Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

13.09.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Стефаника, 39. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в с. Колінці Тлумацького району по вул. Стефаника, 39, [PERSON] та [PERSON] на праві власності, по 1/2 частині кожному, належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 05.05.2011 року [PERSON] померла. 15.02.2016 року [PERSON] помер. Ще за життя вони посвідчили на позивачів заповіти. Позивачі прийняли спадщину, оскільки подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачам оформити право власності на належні їм частки будинковолодіння в порядку спадкування. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Стефаника, 39, в тому числі: за [PERSON] - на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON]; за [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак позивач [PERSON], який також є представником [PERSON], подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі та без участі його довірительки. Представник відповідача Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 4 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, та [PERSON], [INFO], значилось господарство (особовий рахунок № 155), розташоване по вул. Стефаника, 39, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 11). Згідно технічного паспорту від 28.11.2011 року вказані житловий будинок з господарські будівлями та спорудами побудовані у 1960 році (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Стефаника, 39, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області. 05.05.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя вона посвідчила на імя [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, в тому числі належну їй частку житлового будинку з господарськими будівлями, що підтверджується копією заповіту від 03.03.2011 року (а.с. 12). 15.02.2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Ще за життя він посвідчив на імя [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповів все належне йому на день смерті майно, в тому числі належну йому частку житлового будинку з господарськими будівлями, що підтверджується копією заповіту від 06.12.2014 року (а.с. 13). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 55) та вступила в управління спадковим майном, проводила похорон померлої, сплачувала необхідні платежі (довідка Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 144 від 28.03.2016 року, а.с. 9). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 257/2011 від 08.09.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 54-67). [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 40). Згідно довідки Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 240 від 26.08.2016 року на день смерті [PERSON] проживав один (а.с. 10). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 316/2016 від 05.08.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 39-50). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, а саме: [PERSON] - на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачам в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Стефаника, 39, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданими приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 753/02-31 від 25.08.2016 року (а.с. 20) та державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 135/02-31 від 18.03.2016 року (а.с. 19). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на належні їм частки житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved