Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати довіреність видану [PERSON] 17 жовтня 2012 року [PERSON] посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровану в реєстри за №131 правочином, визнати договір купівлі - продажу транспортного засобу марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER] дійсним та виконаним, визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки БАЗ модель А079.04,2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER], зняти арешт, накладений на автомобіль марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER] Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанови винесеної в межах виконавчого провадження № 48661209. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2012 року [PERSON] придбала в [PERSON] транспортний засіб марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. З метою зменшення витрат по оформленню купівлі даного автомобіля, а також, враховуючи брак часу, договір купівлі - продажу був оформлений у вигляді доручення, яке було посвідчено 17 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]В та зареєстровано в реєстрі за № 131. Розрахунок за даний автомобіль здійснений повністю, ще до видачі довіреності. В подальшому звернувшись в Регіональний сервісний центр у Львівській області було встановлено, що відносно вищезазначеного транспортного засобу діє арешт, що обліковується, як такий, що накладений Шевченківським ВДВС Львівського міського управління юстиції в межах виконавчого провадження № 48661209. Наявний арешт автомобіля обмежує право власності позивача. Зазначене вище є також загрозою позбавлення через конфіскацію позивача як добросовісного набувача права власності на автомобіль та свідчить про те, що його право оспорюється та не визнається відповідачем. В звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, в подальшому подала суду заяву в якій справу просила слухати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча були повідомленні про дату та час розгляду справи на вказану дату, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав та мотивів. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № КХС 875898 виданого 12.11.2005 року Львівським МРЕВ автомобіль марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] Відповідно до довіреності від 17 жовтня 2012 року, що посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]В та зареєстровано в реєстрі за № 131 відповідач [PERSON] уповноважив позивачку [PERSON] представляти інтереси відповідача [PERSON] з питань повязаних із вчиненням правочинів, які будуть стосуватися управління, розпорядження та експлуатації від його імені та в його інтересах належного йому автомобіля марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до долученої до матеріалів справи розписки від 16 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] 75000 грн. за автомобіль марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER], який належав йому на праві власності. Як пояснила в судовому засіданні представник позивача цією довіреністю [PERSON] фактично придбала в [PERSON] зазначений транспортний засіб марки БАЗ модель А079.04, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]., однак з метою зменшення витрат по оформленню купівлі даного автомобіля, а також, враховуючи брак часу, договір купівлі - продажу був оформлений у вигляді довіреності. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2015 року автомобіль марки БАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] було тимчасово затримано у звязку з розшуком Шевченківським ВДВС Львівського МУЮ, про що інспектором ПП роти № 4 [PERSON] було складено відповідний Акт від 17 листопада 2015 року. З листа Регіонального сервісного центру у Львівській області встановлено, що згідно бази даних НАІС ДАІ на автомобіль БАЗ А079.04, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами, коляски) Y7FА0790450001230, реєстраційний номер [NUMBER] накладено обмеження на ТЗ Шевченківським ВДВС Львівського МУЮ. Дана обставина також стверджується долученою до матеріалів справи Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 48661209 від 09.09.2015 року. Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до положення статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з положенням статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач набув право власності на спірний автомобіль у встановленому законом порядку. На момент передачі автомобіля будь-яких обмежень щодо вчинення даного правочину не було. Ст. 388 ч.1 ЦК України передбачає, що у добросовісного набувача вилучити придбане майно можливо тільки у певних випадках (майно загублене власником або особою якій він передав майно у володіння, майно викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 16 ЦК України, одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права та припинення дії, яка порушує право. Окрім того, ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В даному випадку, договір купівлі-продажу автомобіля в письмовій формі не був укладений, проте фактично угода про купівлю-продаж була досягнута, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю та розпискою про отримання коштів за автомобіль. Відповідно до ст. 316 ч. 1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, і таке право гарантується ст. 41 Конституцій України, якою затверджено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи бути обмежений у його здійсненні та право приватної власності є непорушним. Окрім того, відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі наведеного,

Outcome: partial