Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

12 грудня 2014 року заявник звернулася до суду із заявою, якою, посилаючись на норми цивільного законодавства, просить суд визнати [PERSON], [INFO], недієздатною особою та встановити над ним опіку і призначити [PERSON] його опікуном. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] з 17 липня 2013 року знаходиться в психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні, має психічне захворювання - помірну розумову відсталість ( неглибока імбецильність) та визнаний інвалідом 2 групи з дитинства, і потребує опіки. [PERSON] з 07.10.2011 р. призначений на посаду директора комунальної установи Сумської обласної ради Краснопільського психоневрологічного інтернату, до кримінальної відповідальності не притягувався, за станом здоров'я обмеження відсутні і спроможний виконувати функції опікуна. У судове засідання заявник не прибув, надав до суду заяву про розгляд страви без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти призначення його опікуном./ ас.75/ Представник заінтересованої особи за дорученням не заперечувала проти задоволення заяви. Прокурор висловив думку про задоволення заяви у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких грунтується заява, оцінивши докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що громадянин України [PERSON], [INFO], уродженець с. Ялшбазар Комуністичного району Ташкентської області, з 17 липня 2013 року проживає в комунальній установі Сумської обласної ради Краснопільському психоневрологічному інтернаті на повному державному утриманні за адресою: с. Таратутино Краснопільського району Сумської області, хворіє на психічне захворювання - помірну розумову відсталість ( неглибоку імбецильність) та визнаний інвалідом 2 групи з дитинства /ас.8-12/. Згідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 76 від 06 березня 2014 року [PERSON] виявляє ознаки помірної розумової відсталості (нерізка виражена імбецильність) F 71. За своїм психічним станом досліджуваний не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки /ас. 64-67/. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичної особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням десятої сесії шостого скликання Сумської обласної ради від 07 жовтня 2011 на посаду директора комунальної установи Сумської обласної ради Краснопільського психоневрологічного інтернату призначено громадянина України [PERSON], [INFO], жителя м. Суми, та укладено контракт терміном на 5 років з 17 жовтня 2011 по 16 жовтня 2016 року /ас. 13/. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України опікуном може бути фізична особа з повною цивільною дієздатністю. З урахуванням положень ч. 3 ст. 63 ЦК України директор Краснопільського психоневрологічного інтернату, надав письмову заяву про згоду на призначення його опікуном над недієздатним [PERSON] /ас.21/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки та призначення опікуном директора спеціалізованого закладу [PERSON]. Судом не встановлено обставин передбачених ст.64 ЦК України щодо неможливості [PERSON] бути опікуном. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved