Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

14 квітня 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 2002320 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 05.06.2014 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору № 2002320 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 05.06.2014 року останній було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1300,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Проте [PERSON] належним чином не виконувала зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 16.01.2017 року у сумі 1807,54 грн., що складається з тіла кредиту у сумі 1300,00 грн., заборгованості по процентам у сумі 345,75 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 136,84 грн. та 3% річних від суми заборгованості в розмірі 24,95 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору № 2002320 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 05.06.2014 року встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 1300,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 16.01.2017 року складає 1807,54 грн. Дана заборгованість складається з тіла кредиту у сумі 1300,00 грн., заборгованості по процентам у сумі 345,75 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 136,84 грн. та 3% річних від суми заборгованості в розмірі 24,95 грн. Згідно з ст. 61 ч. 1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням позичальником своїх зобовязань. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 2002320 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 05.06.2014 року, у загальному розмірі 1807,54 грн. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved