Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

14 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 19401,76 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №002-02020-090712. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених у тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору, на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2. вищевказаного договору, він набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця, в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 держатель картки доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 19.05.2014 року [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого за нею рахується заборгованість на загальну суму 19401,76 грн., яка складається з: тіла кредиту - 10390,62 грн., простроченого тіла кредиту - 3396,48 грн.; заборгованості за відсотками - 5614,66 грн., яку позивач, посилаючись на вищенаведене, просив суд стягнути з відповідача та стягнути понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві одночасно просив справу розглядати без участі представника банку, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином судом була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті «Волинь нова» про виклик відповідача в судове засідання. За викладених обставин суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-02020-090712, відповідно до пункту 1.2. якого, позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив та надав останньому платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснював обслуговування відповідача - держателя картки, на умовах, викладених у тарифному пакеті «Кредитна картка №1 ЕВОЛЮЦІЯ - неіменна», що міститься в Додатку № 1 до договору. Відповідно до п. 5.2. вищевказаного договору, останній набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Банк надає відповідачу - держателю картки, кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту договору, банк відкрив держателю кредитну лінію в загальному розмірі 50 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15 000 грн. За умовами договору, банк самостійно, один раз на місяць, може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. При цьому, сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору (пункт 1.5 договору). Відповідно до умов кредитного договору кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються відповідачем у суб'єктів господарювання, на зняття готівки, виконання останнім своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України (пункт 1.6 договору). Згідно пункту 2.1 договору моментом надання банком [PERSON] кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Як вбачається із п. 3.6 договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу Обов'язкового мінімального платежу можуть включатись інші платежі. Відповідно до п. 3.4 відповідач доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Пунктом 3.8 договору передбачено, що при надходженні на рахунок коштів, погашення існуючої заборгованості відбувається у наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна. Послідовність погашення існуючої заборгованості визначається банком самостійно, та сторони встановлюють, що зміна черговості погашення заборгованості клієнта за рахунок коштів, які надійшли на рахунок не являється зміною умов цього договору, у зв'язку з чим, такі дії банку не потребують двохстороннього погодження. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання виконав, однак, відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 19.05.2014 року у неї наявна заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 19401,76 грн., яка складається з: тіла кредиту - 10390,62 грн., простроченого тіла кредиту - 3396,48 грн.; заборгованості за відсотками - 5614,66 грн. (а.с.12). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 11, 60 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів на спростування поданих позивачем розрахунків заборгованості, які суд не має підстав піддавати сумніву, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення №49611179 від 05.06.2014 року позивачем сплачено 243 гривні 60 копійок судового збору та відповідно до меморіального ордеру №77587165 від 29.09.2014 року - 96 гривень витрат, пов'язаних із публікацією судового оголошення.

Outcome: approved