Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

13 серпня 2021 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ), про стягнення з [PERSON] допомоги на утримання [PERSON] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 28 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, 16 грудня 2019 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Виконкомом Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області зроблено відповідний запис № 4 (а.с. 4). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2020 року, записаний відповідач - [PERSON] (а.с. 3). Позивачем зазначено, що в даний час вона спільно з відповідачем не проживає. Малолітній син [PERSON] проживає разом із позивачкою. Сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки єдиним доходом матері є соціальна допомога по догляду за дитиною. З огляду на викладене, вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на підставі статті 84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28 серпня 2021 року направлялась на зареєстровану адресу відповідача ( [ADDRESS] ), однак поштове відправлення з такою ухвалою повернулось до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 23-38). В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28 серпня 2021 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на положення пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі є врученою. Правом подати до суду відзив на позовну заяву [PERSON] не скористався. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 49). 22 вересня 2021 року [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач, в судове засідання не з`явився. Поштове відправлення разом із судовою повісткою на 16 грудня 2021 року направлялось на зареєстровану адресу відповідача, однак поштове відправлення з такою повісткою повернулось до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 50-52). Враховуючи викладене, зважаючи на зміст пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відповідач є належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, про причини неявки ним не повідомлено. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 16 грудня 2019 року Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 4 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 26 червня 2020 року (а.с. 3). Його батьками записані [PERSON] , громадянин України (батько), та [PERSON] , громадянка України (мати) (а.с. 3). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області від 25.03.2021 № 31, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та у неї на утриманні знаходиться син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейно-шлюбні відносини припинили. Судом встановлено, що спільний син сторін - [PERSON] - перебуває на утриманні матері, а сама позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів з батька дитини відповідно до статті 84 СК України. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами частини 1 статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За правилами частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 79 СК України, яка визначає час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно зі статтею 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Висновки щодо правозастосування З огляду на викладені норми чинного законодавства, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який не досяг трирічного віку. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26 червня 2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи. Малолітній [PERSON] на час розгляду справи в суді не досяг трирічного віку та проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку. Єдиним доходом матері є щомісячна допомога при народженні першої дитини, отже вона потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини відповідач не заперечив. Відповідно до частини 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, дружина має право на відповідне утримання у разі наявності можливості у чоловіка надавати таку матеріалу допомогу. Відповідач не надав до суду будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати таку матеріальну допомогу дружині, та жодним чином на заперечив проти позовних вимог [PERSON] . Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що син сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, працездатною особою, який не заперечив про наявність у нього можливості надавати відповідну допомогу дружині, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дружини необхідно стягнути з відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову (13 серпня 2021 року) до досягнення їх дитиною трирічного віку. Отже, позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі статей 79, 80, 84, 191 СК України,

Outcome: approved