Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

14 лютого 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 28 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], який до реєстрації мав прізвище Уйбарі, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №59. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 28 квітня 2015 року серії І-КЕ №133360. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Починаючи з грудня 2016 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. На даний час, вони з відповідачем проживають окремо. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Коштів для підтримання нормальної життєдіяльності дитини не вистачає. Відповідач відмовляється виконувати свій обовязок щодо утримання неповнолітньої дитини. Між ними на момент подання позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання сина. Вона вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки на цей час працює барменом в кафе «Beer&Wine» м. Пирятина Полтавської області. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття від дня подання позову до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідна на заочний розгляд справи. На задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надала, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2015 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено актовий запис № 59. Свідоцтво про шлюб серії І-КЕ №133360 від 28 квітня 2015 року.(а.с.7) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6) Відповідно до довідки №74 виданої 14 лютого 2017 року виконкомом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON], [INFO] дійсно знаходиться на її утриманні.(а.с.8) Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved