Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19 жовтня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині та дружині. У звязку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1167,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та на своє утримання аліменти в розмірі 1378,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони в судове засідання не зявились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просили суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 074973 від 19.10.2012 року вбачається, що з 19 жовтня 2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком дитини. (а.с. 4) Ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається із змісту ч. 4 ст. 75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час не працевлаштований, не отримує будь-яких доходів, а тому не має можливості сплачувати позивачу аліменти на її утримання. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходяться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитині в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В задоволенні решти вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial