Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

13.06.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20.09.2003 року, актовий запис № 1567. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, тому подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення між ними не можливе. У підготовче судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у підготовче судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки учасники справи у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20.09.2003 року зареєстрували шлюб у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 1567. Прізвища після одруження: чоловіка «[PERSON]», дружини «[PERSON]» (а.с. 3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно копії посвідчення позивач [PERSON] є евакуйованою у 1986 році із зони відчуження ІІ категорії, а тому відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved