Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

14.05.2018 року КС «Істок» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги відповідач обґрунтував тим, що 06.10.2016 року [PERSON] звернувся до КС «Істок» із заявою про вступ до кредитної спілки. В подальшому дану заяву позивачем було розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС «Істок». У той же день - 06.10.2016 року відповідач сплатив вступний внесок та обовязковий пайовий внесок. 21.12.2016 року кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання [PERSON] кредиту, у звязку з чим вони уклали кредитний договір №ДКН-1766, відповідно до умов якого, позивач надав останньому грошові кошти в сумі 50\~001,00 грн., на строк 24 місяці, з відсотковою ставкою 0,001%. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача за вказаним договором, 21.12.2016 року позивач уклав з [PERSON] договір поруки №ДКН-1766 ДПІ. У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач [PERSON] станом на 14.05.2018 року має заборгованість в розмірі 63\~339,99 грн., з яких: - 21\~391,81 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; - 37\~920,68 грн. заборгованість за платою; - 0,70 грн. заборгованість за відсотками; - 3\~202,91 грн. інфляційні нарахування; - 823,88 грн. 3% річних. Оскільки відповідачі не виконували належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з них в солідарному порядку зазначену заборгованість. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Нікітіна Д.Г. від 25.05.2018 року було відкрито провадження у даній справі. Указом Президента України №13/2014 від 17.01.2014 року суддя Нікітін Д.Г. призначений суддею місцевого загального суду строком на 5 років. Таким чином, у судді Нікітіна Д.Г. 17.01.2019 року закінчився 5-річний строк повноважень. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 року визначено нового суддю в даній справі [PERSON] Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.01.2019 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. До судового засідання відповідачі не зявилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.10.2016 року [PERSON] звернувся до КС «Істок» із заявою про вступ до кредитної спілки. В подальшому дану заяву позивачем було розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС «Істок». У той же день - 06.10.2016 року відповідач сплатив вступний внесок та обовязковий пайовий внесок. 21.12.2016 року кредитний комітет позивача прийняв рішення про надання [PERSON] кредиту, у звязку з чим останні уклали кредитний договір №ДКН-1766, відповідно до умов якого, позивач надав [PERSON] в кредит грошові кошти в сумі 50\~001,00 грн., на строк 24 місяці, з відсотковою ставкою 0,001%. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача за вказаним договором, 21.12.2016 року позивач уклав з [PERSON] договір поруки №ДКН-1766 ДПІ. Як встановлено у судовому засіданні, позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON]Л кредитні коштами на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 50\~001.00 грн. і зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 24 календарних місяців, до 21 грудня 2018 року. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п. 2.7. кредитного договору плата за надання кредиту становить 35,999% щорічно. У звязку з порушеннями вказаних зобовязань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач [PERSON] станом на 14.05.2018 року має заборгованість 63\~339,99 грн., з яких: - 21\~391,81 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; - 37\~920,68 грн. заборгованість за платою; - 0,70 грн. заборгованість за відсотками; - 3\~202,91 грн. інфляційні нарахування; - 823,88 грн. 3% річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи №6-37цс15, яка є обов'язковою для застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржника. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У разі порушення умов кредитного договору позичальник несе відповідальність передбачену ст. 625 Цивільного Кодексу України. Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню та стягненню з відповідачів в солідарному порядку заборгованості по кредиту. Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1\~762,00 грн.

Outcome: approved