Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

13.06.2018 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 115 261,80 (сто п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна) гривня 80 копійок. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 28.04.2011 р. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 (тридцяти) на рік від суми залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання, за вказаним договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.02.2018 р., перед позивачем, виникла заборгованість (по кредиту, процентам)у сумі 115 261,80 (сто п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна) гривня80 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення боргу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі /а. с. 7/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши письмові матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню із наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, повязані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом - ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» та [PERSON]на підставі Анкети-заяви й Умов та правил надання банківських послуг від 28.04.2011 р. укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач передав кредит відповідачу у розмірі 5000,00 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 (тридцяти) річних на суму залишку заборгованості за кредитом /а. с. 12-43/. В порушення умов, зазначеного кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 28.02.2018 р., з урахуванням заборгованості за кредитом, процентівсклала загальну суму 115 261,80 (сто п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна) гривня80 копійок /а. с. 8-10/. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем надано кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства й умов та правил надання банківських послуг, належним чином свої зобов'язання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені договором строки. Ці обставини по даній справі не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено у позові і вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, загальна сума заборгованості, станом на 28.02.2018 р. становить 115 261,80 (сто п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна) гривня80 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитому розмірі 4 997,37 (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто сім) гривень 37 копійок; заборгованість по процентам у розмірі110 264,43 (сто десять тисяч двісті шістдесят чотири) гривні43копійки/а. с. 8-10/. Доказів, в розумінні ст. ст. 76, 77, 81 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКом» відповідач до суду не надав, тому розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні даного спору. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 115 261,80 (сто п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят одна) гривня 80 копійок. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки позов задоволено та понесені витрати, підтверджені відповідним платіжним дорученням /а. с. 44/. На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved