Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

12 січня 2021 року Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] , до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації; - стягувати з [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . При цьому державна реєстрація народження дитини проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України. З 27 серпня 2020 року [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується наказом №17-С від 27 серпня 2020 року. Вперше інформація про родину [PERSON] до служби надійшла в телефонному режимі 27.02.2020 від директорки інклюзивно-ресурсного центру Солом`янського району м. Києва щодо неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю відносно малолітнього сина. З метою з`ясування обставин справи 27 лютого 2020 спеціалістами служби спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було відвідано родину за місцем проживання, а саме [ADDRESS] . Під час візиту встановлено, що квартира трикімнатна перебуває в незадовільному санітарному стані. В помешканні брудно, обдерті шпалери, зламані меблі, скрізь розкидані брудні речі, пусті пляшки з-під алкогольних напоїв та недопалки сигарет, постільна білизна брудна, велика кількість тарганів та павутиння, на кухні невимитий посуд, в квартирі відчувався стійкий неприємний запах. У малолітнього [PERSON] відсутнє місце для занять та засоби гігієни, харчування в обмеженій кількості. Матір дитини попереджено про необхідність створення належних умов для проживання сина. 25 серпня 2020 року на адресу служби надійшло повідомлення від комунального некомерційного підприємства «Дитячої клінічної лікарні № 4 Солом`янського району м. Києва» щодо влаштування до відділення неврології дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , якого було доставлено на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. 04 вересня 2020 року малолітнього [PERSON] за направленням № 31-В/Д від 03 вересня 2020 року служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім`ї м. Києва, де він перебуває нині. З інформації від 19 лютого 2021 року Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб вбачається, що [PERSON] не виконує пункти плану соціального супроводу, не відвідує курси «Підвищення батьківського потенціалу», не відвідує психолога центру, житлово-побутові умови не покращила. Також з інформації від 21 січня 2021 року Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де перебуває малолітній [PERSON] стало відомо, що [PERSON] відвідувала сина в дитячому закладі декілька разів, після чого зникла, на зв`язок з працівниками закладу не виходила. Зважаючи на повну безвідповідальність, яку пані [PERSON] демонструє по відношенню до власного сина, зазначена поведінка та відношення матері можуть негативно вплинути на повноцінний розвиток, здоров`я та життя [PERSON] . Вся профілактична робота, яка проводилась спеціалістами служби та іншими суб`єктами із соціальної роботи з [PERSON] позитивного результату не дала, жодних заходів матір`ю щодо повернення дитини на виховання не вжито. [PERSON] не має постійного місця працевлаштування та доходів, про здоров`я свого сина не турбується. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дитини, наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , передачі дитини на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, а також стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 квітня 2021 року визначено головуючого суддю Аксьонову Н.М. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 05 липня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - головний спеціаліст відділу з питань організації профілактичної роботи служби у справах дітей та сім`ї Крячок Т.Р. в судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву не подала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від18 травня 2021 року просила розглядати справу за відсутності представника та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, яка відповідно до ст.9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною першою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) проголошено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї (ч.1 ст.5 СК України). Аналогічне положення закону закріплено в ч.3 ст.51 Конституції України, згідно якої сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини (ч. 3 ст. 5 СК України). Згідно ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений також ч.2 ст.150 СК України. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно частин 1-5 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За положеннями ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі № 243/13192/19-ц зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 2014 року. Відповідно до інформації Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №3345/20.11-09 від 01 вересня 2020 року державна реєстрація народження дитини - [PERSON] , [INFO] , проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України. З 27 серпня 2020 року [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджується наказом №17-С від 27 серпня 2020 року. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] №108-4425 від 09 квітня 2021 року, вперше інформація про родину [PERSON] до служби надійшла в телефонному режимі 27.02.2020 від директорки інклюзивно-ресурсного центру Солом`янського району м. Києва щодо неналежного виконання батьківських обов`язків матір`ю відносно малолітнього сина. З метою з`ясування обставин справи 27 лютого 2020 спеціалістами служби спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було відвідано родину за місцем проживання, а саме [ADDRESS] . Під час візиту встановлено, що квартира трикімнатна перебуває в незадовільному санітарному стані. В помешканні брудно, обдерті шпалери, зламані меблі, скрізь розкидані брудні речі, пусті пляшки з-під алкогольних напоїв та недопалки сигарет, постільна білизна брудна, велика кількість тарганів та павутиння, на кухні невимитий посуд, в квартирі відчувався стійкий неприємний запах. У малолітнього [PERSON] відсутнє місце для занять та засоби гігієни, харчування в обмеженій кількості. Матір дитини попереджено про необхідність створення належних умов для проживання сина. 25 серпня 2020 року на адресу служби надійшло повідомлення від комунального некомерційного підприємства «Дитячої клінічної лікарні № 4 Солом`янського району м. Києва» щодо влаштування до відділення неврології дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , якого було доставлено на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. 04 вересня 2020 року малолітнього [PERSON] за направленням № 31-В/Д від 03 вересня 2020 року служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей та сім`ї м.Києва, де він перебуває нині. З інформації від 19 лютого 2021 року Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб вбачається, що [PERSON] не виконує пункти плану соціального супроводу, не відвідує курси «Підвищення батьківського потенціалу», не відвідує психолога центру, житлово-побутові умови не покращила. Також з інформації від 21 січня 2021 року Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де перебуває малолітній [PERSON] стало відомо, що [PERSON] відвідувала сина в дитячому закладі декілька разів, після чого зникла, на зв`язок з працівниками закладу не виходила. Зважаючи на повну безвідповідальність, яку пані [PERSON] демонструє по відношенню до власного сина, зазначена поведінка та відношення матері можуть негативно вплинути на повноцінний розвиток, здоров`я та життя [PERSON] . Вся профілактична робота, яка проводилась спеціалістами служби та іншими суб`єктами із соціальної роботи з [PERSON] позитивного результату не дала, жодних заходів матір`ю щодо повернення дитини на виховання не вжито. [PERSON] не має постійного місця працевлаштування та доходів, про здоров`я свого сина не турбується. Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з ухиленням [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків,

Outcome: approved