Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 02 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №443. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося через те, що у них різні характери та різні погляди на життя, у них немає спільних інтересів. Його дружина не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносини один до одного, що в сукупності призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних стосунків. Приблизно з серпня 2014 року фактично шлюбні відносини між ними припинились, подружжя проживає окремо, шлюб існує формально, дитина проживає з позивачем, оскільки він створив для проживання і виховання дитини належні умови. Відповідач на даний час зареєстрована за місцем проживання та реєстрації позивача, не має особистого житла, що унеможливлює проживання та виховання дитини з нею. Тому позивач просить шлюб розірвати, місце проживання та виховання дитини визначити за ним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просив позов задовольнити повністю, шлюб розірвати, неповнолітню [PERSON] залишити на проживанні та вихованні з ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена завчасно і належним чином, подала суду заяву в якій зазначає, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти проживання дочки разом з батьком. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №443. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3) Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалась остаточно, оскільки в подружжя різні характери та погляди на життя, немає спільних інтересів. Сторони подружні відносини не підтримують, протягом п'яти місяців проживають окремо, збереження сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дитини, тому суд дійшов висновку про те, що шлюб слід розірвати. Згідно з довідкою Шацької селищної ради Волинської області №56 від 12.01.2015 року, неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком, [PERSON] (а.с. 4). Мати неповнолітньої [PERSON] яка проживає окремо, не заперечує, щоб дитина проживала з батьком, який створив для проживання та виховання дитини належні умови. Статею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років визначається за згодою батьків. Тому, неповнолітню дочку [PERSON] за згодою сторін слід залишити проживати з позивачем, [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір. На підставі статей 24, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved