overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

14.03.2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в 1996 році він отримав сертифікат на земельну частку(пай) із земель КСП ім. «Карла Маркса» площею 6,44 у.к.г. У 2017 році він вирішив виготовити технічну документацію на земельну ділянку, оскільки її відсутність перешкоджає йому здати в оренду вищевказану земельну ділянку. Однак для виготовлення технічної документації йому необхідно надати оригінал сертифікату на земельну частку (пай). Сертифікат на земельну частку (пай) площею 6,44 у.к.г. ним був втрачений. Про втрату сертифікату було опубліковане оголошення в районній газеті «Хлібороб» випуск № 21-22(10608) від 07.03.2018 року. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати його право на земельну частку (пай) розміром 6,44 у.к.г. із земель КСП ім. «Карла Маркса». Позивач в судове засідання не зявився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність вказавши, що позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з»явився , надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що [PERSON] сільська рада позов визнає. Представник Любашівської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з»явився , надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що Любашівська районна державна адміністрація Одеської області заперечень по справі не має. Представник відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській областів судове засідання не з»явився , надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що відділ у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Судом безспірно встановлено, що на підставі розпорядження Любашівської районної державної адміністрації Одеської області № 385 / Ад-2004 від 12.11.2004 року на ім.»я позивача був виданий сертифікат на земельну частку(пай) із земель КСП ім. «Карла Маркса» площею 6,44 у.к.г. Даний факт підтверджується довідкою Відділу у Любашівському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області ( а.с. 7), копією сертифікату ( а.с.6), довідкою [PERSON] сільської ради Любашівського району Одеської області( а.с.8). Нормативно- грошова оцінка даної земельної частики (паю)становить 140714,34 грн. (а.с. 7). Про втрату державного акта було опубліковане оголошення в районній газеті «Хлібороб» випуск випуск № 21-22(10608) від 07.03.2018 року ( а.с.- 9). На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

14.03.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної доньки - [PERSON], [INFO], на її користь рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 150 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття. На даний час, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є достатнім для матеріального утримання дитини, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 150 гривень щомісячно до 930 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до суду не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач до суду не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ №037235. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 03.11.2008 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця селища Шарівка Богодухівського району Харківської області, проживає [INFO], не працює, аліменти в розмірах 150 гривень щомісячно на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 18.09.2008 року, з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей відповідного віку зріс, відповідач сплачує аліменти в розмірі 150 гривень щомісячно, та те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, суд вважає, що є підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

14.03.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12.03.2009 року. У шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обов'язки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу дітей просить залишити на виховання їй. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 12.03.2009 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Малоцвілянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які згідно довідки Виконавчого комітету Чижівської сільської ради від 12.03.2018 року проживають разом з матір'ю по [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матір'ю. Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

14.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON]. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Останні два роки разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя і збереження сімї не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Бондарчук», проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21 вересня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 295. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

14.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина максима. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час шлюб існує лише юридично, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2018 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Шканденко». В судове засідання відповідач не зявилася, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив справу слухати в його відсутність, згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що 09 червня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної РАЦС Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 134. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

14.03.2018 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги позивачів було задоволено повністю. Рішення набрало законної сили. 06.08.2018 року заступником прокурора Дніпропетровської області подано заяву про винесення додаткового рішення у справі, яким вирішити питання щодо стягнення судового збору за заявою забезпечення позову в розмірі 800 грн. з відповідача на користь позивача, оскільки це питання судом при винесенні рішення розглядалось, але не було вирішено. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.4 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, судом задоволено позовні вимоги позивача та витребувано у відповідача на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру [ADDRESS] але не вирішено питання щодо розподілу судових витрат щодо подання заяви про забезпечення позову в розмірі 800 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки судом не вирішено питання щодо судових витрат, тому суд дійшов висновку, що слід винести додаткове рішення по справі, де слід стягнути з [PERSON] на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в розмірі 800 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що також є судовими витратами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

14.03.2018 р. позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, втрата взаєморозуміння, почуття любові, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. 14.03.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав в повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 січня2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 12. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

14.03.2018 р. позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. В обґрунтування позову покликається на ст.ст. 84, 180-182 СК України та зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює, а вона не може працевлаштуватися оскільки доглядає за малолітньою дочкою. 07.06.2018 р. сторони у судове засідання не зявилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, заяв чи клопотань не подавав. На підставі ст.ст. 259, 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 314080, сторони уклали шлюб 05.10.2017 р. 15.12.2017 р. у них народився син [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що дитина фактично перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальну допомогу не надає, позивачка не в змозі працевлаштуватися так як зайнята доглядом за дитиною, що не досягла 3-х річного віку. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що дитина проживає з позивачкою, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

14.03.2018 р. рішенням суду було задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів. 23.03.2018 р. від [PERSON] надійшла заява щодо внесення виправлень у резолютивну частину рішення, що стосується осіб, які не мають відношення до даного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи з'ясував, що дійсно судом помилково вказав інших осіб у резолютивній частині рішення. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

14.03.2018 р. рішенням суду було задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів. При оформленні даної справи було виявлено описку у резолютивній частині даного рішення, що стосується стягнення судового збору. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

14.03.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 22.04.2016, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як убачається з пояснень позивача, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З грудня 2018 року сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

14.03.2019\~[PERSON] (далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 49087 грн 58 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 18.03.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 29.03.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.03.2019 в розмірі 49087 грн 58 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працювала у відповідача на посаді гальваніка в механічному виробництві № 109. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.03.2019 становить 49087 грн 58 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 27.03.2019 № 466/117, що є підставою для стягнення цієї суми боргу. \~ \~ \~ \~Таким чином, предявлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved