Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

13 жовтня 2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. З позову вбачається, що 19.08.2015 між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Підставою розірвання шлюбу є різниця в поглядах на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини сторони не підтримують, поновлювати їх вони не збираються. Позивачка вважає, що подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Також, у позовній заяві позивачка зазначила, що дитина проживає з нею та після розірвання шлюбу бажає, щоб дитина також проживала з нею, оскільки, з огляду на складений досвід в суспільстві, проживання дитини саме з матір`ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти увагу дитині. У зв`язку з викладеними вище обставинами [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу, спільну дитину просить залишити проживати з нею. Зокрема, позивачка просить повернути їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена судді Зіненку Ю.В. Ухвалою судді від 29.12.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 01.02.2021. У судове засідання позивачка не з`явилася, до суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 46). Відповідач у судове засідання не з`явився, 01.02.2021 подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі, позовні визнає в повному обсязі (а.с. 47). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Cудовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 19.08.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.08.2015 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції управління юстиції (а.с. 4). Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 30). Відповідно до довідки № 11-12/5953, виданої 08.10.2020 виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області, [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Шлюб розпався через різницю в поглядах на сімейне життя та оцінці різних життєвих ситуацій, у зв`язку з чим сторони втратили одне до одного відповідні почуття, які характерні для подружніх стосунків. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому є підстави для розірвання шлюбу. Також, у позовній заяві [PERSON] заявлено вимогу про залишення спільної малолітньої дитини проживати разом з нею. В обґрунтування даної вимоги позивачки зазначає, що проживання дитини саме з матір`ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти увагу дитині. Крім того, [PERSON] зазначає, що вона займається її вихованням. У зв`язку з визнанням відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов в частині залишення малолітньої дитини з матір`ю підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подано до початку розгляду справи по суті. З квитанцій про сплату судового збору № 0.0.1867404160.1 від 13.10.2020 та № 0.0.1924712656.1 від 30.11.2020 встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 грн (а.с. 1, 33). У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 50 відсотків, що становить 840,80 грн на користь позивачки [PERSON] . На підставі викладеного, та

Outcome: approved