Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

14 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 19 листопада 2009 року. Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя не підтримують стосунків вже близько трьох років, проживають окремо, спільне життя з відповідачкою не склалося з самого початку, причиною розпаду сім»ї стала різниця в характерах та поглядах. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою неможливе, суперечить інтересам позивача та малолітньої доньки, він і звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши письмову заяву про те, що просить розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка [PERSON] також у судове засідання не зявилася,в телефонному режимі позов визнала, на розірвання шлюбу погодилася, просила відновити її дошлюбне прізвище - Жавнірович. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 19 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №130. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з позовної заяви, подружжя разом не проживають близько трьох років, на даний час проживають окремо, сім»я існує лише формально, причиною розпаду сім»ї стала різниця в характерах та поглядах на життя. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін, малолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище відповідачки, змінене при одруженні, на Жавнірович. На підставі викладеного,

Outcome: approved