Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

12 листопада 2018 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява ХОКС «Єдність» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 жовтня 2015 року між ХОКС «Єдність» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 161/2015 на суму 80000,00 грн., строк користування кредитом становить 36 місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 12.10.2015 по 12.10.2018; процентна ставка становить 46,2 % річних від суми залишку кредиту. Відповідно до умов договору позичальник повинен був проводити погашення кредиту та процентів за його користування згідно графіка розрахунків, проте його не дотримався внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 89390,05 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, 12.10.2015 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки за №1/161/15-01, за яким останній взяв на себе зобовязання повернути отриманий [PERSON] кредит, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту та інші платежі, передбачені кредитним договором, а також сплатити кредитору витрати, повязані з одержанням виконання зобовязання, зокрема судові витрати. Договір передбачає солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором. В звязку з вищевикладеним, ХОКС «Єдність» просить стягнути з [PERSON] на свою користь вищевказану суму боргу, а також понесені судові витрати на сплату судового збору та правничу допомогу. Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити їх з підстав, зазначених в позовній заяві. [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно повернутого на адресу суду поштового відправлення, вбачається, що адресат відмовився від його одержання. Частиною 9 ст. 130 ЦПК України визначено, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.. Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року між ХОКС «Єдність» та [PERSON] укладено кредитний договір №161/2015, за умовами якого кредитодавець зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 80000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надано строком на 36 місяців, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 46,2 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 5.1.3 Договору встановлений обовязок позичальника вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до Графіка розрахунків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 89390,05 грн., яка складається з 75544,08 грн. заборгованість за основною сумою; 13845,97 грн. за відсотками. Таким чином, судом встановлено, що позичальник [PERSON] не виконав зобов'язання, передбачені умовами договору №161/2015 від 12 жовтня 2015 року, у погоджені сторонами строки, а тому, згідно ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України, його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання. Судом також\~встановлено,\~що 12\~жовтня 2015\~року між\~ХОКС «Єдність»\~з одного\~боку,\~та [PERSON]\~з другого\~боку, укладено договір поруки № 161/15-01, за яким останній взяв на себе зобовязання перед позивачем повернути отриманий [PERSON] кредит, нараховані проценти та інші платежі, в тому числі чудові витрати, передбачені умовами кредитної угоди. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, а також умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, що встановлює обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Законом не заборонено укладення кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, і поручителі в такому випадку не несуть солідарної відповідальності між собою, у зв'язку з чим не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. За змістом укладеного між сторонами договору поруки №161/15-01 від 12 жовтня 2015 року поручитель [PERSON] та боржник [PERSON] відповідають перед ХОКС «Єдність» як солідарні боржники. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Виходячи з вищевикладеної норми, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по судовому збору в сумі 1762,00 грн., платіжне доручення про сплату якого позивачем, міститься в матеріалах справи. Згідно положень ст.. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду було надано: розрахунок вартості наданих послуг, згідно угоди про надання правової допомоги № 15 від 13.03.2018р., додаткову угоду №3 до угоди про надання правової допомоги №15, акт виконаних адвокатом [PERSON] робіт та квитанцію про сплату трьох тисяч гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved