overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

13 серпня 2013 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернулась позивачка з вищеназваним позовом в якому просить визнати відповідача, особою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: розташованого за адресою:[ADDRESS] та зобов'язати районний сектор зняти з реєстраційного обліку відповідача. В ході судового засіданні позивачка вимоги підтримала, при цьому падала заяву в якої зазначила, що просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду повторно не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Представник Овідіопольського РС до суду не з'явився, але направили лист в якому зазначили що просять справу розглянути в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивачці, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. Відповідно до ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Так судом встановлено, що [PERSON], [INFO] на підставі Свідоцтва про право власності від 06 травня 2011 року, який належними чином зареєстрований у КП «Овідіопольський РБТІ» є власником ? квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. З пояснень позивачки видно, що відповідач по справі зареєстрований як фізична особа за вищевказаною адресою, його реєстрація перешкоджає власнику квартири належним чином користуватись квартирою, тягне за собою додаткові витрати по комунальним послугам. Добровільно знятись з реєстрації не бажає. В ході розгляду справи судом було з'ясовано, що дійсно відповідач по справі не мешкає у вищевказаної квартирі, більш двох років, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 08.08.2013 року, до кримінальної відповідальності не притягується, виконавче провадження відносно відповідача не відкривалось, зареєстрований та мешкає на території Російської Федерації, що підтверджується довідкою від 30.10.2013 року. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], [INFO] добровільно виїхав з вищевказаної квартири, втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року зі змінами та доповненнями до повноважень структурних підрозділів ДМС України в особі Овідіопольського РС покладається реєстрація фізичних осіб, в зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, законних підстав для цього не має, суд вважає необхідним зобов'язати посадових осіб вищевказаного районного сектору зняти з реєстрації відповідача. При подані позову позивачка сплатила державне мито у повному обсягу, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір та витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просила постановити рішення про стягнення з відповідача в її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1996 року, від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO], однак відповідач, який проживає окремо, ухиляється від надання коштів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, уточнила свої вимоги та, з урахуванням того, що відповідач має постійний заробіток, просить постановити рішення про стягнення з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що в даний час він офіційно працює у фірмі «Енерго», його середньомісячний заробіток становить 6000 грн. та він погоджується сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини свого заробітку. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1996 року та від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи сторони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства, стали проживати окремо та відповідач [PERSON] перестав надавати кошти позивачу [PERSON] на утримання сина. Вищевказані обставини стверджуються поясненнями сторін судовому засіданні та долученими до справи копіями свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження сина [PERSON], іншими зібраними у справі доказами та ці обставини в судовому засідання ніким не оспорювались. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що він має постійне місце праці та спроможний сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 щомісячно. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що проживала з відповідачем з 30 червня 2004 року у зареєстрованому шлюбі, а 7 травня 2013 року їхній шлюб був розірваний. [INFO] року у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити по наступним обставинам. Судом встановлено, що сторони проживали з 30 червня 2004 року у зареєстрованому шлюбі, а 7 травня 2013 року їхній шлюб був розірваний. [INFO] року у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що проживала з відповідачем з 30 червня 2004 року у зареєстрованому шлюбі, а 7 травня 2013 року їхній шлюб був розірваний. [INFO] у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити по наступним обставинам. Судом встановлено, що сторони проживали з 30 червня 2004 року у зареєстрованому шлюбі, а 7 травня 2013 року їхній шлюб був розірваний. [INFO] у них народилась дочка, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2001 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 161. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Подружні відносини між ними припинені з 2004 року. Основними причинами розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність взаємопорозуміння і довіри. Підставами для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя. Тривалий час мешкають окремо. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 лютого 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені з липня 2009 року. Примирення між ними неможливе. Згода про утримання неповнолітньої дитини між сторонами досягнута. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с. 15). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.лютого 1999 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 24 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 22 вересня 1999 року, актовий запис № 365 (а.с. 8). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17.11.1990 року. Зазначає, що вони з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Стверджує, що відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та може надавати таку допомогу. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмір 300 гривень щомісячно. Додатково пояснив, що на даний час не працює, однак має намір влаштуватися на роботу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3), копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4), довідку про склад сім'ї (а.с. 5), довідку про доходи [PERSON] (а.с. 6), копію трудової книжки [PERSON] (а.с. 13-14), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в сумі 600 грн. щомісячно. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано, що 16 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Також між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16 серпня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №454 (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, спільне господарство не ведеться. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що дочка перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про зменшення розміру позовних вимог і просить суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 500 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, розташованих в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Вона є спадкоємцем першої черги, однак не може підтвердити родинні відносини з матір'ю та оформити спадщину, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено «[PERSON]», а в свідоцтві про її народження «[PERSON]». Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує повністю та просить про її задоволення. Представник заінтересованої особи - Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, в судове засідання не з'явився. До судового засідання надійшла заява за підписом сільського голови про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в с. Парутине Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про народження, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 30 жовтня 1960 року. Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у віці 70 років в с.Парутине Очаківського району Миколаївської області. З копій державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 074810 та № 074811 вбачається, що [PERSON] належали на праві приватної власності земельні ділянки загальною площею 3,83 га та 0,91 га за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є донькою [PERSON], померлої [INFO] року, а відтак вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved