Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

12 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, посилаючись на наступне. Позивач народився [INFO] року та на день подання позову його вік становить 73 роки, з 2006 року він є пенсіонером за віком, єдиним доходом увесь цей період у нього є мінімальна пенсія за віком, інших джерел доходу він не має. Він є самотнім чоловіком похилого віку, дружини або іншої близької людини, яка може допомогти та підтримувати його матеріально немає, проживає один. Пенсія, яку він отримує не забезпечує йому необхідного мінімуму проживання. Не отримавши від свого сина ніякої підтримки, останній вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач в ході судового розгляду позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти у ро 1/6 частини всіх видів доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що в порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим повторно 03.10.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.10). З посвідчення серії [NUMBER], виданого 17.11.2006 року вбачається, що [PERSON], [INFO], є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с.4-5). [PERSON] проживає з дружиною [PERSON] та сином [PERSON], що підтверджується довідкою Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.09.2015 року № 1459 (а.с.8). За довідкою Управління соціального захисту центр по нарахуванню пособій від 06 жовтня 2015 року з січня 2015 року по вересень 2015 року [PERSON] отримував пенсію у розмірі 1455,17 грн. щомісяця (а.с.7). Згідно довідки виконавчого комітету Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області [PERSON], 1972 року проживає на квартирі без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідки виданої за підписом в.о.начальника відділу освіти №82/02 від 10.11.2015 року [PERSON] дійсно працює з вересня 2015 року вчителем фізичної культури та предмету «Захист Вітчизни» у Байбузівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області з 01.09.2015 року і по даний час та у жовті 2015 року отрима 2688,08 грн доходу (а.с.25). Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивач, крім сина відповідача [PERSON], інших дітей немає, пояснив суду що з дружиною спільного побуту не ведуть та вона ним не опікується. Зважаючи на вищезазначене, а також те, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, суд ваажає, що його син [PERSON]взмозі надавати останньому допомогу у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судовий збірвідповідно до вимог ст.80, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог. Визначаючи розмір судового збору суд керуєтьсяч На підставі наведеного,

Outcome: partial