Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

13.03.2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 30.09.2000 року, за час якого у них народилося двоє спільних дітей - сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини у сторін значно погіршилося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 30.09.2000 року Відділом РАГС Луцького міськвиконкому, актовий запис № 920, розірвати, а судові витрати залишити за ним. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 15). Відповідач до початку судового засідання також подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов визнає (а.с. 16). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 30.09.2000 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Відділом РАГС Луцького міськвиконкому, актовий запис № 920. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с. 5). Судом також встановлено, що за час шлюбу в сторін народилося двоє спільних дітей - сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , які містяться в матеріалах справи (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть та протягом останнього часу проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, судом питання щодо розподілу судових витрат між сторонами не вирішувалося, оскільки у своєму позові [PERSON] просив залишити їх за ним. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved