Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

14.11.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї заяви, позивач вказала, що 19 вересня 2010 року, помер її чоловік – [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшли житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташований в с. Широчани Апостолівського району Дніпропетровської області по вул. Котовського б. 100 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 1220386600:08:002:0028, розташована в с. Широчани Апостолівського району Дніпропетровської області по вул.. Котовського б. 100, а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2864 га, кадастровий номер 1220386600:08:002:0024, розташована в с. Широчани Апостолівського району Дніпропетровської області по вул.. Котовського б. 100. Зазначені земельні ділянки належали померлому на праві приватної власності, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП АП 000455 виданого 06 січня 1998 року Головою Апостолівської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської ради народних депутатів від 1 листопада 1997 року № 86, та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 410. Заповіту він не складав, інших спадкоємців окрім [PERSON], немає. Позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені вище земельні ділянки так як Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП АП 000455 виданий 06 січня 1998 року Головою Апостолівської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Михайлівської сільської ради народних депутатів від 1 листопада 1997 року № 86 не відповідає вимогам закону [PERSON] надала суду заяву відповідно до якої просить задовольнити заявлені вимоги в повному об’ємі та визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Справу просила слухати за її відсутності. Представник Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області надав суду заяву відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Судом встановлені наступні докази, а саме: Копією державного акту серії ДП АП № 000455, підтверджується належність спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 0,5364 гектарів, що розташована на території с. Широчани, вул. Котовського, 100, Михайлівської сільської ради. Згідно довідок Державної реєстраційної служби Апостолівського РУЮ № 9763617, № 9763533 від 08.01.2014 року, встановлено відсутність заборон та арештів щодо вищевказаної земельної ділянки. Згідно Свідоцтва про укладання шлюбу № 034753 від 25.08.1962 року, встановлено факт родинних відносин позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON], а саме, що вищевказані особи є чоловіком та дружиною. Копією спадкової справи № 52/2011, підтверджується факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті її чоловіка [PERSON]. Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 351454 від 20.09.2010 року, підтверджується час та місце смерті спадкодавця [PERSON]. Відповідно до довідки Михайлівської сільської ради № 536 від 14.06.2011 року, встановлено, що в с. Широчани по вул. Котовського, 100, Апостолівського району Дніпропетровської області з 1996 року по день смерті мешкав і був зареєстрований громадянин [PERSON], [INFO], разом з ним мешкала і була зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO]. Згідно роз’яснення приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу № 975/01-16 від 02.10.2013 року, встановлено, що в позасудовому порядку неможливо вирішити питання успадкування майна [PERSON] та запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою про визнання права на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено: «….З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України постановив:… …16. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)…..». Законом, що містить спеціальні норми і регулює відносини у сфері спадкування, є Цивільний кодекс України, який набув чинності 1 січня 2004 року. Згідно ч. 2, ст. 1241 Цивільного кодексу України, до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкодавців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. П п.2 Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику у справах про спадкування” від 30.05.2008 року зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов’язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до п. 1.12. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (далі Інструкція) «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.» Згідно з п. 1.13. Інструкції «Складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.» У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved