Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

15.01.14 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що [INFO] помер [PERSON] - битько позивачки. Після померлого [PERSON] відкрилася спадщина , що складається з земельної ділянки площею - 0,30 га. призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд і розташована за адресою: [ADDRESS], але правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку не зареєстрований за померлим у встановленому законом порядку, що унеможливило прийняття спадщини за заповітом. В судове засідання позивач не з'явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з»явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. В судове засідання третя особа: [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив Від третьої особи: Відділу Держземагенства в Полтавському районі Полтавської області до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 09.07.2012р. (а.с.10) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.08.1966р., встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є дочкою померлого [PERSON](а.с. 12). За життя спадкодавець [PERSON] залишив заповіт , яким заповів [PERSON] належний йому будинок з надвірними спорудами та приватизовану земельну ділянку розміром 0.30 га. , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно постанови державного нотаріуса Зінківської державної нотаріальної контори - Герасименко Л.В. від 03.07.2013р. , спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено в зв»язку з тим, що правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку не зареєстрований за померлим у встановленому законом порядку (а.с. 20). Згідно довідки № 565 від 06.08.2013р. виданої Кіровською сільською радою, встановлено, що відповідно до запису № 14 в земельно - шнуровій книзі за [PERSON] до дня його смерті ([INFO]) обліковувалась земельна ділянка площею 0,30 га. (а.с. 11). Згідно договору купівлі-продажу від 18 квітня 2000 року [PERSON] купив житловий будинок з надвірними побудовами та приватизовану земельну ділянку розміром 0,30 га. , передану для обслуговування житлового будинку , господарських будівель, споруд, ведення особистого підсобного господарства , що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 19). Отже, позивач була змушена звернутись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно після померлого батька - [PERSON]. Суд вважає, що позивач [PERSON], як єдиний спадкоємиць, має усі підстави для узаконення права власності на спадкове нерухоме майно, шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на приватизовану земельну ділянку площею 0,30 га., що знаходиться в [ADDRESS], оскільки зараз вона не має можливості оформити свої спадкові права та розпоряджатися спадковим майном, і це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved