Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути в порядку регресу з відповідача на їх користь кошти в розмірі понесених витрат 10 530,69 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 серпня 2010 р. в м. Харкові, по вул. Асхарова, з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ 31105-101» з державним номерним знаком [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначає позивач вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 р. по справі № 3-4304/10 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить громадянину [PERSON] Розмір завданих збитків становить 11 752,14 грн., з яких позивачем було відшкодовано потерпілій особі 9 793,45 грн. Представник позивача - Рябов В.О. у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглядати за їх відсутністю, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 04 серпня 2010 р. в м. Харкові, по вул. Асхарова, з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ 31105-101» з державним номерним знаком [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП). На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 р. по справі № 3-4304/10 р. та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ 21063» з державним номерним знаком [NUMBER], що належить громадянину [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно Звіту № 152 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин від 22.03.2011 р., складеного ФОП [PERSON], становить 11 752,14 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Огляд пошкодженого транспортного засобу проведено 25.02.2011 р. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/3025135 термін дії з 23.06.2010 р. до 22.06.2011 р. включно. Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст.11 Цивільного Кодексу України із змінами та доповненнями (надалі ЦК України), передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 16.05.2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 9 793,45 грн. без врахування ПДВ, що підтверджується наказом позивача про виплату відшкодування та відповідним платіжним дорученням від 13.05.2011р. № 2081.. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та у зв'язку з цим понесло витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування по вищезазначеній події у розмірі 9 793,45 грн. Позивач також заявляє про понесення ним додаткових витрат на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 737,24 грн., що також підтверджується матеріалами справи. Ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. МТСБУ звернулось до Відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку. Відповідачем в добровільному порядку витрати МТСБУ компенсовані не були. Оцінивши досліджені у судовому засідання докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Моторного (транспортне) страхового бюро України підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на їх користь підлягає стягненню сума у розмірі 10 530,69 грн. Відповідно до статті 79 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до частини 1, статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до Додаткової угоди № 7 до Контракту про надання правової допомоги № 81 від 08 січня 2013 року, Замовником Виконавцю була передана справа № 13641 по стягненню з [PERSON] заборгованості у розмірі 10 530,69 грн. та була оплачена винагорода за правову допомогу у сумі 2 000,00 грн. , також підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., а всього підлягає стягненню 12 774 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved