Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

13.10.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право спадщини за законом від 18.07.2017 після смерті її чоловіка [PERSON], їй та її малолітній доньці [PERSON] належить по ? частині квартири № 47 по пров. Григорія Чикала (колишній Тельмана), 2 в м. Охтирці Сумської області. Інші частки квартири в порядку спадкування належать дитині її померлого чоловіка поза шлюбом [PERSON] (1/4 частина), майнові та немайнові права якої до досягнення нею повноліття здійснює її законний представник, мати [PERSON], та [PERSON] (1/4 частина). На даний час фактично в зазначеній квартирі проживають [PERSON] та малолітня [PERSON] Вселившись до вказаної квартири, [PERSON] змінила замки від вхідних дверей та фактично обмежила її доступ до вказаного житла, зазначивши, що не дасть змоги проживати в даній квартирі. Вирішити питання щодо порядку користування вказаною квартирою, а також питання про порядок спадкування вказаного майна з [PERSON] в позасудовому порядку не виявилося можливим, від отримання грошової компенсації замість її частки [PERSON] відмовилася. З врахуванням того, що малолітня [PERSON] є формальним відповідачем, оскільки є фактичним носієм речового права на ? частинну квартири (титульним власником) в порядку спадкування та не може самостійно реалізовувати свої права, просить визначити порядок володіння та користування квартирою № 47 в будинку № 2 по пров. Григорія Чикала (колишній Тельмана) в м. Охтирці, виділивши: у володіння та користування позивачам житлову кімнату, що на плані квартири позначена цифрою «4», площею 12,7 кв.м, та балкон, що на плані квартири позначений цифрою «і», площею 2,4 кв.м, у володіння та користування [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату, що на плані квартири позначена цифрою «6», площею 13,4 кв.м, залишивши в спільному користуванні співвласників коридор «1» площею 7,0 кв.м, санвузол «2» площею 2,9 кв.м, кухню «3» площею 5,2 кв.м., комору «5» площею 1,5 кв.м; зобовязати [PERSON] не чинити позивачці перешкод у володінні та користуванні квартирою; усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення її до вказаної квартири; стягнути з відповідачів судові витрати, повязані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив задовольнити, зазначивши, що наявність у позивачки іншої квартири не виключає її право користування квартирою по пров. Григорія Чикало в м. Охтирці. Позивачка в судове засідання не зявилася. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила з тих підстав, що спірна квартира належала на підставі договору дарування [PERSON], який помер 07.08.2016. З 2010 року вона перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON], заселилась в квартиру за його згодою і проживала з ним, її донькою [PERSON], [INFO], та їх спільною донькою [PERSON], [INFO], однією сімєю до дня його смерті, тобто вони набули право користування спірною квартирою. Вважає, що також має право на спадщину, як особа, яка проживала із спадкодавцем більш ніж 5 років до часу відкриття спадщини, тому має намір звернутися до суду за визнанням за нею право на спадщину за законом, як спадкоємицею першої черги та про перерозподіл спадкового майна між всіма спадкоємцями. Вважає, що кожному із спадкоємців належить по 1/5 частині спадщини, при цьому їй та її доньці належить 2/5 частки спірної квартири, тому даний позов є передчасним. Крім того, [PERSON] проживає в 4-х кімнатній квартирі по вул. Полтавській, 10-б/1 в м. Охтирці, тому не потребує вселення в іншу квартиру. Ця чотирьохкімнатна квартира була придбана позивачкою разом із [PERSON], а тому ? частина цієї квартири входить до спадкової маси, що позивачкою було приховано від нотаріуса. Також зазначила, що після смерті [PERSON] позивачка змінила замки на вхідних дверях до спірної квартири та поселила туди квартирантів. Через 8 місяців, навесні 2017 року вона змінила замки до квартири та вселилася в неї разом зі своїми доньками. На даний час спірною квартирою [PERSON] не користується, вона її в квартиру не допускає, оскільки боїться за своїх дітей через конфліктні взаємовідносини з позивачкою. Крім того зазначила, що такий порядок користування квартирою, який просить позивачка, не може бути визначений, оскільки [PERSON] є повнолітньою особою чоловічої статті, а тому не може проживати в одній кімнаті з малолітніми дівчатами, які, крім цього, народжені в іншому шлюбі. Вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що [PERSON] створює перешкоди в користуванні квартирою по пров. Григорія Чикало, він особисто не може туди потрапити. Представник органу опіки та піклування Охтирської міської ради в судовому засіданні зазначив, що не вбачає порушення прав малолітніх дітей у разі вселення позивачів до квартири. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зі свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.07.2017, зареєстрованих в реєстрі за № 489, № 491, № 493, та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2017 № 92245548, № 92243868, № 92247402 вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по ? частині квартири № 47 по пров. Григорія Чикало (в минулому пров. Тельмана), 2 в м. Охтирці Сумської області, які вони успадкували після смерті [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу ? частину квартири спадкоємиці [PERSON], [INFO], не видавалося, що також не заперечується законним представником останньої [PERSON] Суду не надано належних та допустимих доказів, що зазначені свідоцтва про право на спадщину за законом на час розгляду справи є недійсними або що з цього приводу розглядається спір в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 150 ЖК Української РСР власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала той факт, що на даний час вона разом зі своїми малолітніми доньками проживає в [INFO], до якої не допускає позивачів, а також [PERSON] Відповідно до приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження належним йому майном. Таким чином, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, враховуючи, що факт створення [PERSON] перешкод у користуванні спірною квартирою з боку [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо усунення перешкоди у користуванні спірною квартирою шляхом вселення [PERSON] в зазначену квартиру та зобовязання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні зазначеною квартирою. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 47 у житловому будинку по пров. Григорія Чикало, 2 в м. Охтирці Сумської області, загальна площа зазначеної квартири становить 43,4 кв.м, з яких 26,1 кв.м - житлова. Квартира складається із двох житлових кімнат:1-а кімната площею 12,7 кв.метрів, 2-а кімната площею 13,4 кв.м, всі кімнати ізольовані; кухні площею 5,2 кв.м; санвузла площею 2,9 кв.м; коридору площею 7,0 кв.м. Квартира обладнана балконом площею 2,4 кв.м. Позивачкою зявлена вимога про встановлення такого порядку користування квартирою, згідно якого їй та її дочці [PERSON] в користування виділяється кімната площею 12,7 кв. м та балкон, а малолітній [PERSON] та [PERSON] кімната площею 13,4 кв.м. з залишенням решти приміщень у спільному користуванні. Разом з тим, слід зазначити, що [PERSON] є малолітньою особою, [INFO] та за віком має проживати разом зі своєю матірю. [PERSON] є повнолітньою особою чоловічої, тобто протилежної статі і, хоча і є братом малолітньої [PERSON] по батькові, однак не належить до сімї [PERSON], яка є матірю малолітньої [PERSON] А тому визначення такого порядку користування суперечитиме моральним засадам суспільства та призведе до фактичної неможливості виконання судового рішення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку встановити порядок володіння та користування спірною квартирою із дотриманням прав кожного із співвласників на володіння, користування та розпорядження відповідно до запропонованого позивачами варіанту неможливо, а тому ця вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи, що позов підлягаю частковому задоволенню, а саме в частині усунення перешкод, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 320 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial