Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

14 квітня 2020 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання в сумі 40 433 грн. 76 коп. за період з 01.12.2015 по 31.01.2020, заборгованість за послуги з централізованого гарячого водопостачання в сумі 4646 грн. 35 коп. за період з 01.11.2017 по 31.01.2020 та відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України втрати від інфляційних процесів в сумі 227 грн. 67 коп., 3 % річних в сумі 301 грн. 75 коп., судового збору в сумі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі і до споживачів,які є власниками квартири або місце проживання яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.2005. Згідно частини 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Крім того, пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 20 зазначених Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до приписів ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України власність зобов`язує; власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі за послуги теплопостачання у повному обсязі не розраховувались, внаслідок чого за період з 01.12.2015 по 31.01.2020 виникла заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання в розмірі 40 433 грн. 76 коп. та за період з 01.11.2017 по 31.01.2020 заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4646 грн. 35коп., яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки відповідачі порушили наявне у них грошове зобов`язання по своєчасній оплаті послуг з теплопостачання, тому позивач вправі вимагати від них в порядку ст. 625 ЦК України, відшкодування матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від відповідачів за користування утримуваними ними грошовими коштами (три відсотки річних). З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів в сумі 227 грн. 67 коп. та 3% річних в сумі 301 грн. 75 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також з відповідачів належить стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. на користь позивача.

Outcome: approved