Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на його утримання як повнолітньої дитини на період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. З 01 жовтня 2014 року він навчається у Відокремленому структурному підрозділі Національного авіаційного університету Слов'янський коледж, термін навчання до 30 червня 2017 року та отримує стипендію у розмірі 550 грн. на місяць. Також, позивач зазначає, що є інвалідом дитинства через тяжке захворювання і на медичні препарати витрачає 4000 грн. в місяць, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Батько працює приватним підприємцем, має стабільні доходи, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня звернення до суду і до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити та суду пояснив, що з 01 жовтня 2014 року він навчається у Відокремленому структурному підрозділі Національного авіаційного університету Слов'янський коледж на другому курсі денної форми навчання та отримує стипендію у розмірі 550 грн. на місяць. Крім того, має 3 групу інвалідності, встановлену за результатами пройденої у вересні 2014 року комісії, хворіє епілепсією, у зв'язку з чим потребує постійного прийому медикаментів, на що витрачає 4000 грн. на місяць. Він отримує пенсію у розмірі 950 грн. Проживає разом з матір'ю [PERSON] та молодшою сестрою [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання молодшої сестри батько не сплачує. Мати працює вчителем ЗОШ № 9 та отримує заробітну плату у розмірі 1500 грн. У грудні 2014 році працював продавцем-консультантом у магазині відповідача та отримав заробітну плату у розмірі 1700 грн., але відповідач, дізнавшись про позовну заяву звільнив його. Відповідач та його представник, адвокат Керанчук В.В., у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали частково, [PERSON] суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання [PERSON] до закінчення ним навчання в розмірі 500 грн., посилаючись на ті обставини, що працюючи в приватному підприємстві «ТД «Веста» на посаді директора, отримує заробітною платою в розмірі 1300 грн. Одружений вдруге, дітей від другого шлюбу не має. Він постійно допомагав позивачу, під час бойових дій у м. Слов'янську привозив медичні препарати, необхідні для лікування [PERSON] та передавав гроші для молодшої сестри. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог суд установив наступне. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 лютого 2013 року, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON](а.с. 3). З довідки № 02/49 від 03 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON] є курсантом 2-го курсу денного відділення ВСП НАУ Слов'янський коледж й знаходиться на неповному забезпеченні коледжу. Строк навчання складає з 01 жовтня 2014 року по 30 червня 2017 року за рахунок коштів держбюджету, розмір стипендії 550 грн. (а.с. 4). Слов'янським міськрайонним судом до Управління пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області було зроблено запит щодо надання інформації стосовно перебування на обліку та отримання пенсії позивачем [PERSON] Згідно довідки, наданої УПФУ в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області № 3922/08 від 11 березня 2015 року вбачається, що позивач [PERSON] на обліку не перебуває та пенсію не отримує. Згідно витягу з протоколу ЛКК № 33/3 від 06 лютого 2015 року [PERSON] потребує постійного прийому медикаментів. Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 26 травня 2014 року, наданої виконавчим комітетом Слов'янської міської ради, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою проживає мати позивача [PERSON] та сестра - [PERSON].(а.с. 8). У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] року досяг повноліття, на теперішній час продовжує навчання та потребує матеріальної з боку батька, так як не працює та не має доходу, навчання на теперішній період часу є його основним заняттям. Обґрунтовуючи, заявлену позовну вимогу в розмірі 2000 грн., позивач посилався на те, що щомісяця витрачає на придбання лікарських засобів 4000 грн., проте судом не можуть бути прийняті до уваги таки пояснення, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Наданою по справі випискою з протоколу ЛЛК не підтверджено факт понесення позивачем будь-яких фактичних витрат, пов'язаних з лікуванням. Довідки про вартість медичних препаратів та чеків за придбання ліків суду не надано, отже, не підтверджено обставин понесення позивачем щомісячних витрат на лікування у розмірі 4000 грн. Таким чином, правові підстави для покладення на [PERSON] обов'язку взяти участь у вищенаведених витратах відсутні. Згідно довідки б/н від 01 березня 2015 року відповідач [PERSON] працює на приватному підприємстві «ТД «Веста» з 01 січня 2012 року по дійсний час на посаді директора з окладом згідно штатного розпису 1300 грн. щомісячно. У судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено поясненнями сторін, що відповідач має, окрім позивача, неповнолітню доньку, на утримання якої рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2013 року присуджені аліменти (а.с. 24). Враховую викладене, при визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивача, а також їх стан здоров'я і вважає за можливе присудити до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 500 грн. щомісяця, до закінчення навчання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial