Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

14 липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 19 липня 2010 року між банком та відповідачем було укладено договір, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 12 травня 2016 року його заборгованість перед банком становить 37101 грн 37 коп., яку в добровільному порядку сплатити відмовляється. З огляду на це, позивач просить стягнути на його користь вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 липня 2010 року між Публічним акціонерним Комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 12 травня 2016 року його заборгованість перед банком становить 37101 грн 37 коп, з яких 55468 грн 23 коп тіло кредиту, заборгованість за процентами 9504 грн 15 коп., пеня в сумі 5173 грн 92 коп., шраф в сумі 600 грн, а також відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг нараховано штраф в сумі 500 грн. фіксована частина та 1742 грн 92 коп. процентна складова. Дані обставини підтверджуються копією договору, розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконав у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «ПриватБанк», на користь останнього з відповідача слід стягнути заборгованість за договором. Судові витрати по справі становлять 1 378 грн і відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved