Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

14 серпня 2019 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»,\~в якому просить\~суд зняти\~арешт з\~нерухомого майна,\~а саме\~будинку [ADDRESS] .\~Стягнути з\~відповідача судові\~витрати у\~вигляді судового\~збору в\~розмірі 768\~грн.\~40\~коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 липня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. набула права власності на будинок [ADDRESS] . Продавцем вказаного будинку була [PERSON] , якій будинок належав на підставі договору купівлі-продажу будинку від 30.09.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1762, посвідченого приватним нотаріусом Моісеєнко В.М. Під час укладання договору купівлі-продажу покупцем [PERSON] було внесено на рахунок відповідача АТ КБ Приватбанк грошові кошти в сумі 80600 гривень, оскільки на час укладання договору вказаний будинок знаходився в заставі і заставодержателем був АТ КБ Приватбанк. В червні 2019 року у позивачки виникла необхідність розпорядитись належним їй майном, під час збирання документів отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.06.2019 року, згідно якої в розділі відомостей про обтяженняна будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , зазначено, що 28.03.2016 року державним виконавцем накладено арешт, в розділі відомостей про суб`єктів обтяження зазначена колишній власник будинку [PERSON] . Як зазначено у відповіді начальника Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що підставою для накладення арешту на майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] була ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2015 року № 207/4893/15-ц (2/207/2046/15). Арешт на нерухоме майно був накладений з метою забезпечення позову на підставі ухвали суду відносно особи, яка не є власником майна, перебування належного позивачу майна в обтяженні порушує її права володіння, користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов, просить справу розглянути без її участі. Від представника третьої особи - Департаменту комунальної\~власності,\~земельних відносин\~та реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно Кам`янської\~міської ради Московської О.Г. до суду надійшла письмова заява, в якій представник просить розглянути справу без її участі, просить приєднати до матеріалів справи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав, відповідно до якої обтяження за договором іпотеки було знято у 2013 році. Від представника третьої особи начальника Південного відділу\~державної виконавчої\~служби міста\~Кам`янське\~Головного управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області Ніколайчик Ю.А. до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу без участі представника, заперечень проти позову не має. У зв`язку\~з тим,\~що представник\~відповідача Акціонерного\~товариства Комерційного\~банку «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію позивача та третіх осіб, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 22.07.2013 року (арк.с. 10), посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М., позивачка [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Продавцем вказаного будинку була [PERSON] , якій будинок належав на підставі договору купівлі-продажу будинку від 30.09.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1762, посвідченого приватним нотаріусом Моісеєнко В.М. Під час укладання договору купівлі-продажу покупцем [PERSON] було внесено на рахунок відповідача АТ КБ Приватбанк грошові кошти в сумі 80600 гривень (арк.с. 12), оскільки на час укладання договору вказаний будинок знаходився в заставі і заставодержателем був АТ КБ Приватбанк. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.08.2019 року (аркс. 16), постановою державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Абрамович Є.О. № 49709896 внесено відомості про обтяження арешт нерухомого майна на будинок [ADDRESS] . Як зазначено у відповіді начальника Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с. 15), відповідно до даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що підставою для накладення арешту на майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] була ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2015 року № 207/4893/15-ц (2/207/2046/15). Арешт на нерухоме майно був накладений ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.12.2015 року (арк.с. 14) з метою забезпечення позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Арешт на будинок, який належить позивачу на праві власності, був накладений з метою забезпечення позову на підставі ухвали суду відносно особи, яка не є власником майна. Згідно довідки АТ КБ Приватбанк від 24.06.2019 року (арк.с. 13) позивачка [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ Приватбанк. Перебування належного позивачу майна в обтяженні порушує її права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1,\~2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивачка має\~право володіти,\~користуватися та\~розпоряджатися своїм\~майном на\~свій розсуд,\~однак не\~може цього\~робити через\~наявність обтяження\~на належне\~їй майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачки. Згідно довідки АТ КБ Приватбанк від 24.06.2019 року (арк.с. 13) позивачка [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ Приватбанк. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність звільнення з-під арешту майна, що належить [PERSON] , накладений на підставі постанови № 49709896 від 28.03.2016 року державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved