Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

14.05.2020 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та збільшення розміру аліментів, що стягуються за судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2018. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10.05.2019. З цього часу відповідач участі у вихованні і утриманні малолітніх дітей не приймає, не цікавиться їхнім дошкільним навчанням і здоров`ям, з дітьми не спілкується майже з їхнього народження, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач повністю утримує дітей, дбає про їхнє здоров`я, духовний розвиток, піклується про них. Відповідач не цікавиться дітьми взагалі, не контактує з ними, перешкод для їхнього спілкування позивач не чинила. Вказує, що відповідач повністю самоухилився від виховання дітей, не бере ніякої участі в житті дітей, повністю ігнорує свої обов`язки. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніхдітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також вказала, що Нововолинським міським судом Волинської області 15.03.2018 було постановлено судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей в користь позивача в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме з 19 лютого 2018 року. Зазначає, що суттєво збільшився рівень інфляції, відповідно витрати на дітей значно зросли. Позивач намагається дітей розвивати всебічно, харчувати та одягати на належному рівні. Вказує, що коштів не вистачає на повноцінне харчування, одяг, вітаміни, іграшки. Наголошує, що відповідач офіційно не працює, однак має дохід та постійно забезпечений неофіційною роботою. Вважає, розмір аліментів стягуваних за судовим наказом в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину незначними, цих коштів не вистачає для нормального існування дітей. Тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до одного прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття, та стягнути в її користь судові витрати по справі в розмірі 2500 грн.витрат на професійну правничу допомогу та сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн. 27 листопада 2020 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, зокрема просить змінити розмір аліментів, які стягуються судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 15 березня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали заяву, в якій просять справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з підстав наведених у позові. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на вебсайті суду. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо задоволення позову. Підтримує висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 15.10.2020 №299. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та для зміни розміру аліментів, які стягуються судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2018 року. Шлюб між сторонами розірваний 10.05.2019, що підтверджується копією рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 10.05.2019 (а.с.8). Як вбачається з висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради №299 від 15.10.2020 (а.с.57,58), що беручи до уваги, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, перебування його в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідок дошкільного навчального закладу №1 Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 07.05.2020 № 12 та №13 (а.с.10,11) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідують дошкільний заклад №1 . Вихованням та навчанням дітей займається мама, яка відвідує всі заходи, які проходять у закладі, також вносить плату за харчування дитини. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] самоухилився від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займається, будучи здоровим та працездатним, матеріально їх не утримує, і така його винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов`язками. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи наведені норми і роз`яснення, суд повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від обов`язку по вихованню малолітніх дітей, неналежно ставиться до виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей, не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, матеріально не утримує дітей, будучи працездатною особою. Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення батька [PERSON] до своїх малолітніх дітей, а навпаки свідчать про винну поведінку відповідача і умисне ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей. Така поведінка відповідача шкодить правам та інтересам їхніх дітей, негативно впливає на їхній психологічний стан. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище наведене, суд позов задовольняє і позбавляє [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 15.03.2018 (а.с.9) присуджено до стягнення щомісячно з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь стягувача [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ення, та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме з 19 лютого 2018 року. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, які стягуються судовий наказом Нововолинського міського суду Волинської області від 15 березня 2018 року, та з стягувати з [PERSON] в користь позивача на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , з 50 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку щомісячно на тверду суму в розмірі 1500 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 840,80 грн. судового збору та на користь позивача 840,80 грн. сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджеється документально (а.с.1,14,15).

Outcome: approved