Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

12 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 372, 1267 ЦК України просить: - визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у м. Славутич Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Славутич Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення; - визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Славутич Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення; - стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позовні вимоги вони обґрунтовуються тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 1963 року РАДС Донецької області. За час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], позивач у справі. 23 січня 1997 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого йому та членам його сім'ї - [PERSON], передано у спільну сумісну власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 червня 2012 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області за реєстровим № 1088, матір'ю позивача [PERSON] було набуто у приватну власність без виділення часток жиле приміщення - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Право власності на цю квартиру було зареєстровано 05 липня 2012 року у Комунальному підприємстві АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 57-09-28/3 за реєстровим № 449/9. [INFO] померла мати позивача [PERSON], та після її смерті, [INFO], за заявою позивача про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа № 129/2017. Її спадкоємцями по закону першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є її чоловік [PERSON] та її син, позивач у справі. [INFO] помер батько позивача [PERSON]. 24 жовтня 2018 року за заявою позивача про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа № 87/2018. Спадкоємцем по закону першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його син [PERSON], позивач у справі. Однак, при вирішенні питання подальшого оформлення спадщини нотаріусом повідомлено позивача про неможливість оформлення свого права на спадщину у вищевказаних житлових приміщеннях, що залишилися після смерті матері та батька позивача, оскільки при набутті у власність житлових приміщень, а саме квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], не було визначено розмір частки кожного з співвласників. В зв'язку з чим він вимушений звернутися з даною позовною заявою до суду. У підготовче засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання свого представника не направив, подавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1997 року [PERSON] та член його сім'ї - [PERSON], набули у спільну сумісну власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26 червня 2012 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1088, [PERSON] придбала у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] 05 липня 2012 року зареєстровано в Комунальному підприємстві АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 57-09-28/3 за реєстровим № 449/9. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29 жовтня 1963 року міським бюро РАДС Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 29 жовтня 1963 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], його батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. [INFO] за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 129/2017. Як видно із матеріалів спадкової справи № 129/2017, [PERSON] заповіту не залишила. Отже, її спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є її чоловік [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу. 24 жовтня 2018 року за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 87/2018. Як видно із матеріалів спадкової справи № 87/2018, [PERSON] заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцем по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. З листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області № 668/02-14 від 26.10.2018 року вбачається, що відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Співвласники самостійно свої частки у майні визначити не можуть, оскільки померли, тому для вирішення питання визначення часток померлих [PERSON] і [PERSON] у спільній сумісній власності - квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], необхідно звернутися до суду. Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області № 667/02-14 від 26.10.2018 року, положеннями ч. 1 ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], була придбана [PERSON], під час її перебування у шлюбі з [PERSON], без виділення часток. Тому, для визначення частки померлого [PERSON] у спільній сумісній власності - квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], необхідно звернутися до суду. Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття у спільну сумісну власність [PERSON] і [PERSON] жилого приміщення - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло, а також під час набуття [PERSON] у приватну власність за договором купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], не було визначено розмір часток кожного із співвласників. Як зазначено у ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Аналогічні положення закріплені і у ч.1 ст. 70 СК України, якою передбачено, що у разі поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], складає 1/2 частину даного жилого приміщення. Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті [PERSON], який помер [INFO], складає 1/2 частину даного жилого приміщення. Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті [PERSON], який помер [INFO], складає 1/ 2 частину даного жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1409,6 гривень. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач в особі міського голови подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 704, 80 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved