особа - представник Ворничанської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, вимоги заяви визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Свідок [PERSON] надав суду заяву в якій підтвердив той факт, що покійна [PERSON] була дійсно матір'ю заявника [PERSON]. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 08.09.2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року. У архівній довідці № 1/1427 від 28.04.2017 року зазначено, що [INFO] року народилася [PERSON], донька [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] 04.08.1982 року уклала шлюб із [PERSON], після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]». Із довідки виданої виконкомом Ворничанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 184 від 05.05.2017 року вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO] року, [PERSON], та [PERSON] є одна і таж особа. Так, судом встановлено, що в позасудовому порядку підтвердити факт наявності родинних відносин між заявником та її рідною матір'ю неможливо. Отже, як було встановлено судом та доведено в судовому засіданні, покійна [PERSON], яка померла [INFO] року є матір'ю заявника [PERSON], [INFO], а тому суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між заявником [PERSON], [INFO] та його покійною матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

12 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 47/110. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.05.2017 р. о 21 год. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.05.2017 р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кобякова КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний вербальному контакту. Настрій нестійкий, ухиляється від розмов про свої хворобливі переживання. Висловлює маячні ідеї відносини на адресу дружини. В місцезнаходженні орієнтований вірно, в календарному часі грубо, себе назвав правильно. Обмани сприйняття на момент огляду заперечує, поведінкою не виявляє. Мислення вязке, торпедне. Порушена концентрація уваги, виражена виснаженість, відволікаємість, тугопереключаємість. Память помірно знижена, більше на поточні дії. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved