Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

12 грудня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що між ЗАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк», та [PERSON] 19 квітня 2007 року було укладено кредитний договір № 1-14/07, за яким остання отримала кредит в розмірі 170 000 доларів США. Цього ж дня між ЗАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 1-5/07п, за яким останній зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником [PERSON] своїх боргових зобов'язань. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 1-14/07. У зв'язку із тим, що боржник [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, утворилась заборгованість із тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та пені. Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «Кредитні ініціативи» в остаточних вимогах просило суд стягнути [PERSON] як поручителя заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 705 193 грн. 04 коп., з яких: 1 940 305 грн. 72 коп. - тіло кредиту, 1 397 703 грн. 43 коп. - проценти за користування кредитом, 367 183 грн. 89 коп. - пеня, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3441 грн. 00 коп. Представник позивача Хоміч А.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Представник відповідача [PERSON] надав суду письмові заперечення, в яких просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та пенею. Третя особа [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. 19 квітня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк», та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) було укладено кредитний договір № 1-14/07к, за яким остання отримала кредит в розмірі 170 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних з кінцевим терміном повернення 16 квітня 2027 року. Цього ж дня між ЗАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 1-5/07п, за яким останній зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 1-14/07. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України закріплено, що у разі порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В даному випадку договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя та визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів не виконувала, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за користування кредитом. 19 листопада 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило [PERSON] як поручителю вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом і нарахованих штрафних санкцій. Проте, заборгованість погашена не була. Отже, з огляду на невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, є всі підстави для пред'явлення до [PERSON] як поручителя вимоги про виконання зобов'язання боржника. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 03 вересня 2014 року становить 3 705 193 грн. 04 коп., і складається з: заборгованості за кредитом в сумі 154 840,07 доларів США, що за курсом НБУ 1253,1031 станом на 03 вересня 2014 року дорівнює 1 940 305 грн. 72 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 111 539,38 доларів США, що дорівнює 1 397 703 грн. 43 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 29 301,97 доларів США., що дорівнює 367 183 грн. 89 коп. Разом з тим, п.2.4. кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за ним здійснюється боржником щомісячно частинами відповідно до графіка погашення кредиту (Додаток № 1). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України). Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Вказані висновки містяться у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14. Таким чином, з урахуванням того, що за умовами п.2.4 кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного календарного місяця, то несплачені до моменту звернення позивачем до суду 12 грудня 2013 року платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного із платежів, а саме, починаючи з 12 грудня 2010 року. Проте, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні заборгованості за кредитним договором за період з 12 грудня 2010 року по 16 грудня 2012 року, з огляду на наступне. Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, розрахунок, наданий позивачем суду взагалі не містить помісячної деталізації заборгованості за тілом кредиту та процентам за період з12 грудня 2010 року по 16 грудня 2012 року, а обмежений періодом з 17 грудня 2012 року по 03 вересня 2014 року. При цьому сума щомісячних платежів за тілом кредиту, зазначена у графіку погашення кредиту не відповідає сумі, зазначеній у розрахунку заборгованості за кредитом, що унеможливлює проведення судом перевірки правильності нарахування вказаної заборгованості у відповідності з вимогами чинного законодавства та з урахуванням строків позовної давності. При цьому позивачем в уточненій позовній заяві зазначено, що надати інший розрахунок з деталізацією помісячної заборгованості за весь період з 19 квітня 2014 року по 17 грудня 2012 року неможливо,оскільки до 17 грудня 2012 року позивач не був кредитором за кредитним договором № 1-14/07. Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» та стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту, за період з 17 грудня 2012 року, в розмірі 129 645,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 вересня 2014 року складає 1 624 595 грн. 66 коп., процентів за користування кредитними коштами за період з 01 січня 2013 року по 03 вересня 2014 року в розмірі 36 361,24 долара США, що дорівнює 455 643 грн. 82 коп., пені за період з 01 квітня 2013 року по 03 вересня 2014 року в розмірі 29 301,97 доларів США, що дорівнює 367 183 грн. 89 коп. При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо застосування строків позовної давності до нарахування пені, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, а заперечення представника відповідача щодо недоведеності заборгованості за тілом кредиту суд вважає безпідставними. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial