overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

14 вересня 2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 24.02.2011 року в розмірі 30\~861 грн. 16 коп. 17 квітня 2019 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Танких Д.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення по вказаній справі додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,\~у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що заява\~про ухвалення\~додаткового рішення\~у справі\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав. Судом встановлено, що при подачі вищевказаного позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 308 грн. 61 коп., згідно платіжного доручення № IHB99B0VB1 від 29.12.2014 року. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2015 року позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто на користь банку суму заборгованості за кредитом, однак в резолютивній частині рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із задоволенням позову, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір в сумі 308 грн. 61 коп. За таких обстави суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

14 вересня 2015 року до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Стоуна [PERSON] Камерона до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30 жовтня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, про що 30 жовтня 2013 року скаладено відповідний актовий запис №2097, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №108960, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області 30 жовтня 2013 року. Спільних дітей з відповідачем від цього шлюбу немає. Після реєстрації шлюбу спільно проживали в м.Сідней (Австралія). У квітні 2015 року відповідач припинила спільне проживання з позивачем та покинула будинок, у якому вони спільно проживали. Пізніше листом повідомила, що не бажає продовжувати спільне проживання та бажає припинити шлюб. Усі спроби поспілкуватися з відповідачем не завершилися успіхом, усі листи та повідомлення, направлені відповідачу, залишилися без відповіді. За переконанням позивача можливості відновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім?ї між ним та відповідачем немає, що зумовлює необхідність розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем. Майнові спори між ними станом на дату подання позовної заяви про розірвання шлюбу відсутні. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила шлюб між сторонами розірвати без надання строку на примирення, не відшкодовувати з відповідача судових витрат позивача по оплаті судового збору. Представником відповідача [PERSON] подані до суду письмові клопотання та заява про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та представника відповідача, визнання позову та винесення рішення про розірвання шлюбу без надання строку на примирення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами з квітня 2015 року припинилися шлюбні відносини, сторони фактично спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують і не бажають їх відновлення, і це дає суду підстави для висновку про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис за №2097, позивач та відповідач прізвищ не змінювали. Зважаючи на клопотання представника позивача, суд не присуджує з відповідача відшкодування судових витрат позивача по оплаті судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

14 вересня 2015 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2005 року, актовий запис № 01, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З липня 2013 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце його проведення згідно поштового повідомлення про одержання судової повістки (а.с. 18). За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 26 липня 2005 року зареєстрували шлюб (а.с. 2), від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3), який згідно довідки сільського голови Миколаївської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №293 від 17 вересня 2015 року мешкає з позивачкою (а.с. 4). З липня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В силу ст. 82, ст. 88 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» з позивачки слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн., сплату якого було відстрочено за її клопотанням до ухвалення судового рішення у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

14 вересня 2015 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якої представник позивача вказав, що 22 лютого 2012 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір за № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредиту в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку її картки, відповідач своїх зобовязань перед банком не виконує, в звязку з чим Банк просить суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором, яка складає 11\~822 грн. 43 коп. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що на позовній заяві наполягає та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була повторно повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 22 лютого 2012 року між Банком та [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) був укладений кредитний договір за № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 300 гривень, що підтверджується анкетною-заявою. Станом на 31 липня 2015 року заборгованість [PERSON] становить 11\~822.43 грн., яка складається з: -прострочена заборгованість за кредитом 1427.20 грн.; -сума простроченої заборгованості за відсотками 6686.07грн.; -заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 2670.00грн. -штрафи - 500 грн. -процентна складова 539.16 грн., а всього сума заборгованості становить 11\~822.43 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. На час судового розгляду відповідач своїх зобовязань по кредитному договору не виконав, а тому суд вважає, що позов представника позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При поданні позову позивач сплатив судовий збір у сумі 1218.00 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

14 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дн-вськ, АНД р-н, вул.. Манкевича, 77 Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.09.2015р. о 14 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.09.2015р. о 14 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „Дніпропетровська ГМКБ № 4 ДОР При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора мутична, негативістична, відвертається від співрозмовника. Просить пити, потім замовкає. Іспитує напливи слухових оманів сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

14 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Павлоград, вул.. Артільна, буд. 43А. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.09.2015 р. о 17 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.09.2015 р. о 17 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] міської лікарні № 1 м. Павлограда. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора чує „голоси, тривожна, гукає „Богдан. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний розлад Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

14 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дн-вськ, Самарський р-н, вул.. М.Рильського, 36. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.09.2015 р. о 12 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.09.2015 р. о 12 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, агресивний, кричить, погрожує рас правою сестрі. Кричить, що вона намагається відібрати у нього все. Знаходиться в стані психомоторного збудження. Злобно висловлюється на адресу оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, аффективно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

14 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дн-вськ, вул. Мониторна, 5/70. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.09.2015 р. о 13 год. 02 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.09.2015 р. о 13 год. 02 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Малишко КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий висловлює скарги на плохий настрій, безсонню, тривогу. Доступний контакту. Усестороннє орієнтований вірно. На запитання відповідає по суті, у вигідному для себе світі. Не заперечує масивної алкоголізації вдома. Піддержуючі ліки не приймав епізодично. Збирався „поддаться своим плохим мыслям и сделать с собой то, что они меня заставляют. Повідомляє, що все навколо бачиться йому безрадісним, постійно зявляються думки щось з собою зробити. Мислення резонерське. Емоційно бідний. Критика до свого стану відсутня [PERSON] було поставлено попередній діагноз депресивний епізод з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 жовтня 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається з квартири № 11, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Хоткевича Гната, будинок № 75 а корпус № 1. Позивач із заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори, проте оформити спадкові права не має можливості у звязку з втратою свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту. З огляду на викладене, не маючи іншої можливості захистити свої права, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно: квартиру № 11, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Хоткевича Гната, будинок № 75 а корпус № 1, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, проте представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved