Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

12 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з відповідним позовом, в якому просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] року, по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що за життя їх батькам [PERSON] та [PERSON] належало по 2/3 та 1/3 частини спірного будинку відповідно. Після смерті батька [PERSON], [INFO] року, дружина спадкодавця [PERSON] успадкувала 2/3 частини будинку [ADDRESS], ставши таким чином власницею вищезазначеного домоволодіння з господарськими будівлями в цілому. Оформити своїх спадкових прав не встигла, так як померла [INFO] року. Будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON], про що свідчить запис у погосподарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Крім позивачів спадкоємців першої черги немає. Звернувшись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини нотаріусом позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивачі змушені звернутися до суду, оскільки їх право власності не визнається і вони не можуть розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивачі, представник відповідача не з'явилися. Позивачі надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача - Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно запису погосподарської книги №5 особовий рахунок [NUMBER] Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON], що вбачається з наданої суду інформації КП «АІБ Золочівського району Харківської області» від 02.11.2016 року та Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області від 21.11.2016 року (а.с. 23, 44, 56). В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 46,2 квадратні метри, житловою 21,1 квадратні метри, складається з приміщень: передпокій площею 10,1 квадратні метри, житлової кімнати площею 21,2 квадратні метри, кухні площею 7,1 квадратні метри та господарських будівель: веранди літ. «а», ганку літ. «а1», погріб літ. «Б» та огорожі №1-3, що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок виготовленого на замовлення [PERSON] - позивачки по справі (інвентаризаційна справа №269) (а.с.18-20). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. 10 липня 1957 року у родині [PERSON] та [PERSON] народився [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Ольшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 07.08.1957 року (а.с.10). Відповідно до наданих суду свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу [INFO] року у родині [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON], яка після одруження 17.08.1985 року з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]». Свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Феськівською сільсько радою Золочівського району Харківської області 05.03.1965 року, свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER], видане Софіївською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с.11, 12). [INFO] року у віці 88 років помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області 22.05.2014 року складено відповідний актовий запис №08, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого того ж дня відповідною сільрадою (а.с.13). Спадкодавець [PERSON] на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], разом з ним на час відкриття спадщини була зареєстрована його дружина [PERSON], яка вступила у фактичне управління успадкованим майном спадкодавця (а.с. 21). [INFO] року у віці 87 років померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області 06.06.2014 року складено відповідний актовий запис №09, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого того ж дня відповідною сільрадою (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області 22.10.2014 року звернулася [PERSON] та 20.11.2014 року - [PERSON] Їх заяви було прийнято та зареєстровано у Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за 2014 рік за №№645, 718 та заведено спадкову справу №282/2014. Більше заяв про прийняття спадщини чи відмову від неї, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, заповітів (а.с.45,48,49). 22.09.2016 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по ? частині на житловий будинок [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно (а.с.24). Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Статті 1268,1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268, 1269 ЦК України позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті матері так як в шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачів перейшло право власності на будинок [ADDRESS], який у свою чергу успадкувала їх мати [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON]. Проте у період, коли було придбано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved