Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

13.11.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватної агрофірми «Полузірська» Новосанжарського району, Полтавської області про визнання права власності на виробничий будинок (свинарник-гусятник) в порядку набувальної давності, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку набувальної давності, посилаючись на те, що він з 2006 року володіє та розпоряджається зазначеним майном. В даний час позивач бажає визнати за собою право власності на виробничий будинок(свинарник-гусятник), що розташований за вищезазначеною адресою, та зареєструвати його в органах реєстрації на себе, так як він безперервно володіє нерухомим майном протягом десяти років. Зареєструвати на себе даний виробничий будинок (свинарник-гусятник) він не має можливості так, як відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, що і вимусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надано. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З технічного паспорта на виробничий будинок (свинарник-гусятник), виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 12.02.2018 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходиться виробничий будинок (свинарник-гусятник), замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , позивач по справі (а.с. 7-8). Як вбачається з акту обстеження нежитлового приміщення виробничого будинку (свинарник-гусятник) від 27.09.2020 року , [PERSON] з 2006 року користується нежитловим приміщенням (свинарником-гусятником), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Той факт, що [PERSON] дійсно з 2006 року користується виробничим будинком за адресою: [ADDRESS] , підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] від 10.10.2020 року. Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved