Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

14.01.14 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1000грн. щомісячно, до досягнення дитиною: сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Вимоги мотивовані тим, що з 16 липня 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. З серпня 2013 року фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони проживають окремо, ведуть роздільне господарство. Відповідач працює неофіційно зварником, має непостійний, але достатній дохід, у зв'язку з чим позивачка вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на її утримання в зазначеному розмірі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зазначивши, що вона не працює, доглядає за дитиною, тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання, відповідач офіційно не працює, має тимчасові заробітки, але є працездатною людиною, відомостей про роботу та заробіток відповідача вона не має, але вважала недоцільним заявляти клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування документів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що з листопада 2013 року офіційно не працює, постійного заробітку не має, він тільки ледь заробляє на аліменти, які сплачує позивачці на утримання двох дітей, можливості сплачувати аліменти на утримання дружини не має взагалі, між тим позивачка отримує пенсію як інвалід 3 групи. Доказів щодо отримання доходів суду відповідач не надав. Заслухавши сторони, їх доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7), сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9). За довідками, виданими 13.01.2014р. Зеленогірською сільскою радою, [PERSON] має склад родини: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на її утриманні; присадибної ділянки, земельного паю не має (а.с.5,6). Відповідно до вимог статтей 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони по справі не надали суду жодного доказу щодо матеріального стану, стану здоров'я відповідача, разом з тим відповідач не тільки не спростував доводи позивачки, а навпаки підтвердив їх в частині того, що він постійно не працює, але отримує тимчасові заробітки, з яких сплачує позивачці аліменти на утримання дітей, тобто суду доведено про отримання відповідачем доходу, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] також посилався, що його заробітку ледь хватає на сплату аліментів, проте, всупереч ст. 60 ЦПК України ним на підтвердження своїх доводів не наведено жодних доказів та обставин, як в частині розміру сплачуваних аліментів, так і розміру заробітку. Враховуючи, що відповідач постійно не працює, але має дохід, також є молодою працездатною людиною, суд приходить до висновку, що він може надавати невеличку допомогу дружині у зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років. Також суд погоджується з тим, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, разом з тим, суд не може погодитися із розміром аліментів, зазначених позивачкою, вважає його занадто великим. Виходячи з встановлених дійсних обставин справи, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 200грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку, що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості. Аліменти, згідно ст. 79 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви тобто з Як вбачається з матеріалів справи, позивачка пред'явила позов до суду 14.01.2014 року, тому аліменти з відповідача необхідно стягнути саме з цього часу. Дотримуючись положень статті 214 ЦПК України, та у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд при ухваленні рішення вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в сумі 243,60грн. На підставі викладеного, ст.ст. 79, 84 СК України,

Outcome: partial