Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

13.09.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась комунальна лікувально-профілактична установа «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] була госпіталізована 12 вересня 2017 року о 12-30 год. до КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська». Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність її госпіталізації до психіатричного стаціонару для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який виявляє неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Підставою для висновку про необхідну госпіталізацію є відомості про психічний стан гр-ки [PERSON], на підставі яких хвора була оглянута лікарем-психіатром [PERSON] в приймальному відділенні КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» 12.09.2017 року о 12-30 год., яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська», які підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON], прийшовши до висновку, що її обстеження і лікування можливо тільки в умовах стаціонару. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня у звязку з її відмовою від госпіталізації за психічним станом. Заявник просить суд винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на госпіталізації [PERSON] В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] пояснила, що під час огляду хворої у останньої була виявлена тяжка розумова відсталість без поведінкових порушень, в силу якого [PERSON] виявляє неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] в судовому засіданні за психічним станом не змогла висловити свою позицію. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, захисник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Представник органу опіки та піклування Словянської міської ради [PERSON] в судовому засідання вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Прокурор Страшненко О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, представника особи, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: -відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 598/1 від 13.09.2017 року у [PERSON] виявлена тяжка розумова відсталість без поведінкових порушень, в силу якого [PERSON] виявляє неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Контакту доступна, прості звернення осмислює, правильно називає своє імя, мова односкладова, бідна, орієнтована в просторі, дезорієнтована в часі, мислення примітивне, память розвинена вкрай слабо, інтелект низький, емоції бідні, коло інтересів вкрай обмежений фізіологічними потребами, навчена елементарних навичок самообслуговування, самостійно може приймати їжу, себе обслужити не може, потребує догляду, вага тіла 43 кг. Примусова госпіталізація [PERSON] до психіатричної лікарні визнана доцільною. (а. с. 2) [PERSON] рішенням Словянського міського суду від 11.12.2002 року визнана недієздатною. (а. с. 8) Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, а саме справа «Акопян проти України» від 05.06.2014 року, в якій Європейській суд з прав людини дійшов висновку про те, що невиправдане поміщення особи у психіатричний заклад стало можливими внаслідок відсутності справедливих та належних превентивних засобів захисту, які могли б забезпечити їй адекватний юридичний захист від свавілля. Ні в якому разі не можна допустити, щоб тримання особи у психіатричній лікарні супроводжувалося примусовим лікуванням, завдано їй тяжких страждань та шкоди приватному і сімейному життю, а також позбавляло її можливості ефективно оскаржити своє примусове лікування. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не було встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний огляд проводиться з метою зясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. В даному випадку в судовому засіданні було з достовірністю встановлено, що [PERSON] потребує психіатричної допомоги в умовах стаціонару, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved