Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

12 лютого 2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Шамардін В.М. звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому з урахуванням поданих уточнень (а.с.189) зазначив, що з 2008 року позивачка по справі проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , який [INFO] помер. Під час сумісного проживання у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки батьки дитини в зареєстрованому шлюбі не перебували, відомості про батька в актовому записі про народження дитини внесені відповідно до ст.135 СК України. За життя [PERSON] не подавав до органу ДРАЦС заяву про визнання себе батьком дитини, хоча мав такий намір та визнавав себе його батьком, проживав разом з позивачкою та дитиною за однією адресою, вів спільне господарство, займався вихованням сина, забезпечував сім`ю матеріально. Смерть [PERSON] унеможливила реєстрацію ним батьківства відповідно до ч.2 ст.125 СК України шляхом подання спільної заяви батьками дитини до органів ДРАЦС. Встановлення факту батьківства позивачці необхідно для оформлення [PERSON] пенсії по втраті годувальника, реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] та внесення змін до актового запису про народження дитини № 133 від 03 березня 2010 року. Представник позивачки просить: -встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в м.Костянтинівка Донецької області у відношенні [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Костянтинівка Донецької області; -зобов`язати Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області внести зміни до актового запису про народження № 133 від 03 березня 2010 року, складеного Костянтинівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо [PERSON] , [INFO] , а саме зазначити відомості про батька - « [PERSON] , [INFO] », громадянин України. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Шамардін В.М. підтримали заявлені позовні вимоги і просили встановити факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Позивачка зазначила, що з 2007 року вони із [PERSON] почали зустрічатись, а згодом стали мешкати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Вони мали спільний побут та бюджет, який витрачався на потреби сім`ї, разом проводили дозвілля, відзначали свята. В 2010 році народилась спільна дитина - син [PERSON] , якого [PERSON] за життя визнавав своєю дитиною, виховував, піклувався, утримував. Перешкод для реєстрації шлюбу та оформлення батьківства не було, проте вона з матеріальних міркувань бажала мати статус одинокої матері. [PERSON] не відмовлявся і навіть мав намір встановити батьківство відносно народженої нею дитини, але цьому на заваді стала раптова смерть останнього. У зв`язку із погіршенням самопочуття [PERSON] госпіталізували до лікарні, де він помер [INFO] . Після того, як вони стали проживати однією сім`єю, за місцем реєстрації - в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не мешкав, а лише іноді навідувався; міг залишитись ночувати, оскільки вони під час спільного проживання разом робили ремонт в цій квартирі, здійснювали заміну водонагрівача. Поховання чоловіка організували його діти від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а її фактично усунули її від цього процесу. Зазначила, що мешкала із [PERSON] однією сім`єю до смерті останнього. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували про задоволення позову [PERSON] та просили відмовити в його задоволенні, пославшись на обставини, викладені ними у відзиві на позовну заяву (а.с.34-35), а саме: -[PERSON] за життя не визнавав свого батьківства відносно [PERSON] , про що свідчить внесення відомостей про батька до актового запису про народження дитини відповідно до ст.135 СК України; -батько не знайомив їх із [PERSON] як зі своїм сином; -до 2014 року [PERSON] постійно проживав із [PERSON] , з якою перебував у зареєстрованому шлюбі, а з 2014 року проживав окремо у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . В письмових поясненнях (а.с.105-107) та в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] послались на відсутність належних доказів на підтвердження спільного проживання та ведення спільного господарства [PERSON] та їх батьком до народження дитини або спільного виховання чи утримання ними дитини, а також доказів, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства [PERSON] , як того вимагає законодавство. З 2014 року до смерті [PERSON] жив за місцем своєї реєстрації і взагалі не підтримував стосунків ані з позивачем, ані з її дитиною, останні не доглядали його, відвідували та не цікавились його життям. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він з 2003 року до 2014 року мешкав в м.Донецьку, згодом переїхав до м.Костянтинівки; з 2014 року його батько мешкав в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Галахов В.В. заперечував проти задоволення позову [PERSON] про встановлення факту батьківства, посилаючись на безпідставність позовних вимог та їх недоведеність належними доказами. Представники третіх осіб по справі - Костянтинівської міської ради, Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с.49,87,99,181). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає в будинку [ADDRESS] і є сусідкою позивачки по справі. Була особисто знайома із [PERSON] , який мешкав разом із [PERSON] однією сім`єю у вказаному будинку ще до народження сина [PERSON] . [PERSON] та позивачка мешкали однією сім`єю, мали взаємні обов`язки, разом відзначали свята, відвідували кафе, відпочивали; вона сприймала цю пару як подружжя. Під час вагітності [PERSON] [PERSON] дбав про неї, возив до лікарні, забирав із пологового будинку, зробив ремонт у дитячій кімнаті. До [PERSON] ставився з теплом та прихильністю, визнавав його своїм сином та мав намір оформити батьківство, про що казав їй особисто. [PERSON] , який зовні схожий на [PERSON] , називав останнього батьком. [PERSON] виховував сина, багато часу проводив з ним, купляв іграшки та необхідні речі для школи. Свідок [PERSON] , яка мешкає в будинку [ADDRESS] і є сусідкою позивачки по справі, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] стали мешкати однією сім`єю в зазначеному будинку ще до вагітності [PERSON] і з огляду на характер їх відносин, сприймались як подружжя. Окрім того, що вони мешкали в одному будинку, вона працювала разом із [PERSON] , який особисто в розмові з нею говорив про те, що [PERSON] його син. Хлопчик дуже схожий на батька, у них були теплі взаємини. [PERSON] багато уваги та часу приділяв сину, виховував його, утримував, водив до садка, а згодом до школи; у вільний час організовував для дитини цікаві поїздки, ходив в школу на свята, зокрема, з нагоди початку та закінчення навчального року. Свідок [PERSON] пояснив, що на протязі багатьох років був знайомий із [PERSON] , працював разом із останнім в Центральній районній лікарні. [PERSON] за життя визнавав [PERSON] , 2010 року народження своїм сином, про що казав йому особисто в розмові, піклувався про дитину, возив в лікарню, коли той хворів, купляв подарунки, навіть колись приводив дитину на роботу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був знайомий із [PERSON] приблизно напротязі 15 років і бачив його з дитиною - з хлопчиком [PERSON] , який, як сказав йому [PERSON] , є його сином. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою померлого [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що її брат мешкав із [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина приблизно 12 років, вони мали спільний побут, ставились один до одного як подружжя. За життя [PERSON] визнавав народжену [PERSON] . дитину - [PERSON] своїм сином, дбав про нього, виховував, возив на море та всім відрекомендовував його як свою дитину. До того ж, хлопчик зовні дуже схожий на батька. Діти [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] та [PERSON] знали про існування [PERSON] і були з ним знайомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в період часу з 2001 року по 17 жовтня 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано у зв`язку із зрадою з боку чоловіка. Від сторонніх людей чула про існування у [PERSON] позашлюбного сина, проте, в розмові з нею, чоловік ніколи про це казав. Після розірвання шлюбу, яке відбулось в 2008 році [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] . З ким він мешкав після розірвання шлюбу їй невідомо, проте, із розмови із колишнім чоловіком вона дійшла висновку про те, що він мешкав сам. Після розірвання шлюбу спілкувалась із [PERSON] , іноді навідувала його. В квартирі по [ADDRESS] не було речей сторонніх людей, в тому числі [PERSON] та її дитини. В 2014 році відновили стосунки з чоловіком та разом мешкали за адресою: [ADDRESS] - [ADDRESS] до 2016 року. Поховання [PERSON] організували його діти - [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] , яка мешкає а адресою: [ADDRESS] , в судовому засідання пояснила, що інших дітей [PERSON] , окрім [PERSON] та [PERSON] вона не знає. З 2013 по 2016 рік, в останні три роки перед смертю, вона дуже часто бачила [PERSON] за місцем реєстрації - в будинку [ADDRESS] ; він навіть звертався до неї та просив пігулку від серця. Де та з ким він мешкав до 2013 року їй невідомо. За місцем реєстрації [PERSON] вона не бачила ані жінки, ані дитини. З приводу залиття квартири зверталась до дружини [PERSON] - [PERSON] , але коли це було не пам`ятає. Від допиту заявленого свідка [PERSON] . відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , її представника, відповідачів [PERSON] , [PERSON] та її представника [PERSON] , допитавши свідків, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, 03 березня 2010 року було зареєстровано актовий запис № 133 про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , відомості про батька - [PERSON] , несені за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України (а.с.66-68). Як вбачається з довідки КП « Служба єдиного замовника» від 11 квітня 2019 року № 411 (а.с.57) [PERSON] разом із дитиною - [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КП «ЖЕК № 6» від 24 квітня 2019 року № 138 [PERSON] з 24 серпня 1984 року по 10 жовтня 2017 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.81). Судом досліджені фотокартки, на яких, як пояснив представник позивачки - адвокат Шамардін В.М., зображені позивачка, [PERSON] та дитина - [PERSON] під час спільного відпочинку та святкування дня народження дитини (а.с.82-83). [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.4). Причиною смерті [PERSON] згідно довідки № 285 від 01 жовтня 2017 року є гострий інфаркт міокарду (а.с.5). З наданих договору від 30 вересня 2017 року № 6 та товарних чеків від 30 вересня 2017 року № 99 вбачається, що проведення поховання [PERSON] організував [PERSON] (а.с.143, 143 на звороті), що не оспорювалось позивачкою в судовому засіданні. 16 березня 2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року (а.с.204-205) було видано свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] (а.с.6), в якому батьком зазначено [PERSON] . Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року, на підставі якого вносились зазначені вище зміни до актового запису про народження дитини № 133 від 03 березня 2010 року та видане свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] (а.с.6), було скасовано постановою Донецького апеляційного суду від 30 січня 2019 року (а.с.7-9). Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.127-128), листа приватного нотаріуса Костянтинівського міського нотаріального округу від 20 червня 2019 року № 237/02-14 (а.с.129) та доданих до неї документів (а.с.130-139) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита [INFO] за заявою доньки померлого - [PERSON] ; 20 квітня 2018 року надійшла заява про прийняття спадщини сином спадкодавця - [PERSON] ; 19 травня 2018 року за реєстром № 252 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку автомобіля марки DAWOO та за реєстром № 253 на Ѕ частку квартири [ADDRESS] на ім`я доньки спадкодавця [PERSON] та 19 травня 2018 року за реєстром № 254 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку автомобіля марки DAWOO та за реєстром № 255 на Ѕ частку квартири [ADDRESS] на ім`я сина спадкодавця [PERSON] 07 вересня 2018 року до нотаріуса звернулась [PERSON] , яка діє на підставі ст.242 ЦК за малолітнього [PERSON] , [INFO] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі ст.1300 ЦК України у зв`язку з відсутністю згоди спадкоємців [PERSON] та [PERSON] на внесення змін до виданих свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір*ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року N 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або зі статтею 76 ЦПК України відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З досліджених доказів, зокрема, з показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суд дійшов висновку про те, що [PERSON] за життя визнавав своє батьківство відносно дитини - [PERSON] , народженого [INFO] [PERSON] , оскільки публічно визнавав себе батьком цієї дитини, дбав про позивачку під час її вагітності, забирав з пологового будинку, мешкав разом із нею та вів спільне господарство в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , як до народження дитини, так і після цього; виховував дитину, відвідував дитячий садок та школу, до яких ходила дитина, проводив із сином дозвілля, святкував свята. У суду відсутні підстави ставити під сумність правдивість та достовірність показань свідків [PERSON] , [PERSON] , які мешкали в одному будинку із [PERSON] та [PERSON] ; свідків [PERSON] , [PERSON] , які працювали разом з ним та були знайомі напротязі тривалого часу; свідка [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] та підтримувала родинні стосунки з ним та його родиною. Відповідачі по справі, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, не надали належних та допустимих доказів на спростування показань зазначених свідків, які є послідовними за змістом та узгоджуються між собою. Оцінюючи показання свідка [PERSON] , суд вважає за необхідне зауважити, що з показань цього свідка вбачається, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин, а згодом і розірвання шлюбу в 2008 році між нею та [PERSON] стала подружня зрада останнього, що також підтверджує доводи позивачки [PERSON] про час з якого вона стала підтримувати відносини із [PERSON] . Крім того, як пояснила свідок [PERSON] , їй було відомо про існування у чоловіка позашлюбної дитини, але та обставина, що чоловік в розмові з нею ніколи не казав про це, не спростовує висновків, яких дійшов суд на підставі аналізу вищенаведених доказів у сукупності. Показання свідка [PERSON] про те, що після 2008 року її колишній чоловік мешкав за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] спростовуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . До показань свідка [PERSON] про те, що [PERSON] з 2014 року по 2016 рік мешкав разом із нею в квартирі, розташованій [ADDRESS] , суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються показаннями свідка [PERSON] . З цих же причин суд не бере до уваги письмові пояснення відповідачів [PERSON] та [PERSON] та пояснення останнього в судовому засіданні про те, що їх батько з 2014 року жив квартирі за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що показання свідка [PERSON] з приводу проживання [PERSON] в період часу з 2014 по 2016 рік суперечать поясненням відповідачів щодо цієї обставини, що ставить під сумнів їх правдивість та достовірність. До того ж, цей період часу не стосуються предмету доказування по справі, оскільки дитина - [PERSON] в 2010 році. До показань свідка [PERSON] суд ставиться критично, оскільки вона не змогла в судовому засіданні із впевненістю зазначити в який саме період часу [PERSON] постійно мешкав за місцем своєї реєстрації в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , а з пояснень позивачки [PERSON] вбачається, що [PERSON] дійсно доволі часто навідувався до вказаної квартири з метою перевірки збереження належного йому майна та здійснення ремонтних робіт, що не виключає того, що свідок мала змогу бачити його за місцем реєстрації, але це впливає на висновки, яких дійшов суд щодо встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Посилання відповідачів [PERSON] та [PERSON] як на підставу для відмови в задоволенні позову на те, що батько життя не казав їм про існування у нього сина [PERSON] є непереконливими. Доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката Галахова В.В. про недоведеність позовних вимог, з огляду на те, що позивачкою не заявлялось клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи є неспроможними, оскільки судом було роз*яснено сторонам право заявити клопотання про призначення посмертної молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства, однак цим правом вони не скористались, відповідного клопотання не заявили, а зважаючи на те, що відповідно до ст.105 ЦПК України призначення такого виду експертизи не є обов`язковим, суд розглянув справу на підстави наявних доказів. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , запис про батька якого вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України і враховуючи, що позивачка [PERSON] позбавлена можливості іншим чином встановити правовий зв*язок між дитиною та померлим батьком, а встановлення факту батьківства може вплинути на спадкові права дитини, призначення пенсії по втраті годувальника, суд вважає за необхідне заявлені позовні вимоги задовольнити частково. Оскільки Костянтинівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області має у даній цивільній справі статус третьої особи, і позивачкою та її представником не заявлялось клопотання про залучення цього відділу в якості відповідача, в силу вимог ЦПК України відсутні підстави для зобов`язання останнього судовим рішенням вчиняти певні дії. Відповідно до абз. 9 п. 20 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р., (далі - Правила) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Вищевикладені положення нормативно-правових актів покладають на органи реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту батьківства. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , до актового запису № 133 від 03 березня 2010 року про народження дитини слід внести зміни, вказавши батьком дитини - громадянина України [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплати позивачкою [PERSON] судового збору (а.с.1) слід покласти на відповідачів по справі.

Outcome: partial