Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

12 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 08 червня 2019 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . В травні 2020 року подружні стосунки з відповідачем припинені, проживаються окремо. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а відповідач як батько зобов`язаний надавати дитині матеріальну допомогу, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка зазначає, що позивач не працює, доглядає за малолітньою дитиною, і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від відповідача. Посилаючись на те, що відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує, інших утриманців не має, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку - до [INFO] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, на розірвання шлюбу не згоден, просив стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, оскільки не працює та не має постійного доходу, проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував, пояснив неможливість сплати аліментів нестабільним доходом та зниженням розміру доходів, яке викликане впровадженими у країні карантинними заходами. Ухвалою судді від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 06 листопада 2020 року на 10 год.00 хв. Розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача надати час подружжю на примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 08 червня 2019 року зареєстрували шлюб у Сумському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.\~\~ Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти в у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно\~зі ст.\~75\~Сімейного кодексу\~України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно ж до вимог\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Сторонами не заперечується, що позивач проживає разом малолітньою дитиною сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] працює в АТ КБ «ПриватБанк» з 19.04.2011 року по теперішній час. З 02.11.2019 року по 10.07.2022 року оформлено відпустку по догляду за дитиною до 3-х років. З 19.10.2020 року до 10.07.2022 року відкликано з відпустки по догляду за дитиною до 3-років (а.с.24). При цьому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що відповідач може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, так як він має працездатний вік, має нормальний стан здоров`я, не має на утриманні інших осіб, а доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачка працює, також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку, буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Відповідно до\~ст. 191 СК\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 12.10.2020 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням двох позовних вимог про стягнення аліментів (на дитину та на дружину) та в зв`язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн. Крім того, в зв`язку із задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений нею та документально підтверджений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial