Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою встановлення фактів постійного проживання не менш ніж як пять років із спадкоємцями на час відкриття спадщини. 16 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, де зменшила свої вимоги. В обґрунтування заяви зазначила, що 22 жовтня 2008 року у селі Долина Словянського району померла її мати [PERSON], а 11 вересня 2009 року у селі Долина Словянського району помер її батько [PERSON]. Її батьки до часу своєї смерті проживали та були зареєстровані [INFO]. Житловий будинок № 7, розташований по вул.. Лісній у с. Долина Словянського району належав на праві приватної власності її батькам та братові [PERSON]. У звязку з тим, що батьки потребували допомоги, вона разом із чоловіком у 2002 році поселилися у них, а брат [PERSON] у 2004 році придбав будинок у м. Словянську, тому був зареєстрований та проживав у [INFO] із своєю сімєю. На час відкриття спадщини після смерті матері та після смерті батька вона та її чоловік постійно з ними проживали однією сімю, однак не були зареєстровані у вказаному будинку, за таких підстав, нотаріусом їй було відмовлено у оформленні її спадкових прав, як після смерті батька, так і після смерті матері. Ії брат [PERSON] помер 07 березня 2013 року у місті Словянську, при житті спадщину після батьків не приймав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, заповіт відсутній. Зазначає, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа його дружиною та дочкою. В склад спадщини входить будинок і земельна ділянка розташовані по вулиці Краснодарській, 9 у місті Словянську та 1/3 частина житлового будинку № 7 по вул. Лісна с. Долина Словянського району Донецької області. Зазначає, що з батьками вона мала спільний бюджет, спільні витрати та придбання. Отримані доходи витрачали на спільно придбання продуктів харчування, оплату комунальних послуг, ліків та мали інші витрати. Після смерті батьків вона та її сімя займалися організацією їх поховання, витрачали на похорон та організацію поминальних обідів особисті кошти. Зазначає, що встановлення факту постійного проживання однією сімєю її та її батьків за адресою село Долина Словянського району вул. Лісна, 7, на час відкриття спадщини після їх смерті на 11 вересня 2009 року та на 22 жовтня 2008 року відповідно, є фактами, що має юридичне значення, і від встановленого цих фактів залежить виникнення в неї права на оформлення спадкових прав після смерті батьків. Просила встановити факт постійного проживання однією сімєю її [PERSON] та [PERSON] за адресою Донецька область Словянський район с. Долина вул. Лісна, 7 на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] 11 вересня 2009 року, тобто з 2002 року і по день його смерті, а також встановити факт постійного проживання однією сімєю її [PERSON] та [PERSON] за адресою Донецька область Словянський район с. Долина вул. Лісна, 7 на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] 22 жовтня 2008 року, тобто з 2002 року і по день її смерті. Заявниця [PERSON], будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, на задоволенні заяви наполягали. Зазначила, що заявниця проживала разом із батьками, та своїм чоловіком. Представник заявниці [PERSON], яка діє на підставі довіреності Долинської сільської ради Словянського району від 20 грудня 2016 року, у судовому засіданні від 23 січня 2017 року заяву своєї довіритель ниці підтримала, просила її задовольнити з підстав, наведених у заяві. У наступне судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності, заяву підтримала з підстав, наведених у заяві. Представник заінтересованої особи Долинської сільської ради Словянського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника ради. Ухвалою суду від 26 грудня 2016 року, до участі у справі як заінтересовану особу було залучено [PERSON]. [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, засобами електронної пошти подала на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона живе через будинок від буд. 7 по вул. Лісній с. Долина. Відомо, що заявниця [PERSON] з 2002 року стала проживати разом із батьками у буд. 7 по вул. Лісній. В цей будинок переїхав і її чоловік. Свідку це відомо оскільки вона приходила в цей будинок та бачила, що вони живуть усі разом, ведуть спільне господарство із батьками заявниці [PERSON]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] дала аналогічні показання із показаннями свідка [PERSON] Суд, заслухавши показання заявниці, її представника та свідків, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. З свідоцтва про одруження серії ЯУ № 939345 вбачається, що 15 липня 1954 року [PERSON] та [PERSON] ( до шлюбу Гончарова) [PERSON] зареєстрували свій шлюб. З огляду на свідоцтво про народження заявниці Серії ІІ ЯР № 650562, заявниця [PERSON] є донькою подружжя [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 400291, заявниця одружилася з [PERSON], та її прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯЖ № 782935Т, останній був братом [PERSON]. Відповідно до свідоцтва смерть [PERSON] 1-НО № 684229, рідний брат заявниці [PERSON] помер 07 березня 2013 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-НО № 326860, 22 жовтня 2008 року в селі Долина Словянського району Донецької області у віці 77 років померла [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 414993, 11 вересня 2009 року у віці 79 років помер [PERSON]. Після смерті подружжя [PERSON] залишилася спадщина яка знаходиться за адресою: Донецька область Словянський район с. Долина вул. Лісна, б . 7 яка дійсно належала на правах спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях між членами сімї. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 531, технічним паспортом, довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 2679-2/094/01 від 10 жовтня 2016 року. У довідці Держгеокадастру у Словянському районі Донецької області № 29-28-0.3-2234/2-16 від 04 жовтня 2016 року зазначено, що інформація щодо приватизації земельної ділянки, розташованої по вул. Лісній, 7, в с. Долина Словянського району Донецької області, згідно із наявними даними державного земельного кадастру станом на 01 січня 2013 року в у відділі відсутня. З огляду на довідку Долінської сільської ради № 711 від 18 липня 2016 року, в будинку № 7 по вул. Лісній с. Долина Словянського району Донецької області з 1967 року та по день своє смерті 22 жовтня 2008 року була зареєстрована [PERSON], разом з нею у зазначеному будинку проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] з 1967 року та по 11 вересня 2009 року. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], у звязку з пропущенням строку подання заяви. З огляду на довідку № 252 від 08 червня 2015 року, надану виконкомом Долинської сільської ради, рідний брат заявниці [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO] , б. 7 з 25 вересня 1997 року та вибув з вказаної адреси - 10 листопада 2004 року, після придбання особистого житла. З огляду на свідоцтво про смерть серії І-НО № 684229, 07 березня 2013 року у віці 57 років помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, заповіт відсутній. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа його дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] В склад спадщини входить будинок і земельна ділянка розташовані по вулиці Краснодарській, 9 у місті Словянську та 1/3 частина житлового будинку № 7 по вул. Лісна с. Долина Словянського району Донецької області. Вказана обставина підтверджуються отриманими на запит суду копіями матеріалів спадкової справи заведеної після померлого [PERSON], розпочатої 03 квітня 2013 року, внесеної до реєстру за №54332679, та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46613455 від 01 лютого 2017 року. Згідно із повідомленням Другої словянської державної нотаріальної контори, № 97/02-17 від 03 лютого 2017 року, після померлої 22 жовтня 2008 року [PERSON] заяви про прийняття спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась, що також стверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №46635100 від 03 лютого 2017 року. Також, згідно із повідомленням Другої словянської державної нотаріальної контори, № 98/02-17 від 03 лютого 2017 року, після померлого 11 вересня 2009 року [PERSON], заяви про прийняття спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась, що також стверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 46635123 від 03 лютого 2017 року. Згідно із вимогами\~статті 1264 Цивільного кодексу України четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік), які проживали однієї сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із вимогами ст. ст.\~234, 256,\~258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів». Встановлення факту постійного проживання однією сімєю разом із спадкодавцем [PERSON] з 2002 по 22 жовтня 2008 р. (день смерті останньої) є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки встановлення цього факту породжує такий юридичний наслідок як прийняття заявницею спадщини після смерті спадкодавця. Встановлення факту постійного проживання однією сімєю разом із спадкодавцем [PERSON] з 2002 по 11 вересня 2009 року (день смерті останнього) є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки встановлення цього факту породжує такий юридичний наслідок як прийняття заявницею спадщини після смерті спадкодавця. Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів, дає суду\~ підстави дійти висновку, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON]М однією сімєю, в період з 2002 року і по день його смерті 11 вересня 2009 року, а також дійсно проживала з [PERSON] однією сімєю, в період з 2002 року по день по день її смерті 22 жовтня 2008, та вони мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Вказані обставини знайшли своє підтвердження як у письмових доказах, досліджених у судовому засіданні, так у показаннях свідків, допитаних у судовому засіданні. У суду немає підстав ставити під сумнів пояснення свідків, оскільки вони дані під присягою у судовому засіданні, не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються між собою, та підтверджуються зібраними вищевказаними письмовими доказами. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх пояснення відповідають і не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Таким чином, оскільки було встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] яка померла 22 жовтня 2008 року, на час відкриття спадщини, та з [PERSON]М, який помер 11 вересня 2009 року, на час відкриття спадщини, то суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved