Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувсь до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.05.2014 року між ним та відповідачем було укладено усний Договір про виконання будівельних та ремонтних робіт в будинку [ADDRESS], згідно якого він передав останньому в період з 07.05. по 05.06.2014 року 48500,0 гривень, а відповідач зобов язався за ці гроші придбати будівельні матеріали та виконати ремонтні роботи в будинку, а по завершенню ремонтних робіт - здати виконані роботи за Актом приймання-передачі виконаних робіт і відзвітуватися за витрачені кошти. Проте, на початку липня 2014 року на підтвердження факту придбання необхідних будівельних матеріалів та виконаних робіт відповідач надав Акт виконаних робіт на загальну суму 24420,0 гривень, з яких фіскальними і товарними чеками та накладними підтверджено лише суму 17525,0 гривень, та Акт виконаних робіт на загальну суму 16527,0 гривень, де вартість робіт завищена відповідачем на 11407,0 гривень. Тобто, відповідач повинен йому повернути 18302,0 гривні. З даного приводу він звертався до Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області з заявою щодо неправомірних дій відповідача, але кримінальне провадження не відкривалося, і йому було рекомендовано звернутися до суду. В зв язку з чим, він просить розірвати вищевказаний договір та стягнути з відповідача на свою користь 18302,0 гривні невикористаних коштів за договором, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов, підтримавши письмовий текст позовної заяви та пояснивши, що відповідачем не виконані умови договору. Відповідач в суді позов визнав частково, а саме щодо придбання для себе жувальної гумки, емалі для вікон та дверей, стрічки паперової, пульверизатора з нижнім бачком, серветок вологих та кока-коли на загальну суму 589,55 гривень, надав письмові заперечення, в яких зазначає, що за виконання ремонтних і будівельних робіт позивач в травні-червні 2014 року виплатив йому лише 43538,0 гривень, які видавав частинами по мірі необхідності та виконання ремонту, і ділові стосунки на той час були нормальні. І ніяких претензій щодо невикористання 6895,0 гривень в травні-червні 2014 року позивач до нього не мав, а навпаки пообіцяв сплатити йому 15 % від вартості робіт за пошук і закупку будівельних матеріалів. Дану суму було витрачено ним на будівельні матеріали та їх доставку. Також позивач не вказав, які саме будівельні матеріали не були використані для ремонту будинку. Що стосується вартості робіт, то позивачем не доведено, що ним (відповідачем) допущено маніпуляції щодо зниження якості ремонтних робіт та завищення їх собівартості на 11407,0 гривень, так як ніяких висновків спеціалістів не надано. А відносно заяви позивача до Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області вказує, що ним (відповідачем) було зазначено в поясненнях, що розбіжність та спірна ситуація виникла внаслідок домовленості позивача з іншими працівниками про продовдення ремонту будинку без його (відповідача) участі. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він з братом приїзжав на будівельний майданчик і бачив, що роботи проведені неналежним чином. Проте пояснити в чому виявилась неналежність виконаних робіт не зміг. Також на запитання суду зазначив, що не має освіти будівельника. [PERSON] та [PERSON], будучи викликаними до суду в якості свідків, зазначили, що вони виконували будівельні та ремонтні роботи на будівельному майданчику в [PERSON]. Дані роботи виконувались належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 07 травня 2014 року між позивачем, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], був укладений усний Договір про виконання будівельних та ремонтних робіт в будинку [ADDRESS]. Позивач зазначає, що за даним договором в період з 07.05. по 05.06.2014 року передав відповідачу для придбання будівельних матеріалів та виконання будівельних і ремонтних робіт 48500,0 гривень. Проте, жодних доказів на підтвердження цього не надав. Разом з тим, відповідачем було визнано, що позивачем в період з 07.05. по 05.06.2014 року за договором було передано лише 43538,0 гривень, а також те, що зазначені в фіскальних чеках від 17.05.2014 року та 25.05.2014 року (а.с.13) жувальна гумка, емаль для вікон та дверей, стрічка паперова, пульверизатор з нижнім бачком, серветки вологі та кока-кола на загальну суму 589,55 гривень були придбані ним для власних потреб. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З наданого позивачем Акту виконаних робіт на загальну суму 24420,0 гривень вбачається, що відповідачем було придбано матеріалів на загальну суму 24420,0 гривень. Ці витрати підтверджуються наданими позивачем фіскальними і товарними чеками та накладними (а.с.7-13), а також наданими відповідачем до заперечень товарними чеками, накладною та товарно-транспортною накладною. Що стосується вартості робіт в розмірі 16527,0 гривень, відповідно до Акту виконаних робіт на загальну суму 16527,0 гривень, то позивачем не було надано доказів того, що їх вартість завищена відповідачем на 11407,0 гривень. Цього також не підтвердив свідок [PERSON], покази якого судом оцінюються критично, оскільки він не є спеціалістом в галузі будівництва та проведення ремонтних робіт, а також тому, що він не зміг пояснити в чому саме виявилась неналежність виконаних робіт. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] судом також критично оцінюються, так як вони лише зазначили, що будівельні та ремонтні роботи на будівельному майданчику по [ADDRESS] проводились належним чином. Ні позивачем, ні відповідачем не було заявлено клопотань щодо залучення спеціаліста в галузі будівництва чи призначення експертизи для визначення належності проведених будівельних та ремонтних робіт. В частині 2 ст.652 ЦК України зазначено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Як вбачається з ч.3 цієї ж статті, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв язку з виконанням цього договору. Таким чином, враховуючи, що обставини укладення між позивачем і відповідачем усного Договору про виконання будівельних та ремонтних робіт від 07.05.2014 року в будинку [ADDRESS] істотно змінилися, його необхідно розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача витрати, завдані невиконанням Договору. З відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір, сплачений останнім при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог, так як позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням наведеного, на підставі ст.652 ч.2 та ч.3 ЦК України,

Outcome: partial