Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

13 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати Договір оренди землі, укладений між ним та [PERSON] 26 грудня 2006 року, який був зареєстрований у Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 05 березня 2007 року за № 040770300003, судові витрати покласти на рахунок відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2002 року на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02 грудня 2002 року за № 462, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності за № 190, він є власником земельної ділянки, загальною площею 3,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області. 26.12.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі строком на 49 років. Відповідний договір зареєстрований у Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру», 05 березня 2007 року за № 040770300003. За договором Оренди землі орендна плата вноситься орендарем у розмірі 600,00 грн. за кожен рік користування земельною ділянкою протягом 30 календарних днів, наступних за останнім днем календарного року. Орендар не виконує вимоги договору щодо сплати орендної плати на земельну ділянку з 2012 року. На звернення позивача про здійснення розрахунку відповідач не відповідає, 14.02.2018 року на адресу [PERSON] позивачем було направлено вимогу про сплату орендної плати з 2012 року. Оскільки відповіді на лист не отримано, позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, проведення судового засідання призначено на 22 березня 2019 року о 15 год. 00 хв. Позивачем [PERSON] подано до суду клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, тож справа розглядається за його відсутності. Представником третьої особи [PERSON] подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що на момент розгляду даної справи земельна ділянка, належна позивачу перебуває в оренді у [PERSON] , однією з підстав розірвання договору оренди землі є невиконання сторонами умов договору, спори, пов`язані з орендою землі вирішуються у судовому порядку. Просили суд розглянути дану справу без їхньої участі, про прийняте рішення судом повідомити ГУ Держгеокадастру у Харківській області. Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Відповідно до\~Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2002 року на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації від 02 грудня 2002 року за № 462, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності за № 190, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 3,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області. 26.12.2006 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 49 років, який був зареєстрований у Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП «Центр Державного земельного кадастру», 05 березня 2007 року за № 040770300003. Згідно п.9, п. 11 Договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 600,00 грн. за кожен рік користування земельною ділянкою протягом 30 календарних днів, наступних за останнім днем календарного року. З 2012 року по теперішній час орендар не виконує вимоги договору оренди землі від 26.12.2006 щодо сплати орендної плати, на його адресу 14.02.2018 року позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості по орендній платі з 2012 року, відповіді, на яку [PERSON] не отримав. Згідно з п. 13 договору оренди землі, у разі невнесення або неповного внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Обставини щодо укладення вказаного договору, визначення між сторонами усіх прав та обов`язків, а також строки дії такого договору сторонами не оспорювались та не заперечувались. Відповідно до ч. 2ст.\~792\~ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства Земельним Кодексом України,Законом України «Про оренду землі» Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про оренду\~землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями24і25цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141\~ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13,15,21\~Закону України\~«Про оренду\~землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з даним позовом відповідач не виплачував йому орендну плату з 2012 року. Таким чином суд приходить до висновку, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди землі, а її несплата є суттєвим порушенням умов такого договору. Відповідно до ч. 1ст. 15 Закону «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Пунктом 34 договору передбачено, що дія договору припиняється у тому числі шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. За вказаних обставин в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що договір оренди землі від 26.12.2006, укладений між [PERSON] та [PERSON] має бути розірваний за вимогою позивача, внаслідок істотних порушень умов договору орендарем, зокрема систематичної невиплати орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем доведено належними доказами свої позовні вимоги, та позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved