Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

14.06.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], діючої в своїх та в інтересах [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Із позову вбачається, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані донька позивачки [PERSON],[INFO] та онука [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року відповідачі в квартирі не проживають. У звязку з тим, що в вищезазначеній квартирі прописані відповідачі позивачка позбавлена можливості оформити субсидію по сплаті комунальних послуг.Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 36 у будинку № 6 по вул. Шкільній в м. Краматорську Донецької області. У судове засідання позивачка не зявилась, але надала суду заяву з проханням справу слухати у його відсутність та про те, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Краматорської міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поважними причинами відсутності члена сімї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.1997 року квартира [ADDRESS] належить позивачці на праві власності. (а.с. 6) Згідно довідки про склад сімї, виданої КП «СЕЗ» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до акту про не проживання від 14.06.2017 року, виданого КП «СЕЗ», [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не проживають у [INFO]. (а.с. 34) Згідно довідки про реєстрації місця проживання від 18.03.2008 року [PERSON], [INFO], зареєстрована у Росії, [ADDRESS] (а.с. 32) Як вбачається з довідки № 102 від 28.06.2017 р., [PERSON] навчається у 9 класі ДБЗЗ СЗШ № 385 м. Санкт-Петербурга. (ас. 29) Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про визнання позовних вимог. Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому за таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою № 36 у будинку № 6 по вул. Шкільній в м. Краматорську Донецької області підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved