overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримують та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.08.1998 року, на даний час шлюб між ними розірвано. 29.09.2007 року на підставі договору купівлі-продажу квартири [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], право власності на даний об'єкт нерухомості було зареєстровано у КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.11.2012 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено між ними. У відповідності до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, у разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості. 01.09.2014 року Київським районним судом м. Одеси винесено ухвалу про відкриття провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи сповіщався належним . Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору №б/н від 10.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 16000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30.05.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 23021,40 грн. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку( доходу) щомісячно, починаючи з 14 серпня 2014 року і до досягнення нею повноліття , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. з дня подачі позовної заяви. Позивач у судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові та просила їх задовольнити. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку , оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі,оскільки в судовому засіданні встановлено,що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , яка знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.2-4,6-7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів щодо стану здоров*я дитини ( а.с.5) , суд вважає,що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своїх неповнолітніх дітей. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача у дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривня,та відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору банківського вкладу від 28.04.2014 року та зобов'язання повернути суму вкладу 15 000 доларів США з нарахованими процентами до дня який передує його повному поверненню. Позивач в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справ у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» № 782135/2014, відповідно до умов якого позивач розмістив у відділенні № 37 банку банківський вклад в сумі 15000,00 доларів США на строк з 18.04.2014 року по 28.06.2014 року, з виплатою 12,5 процентів річних. Відповідно до п. 1.7. Договору датою повернення вкладу обумовлено 28 червня 2014 року. В зазначений строк позивач звернувся до відповідача з проханням повернути кошти та проценти за вкладом. Відповідач усно заявив, що не може цього зробити, оскільки у банку відсутні грошові кошти у доларах США. На письмові заяви позивача від 01.07.2014 року та 07.07.2014 року, відповідач своїми листами від 03.07.2014 року та від 29.07.2014 року. надав мені відповіді про те, що договір є діючим, а також пропонує розглянути нові пропозиції. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно положень ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Тобто, відповідно до положень даної статті, клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунка, а підставою для розірвання договору є заява клієнта. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача про розірвання договору та зобов'язання повернути вклад підлягають задоволенню. Оскільки позивач ставить вимоги про розірвання договору та зобов'язання вчинити певні дії, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 243 гр.60 коп.. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 29 січня 1997року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. В період шлюбу у них народилися дві дитини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сімейні відносини не складаються, вже близько трьох років відповідач матеріально не допомагає. Позивачка неодноразово зверталась в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати_дітей, сплачуючи аліменти , але відповідач не звертає на її прохання уваги та ніякої допомоги не надає. Відповідач працює ТОВ «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС». Регулярно отримує заробітну плату, в змозі допомагати матеріально, щоб забезпечити дітей необхідним. Інших стягнень у відповідача немає. В зв'язку з цим позивачка вважає, що має право на отримання від [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини доходів на утримання дітей : [PERSON] та [PERSON]. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] від 29.01.1997 року, встановлено, що 29.01.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.1997 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.04.1998 року, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

14.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала суду пояснила, що не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до неї фізичну силу. Позивачка просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте під час шлюбу «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2006 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Новоюр?ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис №6, від якого мають шість неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося, зникли шлюбні відносини, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2014 року та проживають окремо одне від одного. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливе, оскільки наданий судом строк для примирення вичерпано, сторони не досягли примирення. Як встановлено судом, спору про поділ майна на час розгляду цієї справи немає, однак з подальшим вирішенням питання про місце проживання спільних дітей. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

14.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на своє утримання, оскільки не має особистого доходу, оскільки знаходиться у декретній відпустці. У теперішній час з вона вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просила стягнути зі [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], актовий запис про народження №28 від 08.01.2013 року зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За обставин встановлених судом, враховуючи, що утримання неповнолітніх дітей є не право, а обов'язок батьків, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 84, 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

14.08.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач знаходиться у декретній відпусці до досягнення дитиною трьох річного віку, отримує соціальну допомогу за доглядом за дитиною, але їй не достатньо для існування данних грошей, тому вона просить стягнути з відповідача на утримання дітей 1/2 частину його заробітку і на її утримання 1/6 частину від його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дітей, рішення про розірвання шлюбу встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення віку дитини повноліття. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 1/6 частини на утримання дружини, то суд зазначає наступне, що з урахуванням матеріального становища відповідача, необхідно стягнути з нього 1/6 частину його доході на утримання дружини. Аналізуюче викладене суд, прийшов до висновку, що з відповідача варто стягнути ? частину заробітку на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3х-річного віку 1/6 частину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215,224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

14.08.2014 року представник позивачів [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі, яким просила задовольнити позовну вимогу №2 в повному обсязі, а саме: 2. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 7/15 частин житлового будинку з надвірними будівлями ( в рівних частинах кожному), що розташовані за адресою: вул. Прилужна,18 смт. Червоний Донець, Балаклійського району, Харківської області, на частину житлового будинку літ А-1, а саме: -коридор літ.2-2, загальною площею 4,1 кв.м; -житлова кімната літ.2-3, загальною площею 7,3 кв.м. -житлова кімната літ.2-4, загальною площею 16,7 кв.м. -житлова кімната літ.2-5, загальною площею 7,5 кв.м. -туалет, літ. 2-6, загальною площею 2,8 кв.м. на частину житлового будинку літ. а 2, а саме -коридор літ.2-8, загальною площею 4,7 кв.м; -коридор літ.2-9, загальною площею 4,3 кв.м; -житлова кімната літ.2-10, загальною площею 14,4 кв.м. добудову до житлового будинку літ.а 5, а саме: топкова кухня літ. 2-1, загальною площею 7,6 кв.м. -коридор літ.2-7, загальною площею 8,0 кв.м; -ганок літ. а 6 -надвірні будівлі, а саме: гараж, літ. Д ; гараж літ. Е; частина паркану літ.№1, розміром 22,48 м.; ворота літ.№2; зливна яма літ.№5. Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов до наступного висновку: Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі в позові заявляли ці кімнати, дійсно надавали докази і давали пояснення стосовно них та просили задовольнити позовну вимогу №2 саме в такому варіанті, як зазначено в заяві [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом при задоволенні позову в повному обсязі 15.07.2014 року, помилково упущено в переліку житлових кімнат будинку - житлова кімната літ.2-3, загальною площею 7,3 кв.м. та-житлова кімната літ.2-4, загальною площею 16,7 кв.м. на які необхідно визнати право власності за позивачами, тому вважає за необхідне задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved