Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

13.12.2016 року позивач Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідач є суб'єктом отримання адресної щомісячної допомоги як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання. Позивач зазначає, що у зв'язку з цим [PERSON] була призначена допомога на проживання та за періоди з 24 лютого 2015 року по 23 лютого 2016 року та з 29 лютого 2016 року по 28 серпня 2016 року, і всього відповідачу виплачені кошти в розмірі 21123,38грн. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо про наявність у [PERSON] у спільній сумісній власності нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що є підставою для відмови переміщеній особі у призначенні адресної допомоги, оскільки остання не повідомила управління про звернення за призначенням грошової допомоги про наявність вказаного майна (житла) у неї у власності. Позивач вказує, що оскільки відповідач при зверненні до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради не надала відомостей про наявність в її власності зазначеного нерухомого майна відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, нею було порушено процедуру отримання вказаної допомоги. Зважаючи на те, що кошти в розмірі 21 123,38 грн. взагалі не повинні були бути призначені та виплачені [PERSON], на відповідачі лежить обов'язок щодо повернення зазначених грошових коштів, проте оскільки добровільно вказана сума відповідачем не повернута, позивач звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму як надмірно виплачену адресну допомогу. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що на час приватизації спірної квартири (2005 рік) їй виповнилось чотирнадцять років. Пояснила, що до 18 років, тобто до 2009 року, вона проживала в місті Суми, але згодом виїхала до міста Маріуполь, де у 2012 році вийшла заміж і мешкала там до лютого 2015 року. Про те, що вона є співвласником квартири у м. Суми, відповідачу стало відомо лише у вересні 2016 року. Хто проживав у квартирі станом на 2005 рік, тобто на момент приватизації, вона точно не пам'ятає, мабуть, її батьки та двоє молодших дітей (вона та її брат), а троє старших дітей напевно проживали вже в інших місцях. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції, та у зв'язку з цим 24 лютого 2015 року звернулася до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради з заявою про призначення щомісячної допомоги, що доводиться копією вказаної заяви (а.с.6). Довідкою виданою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради № 5924003207 від 24 лютого 2015 року підтверджується той факт, що відповідача було взято на облік як особу, що перемістилася з тимчасово окупованої території України та регіонів проведення антитерористичної операції (а.с.7). Рішенням від 26 лютого 2015 року відповідачу призначено адресну допомогу на період з 24 лютого 2015 року по 23 серпня 2016 року та рішеннями від 08 вересня 2015 року, та 01 березня 2016 року продовжено виплати на період з 24 серпня 2015 року по 23 лютого 2016 року та з 29 лютого 2016 року по 23 серпня 2016 року (а.с.10,14,18). Згідно довідки Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 05 жовтня 2016 року, за вказані періоди відповідачу було нараховано та виплачено грошову допомогу в загальному розмірі 21123,38 грн. (а.с.30). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права у пошуку та возз'єднанні членів сімей, які втратили зв'язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров'я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено. Пунктом 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п. 9 вказаного Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Пунктом 11 зазначеного Порядку передбачено обов'язок уповноваженого представника сім'ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачені обов'язки внутрішньо переміщених осіб, зокрема, у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, вона зобов'язана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Судом встановлено, що [PERSON], знаючи про обов'язок повідомляти в триденний термін уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, не зазначила ні в заяві про надання допомоги, ні в подальшому не повідомила позивача про наявність у її співвласності квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказані відомості були отримані позивачем у відповідь на запит щодо наявності права власності чи інших речових прав у [PERSON], що доводиться відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав № 69549352 від 03 жовтня 2016 року (а.с.21-22). Департамент поштою повідомляв відповідача про необхідність повернення надміру виплачених коштів. Проте, станом на день звернення до суду загальна сума надміру виплачених коштів не відшкодована на розрахунковий рахунок Департаменту. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст. ст.179,181,190,192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що вона не була обізнана про наявність у її власності нерухомого майна, оскільки приватизація квартири відбулась у 2005 році, на той момент позивачці виповнилось 14 років, в подальшому відповідач проживала у вказаній квартирі до повноліття, і після повернення до м. Суми у лютому 2015 року продовжувала проживати у даній квартирі ще два роки. За вказаний час позивач могла і повинна була знати про те, що вона є співвласником квартири, так як за квартиру сплачуються комунальні платежі, можливе оформлення субсидій, тощо. Іншого відповідач суду не довела. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку не повернула надміру виплачені кошти, то вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради слід стягнути надміру виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 21 123,38 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачену при подачі позову суму судового збору.

Outcome: approved