Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

15.01.2016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», просить стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 53 821 грн. 04 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що з 11.03.2007 по 17.07.2015 він працював у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на посаді начальника управління правового забезпечення та був звільнений за власним бажанням. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 16.11.2015 його позов до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки було задоволено та стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на його користь суму середнього заробітку за період з 18.07.2015 по 05.11.2015 в розмірі 77 626 грн. 50 коп. Разом із тим, станом на 14.01.2016 вказане рішення суду не виконано. За вказаних обставин, позивач просить на підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 06.11.2015 по 14.01.2016 в розмірі 53 821 грн. 04 коп. Протягом розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву, просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з 06.11.2015 по 20.04.2016 в розмірі 124 202 грн. 40 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, разом з цим вказав, що позов підтримує в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. За вказаних обставин суд визнав можливим розгляд справи за відсутності позивача. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутність до суду не надходило. Зважаючи, що представник відповідача не з'явився у судове засідання та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача у заочному порядку на підставі ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємств, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 11.03.2007 працював у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на посаді начальника управління правового забезпечення. 17.07.2015 позивач звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Вказана обставина підтверджується рішенням Печерського районного суду м.Києва від 16.11.2015. (а.с.6) Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Печерського районного суду м.Києва від 16.11.2016 по справі № 757/38258/15-ц, позов [PERSON] до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за період з 18.07.2015 по 05.11.2015 в розмірі 77626,50грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. 00 коп. Дане рішення станом на час розгляду справи набрало законної сили (а.с. 6,7) Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 № 100, далі Порядок, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. При цьому, відповідно до п.3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками -почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно наведеного у позові та заяві про збільшення розміру позовних вимог розрахунку, правильність якого перевірена судом, а також даних, зазначених у вказному рішенні суду середньоденна заробітна плата позивача складає 1 035 грн. (а.с.2-3, 16) Оскільки судом протягом розгляду справи встановлено, що відповідач не здійснив з позивачем повний розрахунок в день звільнення, суд, виходячи з наведених положень чинного законодавства та рішення Печерського районного суду м.Києва від 16.11.2015, дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 06.11.2015 по 20.04.2016 в розмірі 124 202 грн. 40 коп. Відтак позов є обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід Держави судовий збір у розмірі 1242 грн. 02 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved