Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

12 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбних відносинах, у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 16.02.2019 року та 16.03.2019 року (а.с.22, 26), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7, 9, 11). Згідно з довідкою № 322 від 08.02.2019 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області, [PERSON] фактично проживає разом зі своїми дітьми: донькою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON], [INFO] за адресою: смт. Межова, вул. Павлівська, буд.92, Межівський район, Дніпропетровська область (а.с.13). Відповідно до\~ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й\~\~відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання спільних дітей, визначивши розмір аліментів, як того вимагає положення\~ст.183 СК, в єдиній частці від заробітку батька у частині, що становитиме 1/2. Згідно з ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved