Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

13.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації. В судовому 11.04.2014р. засіданні від позивачка [PERSON] заявила клопотання та надала суду письмову заяву про залишення без розгляду її вимог про зобов'язання зняти з реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], і ухвалою суду від 11.04.2014 року ці вимоги задоволені. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі Договору купівлі - продажу будинку, виданого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округо Донецькій області. В даному будинку 20.05.2006 року відділом цивільної імміграції і реєстрації фізичних осіб Красноармійського МРВ ГУ МВС України в Донецькій області, був зареєстрований, як співмешканець, відповідач - [PERSON] [INFO]. Однак останній за цією адресою не проживає, а переїхав жити за адресою: [ADDRESS], де і мешкає до теперішнього часу. Відповідач - [PERSON], з 15 лютого 2008 року, тобто більше року, не проживає за цією адресою, не сплачує комунальні послуги, що тягне додаткові затрати на оплату комунальних платежів і порушує її право власності на житловий будинок, він не є власником цього житлового будинку, та між ними не було укладено договір найму, піднайму, оренди чи інше, тому на підставі ст. 405 ЦК України позивач вважає, що він втратив право користування житловою площею за адресою: [ADDRESS] і просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Крім того, суду пояснила, що з відповідачем по справі вона знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з 2000 року по лютий 2008 року. Від сумісного проживання має дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на її вихованні. 15 лютого 2008 року відповідач пішов від неї і на цей час проживає за адресою: [ADDRESS], добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, за комунальні послуги не сплачує, в 2003 році проходив лікування від наркотичної залежності. Відповідач має автомобіль, постійно порушує правила дорожнього руху і на її адресу надходять виклики відповідача до суду, а також до державного виконавця, що порушує її права. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.(а.с.25,26 ). За згоди позивачки, суд постановлює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили в судовому засіданні, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] близько 6 років, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] згідно договору купівлі-продажу будинку від 16.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]. за реєстром №1999 (а.с.6,7). Із домової книги вбачається, що в будинку [ADDRESS], окрім позивачки, зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.8-12). Згідно акту від 06.03.2014 року, складеного секретарем квартального комітету та посвідченого в Красноармійській міській раді [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає в спірному будинку з 15 лютого 2008 року.(а.с.13) Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону (ст.319 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS], відповідач [PERSON], як член сім'ї, зареєстрований, але не проживає в цьому будинку більше року без поважної причини, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved