Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

13.03.2018 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із названою позовною заявою. Ухвалою від 04.05.2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області справу передав за підсудністю до Володарського районного суду Київської області. 15.05.2018 року справа надійшла на розгляд до Володарського районного суду Київської області. 22.05.2018 року судом відкрито провадження у справі та призначено у спрощеному позовному провадженні до судового розгляду, без виклику сторін, на 14.06.2018 року о 08:30 год. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що 21.09.2015 року між Публічним акціонерним товариством « Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р25.232.71419. Відповідач отримала кредит у розмірі 49999 грн. зі сплатою 1,99% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Станом на 17.11.2016 року відповідач не повернула суму кредиту та не сплатила нараховані відсотки та комісію на загальну суму 52280,88 грн. 17.11.2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1 та зазначена фірма набула право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. 15.12.2017 року відповідач провів частково оплату боргу на суму 7410,00 грн. 28.02.2018 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» уклала договір факторингу № 28/02-1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Серет», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю « Нью Файненс Сервіс», за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Р25.232.71419 від 21.09.2015 року. Боржник не виконує свої зобов'язання, станом на 22.02.2018 року утворився борг по кредиту, який складає - 44 870,88 грн. Позивач, посилаючись на ст.ст. 16, 525, 526, 530, 543, 549, 551, 611, 625, 629, 1049, ч.2 ст.1050, 1054, 1077, 1078, 1080, 1082 ЦПК України, ст.ст.4, 27, 141, 175-177, 184, 187 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Нью Файненс Сервіс» заборгованість за кредитним договором № Р25.232.71419 від 21.09.2015 року в розмірі 44870,88 грн., суму судового збору сплачену при зверненні до суду - 1762,00 грн. та інші можливі витрати пов'язані з розглядом даної справи. Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 29.05.2018 року ( а.с.74,73). У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просить суд розгляд справи провести за відсутності його представника та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позову отримала 25.05.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи (а. с. 72). У встановлений судом строк відповідачем не надано відзиву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи належне повідомлення позивача та відповідача про час та місце розгляду справи, неподання до суду відзиву чи заперечень щодо позовних вимог, суд вважає за можливе слухати справу у їхню відсутність та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило. За таких обставин розгляд справи слід проводити у порядку заочного розгляду ( ст. 280 ЦПК України) за правилами спрощеного позовного провадження ( ст.279 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні в справі матеріали, оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача - [PERSON], які було надано суду на виконання ухвали про відкриття провадження від 22.05.2018 року, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних міркувань. Так, по справі судом встановлено, що 21.09.2015 року між Публічним акціонерним товариством « Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р25.232.71419 ( а.с.7-9). Відповідач отримала кредит зі сплатою 1,99% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором, та графіком щомісячних платежів. Банк виконав свої зобов'язання та провів виплату зазначеної суми кредиту у розмірі 49999 грн. на користь відповідача на що вказує меморіальний ордер № Р25.232.71 ( а.с.12). 17.11.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 17/11-1 (а.с. 20-22) Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з п. 1.1. договору факторингу № 17/11-1 від 17.11.2016 року на умовах цього договору клієнт (первісний кредитор) ПАТ «Ідея Банк» відступає (передає у власність) факторові (новому кредитору) ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» з 17.11.2016 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор набуває (приймає у власність) від клієнта з 17.11.2016 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату. Відповідно до п. 1.2. вищевказаного договору факторингу фактор - ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом - ПАТ «Ідея Банк» і боржниками, та одержує право замість клієнта - ПАТ «Ідея Банк» вимагати від боржників належного виконання ними зобов'язань за такими кредитними договорами в межах переданих прав вимоги. Згідно з витягом з додатку № 2 до договору факторингу , заборгованість відповідача перед ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № Р25.232.71419 від 21.09.2015 року станом на 28.02.2017 року становить 52280,88 гривень (а.с. 17), де: 45098,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7182,39 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, всього заборгованість складає - 52280,88 грн. Останній платіж ( зарахування по кредитному договору) здійснено 15.12.2017 року, всього суму боргу погашено на суму на суму 7410,00 грн. на що вказує виписка ( розрахунок ) з банку від 01.01.2012 по 21.02.2018 року ( а.с.14-16). Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. 28.02.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу № 28/02-1, тобто здійснено наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі. (а.с. 26-31) Відповідно до п. 1.1. договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 на умовах цього договору клієнт - ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» відступає (передає у власність) факторові (новому кредитору) ТОВ «Фінансова компанія «Серет» з 28 лютого 2017 року права вимоги під фінансування від фактора, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Серет» набуває (приймає у власність) від клієнта з 28.02.2017 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 фактор ТОВ «Фінансова компанія «Серет» після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між первісним кредитором і боржниками, та одержує право замість клієнта - ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» вимагати від боржників належного виконання ними зобов'язань за такими кредитними договорами в межах переданих прав вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до п. 4.7. договору факторингу № 17/11-1 від 17.11.2016 року до закінчення терміну дії цього договору подальше відчуження фактором - ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» придбаних за цим договором прав вимоги здійснюється виключно за попереднім письмовим дозволом клієнта. Згідно з п. 7.4.2. договору факторингу ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» зобов'язаний не відчужувати придбані за цим договором права вимоги без попереднього письмового дозволу клієнта - ПАТ «Ідея Банк». Судом встановлено отримання ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» письмового дозволу ПАТ «Ідея Банк» на відчуження придбаних за договором факторингу № 17/11-1 від 17.11.2016 року прав вимоги (а.с. 24). Згідно з п. 1.1. статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», останнє утворилось внаслідок зміни назви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Серет», відповідно до рішення Загальних Зборів учасників (протокол № 10/2017 від 27.06.2017 року) і є правонаступником всіх його прав і обов'язків. (а.с.37-40) Таким чином, судом встановлено правомірність заявлених позивачем вимог до відповідача. Відповідно до ст.1077,1078 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином судом встановлено, що отримавши кошти у розмірі 49999,00 грн. відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі - 44870,88 грн., заходів щодо погашення боргу відповідач не вживає. Розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору станом на 22.02.2018 року наданий суду (а.с. 14-16, 18), де: 44870,88 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, всього заборгованість складає - 44870,88 грн. Суд погоджується з доводами позивача про наявність між ним та відповідачем невиконаних належним чином договірних зобов'язань по поверненню кредиту, за таких підстав, прийшов до висновку, що вимоги позивача базуються на умовах договору та законі, а тому позовна заява є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1762,00 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved