Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

13 травня 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», Банк) звернулося до суду з даним позовом. Вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2010 року сторони уклали кредитний договір № 005-18000-010910, відповідно до умов якого банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Оскільки вимоги кредитного договору не були виконані позичальником у встановлені угодою строки, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 2580,56 грн., що становить тіло кредиту та судові витрати. Сторони в судове засідання не прибули, у розумінні статей 74, 77 ЦПК України належним чином повідомлені, згідно поданих заяв просили справу розглянути за їх відсутності, при цьому позивач підтримав позовну заяву, відповідач проти задоволення позову про стягнення заборгованості не заперечував /ас. 1, 18/. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення по справі може бути ухвалено судом у попередньому судовому засіданні у порядку ст. 174 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено договір № 005-18000-010910, згідно з умовами якого Банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав відповідачу картку та ПІН-код до неї на умовах, визначених договором, а також відкрив відновлювальну відкличну Кредитну лінію в загальному розмірі 30 000,00 грн. та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн., а відповідач зобов'язувався щомісяця здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нараховувалася за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. З розрахунку заборгованості /ас. 7/ вбачається, що станом на 23 квітня 2015 року виникла заборгованість в сумі 2580,56 грн., що становить тіло кредиту. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані статтями 525- 527, 530, 610-611, 623- 625, 629, 1048 - 1049, ч. 2 ст. 1050, 1054 Цивільного кодексу України /далі - ЦК України/. Зокрема, згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України не встановлено. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України відповідно до п.1.1. Закону України «Про судовий збір», тому, оскільки при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягають стягненню на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved