Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

13 січня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся банк з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 09 листопада 2007 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії № 690/154-302 (далії кредитний договір), згідно якого банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 100\~000,00 євро з кінцевим терміном до 08 листопада 2017 року, зі сплатою 12 відсотків річних. З метою забезпечення кредитного договору між банком та відповідачкою був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір від 09.11.2007 року, згідно яким відповідач (іпотекодатель) передав Банку в іпотеку наступне нерухоме майно: - садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112, загальною площею 212,4 кв.м.; - земельна ділянка площею 0,0599 га., цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112 (далії по тексту спірне нерухоме майно). Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка свої зобовязання по кредитному договору не виконує, а тому банк просить стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO]) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (р/р 29099420130004 у ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ЄДРПОУ 00039019, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака,29), заборгованість за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №690/154-302 від 09.11.2007 року, в розмірі 1\~376\~879,22 гривень, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, а саме: -садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112, загальною площею 212,4 кв.м.; -земельна ділянка площею 0,0599 гектарів, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом та виселити без надання іншого житлового приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та/або проживають у садовому будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 212,4 кв.м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112, що належить Іпотекодавцю на підставі права приватної власності. В ході судового засідання представник позивача позов підтримав, в подальшому до суду не зявився, при цьому направив заяву в якої зазначив, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Представник відповідачки з позовом не погоджується та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог позовні вимоги не підтримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що 09 листопада 2007 року між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 690/154-302, згідно якого банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 100\~000,00 євро з кінцевим терміном до 08 листопада 2017 року, зі сплатою 12 відсотків річних. Того ж дня з метою забезпечення кредитного договору між банком та відповідачкою був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір від 09.11.2007 року, згідно яким відповідач (іпотекодатель) передав Банку в іпотеку наступне нерухоме майно: -садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112, загальною площею 212,4 кв.м.; -земельна ділянка площею 0,0599 га., цільове призначення для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, садовий кооператив «Авангард-2», будинок 112. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Заборгованість за кредитним договором станом на 01.01.2015 року складає: сума заборгованості за кредитом 1\~117\~686,16 грн. сума заборгованості за відсотками 159\~999,37 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 35\~302,89 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 16\~413,27 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом 31\~947,92 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками 15\~529,62 грн., загальна сума заборгованості 1\~376\~879,22 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В рамках цивільного розгляду даної справи банк просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно за банком, ціну встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки. В ході розгляду справи була встановлена різна вартість спірного нерухомого майна в розмірі 1\~234 100 грн. (а.с.10) та(або) вартість земельної ділянки відповідно до звіту від 24.07.2016 року 294\~380 грн., садовий будинок відповідно до звіту від 24.07.2016 року 294\~380 грн. З урахуванням предмету позову, суд вважає, що дані обставини є істотною умовою іпотечного договору та предмету позову вартість, без визначення вартості з боку банку, просить суд відповідно до ст. ст. 212.213 ЦПК України, прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо даних позовних вимог. Крім того позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки на спірне нерухоме майно шляхом визнання права власності. При цьому позивач посилається на ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Виходячи зі змісту даної статті підстави для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу. Виникнення права власності за рішенням суду передбачає лише у ст. ст. 335, 376, у всіх інших випадках права власності набувається з інших незаборонених законом підстав (зокрема із правочинів). Ст. 392 ЦК України у якій йдеться про визнання права власності не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у такому випадку якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа який посвідчує його право власності. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в договорі іпотеки, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності є правовою підставою реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку що відповідно до ст. 15,16 ЦК України позивач звернувся з позовом в такий спосіб та таким шляхом, який не підлягає судовому захисту в межах його позивних вимог. Позивач просить виселити всіх фізичних та юридичних осіб без надання іншого житла при цьому позивач не зазначає яких самих осіб необхідно виселити. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути обґрунтоване та законне, яке повинно бути прийнято на підставі вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені. З боку позивача щодо виселення не були обґрунтовані, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Позивач просить виселити без надання іншого житлового приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та/або проживають у спірному садовому будинку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності не знайшли свого обґрунтування під час розгляду справи, а вимоги щодо виселення є походженими з вищевказаних вимог, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. При поданні позову позивачем було сплачено державне мито в сумі 3654.00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями. Позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed