Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

13.08.2018 року позивачі звернулися до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ПрАТ «Київобленерго», в якій просять визнати дії посадових осіб ПрАТ «Київобленерго» по відключенню від електропостачання протиправними; зобов`язати відповідача повернути точку обліку на територію магазину « [INFO] », яку було незаконно перенесено всупереч технічним умовам; стягнути на користь [PERSON] немайнову шкоду в розмірі 30000,00 грн.; стягнути понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі зазначили, що працівниками Обухівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» було вчинено ряд протиправних дій по відключенню від електропостачання та перенесення вузла обліку з комерційного об`єкту магазин « [INFO] », який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві користування [PERSON] , а [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на територію ТП № 166. В результаті незаконного відключення від електроенергії об`єкту, [PERSON] понесла збитки у вигляді зменшення орендної плати, які становлять 30000 грн. Тому, позивачі за захистом своїх прав та інтересів звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 01.10.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 18.01.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав вказаних в позовній заяві, та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачами не надано належних доказів, що в період з 11.05.2018 року по 14.05.2018 року відбувалося відключення їх об`єкта. Також, позивачами додано до позову копію технічних умов від 03.06.2003 року, зміст яких не містить жодних даних, на підставі яких можна було б прийти до висновку, що прилад обліку, який 17.05.2018 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» було винесено на межу балансової належності, має бути розташований на будь-якому іншому місці. Вимогу позивачів про стягнення на їх користь шкоди в розмірі 30 000 грн. представник відповідача також вважає необґрунтованою. Крім того, зазначає, що між ПрАТ «Київобленерго» та позивачами взагалі відсутні договірні відносини щодо постачання електричної енергії на об`єкт за адресою: [ADDRESS] . Позивачі не є власниками майна, не є споживачами електричної енергії, а отже і не є суб`єктами права вимоги, будь-яких договорів про користування електричною енергією з ними не укладалось. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що працює в ПрАТ «Київобленерго». До них поступив сигнал, що існує прибор поза необхідними межами. Двері на об`єкті були зачинені, споживача не було на місці. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що був разом з [PERSON] при перенесенні вузла обліку. Факт перенесення не заперечив та зазначив, що лічильник був розташований в неналежному для нього місці. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що договір про постачання електричної енергії № 389 від 21.03.2007 року, відповідно до якого здійснювалося постачання електричної енергії на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , був укладений між ЗАТ «А.Е.С. Київоблоенерго» та приватним підприємцем [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Рішенням апеляційного суду Київської області від 05.02.2015 року визнано приміщення магазину « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало на праві власності [PERSON] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії довідки державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області Плющ Н.В. № 88/01-16 від 18.01.2017 року, єдиним спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] 07.09.2017 року відбулося обстеження об`єкта за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого представниками відповідача було вручено акт-вимогу № 022757 щодо недотримання вимог ПКЕЕ, ПУЕ, в якому для усунення порушень відвелося місячний термін. 17.05.2018 року позивачу [PERSON] було вручено попередження про припинення електропостачання на 17.05.2018 року на 09 год. 00 хв., у зв`язку з тим, що відповідачем не було усунуто порушення, викладені в акті-вимозі № 022757. 17.05.2018 року працівники ПрАТ «Київобленерго» були допущені до виконання робіт за нарядом, згідно якого провели технічну перевірку діючої схеми обліку з перенесенням її на межу розподілу. З копії листа начальника Обухівського РП ПрАТ «Київобленерго» № 967/017 від 25.05.2018 року вбачається, що договір про постачання електричної енергії з позивачами укладено не було. Право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєструвала 07.11.2018 року. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати іншій стороні (споживачеві, абонентові) електричні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч.1 ст.26 ЗУ «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе дише на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з пунктом 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26.07.1999, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог позивачів в повному обсязі за необґрунтованістю, безпідставністю та недоведеністю, оскільки позивачі на момент вчинення працівниками Обухівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» дій по відключенню від енергопостачання та перенесення вузла обліку з об`єкта, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не були ані володільцями, ані користувачами та розпорядниками майна, оскільки ними не надано жодного доказу на підтвердження даних обставин, крім того позивачі також не є споживачами енергії, оскільки не укладали договір з відповідачем про користування електричною енергією. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed