overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON], Відділ РАЦС Болградського РУЮ Одеської області та просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що 13 вересня 2011 року на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області їхній шлюб було розірвано, але вони не проживали однією сім'єю з 2008 року, а запис про батька в свідоцтві про народження був зроблений на підставі свідоцтва про шлюб, при тому, що він не являється батьком дитини. Позивач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає та в своїй заяві підтверджує, що дійсно позивач не являється батьком дитини. Представник відповідача відділу РАЦС Болградського РУЮ Одеської області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 10.03.2010 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 236096 від 28.08.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 126. в якому в графі батько зазначено відомості позивача [PERSON], [INFO]. Як вбачається з актового запису про народження № 126 від 28.08.2010 року, підставою запису відомостей про батька є актовий запис про шлюбу № 14 від 12.09.2007 року. Згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 13.09.2011 року шлюб зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] 12.09.2007 року в Кулевчанській сільській Раді Саратського району Одеської області - розірвано. Відповідно до ст.136 ч.1 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, спільне життя між сторонами не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам сторін. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання позивач не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. До судового засідання відповідачка не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції № 33 від 18 серпня 2016 року, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 105937, актовий запис № 345. Спільне життя між сторонами не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Відповідачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «Кузнєцова». На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 24.12.2004 року батька [PERSON], вказував, що він є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для подачі заяви у зв'язку з важким матеріальним станом; в судове засідання позивач звернувся письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.31-32). Представник Семиріцької сільської ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 30). Треті особи [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про визнання вимог позову, просили справу розглянути у їх відсутність (а.с.33-34, 35-37). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.12.2004 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 1.7953 га у межах згідно з планом, розташованої на території Семиріцької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10, 11). На випадок смерті 21.04.2003 року [PERSON] у Семиріцькій сільській раді Гайсинського району Вінницької області склав заповіт за яким все своє майно, та те на що він буде мати право на час смерті, заповів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 885/01-16 від 02.06.2016 року спадкова справа після померлого 24.12.2004 року [PERSON] не заводилась (а.с.28). Спірні відносини регулюються: - ч. 1 ст. 1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч. 3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого 24.12.2004 року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивача, йому необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №10 по вул. Перемоги в с. Невгоди Овруцького району Житомирської області, що належав його тітці [PERSON], мотивуючи тим, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті тітки, в установлений законом строк прийняв спадщину, так як подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак спадщину оформити не може, по причині відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок. Позивач просить справу розглядати в його відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. [PERSON] померла 10.06.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №242003. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №10 по вул. Перемоги в с. Невгоди Овруцького району Житомирської області, який належить [PERSON] про що свідчить довідка Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 14.12.2015 року №677. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту виданого Невгодівською сільською радою Овруцького району Житомирської області від 29.07.1999 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач прийняв спадщину, так як подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.04.2016 року №526/02-31, однак нотаріально спадщину він оформити не може по причині відсутності правовстановлюючого документа на будинок. Відповідно до інформаційної довідки №57804649 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо спадкового майна - домоволодіння в с. Невгоди по вул. Перемоги, 10 Овруцького району Житомирської області відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК від 20.04.2016 року № 623/01-16 після померлої 10 червня 2014 року [PERSON] заведена спадкова справа №466/2015 року у зв»язку з подачею заяви про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON], що проживає в [INFO]. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Виходячи з викладеного, [PERSON] набув право власності на вищевказаний житловий будинок. Позивачем сплачено судовій збір в розмірі 588,21 грн.. На підставі ст. ст. 1218,1220, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 01.04.2016 року померла його мати [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]/66-29. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про її смерть №127 від 04.04.2016 року видане КМУ «Міська лікарня №2 м. Макіївки Донецької області». Після її смерті залишилася спадщина. Він не може скористатися своїми правами, після смерті його матері, прийняти спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про її смерть №127 від 04.04.2016 року видане КМУ «Міська лікарня №2 м. Макіївки Донецької області» не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не можє бути підставою для отримання спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 01.04.2016 року у Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтво про смерть №127 від 04.04.2016 року видане КМУ «Міська лікарня №2 м. Макіївки Донецької області» [PERSON], померла 01.04.2016 року у віці 84 років. Згідно копії паспорту громадянки України [PERSON] зареєстрована та проживала у [INFO]/66-29. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті матері заявника - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 01.04.2016 року в м. Макіївка, Україна, у віці 84 років, причина смерті «хронічна сердцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба сердця». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 24.03.2016 року померла його мати [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: м. Донецьк Калінінський район вул. Герцена, 38-64 та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про її смерть №92 від 24.03.2016 року видане Донецьким Клінічним Територіальним медичним обєднанням «ДНР» та видано свідоцтво про смерть серії ДНР №024065 від 25.03.2016 року видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР. Після її смерті залишилася спадщина. Він не може скористатися своїми правами, після смерті його матері, прийняти спадщину у звязку з тим, що свідоцтво про її смерть №92 від 24.03.2016 року видане Донецьким Клінічним Територіальним медичним обєднанням «ДНР» та свідоцтво про смерть серії ДНР №024065 від 25.03.2016 року видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР не є дійсними і не створює правових наслідків, у звязку з чим вони не можуть бути підставою для отримання спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 24.03.2016 року у Калінінському районі м. Донецьку. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтво про смерть №92 від 24.03.2016 року видане Донецьким Клінічним Територіальним медичним обєднанням «ДНР» та свідоцтва про смерть серії ДНР №024065 від 25.03.2016 року видане Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР [PERSON], померла 24.03.2016 року у віці 88 років. Згідно копії паспорту громадянки України [PERSON] зареєстрована у [INFO], але проживала за адресою: [INFO]. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті матері заявника - [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] Російської Федерації, громадянки України, яка померла 24.03.2016 року в м. Донецьку, Україна, у віці 88 років, причина смерті «хронічна ішемічна хвороба сердця, дифузний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

13.04.2016 року\~ [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.01.2008 року в Кам'яномостівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано їх шлюб, актовий запис № 01.\~ Від шлюбу сторони мають доньку Поліну, [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем були припинені , в звязку з відсутністю взаємо порозуміння, що призводило до постійних сварок. Майнового спору не має. Після розірвання шлюбу просить зазначити прізвище [PERSON]. Посилаючись на викладені обставини, просила задовольнити позов. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач\~ до суду надав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.01.2008 року, актовий запис № 01, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 021530 від\~\~ 30.01.2008 року, виданого Кам'яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають доньку Поліну,\~ [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП № 104272 від 25.09.2009 року виданого Кам'яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 10. Суд вважає, що визнання позову \~ відповідачем не протирічить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийнято судом. За таких обставин суд дійшов висновку, що зберегти сімю неможливо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ Після розірвання шлюбу, прізвище позивачці\~\~ залишити - [PERSON]. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернуласьдо суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 18.09.2010 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 240. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 240, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП №072121 від 18.09.2010 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1991 року, від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки між ними виникли суттєві взаємонепорозуміння та різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, зникли почуття, підтримка та допомога, спільне господарство не ведеться з жовтня 2014 року, сім'я фактично розпалася, вони тривалий час проживають окремо один від одного. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, прохала прізвище залишити без змін. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 16 листопада 1991 року Слов'янським міськвідділом ЗАГС Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 1052 від 16.11.1991 року) (а. с. 8) Від шлюбу позивач та відповідач мають повнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. (а. с. 7). Шлюбні відносини між подружжям припинені у жовтні 2014 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцільним, сімейні відносини припинені. Спору про поділ сумісного майна та місце проживання неповнолітньої дитини немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати додаткових заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини не дали позитивного результату.

Outcome: approved