Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

13.11.2014 відповідач підписав Заяву-анкету № BUI-4394-Ф/14-KRD на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників карткового продукту «Домовичок» (далі Договір). Відповідно до Заяви на приєднання позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, строк дії ліміту дозволеного овердрафту в сумі 3 400,00 грн. становить 24 місяці з 17.11.2014 по 16.11.2016. Згідно п. 4.5 Договору відповідач зобовязався щомісячно до 25 числа місяці, наступного за місяцем, в якому клієнт користується кредитними коштами (дозволеним овердрафтом), в день закінчення строку дії ліміту дозволеного овердрафту, а також в день повного та остаточного повернення кредитних коштів (дозволеного овердрафту) сплатити банку нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом. В разі несплати процентів за користування дозволеним овердрафтом у визначений пунктом 4.5 термін, наступного робочого дня несплачені проценти визнаються простроченими (п. 4.7). Згідно з п. 6.2.12 Договору позичальник зобовязаний не пізніше останнього дня строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку отримані кредитні кошти. Відповідно до пункту 6.2.13 Договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та строках, передбачених договором. У звязку з невиконанням відповідачем умов Договору, станом на 19.10.2016 заборгованість відповідача перед банком за Договором № BUI-4394-Ф/14-KRD від 13.11.2014 складає 5 730,14 грн. з якої: заборгованість за дозволеним овердрафтом 682,99 грн.; заборгованість за овердрафтом 2 688,25 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками за користування дозволеним овердрафтом 25,45 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 2 333,45 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано платіжне доручення від 05.05.2017, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1600,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved