Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

14 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про вселення, виділення в натурі житлового приміщення (а. с. 4-7). Позивач у своїй позовній заяві, з урахуванням уточнень, та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом їй належить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Інша частина вказаної квартири належить [PERSON], яка проживає та зареєстрована за даною адресою. У зв'язку з зазначеним [PERSON] в уточненій позовні заяві просила суд ухвалити рішення про вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні даною квартирою; визначити порядок користування цією квартирою, виділивши у користування позивачки ізольовану кімнату площею 18,1м2, в користування відповідачки кімнату площею 12,8м2; у спільному користуванні залишити кухню площею 7,7м2, ванну кімнату площею 2,1м2, вбиральню площею 1,1м2, коридор площею 4,5м2, вбудовані шафи площею 0,3 м2; а також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 32-34). У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, а саме: зазначила, що ля неї немає значення яку саме кімнату займати у спірній квартирі, не наполягає на виділення в її користуванні ізольованої кімнати більшої площі. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти виділення в користування позивачки та вселення її в меншу за площею кімнату у спірній квартирі. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог позивача з таких підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а. с. 12), відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка була розподілена між спадкоємцями першої черги наступним чином: [PERSON] - 1/2 частина даної квартири, [PERSON] - 1/2 частина цієї квартири. Викладене підтверджується свідоцтвом про право спадщину за законом від 08 червня 2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а. с. 8), а також поясненнями позивача та відповідача наданими у судовому засіданні. З пояснень сторін також вбачається, що за адресою спірної квартири зареєстровані та постійно проживають [PERSON] зі своїм чоловіком, які не мають іншого житла. Позивачка мешкає в іншому, належному їй житлі. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що спірна квартира є двокімнатною, в ній мешкають та зареєстровані відповідачка разом з чоловіком, у позивачки є інше житло, де вона мешкає на даний час, а також враховуючи, що позивачка не заперечує проти виділення в її користування меншої за площею кімнати, а відповідачка визнає позовні вимоги в такій редакції, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та вселити Л.Є. в квартиру [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні даною квартирою; визначити порядок користування даної квартирою наступним чином: виділити у користування позивачки кімнату площею 12,8м2; виділити відповідачки у користування ізольовану кімнату площею 18,1м2; у спільному користуванні залишити кухню площею 7,7м2, ванну кімнату площею 2,1м2, вбиральню площею 1,1м2, коридор площею 4,5м2, вбудовані шафи площею 0,3 м2. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме: 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved