Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] подала до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що [INFO] року у Петровському районі м.Донецьк померла його бабуся [PERSON] [INFO]. [INFO] року Петровським відділом РАГС м.Донецьк «державної реєстраційної палати міністерства юстиції (так званої донецької народної республіки)» було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року та відповідно в Книзі реєстрації, зроблено актовий запис №24. Оскільки свідоцтво про смерть видано в м.Донецьк, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому будь-який документ, виданий на вищевказаній території, вважається недійсним і не створює правових наслідків. В зв'язку з чим заявник не має змоги зареєструвати смерть бабусі та отримати свідоцтво на території України, яка контролюється державними органами влади. Просить суд винести рішення, яким : - встановити факт смерті [PERSON] [INFO], яка народилася у селі Сновське Новозибківського району Брянської області Російської Федерації та померла [INFO] року в Петровському районі м.Донецьк. Заявник [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа, Куйбишевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином, заперечень проти задоволення заяви чи заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2 ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Донецьк, Донецької області, відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, місто Донецьк Донецької області визнане тимчасово окупованою територією. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком померлої [PERSON]. [PERSON] [INFO], яка народилася у селі Сновське Новозибківського району Брянської області Російської Федерації та померла [INFO] року в Петровському районі м.Донецьк у віці 92 роки, що підтверджується довідкою про причини смерті №687, яка була видана [INFO] року та свідоцтвом про смерть яке було видане Петровським відділом запису актів цивільного стану «державної реєстраційної палати міністерства юстиції (так званої донецької народної республіки)» серії [NUMBER] від 06.01.2017 року та відповідно в Книзі реєстрації, зроблено актовий запис №24. Таким чином, факт смерті [PERSON] підтверджується наданими суду доказами. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення терористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 1 ,13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявникові для проведення державної реєстрації його смерті на території України, яка контролюється державними органами влади, отримання свідоцтва про його смерть для подальшого використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] позбавлений можливості в іншому порядку, крім судового, встановити факт смерті своєї бабусі. За наведених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті його бабусі [PERSON] Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved