Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

13 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, який заявою уточнив 21.09.2017 року, до відповідача [PERSON], третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Херсонської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, а саме усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом знесення самовільно зведеної огорожі - паркану. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідачем здійснено самовільну споруду - паркан, з запірним пристроєм, яким вона огородила частину прибудинкової території житлового комплексу [ADDRESS] зі сторони квартири [ADDRESS], усередині якої знаходиться фундамент тамбуру входу до квартири позивача, а саме металева опорна труба з кріпленням в бетонній основі, чим вчиняє позивачу перешкоди у обслуговуванні конструктивного елементу його квартири, та у користуванні та володінні належною на праві власності квартири. Будь-які дозвільні документи на встановлення огорожі відповідачу не видавалися. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав повноваження представнику щодо захисту своїх інтересів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав повноваження представнику щодо захисту своїх інтересів. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю, оскільки стороною позивача не надано доказів завдання перешкод зі сторони відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог подав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності трикімнатна квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу від 13.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 332. Державна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно за позивачем відбулась 13.02.2013 р., індексний номер рішення 366473, індексний номер витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 465902. У відповідності до свідоцтва про право власності від 07.02.2007 р., яке видано на підставі розпорядження №21461-ж, вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] та член її сімї [PERSON]. Державна реєстрації прав власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці на квартиру [ADDRESS] підтверджується витягом про державну реєстрацію прав ХДБТІ за №30767837 від 27.07.2011 р., реєстраційний номер майна 34246007. З відповіді ТОВ Керуюча компанія «Старий центр» за №39 від 18.03.2017 р. вбачається те, що власник квартири [PERSON] померла [INFO] року. 06.12.2013 року комісією Інспекції з нагляду за станом житлового фонду проведено технічне обстеження квартири [ADDRESS] та складено Акт технічного обстеження від 11.12.2013 року за №1-9-285, яким встановлено, що відокремлений вхід в квартиру забезпечений сходами, при виконанні ремонту планувальне завдання квартири не змінюється, за результатами якого листом №1-9-285 від 11.12.2013 року погоджено заміну старих дерев'яних перегородок в приміщеннях з метою поліпшення технічного стану квартири [ADDRESS]. 13.02.2015 року комісією в складі представників Інспекції по нагляду за станом житлового фонду при департаменті ЖКГ складено акт технічного обстеження зовнішніх сходів та прибудови входу в квартиру [ADDRESS] яким встановлено, що вхід в прибудову оснащений металевими, корабельними однопрольотними, профільними сходами. Матеріал конструктивну дерев'яний прибудови входу втратив свою міцність, має прогин по головному фасаду в основі. Прибудова входу у квартиру потребує заміни дерев'яних конструктивних елементів та підпорного конструктиву. Зі слів власника квартири № 32 [PERSON], виконати ремонт дерев'яної прибудови, а також виконати заміну металевих сходів у власну квартиру не видається за можливе у зв'язку з відмовою у погодженні вказаних робіт відповідачем [PERSON] - власником квартири № 31., остання не надає доступ до елементів конструктивну добудови. Власник квартири № 31 не санкціоновано виконала огорожу ( із запірними пристроями) частини прибудинкової території житлового комплексу зі сторони квартири № 31. Огороджену частину земельної ділянки [PERSON] вважає власною приватною власністю. 15.05.2015 року за арх. №023-15 Херсонською філією Управління капітального будівництва Міністерства регіонального розвитку будівництва та Житлово-комунального господарства України за результатами обстеження технічного стану тамбуру та зовнішніх сходів до квартири [ADDRESS] складено звіт експертом з технічного обстеження будівель і споруд, з якого вбачається, що фундаментом тамбуру входу є ліва кутова частина - металева опорна труба з кріпленням в бетонній основі, що розташована нижче верхньої відмітки грунту з боку квартири №31, частина дерев'яної будівлі прибудови опирається на кам'яну прибудову цокольного житлового поверху входу в квартиру №31. Згідно висновків та рекомендацій звіту встановлено невідповідність основних несучих та огороджуючи конструкцій вимогам надійності і безпечної експлуатації, які пред'являються до житлових будинків і можливість його подальшої безпечної експлуатації при умові виконання капітального ремонту, технічний стан опори, стіни, перекриття, покрівлі в цілому оцінюється як ветхий та потребує заміни або підсилення, теплотехнічні характеристики огороджуючи конструкцій не відповідають вимогам теплозахисту та не забезпечують економію енергоресурсів на опалення, необхідна заміна дерев'яних віконних блоків, ремонт або заміна вхідних дверей та ремонт стін, проектно-кошторисну документацію на виконання робіт розробити та затвердити у встановленому порядку, роботи з капітального ремонту повинні відповідати вимогам законодавства, ремонтні роботи можливо виконувати після отримання дозвільних документів на початок робіт. На виконання рекомендацій розроблено проектну документацію ФОП [PERSON], яка визначена відповідальною за авторській нагляд, технічний нагляд здійснює [PERSON], категорію складності визначено у відповідності до Закону України «Про архітектурну діяльність» - II. [PERSON] подано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт тамбура та зовнішніх сходів квартири №32 житлового будинку [ADDRESS]», яка зареєстрована Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 02.10.2015 року №ХС 082152741268, що відповідно до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року в редакції постанови КМУ №653 від 11.07.2012 року є підставою для виконання будівельних робіт. Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 04.07.2015 року, складеним Управлінням ДАБІ у Херсонській області будівельні роботи з капітального ремонту тамбуру та сходів проводяться згідно затвердженої проектної документації, погоджені з балансоутримувачем. З акту технічного обстеження зовнішніх вуличних сходів до прибудови входу в квартиру [ADDRESS] від 19.04.2017 року, складеного Інспекцією житлового - комунального господарства Херсонської міської ради, вбачається, що власником житла квартири № [ADDRESS] виконані всі будівельні роботи згідно проекту за винятком - монтаж огорожі вуличних вхідних сходів, робіт з бетонування металевої стійки (опори надбудови входу квартири № 32 1-й поверх) розташованої на приквартирному дворику з боку квартири № 31 (цокольний поверх) власника [PERSON] Згідно листа від 14.09.2015 р. за №1021-1.14/241-А Управління ДАБІ у Херсонській області за результатами позапланової перевірки проведеної посадовими особами за адресою квартира [ADDRESS] земельна ділянка, прилегла до зазначеної квартири огороджена парканом, документи на право користування не були пред'явлені. Згідно ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч.2 ст.83 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Згідно листа №Х-8403 від 18.11.2015 року виконавчого комітету Херсонської міської ради рішень щодо відведення у власність або в користування власниці квартири [ADDRESS] Херсонською міською радою не приймалось. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутриувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Виконавчі органи міської ради не володіють інформацією стосовно встановлення огорожі балансоутримувачем житлового будинку або надання ними згоди на її встановлення іншими особами. Комісією Інспекції з нагляду за станом житлового фонду проведено технічне обстеження зовнішніх сходів та прибудови входу, 13.02.2015 року складено Акт, відповідно до якого власник квартири №31 (1 поверх) несанкціоновано виконала огорожу ( с запірними пристроями) частини придомової території житлового комплексу зі сторони квартири №31. Згідно листа Приватного підприємства «Жилтранс» про надання інформації стосовно огорожі прибудинкової території за вих. № 86 від 18.09.2017 року, на час прийняття житлового будинку № 19 на обслуговування ПП «Жилтранс» станом на 03.05.2007 року, огорожа з сітки рабиці, біля квартири №31, за вищевказаною адресою була наявною. Дозвільні документи, на облаштування вказаної огорожі, ПП «Жилтранс» не видавалися. Погодження з співвласниками будинку, на встановлення огорожі біля квартири № 31 не складалось. З відповіді ТОВ Керуюча компанія «Старий центр» за №39 від 18.03.2017 р. вбачається, що згідно паспортного обліку за вищевказаною адресою [ADDRESS] зареєстрована одна особа - [PERSON], 1967 р.н., станом на 01.09.2016 року на час прийняття житлового будинку в управління огорожа з сітки-рабиці була наявною, огороджує частину земельної ділянки прибудинкової території житлового будинку №19, зачинена запірним пристроєм (замком) мешканкою квартири №31 [PERSON], будь-які дозвільні документи на встановлення огорожі управляючою компанією не видавались (раніше будинок знаходився на обслуговуванні ПП «Жилтранс»), в огородженій [PERSON] частині прибудинкової території знаходиться одна з опор конструктивних елементів тамбуру входу до квартири №32, в зв'язку з тим, що огороджена територія зачинена, можливість для поточного технічного обслуговування зазначеної опори у власника квартири №32 відсутня. Отже, судом встановлено що відповідачем [PERSON] виконано огорожу (с запірними пристроями) частини прибудинкової території житлового будинку зі сторони квартири №31 без будь-яких погоджень із власником земельної ділянки та балансоутриумувачем, що є самочинним будівництвом, яким порушуються права позивача на поточне технічне обслуговування опори конструктивного елементу тамбуру входи до квартири № 32. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, припинення дії, яка порушує право. Частиною 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У статті 376 ЦК України поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей обєкт: збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Верховний Суд України у своїй постанові від 19.04.2017 року у справі №6-129цс17 зауважив, що з урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Збудований об'єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови обєкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення. Відповідно до частини другої статті 212 ЗК України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. У п.7постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3ст. 152 ЗКУкраїни шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 16ЦК України). Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пп. 5, 17 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 4 ст. 376 та ст. 391 ЦК України). Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню, оскільки судом встановлений факт того, що відповідач дійсно створив перешкоди для користування житловим приміщенням, тому його права підлягають відновленню шляхом знесення самовільно зведеної споруди - паркану з запорним пристроєм, який огороджує частину прибудинкової території житлового комплексу [ADDRESS] зі сторони квартири [ADDRESS]. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на корись позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved