Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

13 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є сином [PERSON], який помер [INFO], і після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 65/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Померлий залишив заповіт, посвідчений 05.12.2001року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. за реєстровим № 3-2453, відповідно до якого, спадкоємцями призначено його: [PERSON] та доньку померлого, [PERSON]. З питання прийняття спадщини, позивач звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. За зверненням позивача була відкрита спадкова справа, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній документ про підтвердження права власності на житловий будинок, після виділу 35/100 часток цього будинку іншим домоволодільцем у самостійний будинок та роз'яснено про право на звернення до районного суду м. Одеси з питань визнання права власності в порядку спадкування. Оскільки, виділ частки домоволодіння в окремий будинок був здійснений після смерті спадкодавця, у спадкоємця не має можливості отримати правовстановлюючі документи на окреме домоволодіння та надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з: житлового будинку А: 1-1- тамбур -3,5 кв.м, 1-2-веранда-7,1 кв.м, 1-3-житлова-10.2 кв.м, 1-4 житлова-11,4 кв.м, загальною площею -32,2 кв.м, житловою -21,6 кв. м; а-прибудова-10,6 кв.м, а1-тамбур- 3,9 кв.м, Б-літня кухня-27,5 кв.м, В-гараж-65,0 кв.м, Е навіс-15,8 кв.м, Ж-вбиральня-1,0 кв.м, 1-3, І споруди в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Відповідач - Одеська міська рада, про час та місце розгляду справи, належним чином був повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення повісток, в судове засідання двічі у призначений час не прибув, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані до справи докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 15.08.2007 року, а/з № 7202 від 15.08.2007 року. Померлий залишив заповіт, посвідчений 05.12.2001року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. за реєстровим № 3-2453, відповідно до змісту якого: спадкоємцями призначено: [PERSON] та доньку померлого, [PERSON]. Сьомою Одеської державною нотаріальною конторою за заявою про прийняття спадщини позивача - 05.02.2008року була відкрита спадкова справа № 111/08, яка зареєстрована в спадковому реєстрі за № 43948959, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 12887365, спадкоємиця за заповітом [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву до вищевказаної нотаріальної контори.. Таким чином, єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] є [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 65/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав померлому на підставі Рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 2-919/2000г від 20.03.2000року, на якому є відмітка про посвідчення 18.12.2003року [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу договору дарування 35/100 частин житлового будинку - [PERSON] Право власності зареєстровано 28.07.2000року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості, про що зроблено запис № 40453 на стор. 40 в кн. 256. Позивач звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого батька на вищевказане майно, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на 65/100 житлового будинку йому нотаріусом було відмовлено у зв`язку тим, що 35/100 частин домоволодіння, раніше зареєстрованих за [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були виділені в самостійне домоволодіння за адресою: [ADDRESS], право власності на яке зареєстроване 13.11.2008р. в КП «БТІ» Одеської міської ради за [PERSON] та у зв'язку з відсутністю документа про підтвердження права власності на вищезазначений житловий будинок, після виділу 35/100 часток у самостійний будинок та роз'яснено про право на звернення до районного суду м. Одеси з питань визнання права власності, в порядку спадкування, що підтверджується листом № 4569/02-14 від 21.11.2013 року. Дійсно, 18.12.2003 року між померлим [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 35/100 частин житлового будинку, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 9924, відповідно до якого до [PERSON] перейшло: А-2-1 - коридор; 2-2, 2-3, 2-4-житлові, 2-5-кухня;, 2-6- санвузол; 35/100 мостіння І, 35/100 огороджень № 1-4, у [PERSON] залишилось у власності 65/100 частин житлового будинку, які складаються з: по літері А: 1-1- тамбур -3,5 кв.м, 1-2-веранда-7,1 кв.м, 1-3-житлова-10.2 кв.м, 1-4 житлова-11,4 кв.м, загальною площею -32,2 кв.м, житловою -21,6 кв. м; а-прибудова-10,6 кв.м, а1-тамбур- 3,9 кв.м, Б-літня кухня-27,5 кв.м, В-гараж-65,0 кв.м, Е навіс-15,8 кв.м, Ж-вбиральня-1,0 кв.м, огорожа: 1-3, І споруди. Право власності на 35/100 частин житлового будинку зареєстровано за [PERSON] 23.12.2003року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості. 25.01.2008року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про виділ частки та визнання права власності на реконструйований житловий будинок, за результатами розгляду якого 25.01.2008року Малиновським районним судом м. Одеси по справі № 2-153/08 було винесено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено, виділено в натурі 35/100 частин житлового будинку [ADDRESS], в окремий об'єкт нерухомості, присвоєно самостійну поштову адресу: [ADDRESS] та визнано право власності на житловий будинок, який складається в цілому з: 2-1 коридор-5,8 кв.м, 2-2 жила-22.8 кв.м, 2-3 жила-16 кв.м, 2-4 жила-11.0 кв. м, 2-5 кухня-7,5 кв.м, 2-6 санвузол-3,2 кв.м, 2-7 веранда 7,9 кв.м, 2-8 коридор-8,1 кв.м, 2-9 гардероб-9,5 кв.м, 2-10 жила-13,8 кв.м, 2-11 жила-23,8 кв. м, 2-12 кладова-9,8 кв.м, 2-13 веранда-7,4 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,0387 га. Рішення набрало законної чинності 06.02.2008 року. Таким чином позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на окреме виділене майно, яке залишилось після виділення 35/100 часток в окреме домоволодіння. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Оскільки, [PERSON] здійснила поділ після смерті [PERSON], у спадкоємця не має можливості отримати, правовстановлюючі документи на окреме домоволодіння та надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як це передбачено ст. 1297 ЦК України. Відповідно до ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. З цих підстав суд може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Outcome: approved