Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

13 березня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Відповідно до укладено договору позики № б/н від 13.10.2015 року [PERSON] отримала позику в сумі 2600,00 грн. для споживчих цілей на строк дванадцять місяців на умовах строковості, зворотності, забезпеченості та цільового використання. [PERSON] власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписаний нею договір позики складають між відповідачем та позивачем договір позики. [PERSON] була надано [PERSON] позику у розмірі, встановленому договором, проте відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за договором позики, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 13.03.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 1878,80 грн. що складається з наступного: -1683,60 грн. - заборгованість за договором позики; -162,30 грн. - індекс інфляції; - 32,90 грн. - 3% річних від простроченої суми. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи(а.с.16). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток(а.с.19,22), але відповідач в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладено договору № б/н від 13.10.2015 року [PERSON] отримала позику в сумі 2600,00 грн. для споживчих цілей на строк дванадцять місяців на умовах строковості, зворотності, забезпеченості та цільового використання (а.с5). [PERSON] власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписаний нею договір позики складають між відповідачем та позивачем договір позики(а.с.5 зворот). Позивач свої зобов'язання за договором позики повністю виконав, надавши позичальникові позику у сумі 2600,00грн.(а.с.6). Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього, станом на 13.03.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 1878,80 грн. що складається з наступного: -1683,60 грн. - заборгованість за договором позики; -162,30 грн. - індекс інфляції; - 32,90 грн. - 3% річних від простроченої суми(а.с.3). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Суд вважає, що договір позики відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Згідно умов укладеного договору позики відповідачка мала сплачувати позику частинами щомісячно, а повністю виплатити борг до 13 жовтня 2016 року. Починаючи з 13 березня 2016 року утворилася заборгованість, яка по теперішній час не погашена(а.с.3-5). Відповідно до п.3.1 Договору позичальник підтверджує наявність у нього доходів, що дозволяють повернути позику у відповідності з графіком (п.2.3.цього договору). В разі неповернення позики в обумовлений договором термін Позикодавець має право застосувати штрафні санкції та примусово звернути стягнення на доходи та інше майно Позичальниці, в т.ч. заставлене згідно з договором застави, а за наявності договорів поруки також звертається до Поручителів. Поручителі несуть перед Позикодавцем солідарну з Позичальницею відповідальність своїми коштами (майном) за своєчасне повернення позики та сплату неустойки за цим договором. У разі порушення Позичальницею графіку повернення позики, обумовленого в п.2.3. цього договору на строк понад 30 днів Позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики. Позичальниця додатково сплачує Позикодавцеві пеню з розрахунку 1% від залишку неповерненої суми позики за кожен прострочений день(а.с.5). Відповідач не надала позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за договором позики, зобов'язання належним чином не виконала. Отже, у позивача виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми позики. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення 1878,80 гривень, яка складається з: 1683,60 грн. - заборгованість за договором позики; 162,30 грн. - індекс інфляції; 32,90 грн. - 3% річних від простроченої суми. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією від 10.03.2017 року (а.с.4). Оскільки позов задоволено повністю, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved