Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

13.01.2020 року [PERSON] (надалі - позивач) до суду з вказаним вище позовом в обґрунтування якого зазначив, що 15.10.2020 року у період часу з 08 години 00 хвилин до 08 години 30 хвилин належна його сусідові [PERSON] (надалі - відповідач) собака породи «Хаскі» проникла через паркан до подвір`я позивача ( [ADDRESS] ), де знищила двадцять чотири курки. Також позивач зазначає, що постановою Катеринопільського районного суду від 24.12.2019 року за вказаним фактом знищення домашньої птиці, відповідача як власника собаки, було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією тварини. На підстав наведеного вище позивач стверджує, що йому як власнику знищеної птиці заподіяно майнової шкоди у виді втрати м`яса птиці, загальна вага якого за приблизними підрахунками позивача складає 84 кг і відповідно загальна вартість втраченого м`яса птиці складає 7140 грн. Додатково, позивач стверджує, що йому заподіяно майнової шкоди у виді упущеної вигоди, оскільки знищені собакою відповідача кури, несли яйця з розрахунку 12 яєць у день, що за підрахунками позивача, за період з 15.10.2020 року по 13.01.2020 року (час звернення позивача до суду) призвело до неотримання ним яєць у загальній кількості 1092 яйця, загальною вартістю 3822 грн.. Крім того, позивач стверджує, що знищенням птиці йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з порушенням звичайного способу життя, втратою нормального нервового стану, сну та душевного спокою. При цьому розмір заподіяної моральної шкоди визначається позивачем у сумі 2000 грн.. Відповідачем надано відзив на позов в якому останнім зазначено про визнання факту знищення птиці позивача його собакою, але стверджується про безпідставність, зроблених позивачем розрахунків майнової та моральної шкоди. Крім того, відповідач зауважує на необґрунтованості вимог позивача щодо відшкодування упущеної вигоди, стверджуючи що знищена його собакою птиця не могла нести яйця, оскільки це були півні. Додатково відповідач зауважив, що пропонував позивачу добровільно відшкодувати шкоду шляхом повернення петиції у такій же кількості, або передачею порося вагою близько 100 кг., однак, останній відмовився. З огляду на наведене відповідач вважає, що законні підстави для задоволення позову відсутні та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив позивач заперечив наведені відповідачем обставини, зокрема щодо належності знищеної птиці до півнів у зв`язку із цим заявив клопотання про виклик та допит свідків в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Крім викладених у позовній заяві обставин, додатково пояснив, що відповідач дійсно пропонував йому відшкодувати заподіяну собакою шкоду шляхом передачі, придбаних з цією метою курей, а коли він відмовився від отримання курей, то відповідач пропонував йому одну свиню. При цьому пояснив, що причиною відмови від отримання курей було те, що вага останніх була значно меншою. Уточнив, що зважування знищених курей ним не проводилося, а вказана у позові вага визначення середньої ваги курей того ж виводку, що залишилися живими. Щодо відмови від компенсації шляхом передачі свині пояснив, що він вже мав на утриманні свиней і відповідно міг розраховувати на утримання ще однієї свині. Також пояснив, що як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС він потребує спеціального харчування і тому розраховував на курей, як на джерело здорової дієтичної їжи, якого позбувся внаслідок знищення останніх, через що змушений вживати додаткових заходів щодо організації свого харчування. Крім того, в обґрунтування розміру моральної шкоди підтверджує, що знищенням курей йому було заподіяно значного стресу, який вплинув на його звичайний спосіб життя. В судовому засіданні відповідач та його представник заперечили проти задоволення позову. При цьому відповідач визнав факт знищення курей позивача його собакою породи Сибирский Хаски та визнав розмір заподіяної майнової шкоди, виходячи з ваги курей (60 кг), яка була зазначена у постанові Катеринопільського районного суду від 24.12.2019 року з урахуванням питомої ваги м`яса у курінній тушці - 60 відсотків. Інші розрахунки зроблені позивачем, зокрема щодо загальної ваги знищених курей (84 кг.) відповідач та його представник вважають необґрунтованими через відсутність належних доказів. При цьому відповідач пояснив, що усі 24 знищені курки були передані йому позивачем в натурі та під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були зважені на електронних вагах у присутності працівників поліції з визначенням ваги - 60 кг. Додатково відповідач пояснив, що заподіяна його собакою шкода могла бути меншою, якби дружина позивача відразу вигнала його собаку з вольєри, де перебували кури, а не побігла до нього з вимогою щоб він сам забрав собаку. Також відповідач вважає, що знищенню курей сприяло неналежне укріплення позивачем металевої сітки між їх дворами, що надало собаці можливість проникнути у сусідський двір. В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З постанови Катеринопільського районного суду від 24.12.2019 року у справі № 698/936/19, яка набрала законної сили 04.01.2020 року вбачається, що [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією тварини, за фактом знищення його собакою породи «Хаски» домашньої птиці в кількості 24 курки, загальною вагою 60 кг., власником якої був [PERSON] (а.с.8) З довідок кооперативного підприємства «Ринок» від 10.01.2020 року № 1 та №2 вбачається, що станом на 10.01.2020 року вартість 1 кг. курячого м`яса складає 85 грн. 00 коп., а вартість одного десятка яєць складає 35 грн. 00 коп.(а.с.6,7) З квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.01.2020 № 48 вбачається, що за надання професійної правничої допомоги позивачем сплачено 500 грн.(а.с.11) З інформації, яка міститься у відкритих джерелах вбачається, що згідно стандарту породи Сибирский Хаски FCI. (FCI № 270/02.02.1995/ GB), затвердженого Міжнародною кінологічною федерацією (МКФ) (фр. Federation Cynologique Internationale (FCI)) належна [PERSON] собака відноситься до категорії службових собак. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила суду, що разом з чоловіком [PERSON] вона здійснювала вирощування 50 курей. Також пояснила, що на початку жовтня 2019 року з вказаної кількості птиці вони зарізали 18 півнів і залишили 32 курки. Також пояснила, що середня вага курей, які залишилися була від 3 кг до 3,5 кг і останні несли в середньому 15-20 яєць у день. В ранці 15.10.2019 року вона вийшла на подвір`я свого будинку, де у загороді побачила сусідського мисливського собаку, який рвав їх курей. Вона намагалася відігнати собаку, але останній ричав у її сторону, продовжуючи розривати курей. Після цього побігла до сусіда [PERSON] , який прийшов і забрав собаку. При цьому 8 живих курок врятувалися на даху курника, а інші 24 залишилися мертвими у загороді. На вимогу працівників поліції, які прибули за її викликом вона перекинула усі 24 тушки мертвих курей на подвір`я сусіда [PERSON] .. Підтвердила, що в рахунок відшкодування заподіяної його собакою шкоди [PERSON] пропонував їй 24 курки, але вона відмовилася, оскільки запропоновані останнім курки були вдвічі менше за тих, що порвав його собака. При цьому уточнила, що на місцевому ринку вона знайшла курей такої ж породи і ваги, як були у неї, та продавець яких погодився продати вказаних курей у кількості 24 голови. Знайшовши курей вона запропонувала [PERSON] придбати вказаних курей і передати їм, але останній відмовився. Також підтвердила, що [PERSON] пропонував їм з чоловіком порося вагою приблизно 70 кг, але вони відмовилися, оскільки в них на відгодівлі вже було своє порося. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила суду, що є цивільною дружиною сина подружжя [PERSON] та 15.10.2019 року перебувала у будинку останніх. Бачила як сусідський собака розірвав 24 курки у загороді та в подальшому його забрав власник [PERSON] .. Підтвердила, що спочатку на утриманні подружжя [PERSON] були 50 курок з яких в подальшому зарізали 18 півнів, а курей залишили на яйце. Також підтвердила, що до загибелі кури добре неслися і ті, 8 курок, що залишилися продовжують нести яйця в середньому 10-12 яєць на добу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. При цьому тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. За таких обставин суд визнає, що визначена позивачем вага 24 знищених курей - 84 кг. є необґрунтованою, оскільки останнім не проводилося зважування тушок загиблої птиці. При цьому суд приймає до уваги твердження відповідача про те, що зважування загиблої птиці проводилося на електронних вагах в присутності працівників поліції під час складення протоколу про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП. Тому, суд визнає, що зазначена у постанові суду від 24.12.2019 року вага загиблих курей - 60 кг. є обґрунтованою. Також суд приймає до уваги твердження відповідача про необхідність врахування питомої ваги м`яса (60 відсотків), яке міститься у курінній тушці, тому використовує вказані параметри при визначенні розміру матеріальної шкоди заподіяної знищенням птиці. Отже, вага м`яса птиці, втраченого внаслідок її знищення складає 36 кг. (60 кг х 60% = 36 кг). При цьому вартість вказаної кількості м`яса із застосуванням цін, які діяли на час звернення позивача з позовом складає 3060 грн. (36 кг х 85 грн. = 3060 грн.) З урахуванням показань свідків та загальнодоступного показника мінімальної яйценосності курей (15 яєць на курку в місяць) суд визнає, що твердження позивача про заподіяння йому збитків у виді упущеної вигоди, яка полягала у щоденній втраті 12 яєць, а всього 1092 яєць за період з 15.10.2019 року по 13.01.2020 року (91 день х 12 = 1092) є обґрунтованим. При цьому вартість вказаної кількості яєць із застосуванням цін, які діяли на час звернення позивача з позовом складає 3822 грн. (1092 кг х 3,5 грн. = 3822 грн.) Відповідно до ч. 2 ст. 22, ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, з урахуванням визнання відповідачем власної вини, а також обставин знищення птиці, встановлених постановою суду від 24.12.2019 року у справі № 698/936/19, суд визнає, що неналежним утриманням джерела підвищеної небезпеки (службового собаки) відповідач заподіяв позивачу збитків, які полягали у знищенні майна позивача та втраті останнім упущеної вигоди на загальну суму 6882 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України є законними та підлягають частковому задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги про відшкодування заподіяної моральної шкоди, оскільки з досліджених судом матеріалів справи встановлено, що неналежне утримання джерела підвищеної небезпеки (службового собаки) відповідачем призвело до знищення майна позивача чим, останньому було заподіяно моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях з приводу знищення майна, обмеженнях у харчуванні, що у своїй сукупності призвели до втрати позивачем душевного спокою. Відповідно до вимог розумності і справедливості суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди - 2000 грн. є завищеним і не відповідає обсягу заподіяної йому моральної шкоди, тому зменшує розмір відшкодування до 1000 грн.. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд визнає, що заявлений позивачем позов є законним та частково обґрунтованим, тому ухвалює про стягнення з відповідача на користь позивача 6882 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 360 грн., оскільки вказані витрати документально підтверджені, пов`язані з розглядом справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Крім того, суд враховує, що сума судових витрат, заявлена до відшкодування, не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати: насплату судового збору в розмірі 235 грн. 43 копійки та на професійну правничу допомогу у сумі 140 грн. підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 16.12.1992 Черкаською обласною адміністрацією позивач є особою звільненою від сплати судового збору як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС. На підставі наведеного,

Outcome: partial