overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

13 лютого 2019 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 23 січня 2004 року в с.Яцківці Дунаєвецького району Хмельницької області померла [PERSON] та відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя тітка залишила заповіт, посвідчений секретарем Гутояцковецької сільської ради, згідно з яким заповіла позивачці, все належне їй на день смерті майно. Спадковим майном являються належне тітці право на земельну пастку (пай) на землях колгоспу «Правда» с.Гута-Яцьковецька Дунаєвецького району Хмельницької області на підставі належного сертифікату на право на земельну частку (пан), серії ХМ № 0256571. Позивачка є спадкоємцем майна померлої за заповітом, інших спадкоємців, які би прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. На даний час позивачка бажає оформити свої права на спадщину нотаріально та отримати свідоцтво про право на спадщину, з приводу чого звернулась до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори [PERSON] Н,Ф.. Однак нотаріус повідомив, що оскільки позивачка з її спадкодавцем зареєстровані за різними адресами, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталась, то вона пропустила строк для прийняття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], яка померла 23 січня 2004 року. Ухвалою судді від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

13 лютого 2019 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 26 квітня 2010 року в с.Яцківці Дунаєвецького району Хмельницької області помер її дід [PERSON] та відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя дід залишив заповіт, посвідчений секретарем Гутояцковецької сільської ради, згідно з яким заповів позивачці все належне йому на день смерті майно. Спадковим майном являються належне діду право на земельну частку (пай) на землях колгоспу «Правда» с.Гута-Яцьковецька Дунаєвецького району Хмельницької області на підставі належного йому Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХМ № 0256573, виданого Дунаєвецького РДА 07.02.1997 року. Позивачка є спадкоємцем майна померлого за заповітом. Інших спадкоємців, які би прийняли спадщину після смерті діда та претендували на неї, немає. На даний час позивачка бажає оформити свої права на спадщину нотаріально та отримати свідоцтво про право на спадщину, з приводу чого звернулась до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори [PERSON] ,але нотаріус повідомив, що так як позивачка з спадкодавцем зареєстровані за різними адресами, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталась, то позивачка пропустила строк для прийняття спадщини. Нотаріус виніс з цього приводу постанову від 13.11. 2018 року. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №1, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], який помер 26 квітня 2010 року. Ухвалою судді від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

13 лютого 2019 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 27.07.2009 року в смт.Смотрич Дунаєвецького району Хмельницької області померла її тітка - [PERSON] та відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя тітка залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Смотрицької селищної ради, згідно з яким заповіла позивачці все належне їй на день смерті майно. Позивачка є спадкоємцем майна померлої за заповітом, інших спадкоємців майна померлої як за законом так і за заповітом немає. Спадковим майном після смерті [PERSON] являється належний померлій житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в смт.Смотрич, вул.Шкільна,4 Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка бажає оформити свої права на спадщину нотаріально та отримати свідоцтво про право на спадщину, з приводу чого звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON], але нотаріус повідомив, що так як позивачка з спадкодавцем зареєстровані за різними адресами, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталась, то пропустила строк для прийняття спадщини. Нотаріус виніс з цього приводу постанову від 18.12. 2018 року. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки хворіла, що підтверджується довідками, виданими Дунаєвецькою амбулаторією загальної практики сімейної медицини №2, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON] , яка померла 27 липня 2009 року. Ухвалою судді від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач позов визнає. Відповідач: представник Сморицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що представником відповідача визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що він є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак, у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки не був обізнаним про наявність спадкового майна, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, відповідач позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 18 серпня 2003 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. З матеріалів спадкової справи №21/2020, що заведена після смерті [PERSON] вбачається, що остання на день своєї смерті проживала одна, відомості про наявність інших спадкоємців, окрім позивача, відсутні. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні, трирічного віку. Вказуючи, що відповідач участі в її утриманні не приймає, хоча має таку можливість Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 30). Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності (а.с. 32). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), який проживає разом з батьками (а.с. 13, 14-16). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Даних про розірвання шлюбу не має. За заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.12.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 18.11.2019р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10, 11). Згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Позивач зазначає, що працювати вона не в змозі, оскільки займається вихованням їхніх малолітніх дітей. Доказів добровільного виконання відповідачем обов`язку утримувати позивача ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати позивача, у т.ч. у визначеному розмірі. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №310/9283/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Учасники справи, повідомлені належним чином про місце, дату та час розгляду заяви, у судове засідання не прибули. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2020 року у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Під час ухвалення зазначеного рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Як передбачено п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції № 0.0.1531224456.1 від 21 листопада 2019 року, позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи, що під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати, а також те, що зазначене рішення було ухвалено у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд дійшов висновку, що 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України, а 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 03.09.2005 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №937. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з травня 2019 року. При цьому сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , які проживають з матір`ю. Ухвалою судді від 12 березня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 03 вересня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №937, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно копії свідоцтв про народження, [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.6), а [INFO] - [PERSON] (а.с.7). Як вказує позивачка у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини з травня 2019 року, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання неповнолітніх [PERSON] , і [PERSON] з матір`ю та щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 840,80 гривень судового збору, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 вересня 1990 року. Від шлюбу мають двох дітей, які вже повнолітні. Спільне життя сторін не склалось. Причинами розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на неодноразові прохання пройти лікування від алкогольної залежності відповідає категоричною відмовою, в стані алкогольного сп`яніння постійно провокує сварки та чинить психологічне насильство в сім'ї. У подружжя різні погляди на сімейне життя, подружню вірність, різні характери та світогляд. Вже тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати та шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 23.03.2020 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу від 23.09.1990 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 23.09.1990 року укладено шлюб, який зареєстрований Цвітоською с/радою Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 14. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

13 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 04 лютого 2017 року Очаківським міськрайонний відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка та представник відповідачанадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, представник відповідача вказав, що останній позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 лютого 2017 року Очаківським міськрайонний відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 18 (а. с. 11), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 12), яка проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 420 грн 40 коп. (50% суми сплаченого судового збору), а решту судового збору слід стягнути на її користь з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки документально підтверджені витратина правову допомогу в розмірі 1 051 грн (а. с. 15-16). На підставі викладеного,

Outcome: approved