Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

13 квітня 2021 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області знаходяться малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина, яка позбавлена батьківського піклування. 18.09.2020 року гр. [PERSON] , 1976 року народження, звернувся до служби з повідомленням, що в серпні 2020 року вони разом з дружиною та 4 дітьми переїхали на проживання до м. Фастова, де в результаті продажу квартири в м. Києві був придбаний будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності на який по 1/6 частині має кожен із дітей. Але 20.08.2020 року мати дітей, [PERSON] , поїхала до м. Києва та до даного часу за місцем проживання не поверталася. Гр. [PERSON] написав заяву до Фастівського ВП про зникнення дружини. В ході проведеної роботи з`ясовано, що гр. [PERSON] є матір`ю 4 дітей, бать кого неповнолітнього [PERSON] помер, а гр. [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа Фастівського ВП Васильківського ГУ НП у Київській області Будяк Н.Г. вважається як безвісті зникла. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2021 року, малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрано від батька гр. [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Відповідно до листа Фастівського РУП ГУ НП в Київській області гр. [PERSON] розшукана у м. Вінниці. 01.03.2021 року було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] , однак за місцем проживання гр. [PERSON] не виявлено, її чоловік, [PERSON] повідомив, що дружина перебувала вдома декілька днів після повернення, після чого поїхала, не повідомивши адресу подальшого перебування. За час відсутності з 20.08.2020 року по 01.02.2021 року гр. [PERSON] жодного разу не цікавилася місцем проживання дітей, умовами проживання, станом здоров`я, навчанням та вихованням дітей. Станом на 01.03.2021 року жодних заяв про повернення дітей на виховання до ССДС ВК Фастівської міської ради від гр. [PERSON] не надходило. На підставі викладеного позивач просить позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських праввідносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімумудля дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. 22 червня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеними оголошеннями на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ході судового розгляду справи, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане повторно 23.09.2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 434, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане повторно 23.09.2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 77, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане повторно 23.09.2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 26, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане повторно 23.09.2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 4363 /а.с.16-18,25/. Батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.26/. Згідно вказаних вище свідоцтв про народження, матір`ю малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є [PERSON] , відповідач по справі. Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2021 року малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відібрано від батька гр. [PERSON] , без позбавлення батьківських прав /а.с.12-14/. Згідно наказу Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №62 від 25.09.2020 року малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах /а.с.20/. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №466 від 16.10.2020 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває в складних життєвих обставинах влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» /а.с.15/. Згідно рішення Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №464 від 16.10.2020 року малолітньому [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.28/. Відповідно до Акту прийому дитини до центру від 22.10.2020 року малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовано до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» /а.с.22-23, 27/. Згідно Висновку №06-23/1209 від 23.03.2021, орган опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.7-11/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-23/1209 від 23.03.2021, органу опіки та піклування Фастівської міської ради Київської області та вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок орган опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своїх дітейне займається і ухиляється від своїх обов`язків по їхутриманню та вихованню, оскільки жодного разу в період з 20.08.2020 року по 01.02.2021 року не поцікавилася їхжиттям та здоров`ям, не спілкується з нимита не має наміру підтримувати їхта турбуватися про них, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved