Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

14 вересня 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів, у якому зазначила, що з 18.11.2007 по 26.11.2009 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, позивач просить стягувати на свою користь з відповідача аліменти на дочку [PERSON], у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дочку у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої заперечення обґрунтував тим, що на даний час він ніде не працює, матеріальної допомоги не отримує, має малолітню дитину сина [PERSON] від другого шлюбу, а тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем. Окрім того, відповідач пояснив, що він фізично здоровий та працездатний, інших осіб, яких він за законом зобовязаний утримувати, окрім дочки [PERSON] та сина [PERSON], у нього немає. Розглянувши документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та часткові заперечення відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано з 26 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-АМ №051646 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження Серія 1-АМ №100348 (а.с. 6). Дочка сторін знаходиться на утриманні позивача, що вбачається із довідок, виданих виконкомом Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №1986 та № 1987 від 1.09.2015 (а.с. 7, 9). Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, проти чого він не заперечував у судовому засіданні. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України (далі СК України). Так, відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 180-182, 184, 191 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зазначений розмір, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на те, що судом установлено, що відповідач не приймає належної участі у матеріальному утриманні дитини і весь обсяг обовязків по її утриманню покладено на позивача, то це ставить сторони у нерівні умови. Оскільки право позивача та її малолітньої дочки на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач фізично здоровий, є працездатною особою молодого віку 28 років, не перебуває на обліку в службі зайнятості населення, окрім дочки [PERSON], має сина [PERSON], [INFO], якого він також зобовязаний утримувати, інших осіб, яких він за законом зобовязаний утримувати у відповідача немає. Доказів, які б свідчили про те, що за станом здоровя він не може працювати, відповідач суду не надав, а тому він має усі можливості матеріально утримувати дочку [PERSON], що є його обовязком відповідно до ст. 180 СК України. Отже, суд вважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивача на дочку [PERSON], повинен бути визначений у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач ніде не працює, у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому рішення у цій справі у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 487,20 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial