Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

13.04.2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі керуючого ТВБВ № 10015/0456 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3161-ДКФ. Відповідно до умов договору банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору, а позичальник зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі 16 000 грн., однак встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту відповідачем не дотримаються, в зв`язку з чим станом на 30.03.2021 року заборгованість відповідача складає 14 063,20 грн., з яких 11 999,95 грн. - основний борг, 2 034,38 грн. - проценти за користування кредитом, 06,04 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 14,36 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 02,67 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 05,80 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Судом встановлено, що 24.09.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі керуючого ТВБВ № 10015/0456 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3161-ДКФ. Відповідно до умов договору банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору, а позичальник зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Процентна ставка за користування кредитом складає 56 % річних. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 30.03.2021 року заборгованість складає 14 063,20 грн., з яких 11 999,95 грн. - основний борг, 2 034,38 грн. - проценти за користування кредитом, 06,04 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 14,36 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 02,67 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 05,80 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved