Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що 28 вересня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був розірваний 30 січня 2017 року. Від подружнього життя в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та вона самостійно несе обовязки по утриманню і вихованню дітей. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Належний рівень життя дітей вона, позивач, самостійно забезпечити не може, а тому вирішила звернутись в суд, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків щодо участі в утриманні дітей і забезпечення їм належного рівня життя. Відповідач [PERSON] є самозайнятою особою арбітражним керуючим та відповідно до приписів ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» має дохід в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати по кожному субєкту господарювання, на якому призначений арбітражним керуючим. Станом на 01 вересня 2017 року відповідач [PERSON] призначений арбітражним керуючим на пяти підприємствах та його мінімальний дохід становить (3200х2) х 5 = 32000 грн. Враховуючи вищенаведені обставини, просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 8000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня розірвання шлюбу і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання жодного разу не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив частково, покликаючись на доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву від 16 березня 2018 року. В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 04 травня 2018 року о 10.00 год., учасники справи не зявились, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та представник позивача [PERSON] і представник відповідача [PERSON] подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їхньої та їх довірителів участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 04 травня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]М та відповідач [PERSON] є колишнім подружжям, яке перебувало між собою у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року по 30 січня 2017 року. Від подружнього життя вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач разом з дітьми зареєстрована і проживає в [INFO] та діти перебувають на її повному утриманні. Відповідач [PERSON], який зареєстрований в [INFO], фактично проживає окремо та не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. .Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 191 цього ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є самозайнятою особою та на підставі наказу Міністерства юстиції України №300/5 від 20 лютого 2013 року являється арбітражним керуючим та виконує повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора. З відповіді Міністерства юстиції України за №42836/32686-0-33-17/9 від 03.11.2017 року, копія якої долучена до позовної заяви, вбачається, що станом на 01 вересня 2017 року він виконував повноваження розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора на пяти підприємствах. Відповідно до приписів ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дохід відповідача [PERSON] повинен складатись з двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати по кожному субєкту господарювання, на якому він призначений арбітражним керуючим. З пояснень позивача [PERSON], її представника [PERSON] та долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що 25 березня 2017 року, тобто після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], придбав у власність земельну ділянку, площею 0,1199 га, що розташована в с. Бірки Яворівського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки: 4625880800:05:001:0363. З пояснень представника відповідача [PERSON] [PERSON] та долучених до його відзиву на позовну заяву копій свідоцтва про шлюб серія І-БВ №166239, виданого 07 липня 2017 року, свідоцтв про народження серія І-БВ №304908 та серія 1-БВ №130015, виданих відповідно 06 жовтня 2017 року та 08 вересня 2010 року, вбачається, що відповідач [PERSON] з 07 липня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі [PERSON]. Від подружнього життя вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], та, крім цього, дружина відповідача має від першого шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні відповідача [PERSON] Судом також встановлено, що 12 жовтня 2017 року позивач [PERSON] зверталась в Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (єдиний унікальний номер справи 466/7530/17). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2017 року вищевказаний позов на підставі заяви позивача [PERSON] був залишений без розгляду. Враховуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище сторін та положення вищевказаного матеріального законодавства, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial