Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

13 квітня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 859, 91 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № НА08F415180917 від 21.06.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10 268, 62 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 15.03.2018 року становить 30 859, 91 грн. Представник позивача,[PERSON], яка діє на підставі довіреності від 31.08.2017 року, в судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що на підставі Заяви позичальника [PERSON] № НА08F415180917 від 21.06.2013 року Банк надав [PERSON] строковий кредит у 10 268, 62 грн. на строк 20 місяців з 21.06.2013 року по 20.02.2015 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0.12% річних, єдино разова винагорода за надання фінансового інструменту 0.0 грн.; щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 143, 76 грн.; щомісячний платіж у сумі 513, 98 грн., з 26.12.2013 року у сумі 657, 74 грн., періоди сплати з «21» по «25» число кожного місяця. Кредит надається позичальнику на оплату ноутбука Lenovo, послуги екстра-сервіс та комп'ютерної техніки носія інформації. (а.с. 8) [PERSON] погодився, що заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав кошти на купівлю товару переліченого в Заяви позичальника [PERSON] № НА08F415180917 від 21.06.2013 року, вказаний товар був придбаний позичальником, що підтверджується Рахунком-фактурою № ФТ5-0948-01235 від 21 червня 2013 року. (а.с. 19) Відповідно до п.п. 2.4.2.2.1., 2.4.2.2., 2.4.2.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») позичальник зобов'язується використовувати кредит на цілі, які указані в заяві, погашати кредит в порядку та у строки, які вказані в заяві, сплатити проценти за використання кредиту у відповідності до заяви та п. 2.4.3.1. цих Умов та Тарифів. Повну сплату процентів за використання кредиту здійснити не пізніше дати повного погашення кредиту. В п. 2.4.3.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») зазначено, що за використання кредиту в період з дати укладенням договору до дати погашення кредиту, якщо інше не вказано в п. 2.4.3.6. цих Умов, позичальник щомісячно в період оплати сплачує проценти і винагороду в розмірі, вказаному в Тарифах та Заяві. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.5.20. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Представник позивача вказує, що відповідач не виконує в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 15.03.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 30 859, 91 грн., з яких: загальна заборгованість за кредитом - 8 414, 60 грн.; заборгованість за процентами - 6, 15 грн.; заборгованість по комісії - 862, 56 грн. заборгованість за пенею - 19 630, 89 грн.; штраф - 1 945, 71 грн. (а.с. 6-7) Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 16.03.2018 року у сумі 1 762, 00 грн. (а.с. 2) З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved