Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

13 травня 2016 року позивач звернулась до суду із відповідним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою 23 років за умови продовження нею навчання, а також, стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 10000,00 гривень, судові витрати покласти на відповідача. \~\~\~ Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 18.10.2001 року між ними було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. На теперішній час [PERSON] є студенткою 1-го курсу Харківського національного медичного університету та перебуває на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має постійну роботу, регулярний і стабільний дохід, в звязку з чим позивач звернулася з позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання 15.03.2017 року не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Проте, 30.12.2016 року через канцелярію суду відповідачем надано заперечення, згідно якого позовні вимоги в частині сплати аліментів відповідач визнає в розмірі 1/6 його доходу, а в частині стягнення з нього додаткових витрат просить відмовити. Заперечення мотивує тим, що позивач під час укладення контракту не узгодила з ним умови контракту, та в звязку з відсутністю у нього достатніх матеріальних доходів, він не має можливості сплачувати за навчання дитини. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із наданої суду копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №200367 від 02 липня 2010 року, виданого повторно вбачається, що 05 березня 1998 року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], про що 06 квітня 1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області у книзі реєстрації народження зроблено відповідний актовий запис №57. Згідно із довідкою від 18 березня 2016 року №111, виданою деканом стоматологічного факультету Харківського національного медичного університету [PERSON], [PERSON] дійсно навчається на 1-ому курсі Харківського національного медичного університету на денній формі навчання стоматологічного факультету, за контрактом. Із довідки від 28.04.2016 року, виданої селищним головою Золочівської селищної ради Харківської області [PERSON], вбачається, що [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні матері [PERSON]. Згідно з довідкою, виданою 28.12.2016 року КНП «Купянська міська залізнична поліклініка Купянської міської ради Харківської області» вбачається, що [PERSON] працює в КНП «Купянська міська залізнична поліклініка Купянської міської ради Харківської області» на посаді лікара-хірурга, заробітна плата за 2016 рік складає 41736,89 грн. Відповідно до договору № 150732 від 17 серпня 2015 року, укладеного між Харківським національним медичним університетом та [PERSON], [PERSON] зарахована на навчання до університету на стоматологічний факультет, за контрактною формою. Термін навчання становить 4 роки 10 місяців, розмір платні за весь час навчання складає 97150 грн. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття193); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відтак позивачем в ході розгляду справи, надано докази, що їх спільна з відповідачем повнолітня дитина продовжує навчання, відповідно до положень ст. 199 СК України здобула право на отримання аліментів до його завершення або до досягнення 23 років. Відповідачем частково визнано позовні вимоги, відтак суд доходить висновку, що осатаній має змогу сплачувати аліменти. Визначаючи розмір аліментів на дитину, що продовжує навчання на рівні 1/4 частині від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, судом враховано положення\~ст. 200 СК України, часткове визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої\~ дитини, позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] Враховуючи наведене, суд одночасно доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 10000,00 грн. в якості додаткових витрат на дитину, що позивач сплатила за навчання доньки в Харківському національному медичному університеті, так як вказані витрати в розумінні положень 185 СК України не є додатковими витратами на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволено у повному обсязі, стягненню з відповідача [PERSON] підлягають також судові витрати на користь [PERSON] у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial