Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

13 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору дарування від 03.06.2010 року, укладеного між нею та її батьком [PERSON] (відповідачем по справі), вона є власником будинку №18 по вул. Золотистій у м. Краматорську Донецької області. У зазначеному будинку відповідач зареєстрований та мешкав з 27.12.2006 року. На початку липня 2014 року він поїхав до своєї другої доньки [PERSON], яка мешкає у м.Шахтарськ, Донецької області, де і вирішив залишитись. 25.07.2014 року він звернувся до Шахтарського МВ ГУДМС України в Донецькій області для зняття його з реєстрації за адресою: м.Краматорськ, вул.Золотиста, 18 та для реєстрації його за новим місцем проживання у [INFO]. У звязку з тим, що м.Шахтарськ є територією, яка не підконтрольна Україні, це унеможливлює отримати будь-яку інформацію та документи з міста Шахтарськ, щоб вирішити питання по суті. Також, у звязку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], вона змушена оплачувати вартість додаткових комунальних послуг. Враховуючи зазначене, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №18 по вулиці Золотистій у м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглянути справу у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування жилого будинку та земельної ділянки від 03.06.2010 року, посвідченого Державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у Краматорському міському БТІ 07.07.2010 р. за №16993339, [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель №18 по вул. Золотистій в м. Краматорську Донецької області. (а.с.19-20) Згідно довідки Виконавчого комітету Біленьківської селищної ради від 01.07.2015 року, за адресою: м. Краматорськ, вул. Золотиста, буд. 18 зареєстровані: [PERSON] (позивач по справі), [PERSON] (відповідач по справі), син [PERSON], син [PERSON] (а.с.6) Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них. Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивача за кровним спорідненням. Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача по справі виникло право користування житловим будинком №18 по вул. Золотистій у м. Краматорськ, який належить на праві власності [PERSON], з тих підстав, що він є членом її сімї і який постійно мешкав разом із нею. Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між [PERSON] та відповідачем була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати [PERSON] права на проживання у будинку позивача, а ні ж його відсутність без поважних причин понад один рік. З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 03.07.2015р. вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], але не проживає у ньому з 25.07.2014 року. (а.с. 7) Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №18 по вул. Золотистій у м. Краматорськ Донецької області підлягає задоволенню.

Outcome: approved