Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області. В обґрунтування позивних вимог повідомила, що в березні 2014 році померла її мати [PERSON], з якою вони проживали разом та після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51 га, що розташована на території Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області і належала померлій на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 021401, виданого Великоперевізькою сільською радою Шишацького району 20 серпня 2002 року за № 29. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді даної земельної ділянки позивач звернулась до приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Полтавської області, проте у видачі відповідного свідоцтва їй було відмовлено в зв'язку з тим, що відомості про спадкову земельну ділянку не внесені до бази даних державного земельного кадастру. З огляду на вищевикладене позивач звертається до суду за захистом своїх прав та просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прохали їх задовольнити. Представник відповідача - Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. [INFO] у с. Войниха Лубенського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 19 березня 2014 року, актовий запис № 12 (а.с. 8). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,51га, вартістю 62275,94 грн., яка розташована на території Великоперевізької сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 021401, виданого Великоперевізькою сільською радою Шишацького району 20 серпня 2002 року за № 29 (а.с.9-10). Померла [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємцем першої черги за законом після неї є її донька [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.5-6), яка у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину, оскільки проживала з померлою на момент ї смерті однією сім'єю, що підтверджується довідкою Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 16 січня 2015 року № 43. (а.с.8) Інші спадкоємці, які прийняли спадщину чи претендують на неї відсутні, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] від 15.12.2014 № 01-16/274 про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 13). Вищевказаною постановою у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала померлій [INFO] [PERSON] відмовлено, в зв'язку з відсутністю у спадкоємця витягу з Державного земельного кадастру (а.с.13). Наявність обставин, що стали підставою для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій підтверджуються листом відділу Держземагенства у Шишацькому районі Полтавської області від 20.11.2014 № 01-01-10/5261 (а.с.11). Таким чином, фактично успадкувавши вищевказану земельну ділянку шляхом прийняття спадщини, спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості оформити її на своє ім'я та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї, що є перешкодою для реалізації нею права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved