Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

13.12.2017 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів до відповідача [PERSON]О 18.01.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 19.03.2018 року. 19.03.2018 року справа не розглядалась в зв'язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 30.03.2018 року. 30.03.2018 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального провадження та залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON]. Справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 01 червня 2018 року. 01 червня 2018 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 21.09.2018 року. 21.09.2018 року оголошено перерву у розгляді справи до 25.09.2018 року 25.09.2018 року розгляд справи відкладений на 19.10.2018 року за клопотанням представника позивача. 19.10.2018 року в судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зменшити розмір аліментів, стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року з нього на користь відповідачки на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до ? частину всіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року по цивільній справі № 173/241/15-ц з нього стягнені аліменти на користь відповідача [PERSON], на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, до досягнення повноліття. При розгляді даної справи він не був присутнім в судовому засіданні та не міг надати пояснення суду. Його матеріальний стан на даний час не дає йому змоги сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі, оскільки його єдиним прибутком є заробітна плата. На його утриманні перебуває також його мати. За рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2017 року з нього стягуються аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Виконавчий лист був виданий 14 вересня 2017 року. Крім цього він перебуває на «Д» обліку у терапевта ДЗ вузлової лікарні станції Верхівцеве із захворюванням шлунку. А також має борги перед банком, Кредити були взяті ним ще в період шлюбу з в відповідачкою. Загальна сума боргів станом на дату звернення до суду складає 30000 грн. Після стягнення з його заробітку податку та аліментів. відсотків за кредитами, йому взагалі не залишається коштів на життя, що й стало підставою звернення до суду В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що зазначені позивачем обставини про стан його здоров'я та наявність заборгованості за кредитними договорами існували на час винесення рішення про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дітей. Крім того наявність заборгованості по аліментам враховані судом при ухваленні рішення про часткове звільнення відповідача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дітей. Рішення про стягнення аліментів на утримання матері ухвалене без врахування наявність рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. І отримане відповідачем лише для того, щоб зменшити аліменти на утримання дітей. За даних обставин вважають, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Тому просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особи, представник Верхньодніпровський \~ \~ \~ \~ районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області. [PERSON]В,. в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року по цивільній справі № 173/241/15-ц з позивача стягнені аліменти на користь відповідача [PERSON], на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, до досягнення повноліття Позивач прохає зменшити розмір, стягуваних з нього аліментів, виходячи з того, що він не був присутнім при розгляді справи та не міг надати пояснення суду. Крім того на даний час з нього стягнення аліменти за рішенням суду на утримання матері, також він має захворювання та борги за кредитними договорами.. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином для вирішення питання про зменшення (збільшення) розміру аліментів необхідно довести наступні обставини: зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я стягувача чи платника аліментів. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що на даний час у позивача сімейний стан не змінився. Позивач посилається на погіршення стану його здоров'я, проте надає суду довідки про те, що він перебуває на диспансерному обліку з указанням діагнозу захворювань датовані ще 2015 роком. Таким чином на час ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів він перебував на диспансерному обліку та продовжує перебувати по даний час. Відповідно доказів того,що стан здоров'я позивача погіршився не надано. Так як позивач проходить періодичні лікування за наявних у нього захворювань. І будь-які докази про те. що стан здоров'я його дійсно погіршився не надав. Наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами не може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Так як доказів того, що дані кредити брались на утримання дітей позивачем не надано. Крім того суд погоджується з доводами відповідача та її представника про те, що дана обставина вже врахована судом у рішенні суду від 21.04.2017 року, яким відповідача частково звільнено від сплати заборгованості за стягненими аліментами на утримання дітей. Аналізуючи рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання матері, судом встановлено 14.09.2017 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення про стягнення аліментів з позивача на утримання матері [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку ( прибутку ) відповідача. Таким чином дане рішень ухвалене судом, коли вже існувало рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2015 року про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON], на утримання двох дітей. Зі змісту рішення суду від 14.09.2017 року про стягнення з позивача аліментів на утримання матері вбачається, що відповідач подав заяву до суду, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. З чого суд приходить до висновку, що відповідачем при ухваленні даного рішення навмисне були приховані факти про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, про наявність захворювань, тобто всі ті обставини, на які він посилається в даному позові, як на підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання дітей. Крім того в судовому засіданні встановлено, що позивач має ще рідну сестру, але аліменти на утримання матері стягнені лише з позивача і не стягнені з іншої дитини [PERSON], та даний факт не врахований судом при вирішення питання про стягнення аліментів на утримання матері. Наявність неприязне них відносин, між донькою та матір'ю не звільняє доньку від обов'язку утримання матері, при наявності такої потреби. Тому суд розцінює факт стягнення з позивача аліментів на утримання матері, як навмисне погіршення позивачем свого матеріального стану та створення обставин для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. До цього висновку суд приходить ще й з тих підстав, що позивач ставлячи вимоги про зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання дітей, не ставить вимог про зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання матері. При цьому мати відповідача отримує пенсію, тобто має самостійний дохід, а діти позивача є неповнолітніми і самостійного прибутку не мають. Щодо розміру заробітної плати, отримуваною позивачем, судом встановлено, що позивач намагаючись підтвердити свій незадовільний майновий стан надає довідку про заробітну плату за 2016 рік і не надав довідки про заробітну плату за 2018 рік. Надання відповідачем двох розрахункових листків не підтверджують реально отримуваної відповідачем заробітної плати. Але навіть з цих розрахункових листків вбачається, що відповідач отримує заробіток в розмірі більше 8000 грн., тобто в значно більшому розмірі, чим на час стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Стягнення з відповідача аліментів на утримання матері зовсім в незначному розмірі відрізняється від розміру стягуваних аліментів на утримання дітей. Проте, як вже зазначалось вище відповідач не вживає заходів для зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання матері. А ставить лише вимоги про зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання дітей. Доводи про те, що позивач отримує на руки суму всього в 240 грн., є безпідставними. Так як позивач отримує і суму авансу. Оцінюючи всі вище зазначені докази в їх сукупності судом не встановлено підстав для зменшення розміру аліментів, стягуваних на користь [PERSON]. на тримання двох дітей, так як позивачем вжиті заходи до погіршення свого майнового стану, шляхом стягнення аліментів на користь матері, з метою зменшення розміру аліментів, стягуваних на утримання дітей. Тому за вищевказаних обставин суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так як судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не відшкодовуються відповідачем та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed