Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

14.09.2018 заявник звернулась з заявою до Обухівського районного суду Київської області про застосування обмежувального припису, в якому зазначила, що 03.10.2013 було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Під час сумісного проживання, 15.07.2014 у них народився син [PERSON]. В березні 2018 року заявник, в звязку з суперечностями вирішила шлюб розірвати, про що повідомила [PERSON] Спочатку він не заперечував проти розірвання шлюбу, проте після подачі позову про розірвання шлюбу та призначення справи до судового розгляду поведінка [PERSON] стала погіршуватись, він почав залякувати заявника, психологічно та морально тиснув на неї та на їх спільну дитину. 04.07.2018 [PERSON] її побив та вигнав з їх спільної квартири, після чого її госпіталізували до лікарні з струсом мозку. Після чого, вона звернулась з відповідними заявами про вчинення злочину відносно неї та сина до правоохоронних органів. В звязку з погрозами в її сторону, застосуванням фізичного та психологічного насильства відносно неї та їх сина та побоюванням за своє життя, заявник просить застосувати відносно [PERSON] обмежувальний припис терміном 6 місяців а саме обмежити спілкуватись з нею та їх дитиною, заборонити перебувати в місці їх спільного проживання в [INFO], усунути перешкоди в користуванні вказаним майном, заборонити наближатись на відставнь до 1 км до місць де проживає, працює часто буває заявник та їх дитина, заборонити їх розшукувати та вести листування, телефонні переговори або контактувати іншим чином. В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримали з підстав викладених в заяві, крім того, [PERSON] додатково повідомила, що 03.10.2013 було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] Під час сумісного проживання, 15.07.2014 у них народився син [PERSON]. В березні 2018 року [PERSON], який перед цим, довгий час не працював, отримав нову роботу, проте коштів не надавав, почались інші розлади в сімейному житті. В звязку з чим, заявник вирішила подати заяву про розлучення, про що повідомила [PERSON], він не заперечив щодо цього. Після подачі позову, перед першим судовим засіданням в ніч з 03.07.2018 на 04.07.2018 [PERSON] сильно її побив в присутності дитини та вигнав з їх спільної квартири, після чого до ранку до квартири не пускав. 04.07.2018 вечором, коли вона потрапила до квартири, [PERSON] знову почав їй погрожувати в присутності дитини, так продовжувалось декілька днів, до того часу поки вона не переїхала жити до свої знайомих разом з сином та переховуватись від [PERSON], оскільки переживала за своє життя. Крім того, після побиття вона звернулась до поліції за вказаними фактами її побиття та жорстокого поводження з дитиною та проходила лікування з діагнозом закрита черемхо-мозкова травма та струс мозку. В подальшому вона, проживала у свій власній квартирі за адресою: [ADDRESS] разом з сином. [PERSON] далі їй погрожує, син проходив курс лікування у психолога, почав боятись батька погано спати, мочитись вночі, вона переживає за своє та сина життя, у спільній квартирі не буває та не живе з викладених підстав. В звязку з цим, просить заяву задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні подав заперечення щодо поданої заяви та додаткового пояснив, що вказані заявником факти нічим не підтвердженні, кримінальне провадження щодо зґвалтування закрите за заявою [PERSON], щодо жорстокого поводження з дитиною не відкрите кримінальне провадження, а щодо нанесення легких тілесних ушкоджень відсутній обвинувальний вирок. Вказує, що мета подання такої заяви лише відібрати сина та позбавити його батьківських прав. Він ніколи не бив [PERSON] син його любить, сумує за ним, проте, заявник не дає можливості йому бачитись з сином, в звязку з чим, він звернувся до органу опіки та піклування за захистом свої порушених прав як батька та рішенням комісії, яким було встановлено порядок спілкуванням з сином та зобовязано заявника не чинити йому перешкоди. В звязку з чим, просить відмовити в задоволенні вказаної заяви в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника, зацікавлену особу, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 03.10.2013 І-БК № 237965 [PERSON] та [PERSON] одружились 03.10.2013, актовий запис 2679. Відповідно до свідоцтва про народження від 22.07.2014 І-ОК №272881 [PERSON] народився 15.07.2014, батьками якого є [PERSON], [PERSON], актовий запис №251. Відповідно до виписки із історії хвороби № 2294 від 11.07.2018 Обухівської ЦРЛ, [PERSON], захворіла 04.07.2018, госпіталізована 05.07.2018, виписана 11.07.2018, діагноз закрита ЧМТ, струс головного мозку. Відповідно до довідки Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 12.07.2018 № 4663, визначено, що [PERSON] 10.07.2018 зверталась до Обухівського ВП ГУНП в Київській області з приводу жорстокого поводження батька [PERSON] з дитиною [PERSON] Відповідно до витягу з ЄРДС від 12.07.2018, [PERSON] 12.07.2018 звернулась з заявою про те, що 03.07.2018 за адресою: Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вул. Київська 1-В їй було нанесено тілесні ушкодження її чоловіком [PERSON] правова кваліфікація ч.1 ст.12ц5 КК України, номер кримінального провадження 12018110230000679. Відповідно до інформаційної довідки про психологічно-діагностичні консультації з [PERSON] 15.07.2014, ФОП психолога [PERSON], встановлено, що виявлена поведінка дитини може формувались внаслідок вчинення фізичного насильства по відношенню до дитини, або якщо дитина стає свідком таких дій в найближчому оточенню, зі слів дитини, тато сильно бив ногами двері і дитина перелякалась, має тісний емоційний зв'язок з матірю, на свідомому рівні відчуває страх, тривогу і сильну злість на батька, ці почуття виснажують дитину, має почуття страху, суму і злості, рівень тривожності вище середнього, наявні симптоми посттравматичного стресового розладу. Рекомендовано, зокрема, зустрічі з батьком проводити в присутності матері і за умов поважного ставлення батьків одне до одного, уникати сильних стресів, агресивної поведінки з боку дорослих. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1,\~ст.1 цього Закону\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26\~Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України\~передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, зокрема виписку з історії хвороби [PERSON], витягу з ЄРДР, висновку психолога, пояснень сторін, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника та їх малолітньої дитини, тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] Обираючи види таких обмежувальних заходів, суд враховує, що такого виду заходу як обмеження спілкування з матірю законом не передбачено, при цьому задовольняє обмеження спілкування з дитиною [PERSON] Заборона перебувати в місці спільного проживання та усунення перешкод в користуванні майном також не може бути встановлено, оскільки заявник та малолітня дитина проживають в іншій квартирі, власником якої вона являється, доказів, що у [PERSON] є інше місце для проживання суду не надано, а від так вказаний вид обмежувального заходу є надмірним та порушить право [PERSON] на проживання, при цьому суд вважає за можливим заборонити [PERSON] перебувати у місці проживання заявника та дитини за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає за можливе заборонити [PERSON] наближатись до відстань до 1 км до місця проживання заявника та дитини, при цьому інших місць та адрес, які часто відвідує заявник та дитина суду не надано. Також суд задовольняє про застосування обмежувального припису у вигляді заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб [PERSON] та [PERSON] якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її. Щодо заборони вести листування, телефоні переговори або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині, оскільки такі можливі [PERSON] дії не можуть становити реальної загроз заявнику та дитині, крім того, сторони на даний час перебувають у судових спорах, що вимагає від них процесуально вести листування один з одним. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги визнання заявником вимог, викладених в заяві, його відношення до скоєного, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 3 місяці. На підставі викладеного,

Outcome: partial