Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

13 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 17.07.2018 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2018 року народження. На даний час шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ухвали суду від 29 жовтня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним пред`явленого позову у повному обсязі, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України»)дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 17 липня 2018 року, актовий запис № 445. У шлюбі мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок чого розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору. Інша частина витрат з оплати судового збору підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved