Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

14.04.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 670800 грн. основного боргу, що являється еквівалентом 24000 доларів США, 5000 грн. витрат на правову допомогу та 6780 грн. витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем 20.02.2016 року особисто було передано в борг відповідачу 25000 доларів США. На підтвердження отримання коштів відповідач власноручно в той же день дав письмову розписку із зазначенням суми та цільового призначення займу, з умовою повернення коштів за вимогою наймодавця, у зв`язку з чим строк повернення у розписці не вказано. 01.05.2019 року позивач звернувся з вимогою про повернення запозичених коштів, згідно розписки від 20.02.2016 року, однак відповідач повернув лише 1000 доларів США. Суму боргу, що залишилась, зобов`язався повернути до 01.03.2020 року, про що вказав у відповідній розписці. Однак, 01.03.2020 року відповідач борг не повернув і вимоги позивача про повернення боргу ігнорує. В підготовче засідання позивач повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відповідач та його представник повторно в судове засідання не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлені були належним чином, заяв про відкладення не надали. Раніше [PERSON] надав заяву про визнання позовних вимог та про ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 198 ч.ч.2, 5 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні. Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках: 1) заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста; 2) невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження; 3) неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу; 4) витребування нових (додаткових) доказів. На підставі викладеного, з урахуванням відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення в ньому перерви та з урахуванням наявності заяви відповідача про визнання позову, суд вважає, що можливо винести рішення по справі у підготовчому засіданні, так як воно проводиться вже тривалий часі будь-яких доповнень та нових доказів сторони не надають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у добровільності визнання та достовірності визнаних обставин, суд знаходить доведеними позовні вимоги та такими, що підлягають задоволенню згідно ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати пов`язані з правничою допомогою, в сумі 5000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 6780 грн.

Outcome: approved