Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

14.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина, [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , з 1970 року по день смерті спадкодавця, а саме до [INFO] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує позивач тим, що 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Вказане майно успадкував [PERSON] , спадкоємець четвертої черги, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 19.07.2005 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить вищевказаний житловий будинок. Спадкоємцями першої черги являються дочка [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , чоловік [PERSON] . Позивач прийняла спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі від спадщини відмовляються. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] було пропущено строк для подачі заяви про прийняття та відмову від спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , по [ADDRESS] /2 частці кожному, на підставі довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1252 від 04.06.2016 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.1995 року, виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті\~ [PERSON] згідно\~ст.525\~ЦК УРСР\~(1963\~року)\~відкрилася спадщина\~на спадкове\~майно,\~до якої\~входить 1/2\~частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55562600 від 21.03.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Спадкоємців за законом першої та другої черги відповідно до ст. 529, 530 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] немає. Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що спадкоємців за законом першої та другої черги після смерті [PERSON] немає, спадщина після його смерті відкрилась, але ніким не була прийнята до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, діє правило застосування норм книги шостої Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Досліджуючи показання свідка [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , та [PERSON] , померлий [INFO] , в період з 1971 року до [INFO] , мешкали разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними є сімейними, як між чоловіком та дружиною, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Крім того факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджений довідкою Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1252 від 04.06.2016 року. Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вже встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини мешкав разом із [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.12.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 19.07.2005 року секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №267, [PERSON] заповів усе його майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він матиме право за законом [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55562527 від 21.03.2019 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальної контори Одеської області, заповіт [PERSON] від 19.07.2005 року, зареєстрований за № 267, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показаннями допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Враховуючи викладене, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, після [PERSON] померлого [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.03.2014 року, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54783277 від 17.01.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.02.1984 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2011 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] ; - дочка [PERSON] ; - чоловік [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому\~засіданні встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 14.03.2014 [INFO] за адресою: [ADDRESS] ,\~що підтверджено\~показаннями допитаної\~в судовому\~засіданні в\~якості свідка\~ [PERSON] . Враховуючи викладене, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, після [PERSON] , померлої [INFO] . Інші спадкоємці від прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , відмовляються. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 83/02-14 від 01.02.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] було пропущено строк для подачі заяви про прийняття та відмову від спадщини. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved