overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

12 січня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №107. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 27 грудня 2016 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи належним чином була сповіщена про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. 16 березня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5) З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з 27 грудня 2016 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

12 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 09 серпня 1986 року у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 26 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у сторін є двоє повнолітніх дітей. Причиною розпаду сім'ї, є те, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Вказує, що подружні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заперечує щодо примирення з відповідачем. Спору про спільне майно немає, буде розділено добровільно, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте в позовній заяві вказала прохання розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 09 серпня 1986 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 26 ( а.с.8). Від подружніх відносин у сторін є двоє повнолітніх дітей. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 12 червня 2010 року у Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізький області , актовий запис № 342 розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони малолітню доньку [PERSON] Дмитріїву , [INFO], яка проживає з відповідачкою. Сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з грудня 2016 року. Можливості зберегти сім'ю немає. З грудня 2016 року сторони мешкають окремо. Спору про утримання дітей немає. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, надала до суду заяву, в якій позов визнає. Позивач надав заяву до суду, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 червня 2010 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], 13.05.2014 року. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час свого навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова на його утримання з відповідача було стягнуто аліменти до досягнення ним повноліття. Позивач пояснює, що [INFO] йому виповнилося 18 років. Він навчається в Університеті Логістики, факультет Управління і логістики в Країні Польщі, м. Познань вул. Є. Естковського, 6 на плановому відділенні. Проживає у м. Познань, Країна Польща в гуртожитку за адресою [ADDRESS]; за його навчання та гуртожиток сплачує мати самостійно своїми коштами. Стверджує, що їхнє матеріальне становище дуже скрутне і він потребує матеріальної допомоги. Позивачу відомо, що відповідач працює в ТОВ фірма «ТехНова» і може надавати йому таку матеріальну допомогу. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на час свого навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, у позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Додатково зазначив, що проти стягнення аліментів не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 3); довідку № 35/16/17 від 09.11.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] є студентом Університету логістики 1 семестру 2016-2017 навчального року, факультету Управління і Логістики, навчання стаціонарної форми першого ступеня, запланований термін закінчення навчання 30.09.2019 року (а.с. 4, 5-6); копію договору на проведення навчання першого ступеня-бакалаврату (а.с. 11-13, 14-15), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище та інші зобов'язання сторін по справі, та вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення [PERSON] навчання. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку № 48 по вул. Коростенській в м. Новоград-Волинський в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 17 січня 2001 року та на 1/2 частину цього будинку за набувальною давністю, що належала [PERSON], померлому 30 вересня 1957 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі договору про надання земельної ділянки під забудову будинку від 30.12.1947 року її бабою [PERSON] та [PERSON] було збудовано житловий будинок № 48 по вул. Коростенській у м. Новоград-Волинський. 30.09.1957 році помер [PERSON], після його смерті спадщина не відкривалась. [PERSON] відкрито і безперервно володіла та користувалась належною [PERSON] частиною будинку. 28.08.1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] за час спільного проживання у них народилась донька її мати [PERSON]. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 14.05.1981 році, за час шлюбу у них народилась дочка, позивач [PERSON]. 17.01.2001 році померла баба [PERSON], після смерті якої відрилась спадщина. Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26.04.2016 року № 285/571/16-ц встановлено факт прийняття спадщини позивачем, яка відкрилась після смерті [PERSON]. 20.07.2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. З січня 2000 року вона проживає у даному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується, здійснює поточні ремонти, сплачує кошти за послуги. Враховуючи, що іншого способу оформлення позивачем своїх прав на вказане нерухоме майно немає, вона звернулась з даним позовом до суду, у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], та на 1/2 частину будинку за набувальною давністю, що належала [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі та просив задовольнити вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 травня 1993 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом загсу Згурівської райдержадміністрації Київської області, актовий запис № 22, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини між ними припинились, вони не змогли створити міцної сім»ї, перестали розуміти один одного, мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, практично не спілкуються та не проживають як сім'я з липня 2016 року, час на примирення є недоцільним, тому просить шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]» та в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили письмові заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 1 травня 1993 року, який був зареєстрований Відділом загсу Згурівської райдержадмінстрації Київської області, актовий запис № 22 (а.с.6 - свідоцтво про укладення шлюбу), від якого мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства із липня 2016 року, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 17 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду. В якості обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем у шлюбі не перебувають, але мають спільну неповнолітню дитину. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, працює на «Автобазі», аліменти на користь інших осіб на утримання дитини не сплачує. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи телефонограми. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду була повідомлена належним чином шляхом направлення телефонограм. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 28 квітня 2012 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те. що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та зраду чоловіка. У жовтні 2016 року вона вимушена була залишити чоловіка та з цього часу проживають окремо. Протягом минулого часу вони з чоловіком намагалися відновити сімейні відносини, але сім*я перестала існувати, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підгримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15 травня 2017 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії 1- КЕ № 093008 від 28 квітня 2012 року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини від 12 липня 2012 року. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини та сімейні стосунки не підтримують через несумісність характерів, втрату поваги один до одного та зраду чоловіка, з жовтня 2016 року сімейні стосунки не підтримують. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. Згідно зі ст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 09 січня 1999 року сторони уклали між собою шлюб, від якого мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, відсутність бажання вести спільне господарство, що призводить до сварок в сім'ї. У зв'язку із цим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в жодному судовому засіданні не з'явився, хоча належним чином відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується копіями судових повісток про виклик до суду в матеріалах справи (а.с.17,18,20), рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення по місцю реєстрації відповідача (а.с.19,21). Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09 січня 1999 року Шевченківським районним відділом РАГС Харківської області, актовий запис № 01, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження [NUMBER] від 09.01.1999 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 20.08.1999 року (а.с.4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 05.10.2006 року (а.с.5). Шлюб сторін виявився невдалим через відсутність взаємного порозуміння, погляди на життя та ведення господарства, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально, сторони спільно не проживають. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved