overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

12 червня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 10 лютого 2001 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з втратою взаєморозуміння. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з листопада 2014 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2001 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис - № 24 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 листопада 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стан Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2592. Під час подружнього життя у них народився син [PERSON], 13.01.2009 року. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач зловживає спиртними напоями та агресивний, також застосовує фізично силу відносно неї, що є неприпустимим для подальшого гармонійного спільного проживання. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, на примирення не погоджується. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~112\~СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON]та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18 листопада 2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стан Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2592 (а.с.9). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], 13.01.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ №270945(а.с.7). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення позивачка не згідна, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилається на те, що 09 листопада 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в відділі реєстрації актів громадянського стану Дунаєвецького районного управління юстиції, актовий запис №131. В період подружнього життя народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння , часті суперечки, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного домашнього господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені 2006 року, шлюб розпався остаточно і безповоротно, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати укладений шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій позов підтримала, оскільки з відповідачем не проживають близько 12 років, просила проводити розгляд справи у її відсутності, винести рішення в підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, звернувшись до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилається на те, що 24 липня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в Дунаєвецькому РАЦС, актовий запис №65. Від подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO] року, які проживають разом із позивачкою, відповідач сплачує аліменти. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, припиненні будь-які шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Між ними відсутні всі фізичні та моральні зв'язки, шлюб розривають не вперше.Відповідач веде аморальний спосіб життя, що загрожує в першу чергу дітям, а тому переїхала з дітьми проживати окремо до батьків. Шлюбні стосунки припинені майже два роки, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати укладений шлюб з відповідачем та стягнути з нього судові витрати. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій позов підтримала, просила проводити розгляд справи у її відсутності , винести рішення в підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов та стягнути з відповідача судовий збір. З червня 2016 року разом не проживають і примирення неможливе. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, звернувшись до суду з позовом про розірвання шлюбу посилається на те, що 03 серпня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №1051. В подружжя є син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом зі позивачкою, спору про місце проживання дітей не має. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного домашнього господарства, однак головною причиною розпаду сім'ї стала зрада відповідача, на даний час він проживає з іншою жінкою. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в липні 2017 року, шлюб розпався остаточно і безповоротно, примирення неможливе, а тому позивачка просить розірвати укладений шлюб з відповідачем. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року сторонам надавався строк для примирення на шість місяців, провадження у справі на цей строк зупинялося. 24 січня 2019 року ухвалою суду провадження поновлено за ініціативою суду. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності та судовий збір з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2008 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 26.04.2008 року. Шлюб зареєстровано у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 184) (а.с. 8). Від спільного проживання сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від лютого 2015 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 2016 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4, 14, 17 - 20). 08 листопада 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду по суті. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 07.06.2016 року. Сторони від шлюбу дітей не мають. Відповідач є громадянином Республіки Болгарія. Шлюб був укладений під час перебування позивачки на батьківщині відповідача. Після укладення шлюбу сторони мешкали у м. Дніпрі, за місцем тимчасової реєстрації позивачки, проте від січня 2018 року сторони проживають окремо одне від одного. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 07 грудня 2018 року суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.06.2016 року. Шлюб зареєстровано у м. Добричі общини Добрич Добрицької області Республіки Болгарія (акт про реєстрацію цивільного шлюбу - 0215) (а.с.а.с. 8 - 10). Від шлюбу сторони дітей не мають. Від січня 2018 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

12 червня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця (а.с.а.с. 1, 2). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина. Позивачка працює, але позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову, пояснивши, що має постійний заробіток. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182, частиною 2 статті 184 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою (а.с.а.с. 3, 6, 9). Позивачка здорова, працює, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо, відвідує КЗО «Середня загальноосвітня школа №16» Дніпровської міської ради (а.с. 10). Відповідач здоровий, має стабільний заробіток, працевлаштований. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності зі статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

12 червня 2018 року судом постановлено рішення, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 серпня 2004 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №10, розірвано, прізвища сторін після розірвання шлюбу залишено без змін. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання по повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Оскільки суд у рішенні не вирішив питання про повернення позивачу [PERSON] 50 відсотків судового збору з державного бюджету, у даній справі належить ухвалити додаткове рішення. Відсутні передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для відкладення судового розгляду з причини нез'явлення учасників справи, що дало суду підстави для судового розгляду справи по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. 07.05.2018 позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю та в разі визнання відповідачем позову вирішити питання про повернення йому з державного бюджету 50% судового збору. 21.05.2018 відповідач [PERSON] подала до суду заяву про визнання позову (а. с. 20). Таким чином, оскільки до початку судового розгляду відповідач [PERSON] подала заяву про визнання позову, заява позивача [PERSON] про повернення йому з державного бюджету 50% судового збору є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved