Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

12 червня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 21 березня 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 165. Позов мотивовано тим, що 21 березня 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає постійні суперечки та розходження поглядів на сімейні відносини. Примирення та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. На підставі наказу голови Дзержинського районного суду м. Харкова № 02-03/28 від 03 березня 2021 року про відрахування зі штату судді Омельченко К.О. у зв`язку зі смертю, 22 березня 2021 року було проведено повторний автоматичний розподіл справи № 638/8042/20 та 23 березня 2021 року справу розподілено в провадження судді Поволяєвої О.В. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєвої О.В. від 23 березня 2021 року прийнято до свого провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання, призначені на 01 вересня 2020 року, 12 листопада 2020 року, 16 грудня 2020 року, 16 лютого 2021 року, 26 березня 2021 року, 09 квітня 2021 року, 25 травня 2021 року та 11 червня 2021 року не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Оскільки позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 21 березня 2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 165, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21 березня 2014 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 січня 2016 року (а.с. 4). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~ Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. З березня 2020 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, подружжя проживає окремо. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved