Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

13.02.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 13428,55 гривень, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, витрати на проведення експертизи у розмірі 600 грн., та судові витрати у розмірі 1140 грн. Свої вимоги мотивував тим, що сусіди, які мешкають у квартирі [ADDRESS], робили ремонт у своїй квартирі, під час ремонту у його квартирі у ванній кімнаті стала тріскатись керамічна плитка. Про даний факт він розповів відповідачці та попросив її відшкодувати завдані йому збитки, на що вона відмовила, при цьому неповажно з ним поводилась. Тому відповідачка завдала йому не тільки матеріальну шкоду, а ще й моральну. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, надали суду заперечення, у яких зазначили, що позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам заявленої шкоди та за відсутності будь-якого факту спричинення позивачу збитків та сам факт їх спричинення позивачем не підтверджений доказами. До позовної заяви позивачем надано копію акту обстеження його квартири від 01.12.2016 року представниками ЖЕД-2, текст у якому не відповідає дійсності, так як в оригіналі даного акту зазначено інше. На підставі копії даного акту судовим експертом [PERSON] було зроблено Висновок №125-044 судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2017 року, тому вважають, що даний висновок є незаконним. Крім того, експертом вказано про фотографування дефектів плитки, але не надано суду порівняльні фото відсутності волосяних тріщин на такій же плитці по іншій стіні. Про інші стіни в експертизі нічого не вказано. Та чи вказані тріщини розташовані по всій поверхні плиток, послідовно та на всіх плитках, чи вибірково (хаотично). Посилання експерта на наявність причинно наслідкового зв'язку є не експертним, а суб'єктивним та таким, що не може бути прийнятим як доказова база позитивного вирішення вимог позивача бо для цього не вчинені всі дії підтвердження цього , а саме: не надано доказу наявності волосяної тріщини на всю товщину плитки вглиб не надано довідкових відомостей терміну експлуатації плитки з квартири позивача; не проаналізовано та не підтверджено/або спростовано можливість виникнення тріщин за фактом витоку терміну експлуатації плитки; не враховано і того, що який же цементний розчин повинен використовуватися при укладанні плитки (марка цементу), та який використано фактично; хто вказану плитку укладав, тощо. Відносно заявленої позивачем моральної шкоди. У чому вказана моральна шкода позивач так і не описав, аналогічно як і відносно спричиненої матеріальної шкоди. Вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, його представника та дослідивши матеріали справи , суд приходить до настуного. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3591559 від 18.05.2013 року, свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради від 25.04.2013 року, технічного поспорту на приватизовану квартиру[ADDRESS], розташована за адресою: вул. [PERSON] (Озерна), 12 в м. Миколаєві належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно висновку № 125-044 судової будівельно-технічної ексепертизи від 26.06.2017 року встановлено причинно-наслідковий зв'язок між проведенням будівельно-ремонтних робіт на суміжній перегородці в приміщенні вбиральні між квартирами №703 та №701 по вулиці Озерній, 12 в м. Миколаєві у вигляді знімання штукатурного шару із застосуванням турбінки з боку приміщення квартири №703 та дефектами у вигляді волосяних тріщин, які утворились від механічного впливу на поверхні облицювальній керамічній плитці на перегородці у квартирі №701 на площі 5,5 кв.м. Вартість матеріальних витрат на заміну керамічної облицювальної плитки пл. 14,8 кв.м. на стінах в приміщенні загального користування вбиральні № VІ пл.1,8 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS] в нині чинних цінах складає 7326 гривень. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала факт здійснення нею ремонту у ванній кімнаті, під час якого були виявлені тріщини на стіні суміжній з квартирою № 701. Згідно зі\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п.2, п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. При огляді акту здавання-приймання послуги №125-044 Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області від 09.06.2017 року, вартість робіт складає 2000 гривень, які згідно квитанції № 125-044 від 09.06.2017 року було оплачено позивачем [PERSON] Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 82 від 13.02.2017 року прийнято від [PERSON] 500 гривень за юридичні послуги (підготовка позовної заяви), та згідно квитанції до прибуткового касового ордера №182 від 04.09.2017 року прийнято від [PERSON] 700 гривень за представництво інтересів в суді. На підставі зазначених норм права, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача: 7326 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, та судові витрати в сумі 3200 (три тисячі двісті) гривень, з яких: 1200 (одна тисяча двісті) гривень витрати на правову допомогу; 2000 (дві тисячі) витрати, пов'язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи; 640 (шістсот сорок) гривень - судовий збір. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у своїй позовній заяві не зазначив у чому саме полягають його моральні страждання та не надав суду жодних доказів на підтвердження його моральних страждань, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Outcome: partial