Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

13 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2020 року і до досягнення сином 23 років за умови продовження навчання. Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . 09 листопада 2020 року надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач позовні вимоги визнає частково, згодний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі - 1500 грн щомісячно, починаючи з 13 листопада 2020 року. При цьому відповідач посилається на те, що від добровільно надавав і у теперішній час надає матеріальну допомогу повнолітньому сину. Також відповідач просить врахувати, що він є пенсіонером за віком, інвалідом третьої групи, не працюючим, потребує коштів для підтримання здоров`я. Повнолітній син отримує щомісячно стипендію від 505 до 755 грн. Також відповідач посилається на те, що проживає з дружиною [PERSON] та її дитиною від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , яка має кілька захворювань. У зв`язку з цим відповідач несе додаткові витрати. 25 листопада 2020 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що грошовий переказ від відповідача у сумі 1500 грн був здійснений лише один раз, що спростовує його посилання на постійну участь в утриманні сина після припинення стягнення аліментів у примусовому порядку. Відповідач не надав доказів наявності у нього обов`язку по утриманню інших осіб, окрім єдиного повнолітнього сина. Позивач заперечує проти визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, зазначає, що осільки повнолітній син проживає разом з нею саме їй належить право вибору способу виконання відповідачем аліментного обов`язку. Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого відповідач додатково зазначає, що за станом здоров`я він протягом багатьох років знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, у зв`язку з чим витрачає значні суми коштів, зокрема у листопаді 2020 року ним було витрачено 4200 грн на ліки. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, наполягаючи на стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача, яка має складати 1/3. При цьому позивач не заперечувала факту того, що повнолітній син окрім стипендії отримував заробітну плату у період проходження виробничої практики з 29 вересня 2020 року по 04 листопада 2020 року. Також позивач визнала факт того, що відповідачем на картковий рахунок сина були перераховані кошти у розмірі 1500 грн у листопаді та грудні 2020 року. Однак позивач вважає, що цих коштів недостатньо для утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, і категорично заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач та його представник у судовому засіданні просили у позові відмовити повністю, оскільки позивач не бажає отримувати аліменти у твердій грошовій сумі, розмір аліментів, які позивач просить стягнути, надмірно великий, а також зважаючи на те, що відповідач добровільно перераховує гроші на картковий рахунок повнолітнього сина. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, за змістом якої просить позов задовольнити. Як передбачено ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З матеріалів справи видно, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). У зв`язку з укладенням шлюбу 09 грудня 2016 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). [PERSON] навчається у Західно-Донбаському професійному ліцеї у місті Павлограді на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін закінчення навчання - 25 червня 2021 року, що підтверджується довідкою № 589 від 30 вересня 2020 року (а.с.3). [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Таким чином повнолітній син, який є студентом навчального закладу з денною формою навчання, потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідно до ст.198, 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку чи сина суд має взяти до уваги можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідач має можливість надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу, оскільки отримує постійний дохід у вигляді пенсії та регресних виплат. Суду не надано відомостей про інших осіб яких відповідач зобов`язаний утримувати за законом (малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних дітей, непрацездатних батьків або дружини). Суд не бере до уваги посилання відповідача на витрати, які він несе у зв`язку з лікуванням дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відсутні докази того, що відповідач має встановлений законом обов`язок по утриманню цієї дитини, тобто що він є батьком цієї дитини або ця дитина була ним усиновлена. Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Оскільки відповідач отримує регулярний дохід, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що повнолітній син отримує власний дохід у вигляді стипендії, періодично проходить виробничу практику, за яку отримує заробітну плату. Також повнолітній син має можливість отримувати матеріальну допомогу від матері. Крім того суд враховує стан здоров`я відповідача, який має інвалідність третьої групи, що обмежує можливість працевлаштування, необхідність відповідача по декілька разів на рік лікуватися в стаціонарі, що підтверджується наданими виписками з медичної карти. Тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина - 1/6 частку заробітку щомісячно. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину - не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак позивач є повнолітньою особою. Мінімального розміру аліментів на утримання повнолітньої особи діючим законодавством не встановлено. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки право повнолітнього сина на утримання невід`ємно пов`язане з навчанням, слід стягнути аліменти, починаючи з дня пред`явлення позову - 13 жовтня 2020 року до дня закінчення навчання - 25 червня 2021 року. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial