Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

14 червня 2019 року подружжя [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначено, що з 25 квітня 2014 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між подружжям не підтримуються з 13 травня 2019 року, з цього часу проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Подружжя дійшло згоди про розірвання шлюбу, вважають примирення неможливим. Заявники до зали судових засідань не прибули, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити. Строку для примирення не потребують та зазначають, що шлюб грунтується на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а між ними склались взаємини, які суперечать наведеним принципам та їх інтересам. Наголошують на тому, що заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Заявник [PERSON] зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Матеріалами справи встановлено, що заявники [PERSON] , [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 125. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Крім того, заявниками надано примірник договору, укладеного між ними у простій письмовій формі від 01 липня 2019, згідно із якою останні погодили, що дитина буде постійно проживати спільно із матір`ю, яка зобов`язується попереджати батька письмово про зміну місця проживання не пізніше одного місяця після такої зміни із зазначенням точної адреси місця мешкання дитини, а також погодили порядок здійснення батьківських прав та обов`язків. Умови вказаного договору сторін, на переконання суду, не суперечать положенням чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушують прав і законних інтересів третіх осіб та, насамперед, відповідають інтересам неповнолітнього [PERSON] . Крім того, подружжям укладено договір, посвідчений 03 липня 2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шабадаш Л.С. про утримання дитини, згідно якого за домовленістю сторін батько [PERSON] - [PERSON] зобов`язався сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 25% від усіх видів доходів, у разі безробіття - 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до моменту досягнення ним повноліття або, у разі навчання за денною формою навчання у навчальному закладі, до його закінчення. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 30 числа кожного поточного місяця за цей місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері рахунок, реквізити якого мати повідомила батьку під час підписання цього договору. Крім сплати аліментів батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її лікуванням, організації відпочинку, сплати за навчання, тощо). Аліменти, одержані на дитину, є власністю матері і мають використовуватись нею за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Згідно із ч. 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Підсумовуючи наведене, приймаючи до уваги те, що протягом місяця від дня подання заяви подружжя не скористалося правом на її відкликання та вимоги заяви підтримують, між подружжям на сьогодення погоджено істотні умови щодо забезпечення умов життя, виховання та утримання неповнолітнього сина, суд приходить до висновку про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу між ними, а тому вважає можливим його розірвати, тим самим задовольнивши пред`явлену заяву по суті. На підставі ст.ст. 109, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved