Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

14 січня 2021 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним повноліття, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання, як особи з якою проживає дитина з інвалідністю у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 19 листопада 2013 року між сторонами зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач фізично здоровий чоловік, працює офіційно та має дохід, тому може матеріально підтримувати її та сина. Наразі позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною з інвалідністю тому позбавлена можливості самостійно працювати це і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження. 11 лютого 2021 року позивач надала суду заяву в якій позов підтримала повному обсязі. 11 лютого 2021 року відповідач надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, та не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом досліджені матеріали справи та встановлені наступні обставини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 3). З довідки № 1168 від 21 грудня 2020 року, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м. Лисичанськ Луганської області та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на дитину [PERSON] без надбавки за догляд з 23.05.2019 по 06.07.2020, з надбавкою на догляд з 07.07.2020 по 13.05.2024 (а.с. 8). [PERSON] згідно висновку № 216 від 14 травня 2019 року, виданого Луганською обласною дитячою клінічною лікарнею, основний діагноз гострий гломерулонефрит, нефротичний синдром, гормоночутливий період розгорнутих клінічних проявів, функція нирок знижена, має право на отримання державної соціальної допомоги строком на 5 років (а.с. 9). З довідки № 43 від 15 січня 2021 року [PERSON] працює у ВП ш. «Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» на посаді підземного гірника, за період з червня 2020 року по грудень 2020 року нарахована заробітна плата складає 79 947,93 грн (а.с. 22). З довідки № 23 від 20 січня 2021 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою проживає з сином [PERSON] (а.с. 23). Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип № 4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. При визначенні розміру аліментів суд,

Outcome: approved