Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

14.01.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із наведеним вище позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначав наступне. 10.11.2014 року АТ КБ «ПриватБанк» (раніше ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір № б/н (далі - Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі\~5\~000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 43, 2 % на рік (кредитний ліміт та відсотки змінювались згідно до умов кредитування) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (01/22). [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит, водночас остання порушила умови Договору, внаслідок чого має прострочену заборгованість станом на 13.12.2020 року в розмірі 10\~737, 42 грн., яка склалася з тіла кредиту. [PERSON] в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, а тому АТ КБ «ПриватБанк» був змушений звернутися до суду із вищевказаним позовом. Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 10\~737, 42 грн., а також суму понесених судових витрат у розмірі 2\~270, 00 грн. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 02.02.2021 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 год. 00 хв. 18.02.2021 року (а.с. 66). В подальшому розгляд справи було відкладено на 12 год. 00 хв. 02.03.2021 року (а.с. 74). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав (а.с. 8, 75, 76). Відповідачка [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки, які були направленні останній за зареєстрованим місцем проживання, повернулись до суду без вручення адресату із поміткою поштового відділення на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 70-72, 77-79). Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Згідно до ч. 1 ст.\~131\~ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на вказані норми закону, [PERSON] , вважається такою, що була сповіщена про час, дату і місце розгляду справи. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями статті\~12\~ЦПК України\~визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 10.11.2014 року АТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на рік (кредитний ліміт та відсотки в подальшому змінювались) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки останній день січня 2022 року (а.с. 19, 20, 21). При цьому, [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у цій заяві (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд приходить до висновку, що укладений між сторонами кредитний договір від 10.11.2014 року, по своїй суті є договором приєднання, відповідно до ст. 634 ЦК України. Частиною 1 статті 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до п. 2.1.1.5.5, п 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальниця зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплаті винагороди Банку (а.с. 46 зв.ст.). [PERSON] користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с. 10-14, 15-18). Таким чином, [PERSON] станом на 13.12.2020 року має заборгованість за наданим кредитом в розмірі 10 737, 42 грн., яка склалася з тіла кредиту, яку суд і вважає необхідним стягнути з останньої на користь позивача, задовольнивши позовні вимоги Банку в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, суд згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати у повному розмірі, що складає 2 270, 00 грн.

Outcome: approved