Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

13.02.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 22.10.2018 року о 19:17 год. в м. Луцьку, на перехресті вул. Конякіна та вул. Федорова, [PERSON] керуючи транспортним засобом FORD Tranzit, д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Конякіна та здійснюючи маневр повороту праворуч на вул. Федорова, не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з його автомобілем MAZDA, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого [PERSON] залишив місце події, до якої був причетний, не повідомивши працівників поліції. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.11.2018 року [PERSON] було визнано винним у вищевказаному правопорушенні. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 07/18 від 04.02.2019 року вартість відновлювального ремонту його транспортного засобі після отриманих у ДТП ушкоджень, з урахуванням зносу, становить 93406,43 грн. Зазначив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахованою ПрАТ «СГ «ТАС» з встановленим розміром страхової суми 100000 грн. Разом з тим, внаслідок ДТП він зазнав моральні страждання заподіяні правопорушенням, внутрішній дискомфорт, нервові стреси та переживання, пов`язані з пошкодженням його автомобіля. Враховуючи викладене, а також заяву про зменшення позовних вимог, подану позивачем 30.05.2019 року (у відповіді на відзив) (а.с. 77-79), просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 23679,18 грн. матеріальної шкоди, включаючи франшизу та втрати товарного вигляду пошкодженого автомобіля, завданої внаслідок ДТП, 8000 грн. моральної шкоди; стягнути з обох відповідачів солідарно 1702,46 грн. сплаченого судового збору, 2500 грн. витрати на проведення оцінки транспортного засобу та 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 17.04.2019 року від ПрАТ «СГ «ТАС» надійшли на адресу суду письмові пояснення (відзив) по справі у яких зазначено наступне. Так, 22.10.2018 року дійсно відбулась ДТП за участі забезпеченого ПрАТ «СГ «ТАС» автомобіля FORD Tranzit, д.н.з. [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] Відповідно до полісу страхування, встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100000 грн., франшиза становить 1000 грн. Позивач та [PERSON] з повідомленнями про ДТП звернулись 24.10.2018 року. З метою коректного розрахунку було замовлено звіт про визначення вартості матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ станом на 23.01.2019 року становить 80601,89 грн. Позивач був присутній при дослідженні ушкоджень його автомобіля. Однак, з наданого позивачем Звіту вартість матеріального збитку складає 93406,43 грн., при цьому вартість ВТВ складає 9608,73 грн. та ремонтні роботи 5375 грн. Страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Належна страхова виплата суми страхового відшкодування за мінусом 1000 грн. франшизи та 20% ПДВ на матеріали та запчастини з вирахуванням ВТВ складає 69727,25 грн., а її виплата буде здійснена у встановлені законодавством строки. Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СГ «ТАС» відмовити у повному обсязі (а.с. 60-64). 30.05.2019 року від позивача надійшли письмові пояснення (відповідь на відзив) по справі у яких він зазначив, що наданий ним страховій компанії Звіт про вартість матеріального збитку є належним доказом у справі, оскільки такий також містить величину втрати товарної вартості внаслідок ДТП. Разом з тим зазначає, що 24.05.2019 року відповідачем ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 69727,25 грн. (а.с. 77-79). Позивач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. В судовому засіданні 03.06.2019 року пояснив, що нанесена йому моральна шкода полягає у часових витратах на роботу з працівниками поліції, адвокатом за наслідками ДТП, тривалий час він не може користуватися своїм автомобілем, чим позбавлений комфорту. Зазначив, що на проведення огляду, який став підставо для складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 07/18 від 04.02.2019 року відповідачі ним не запрошувалися. Зазначив, що його автомобіль до цього часу ніколи у ДТП не потрапляв. Просив задовольнити позов з урахування зменшених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо її задоволення. Представник ПрАТ «СГ «ТАС» в судовому засіданні пояснила, що для складання на замовлення страхової компанії звіту про оцінку транспортного засобу сторони ДТП були запрошені. Звернула увагу суду на ту обставину, що позивачем заявлено вимогу про стягнення, зокрема, 5600 грн. понесених витрат на ремонтні роботи автомобіля, хоча фактично транспортний засіб на той момент відремонтованим не був. Вказала, що виплата позивачу суми матеріального збитку була проведена без урахування ПДВ, франшизи та вартості ремонтних робіт. В задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.11.2018 року [PERSON] , 22.10.2018 року, о 19 год. 17 хв., в м. Луцьку на перехресті вул. Конякіна вул. Федорова, керував транспортним засобом марки «FORD TRANZIТ», д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України. Крім того, [PERSON] 22.10.2018 року, о 19 год. 17 хв., в м. Луцьку на перехресті вул Конякіна вул. Федорова, Волинської області, керуючи транспортним засобом, марки «FORD TRANZIТ», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Конякіна здійснюючи маневр повороту праворуч на вул Федорова не переконався, що це буде безпечно, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «MAZDA», д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п. п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП до якого був причетний, не повідомивши працівників поліції, чим порушив вимоги п. п. 2.10 «а», «б», «в», 10.9 ПДР України. [PERSON] визнано винним у вищевказаних правопорушеннях, та відносно останнього застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин (а.с. 9). Таким чином, за наслідками вищевказаної ДТП автомобіль [PERSON] був пошкоджений з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки «FORD TRANZIТ», д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/5553728 від 19.01.2018 року, цивільно-правова відповідальність транспортний засіб марки «FORD TRANZIТ», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] забезпечений ПрАТ «СГ «ТАС», на загальну суму відшкодування заподіяному майну 100000 грн. (а.с. 10). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі -Закон)передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як встановлено судом, з метою коректного розрахунку, ПрАТ «СГ «ТАС» було замовлено звіт визначення вартості матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП станом на 23.01.2019 року дорівнює з урахуванням ПДВ на запчастини, але без врахування ВТВ 80601,89 грн. (а.с. 67-68), прийняло рішення про проведення страхових виплат та 17.05.2019 року фактично виплатило на загальну суму 69727,25 грн., тобто за мінусом франшизи 1000 грн. та 20% ПДВ (а.с. 85). Таким чином, ПрАТ «СГ «ТАС» не було порушено будь-яких прав позивача, а від так в частині заявлених позовних вимог до останнього слід відмовити за безпідставністю. Разом з тим, за наслдіками ДТП, яка сталася 22.10.2018 року о 19:17 год. в м. Луцьку, на перехресті вул. Конякіна та вул. Федорова, матеріальну відповідальність перед [PERSON] повинен нести [PERSON] . Щодо стягнення 1000 грн. франшизи, суд зазначає наступне. Відповідно до абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до полісу А ОСЦПВВНТЗ № АМ/5553728 від 19.01.2018 року розмір франшизи склав 1000,00 грн. Тому сплачене позивачу страхове відшкодування, де 1000,00 грн. - франшиза, яка страховою компанією, ураховуючи умови полісу, не сплачується, а компенсується, на підставі положень пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок особи, яка винна в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, тобто за рахунок [PERSON] Щодо стягнення 9608,73 грн. втрат товарного вигляду, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Згідно п. 8.6. Методики величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також внаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку або в ремонті. Величина ВТВ нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. За умовами п. 8.6.2. Методики величина ВТВ КТЗ не нараховується, зокрема, якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ. Обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, позивач посилається на звіт про вартість матеріального збитку, заподіяного ушкодженнямтранспортного засобу № 07/18, виконаного 30.10.2018 року СОД Пусом І.І., згідно з яким вартість відновлювального ремонту транспортного засобу MAZDA CX-5, д.н.з. [NUMBER] , складає 93406,43 грн. з урахуванням зносу та ВТВ, та 83797, 70 грн. без врахування останніх факторів. Тобто розмірі зносу та ВТВ становить 9608,73 грн. (а.с. 20-21). Положеннями чинного законодавства України передбачено відшкодування особі реальних збитків на момент розгляду справи у суді, тому належним доказом на підтвердження розміру матеріальної шкоди суд вважає наданий позивачем звіт про вартість матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 07/18, виконаного 30.10.2018 року СОД Пусом [PERSON] .І. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 9608,73 грн. зносу та ВТВ. Крім того, суд вважає за необхідне з [PERSON] стягнути на користь [PERSON] 5375 грн. витрат, пов`язаних з ремонтними роботами по усуненню ушкоджень транспортного засобу MAZDA CX-5, д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, оскільки дана сума позивачем підтверджена ремонтною калькуляцією, яка міститься в звіті про вартість матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 07/18 (а.с. 29). Разом з тим, суд, враховуючи положення ст. ст. 76-81 ЦПК України, вважає за необхідне відмовити в решті позовних вимог позивача, що стосується стягнення матеріальної шкоди, оскільки такі не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені. Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня моральних страждань, нервових стресів та переживань, пов`язаних з пошкодженням його автомобіля, вимушених змін у житті позивача. Тому,\~виходячи з\~принципів розумності\~й справедливості,\~\~з врахуванням\~конституційної значимості\~здоров`я,\~як невідчужуваного\~і нерушимого\~блага,\~що належить\~людині від\~її народження\~й охороняється\~державою,\~а також\~характеру і\~обсягу моральних\~страждань,\~яких зазнав\~позивач,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути на відшкодування завданої моральної шкоди на користь [PERSON] 3000 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З вищевказаного слідує, що відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 447,98 грн. судового збору, що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог (37,5 % від заявленої позовної вимоги про стягнення моральної шкоди 288,15 грн. та 17,1 % від заявленої позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди 159,83 грн.). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з Акту про надання послуг адвоката № 4 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 30.01.2019 року № б/н, [PERSON] сплатив адвокату Замлинському С.С. 3000 грн. за надані послуги зі складання (написання) позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, а також за складання додаткових пояснень у справі (а.с. 82). Суд вважає, такий розмір коштів, які були сплачені позивачем за надані адвокатські послуги, є спів мірними та обґрунтованими, а тому їх слід стягнути з [PERSON] на користь останнього. На підставі ст. ст. 15, 16, 22, 23, 979, 999, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial