Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

13.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 23.11.1996 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ №024369. На даний час до Чугуївського міського суду Харківської області подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Від шлюбу з Відповідачем народилась неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. [PERSON] зазначає, що виховання та утримання спільної дитини, забезпечення їй належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, обумовлює певні витрати, які дотепер доводиться нести самостійно. Дитина зростає, її потреби в харчуванні, одязі та взутті постійно збільшуються. Позивач вказує, що на даний час забезпечити дитині гідний рівень життя їй одній не по силу. Водночас, за визначенням ст. 141 СКУ батьки мають рівні обов'язки щодо дитини та розірвання шлюбу між батьками не звільняє від обов'язків щодо дитини. За словами позивача, відповідач не цікавиться вихованням дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виконання своїх обов'язків та добровільно виконувати їх не бажає. Відповідач має гарний стан здоров'я, є офіційно працевлаштованим та отримує досить високий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Отже, має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.11.1996 року Коробочкинським сільЗАГС Чугуївського району Харківської області, актовий запис №18 (а.с.7). Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №016275, виданим Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області 14.07.2005 року (а.с.8). Згідно Довідки, виданої виконкомом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області №02-39/663/16 від 03.03.2017 року, [PERSON] зареєстрована у [INFO], проживає разом із донькою [PERSON], [INFO], за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, вул. Широка, буд. 35 (а.с.9). Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як розяснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України вiд 21 квiтня 1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved