Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

14.09.2018 року до суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, вимоги у якому уточнив 01.11.2018 року, в якому вказав, що 23 жовтня о 14 год. 00 хв. відповідач [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ 31029», легковий седан, дрн [NUMBER] , рухаючись по вул. Садова, зі сторони вул. Покровська у напрямку вул. Музична у м. Синельникове Дніпропетровської області, грубо порушуючи ПДР, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки проігнорував вимогу дорожнього знаку п.2.1 ПДР «Дати дорогу», не переконався в безпеці проїзду через перехрестя, здійснив рух через вищевказане перехрестя, де допустив зіткнення з колісним транспортним засобом моторолером марки «Alpina ZS» 49.9 см.куб, без державного реєстраційного номера під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Центральній, зі сторони вул. Чехова, у напрямку вул. Каштанова в м. Синельникове Дніпропетровської області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] , який був пасажиром моторолера «Alpina ZS» 49.9 см.куб., згідно висновку судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому внутрішньої лодижки лівої великоберцової кістки зі зміщенням уламка, що за своїм характером відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад три тижні (більше як 21 день). Водій моторолера «Alpina ZS» 49.9 см.куб. [PERSON] також отримав тілесні ушкодження легкої категорії з короткочасним розладом здоров`я, але в подальшому його стан почав погіршуватися і [PERSON] помер, у зв`язку із чим позивач переніс стрес та моральну травму. Згідно з ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 05 червня 2018 року [PERSON] , обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу ТОВ «Єврогруптранс». В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненому визнав. Позивач вважає, що окрім фізичної та матеріальної шкоди, діями відповідача йому також завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті, які виразились у негативних переживаннях та спогадах, насторозі, тривозі, емоційній та тілесній реакції при згадуванні, важкості виконання повсякденних обов`язків, фіксованості уваги на проблеми одужання та реабілітації, переживанні фізичних незручностей, тимчасовій відірваності від активного соціального життя, зниженому та нестійкому настрої, порушенні сну, неприємних сновидіннях, емоційній напрузі, нервовості, дратівливості, реакції замикання, побоюванні щодо майбутнього стану здоров`я. В момент дорожньо-транспортної пригоди позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне за своє життя. В подальшому позивач був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу з метою огляду, оброблення та перев`язки ран. Впродовж всього періоду лікування [PERSON] почувався незручно, дискомфортно, був змушений пристосовуватися до негативних умов існування. Так, більше двох місяців він не міг самостійно рухатися, не міг спокійно сидіти та лежати, гігієнічні процедури не обходилися без сторонньої допомоги. В період лікування позивач потребував сторонньої допомоги дружини та сина, з приводу чого відчував себе як джерело клопоту та обмежень для близьких. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичного болю, обмеження фізичної активності. В зв`язку із викладеним, [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 16, 23 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у сумі 55000 грн. 00 коп. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні просив стягнути з відповідача 55000 грн. 00 коп., вважаючи цю суму такою, що є співмірною з моральними стражданнями [PERSON] , отриманими ним внаслідок ДТП, винним у якому є [PERSON] . Окрім того, зазначив, що закриття кримінального провадження відносно відповідача та передача його на поруки трудовому колективу, не є реабілітуючою обставиною і він свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 286 КК України, визнав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнали, посилались на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначали про те, що вимоги [PERSON] повинні бути пред`явлені до ПАТ «Страхова група «ТАС», так як [PERSON] має поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В заперечення проти позову звертали увагу суду не те, що винуватцем ДТП є не тільки [PERSON] , а й [PERSON] , який помер, і його смерть не перебувала у причинному зв`язку із ДТП, як про це вказує у позові [PERSON] , який в момент ДТП був пасажиром у керованому [PERSON] моторолером, що не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В ході судового розгляду досліджено справу №191/1391/17, з якої встановлено, що 23.10.2016 року о 14-00 год. [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ 31029» легковий седан, світло-сірого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Садова зі сторони вул. Покровська в м. Синельникове Дніпропетровської області у напрямку вул. Музична в м. Синельникове. Під час руху по вул. Садова в м. Синельникове, наближаючись до перехрестя вул. Центральна та вул. Садова м. Синельникове, біля будинку №10 останньої вулиці, водій [PERSON] , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, проігнорував вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР - дати дорогу, не переконався в безпечному проїзді через перехрестя, здійснив рух через вище вказане перехрестя, де допустив зіткнення з колісним транспортним засобом моторолером марки «ALFA ZS 50 F» 50 см. куб, без державного реєстраційного номеру під керуванням водія [PERSON] , який рухався по вул. Центральна в м. Синельникове зі сторони Чехова у напрямку вул. Каштанова, м. Синельникове. Пасажир вказаного моторолера [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Водій моторолеру [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В даній дорожній обстановці дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.16.11 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується висновком судової авто технічної експертизи від 27.03.2017 року. Під час розгляду кримінального провадження №1201640390001895 від 24.10.2016 року, обвинувачений за ч. 1 ст. 286 КК України [PERSON] свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та щиро розкаявся. 05 червня 2018 року на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яка набрала чинності 13 червня 2018 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності та передано на поруки трудовому колективу ТОВ «Єврогруптранс», а кримінальне провадження закрито. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В частині посилання представника відповідача щодо вини у вчиненні ДТП водія моторолера [PERSON] , суд спростовує його, вказуючи про наявність чинної постанови Синельниківського відділу поліції в Дніпропетровській області від 29 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження №12017040390000683 від 21.04.2017 року, за відсутності в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. До твердження позивачем [PERSON] про те, що смерть [PERSON] настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку із чим його моральні страждання посилились, суд ставиться критично, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та достатніх цьому доказів, в розумінні ст.ст. 77, 80 ЦПК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другої цієї статті, яка закріплює, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , який керував належним йому автомобілем, завдано ушкодження здоров`я позивачу [PERSON] , який в момент ДТП знаходився на керованому [PERSON] моторолері в якості пасажира, суд встановив, що [PERSON] дійсно отримав моральні страждання, зумовлені наслідками ДТП, які він відчував та відчуває дотепер, наявністю в нього потреби пристосування до негативних наслідків від отриманих ушкоджень, а також моральних страждань, які мали вираз у виді емоційного стресу та страху за подальшу неможливість відновлення свого здоров`я, що в своїй сукупності є підставою для задоволення позову. Враховуючи викладені обставини справи, досліджені докази у справі та ненадання доказів позивачем з приводу обґрунтованості заявленої до стягнення суми моральної шкоди у розмірі 55000 грн. 00 коп., суд вважає за доцільне, з урахуванням свого внутрішнього переконання, наявності на утриманні відповідача тяжко хворої матері, стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у сумі 6000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., виходячи із того, що позивач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, та його вимоги є задоволеними не в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial