Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

13.07.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 29.08.2015р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого 21.07.2016р. у них народилася донька [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з березня 2018 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, донька проживає біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб, залишивши незмінним її прізвище, а також визначити місце проживання доньки біля неї. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть і позивач на примирення категорично не згодна. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги позивача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про визначення місця проживання дитини, то суд, враховуючи, що донька [PERSON], якої на час розгляду справи виповнилося 3 роки, зараз проживає біля позивача і відповідач проти цього не заперечує, дійшов висновку, що місце проживання дитини біля позивача визначено за згодою батьків, що відповідає приписам ч.1 ст.160 СК України, а тому ця вимога теж підлягає задоволенню. Суд розяснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved