Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Надра», в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» м. Хмельницький та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13/03/2008/840-К1314 на суму 54 810 доларів США, зі сплатою 12,69% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 12 березня 2018 року. В забезпечення повернення кредиту 13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Надра», в особі Хмельницької філії та позивачем нібито було укладено договір поруки, згідно з яким остання зобов'язалась відповідати перед банком солідарно за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 13/03/2008/840-К1314 від 13 березня 2008 року. В травні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки недійсним, посилаючись на те, що вказаний договір поруки не підписувала, а про вказаний договір поруки їй стало відомо після отримання позовної заяви про стягнення з [PERSON] та неї як поручителя заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності та просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Надра», в особі філії Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» м. Хмельницький та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13/03/2008/840-К1314 на суму 54 810 доларів США, зі сплатою 12,69% річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 12 березня 2018 року. В забезпечення повернення кредиту 13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Надра», в особі Хмельницької філії та позивачем нібито було укладено договір поруки, згідно з яким остання зобов'язалась відповідати перед банком солідарно за виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 13/03/2008/840-К1314 від 13 березня 2008 року. Згідно висновку експерта від 09 грудня 2014 року № 189-п підпис від імені [PERSON] в графі «поручитель» на (б/н) договорі поруки від 13 березня 2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором № 13/03/2008/840-К1314 від 13 березня 2008 року; (б/н) договором поруки від 13 березня 2008 року; висновком експерта № 189-п від 09 грудня 2014 року. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а згідно ч. 2 вказаної статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а відповідно д ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно висновку експерта договір поруки підписаний не [PERSON], а іншою особою, і відповідно у в позивача не виникало жодних зобов'язань по відношенню до Банку, оскільки такий договір є недійсним з моменту його вчинення.

Outcome: approved