Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

14.02.2020 позивач [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіка Блек», в якому позивач просила суд: - стягнути з відповідача [PERSON] та/або співвідповідача ТОВ«Логіка Блек» на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 094 грн (шістнадцять тисяч дев`яносто чотири гривни 00 коп.); - стягнути з відповідача [PERSON] та/або співвідповідача ТОВ«Логіка Блек» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.). Мотивуючи вимоги, позивач вказує, що 04 вересня 2019 року о 15:30 по вул. Шовковична, 29 в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, водій [PERSON] (копія свідоцтва додається), та автомобілем «Рено Сандеро», державний номерний знак [NUMBER] , що належить ТОВ «Логіка Блек» та яким керував [PERSON] , який був визнаний винний. Проте, винуватець дорожньо-транспортної пригоди та власник автомобіля в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодовують, що послугувало підставою для звернення до суду. Ухвалою Печерського районного сулу м. Києва від 30.07.2020 відкрито провадження у справі. 09.09.2020 представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіка Блек» було подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог до товариства, мотивуючи тим, що останнє є не належним відповідачем. 22.09.2020 позивачем було подано відповідь на відзив в якому остання вказала на безпідставність викладених доводів у відзиві та просила задовольнити позовні вимоги. 07.10.2020 до суду надійшли заперечення представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Логіка Блек» на відповідь на відзив, в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання учасники розгляду не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без технічної фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судовим розглядом встановлено, що 04 вересня 2019 року о 15:30 по вул. Шовковична, 29 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, водій [PERSON] (копія свідоцтва додається), та автомобілем «Рено Сандеро», державний номерний знак [NUMBER] (копія свідоцтва додається) під керуванням [PERSON] , що належить ТОВ «Логіка Блек» (Код ЕДРПОУ 41558873). Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2019року по справі № 757/49731/19-п винуватцем ДТП визнано [PERSON] (копія постанови додається). Під час розгляду справи суд встановив, що водій автомобіля «Рено Сандеро» [PERSON] порушив п.2.3б та п.13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля, під керуванням водія [PERSON] . Суд вважає вину відповідача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України, докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їй сукупність достатньою. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В свою чергу, процесуальне законодавство визначає випадки, коли сторони звільняються від доказування обставин (фактів), на які вони посилаються, як на підставу свої правових вимог та заперечень. Тобто ці обставини (факти) апріорі розглядаються як достовірні. Саме до такої категорії відносяться обставини, які були встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в страховій компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна», яку було повідомлено позивачем про настання страхового випадку (копія страхового полісу №АМ/7721715 від 14.11.2018 року додається). Розпочато справу №218927 від 11.09.19 року, в результаті розгляду вищезазначеного страхового випадку [PERSON] було відмовлено у сплаті матеріальних збитків, спричинених в результаті ДТП. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати,пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до п. 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти Відповідно до результатів незалежної оцінки вартість відновлювального ремонту автомобілю «Мерседес» склала 14 093,95 грн (чотирнадцять тисяч дев`яносто три грн. 95 коп.), в тому числі ПДВ 20%. Інші суми вартості відновлювальних робіт прошу не брати до уваги, так як вони не враховують ПДВ 20% або фіксують вартість замінних складових та матеріалів з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (різниця у вартості ремонту полягає в тому, що при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а не запчастини б/у), що унеможливлює процес якісного ремонту на вищезазначеному ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц». Вартість складання вказаного звіту становить 2000 грн. Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування. Наряду з вказаним, позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з метою відшкодування шкоди заданої внаслідок ДТП, проте листом від 01.10.2019 позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування, внаслідок того, що згідно звіту № 218927 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу становить 773,33 грн., тоді як франшиза становить 2000 грн, а відтак підстави для виплати страхового відшкодування відсутні. Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1. ч.2 статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Приписами ч.1. ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі 6-2808цс15, №6-725цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Дану позицію також підтверджено Постановою новоствореного Верховного Суду Постановою по справі №344/10730/15-ц 14 лютого 2018 року. За вказаних підстав, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування з відповідача ТОВ «Логіка Блек», який на момент ДТП був орендарем автомобіля «Рено Сандеро», державний номерний знак [NUMBER] . Так, що стосується звіту, який приймається судом, варто зазначити наступне. Звіт №60/01/20 «про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 24.01.2020 року було замовлено у фахівця - суб`єкта оціночної діяльності (кваліфікація підтверджена особистими документами: Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, Свідоцтво про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів, Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №403/18 від 18.05.2018 тощо - див. додатки до Звіту). 23 січня 2020 року між позивачем [PERSON] та експертом Семенченко П.О. було укладено договір (додаток до Звіту), предметом якого було виконання робіт з оцінки (дослідження) майна замовника, а саме КТЗ «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , з метою визнання матеріального збитку, завданих власнику в наслідок пошкодження КТЗ, визнання вартості відновлювального ремонту та визнання вартості КТЗ для розв`язання майнових суперечок. Метою оцінки, зазначеною у відповідному пункті Звіту (аркуш 2з8) є визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Враховуючи мету оцінки, на підставі п. 12,22,31 «Національного стандарту №1», оцінювачем, як база оцінки, вибрана ринкова вартість для розрахунку вартості КТЗ до пошкодження і вартість заміщення (відновлення) для визначення оціночної вартості відновленого ремонту. Чітко сформульований термін мети дослідження оцінки вартості відновлювального ремонту унеможливлює проігнорувати Звіт №60/01/20 від 24.01.2020 року як доказ по справі. Виключно в ході ДТП було пошкоджено задній бампер з лівої сторони автомобіля позивача (протокол БД№338140 від 04.09.19 див. додаток до позову). Експертний Звіт детально описує дослідження вартості робіт з зняття-встановлення бамперу, розбірки-збірки бамперу, розбірки-збірки системи паркування (є датчики на задньому бампері), заміни пошкодженої деталі -накладки заднього бамперу (поріз пластику зліва), підготовки до фарбування демонтованих деталей, вартості лакофарбового матеріалу, вартості робіт з пофарбування. Список робіт є вичерпним і моє чіткий перелік пунктів. Фотофіксація підтверджує в повному обсязі необхідність проведення ремонтний робіт для відновлення стану КТЗ до ДТП. Звіт є належним і достовірним доказом матеріальних збитків, наряду з вказаним, жодна із сторін не просила суд призначити експертизу, яка б підтвердила чи спростувала той чи інший звіт, а при дослідженні матеріалів справи, суд вважає за необхідне прийняти за основу Звіт №60/01/20 «про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 24.01.2020 року, вартість збитків за яким становить 14 093,95 грн (чотирнадцять тисяч дев`яносто три грн. 95 коп.) та 2 000 грн. (двох тисяч гривень 00 коп.) складання вказаного звіту. Наряду з вказаним, враховуючи, що законодавцем визначено, що завдана шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, то як наслідок суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню така шкода. Відповідно до ч.5 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно дост.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог до [PERSON] , у зв`язку з чим позов слід задовольнити в даній частині та стягнути з останнього на користь позивача суму завданих у розмірі 16 094, 00 грн. У відповідності дост.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial