Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

15.01.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, крім того стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 28.10.2011 року по 04.04.2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON] [INFO] Дейякий час до розірвання шлюбу та після відповідач проживає окремо. Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у декретній відпустці, доходів не отримує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та щомісячно отримує заробітну плату. Тому, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання її та дитини, то з нього необхідно стягувати аліменти, з цих підстав вона і звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте від неї надійшла заява в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте також надав заяву в якій зазначив, що проти позовних вимог він не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що з 28.10.2011 року по 04.04.2014 року сторони по спору перебували у зареєстрованому шлюбі, за час існування якого в них народилась донька [PERSON] [INFO] Достовірність цих обставин підтверджується копією рішення Києво-Святошинського суду (а.с.6) та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, дана обставина відповідачем не оспорюється, таким чином не потребує доказування в розумінні вимог ст.61 ЦПК України. У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 СК України на кожного з батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обов'язку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З огляду на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, разом з тим, він має для цього можливості, оскільки офіційно працює та отримує дохід. Відомостей про те, що на його утриманні є інші непрацездатні члени сім'ї або неповнолітні діти, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає, що для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини, з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі заявленому позивачем 1/4 частки від щомісячного заробітку (доходу) відповідача. Крім того, згідно з ч.ч.2, 4 ст. 84 та ч.1 ст. 80 Сімейного Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, малолітня дитина проживає з матір'ю, остання на даний час знаходиться у декретній відпустці, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), тобто до [INFO]. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved