Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

13 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 0,1522 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт на цю земельну ділянку було видано у спільну сумісну власність трьох осіб,\~у зв`язку\~з чим\~нотаріус відмовив\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом. Посилаючись на викладені обставини, просила визначити частку померлого брата у спільній сумісній власності та визнати за нею право власності на відповідну частку вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Представники позивачки в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги. Представник відповідача, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій, крім цього, вказав, що з позовом згоден. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 19 листопада 2007 року на підставі\~рішення ХХІІ\~сесії 4\~скликання Чорноморської\~сільської ради\~№ 8\~від 15\~грудня 2004\~року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1522 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У вказаному державному акті в якості співвласників зазначені позивачка [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 грудня 2018 року (а.с. 11). З досліджених судом копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 червня 1959 року (а.с. 10) та про одруження серії [NUMBER] від 26 липня 1970 року (а.с. 9), витягу з протоколу № 10\~засідання виконавчого\~комітету Володимиро-Іллінської\~сільської Ради\~народних депутатів\~від 28\~жовтня 1986\~року (а.с.\~16) вбачається, що позивачка [PERSON] була сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , і у відповідності зі ст. 1262 ЦК України є спадкоємицею другої черги. Відповідно до наданих на запит суду повідомлення Другої очаківської державної нотаріальної контори № 507/01-09, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 66049012 від 17 серпня 2021 року, а також завіреної копії спадкової справи № 136/2019, наданих на запит суду (а. с. 39-67), за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу після [PERSON] , який помер [INFO] . Відомості про будь-яких інших осіб, що звернулися з заявами про прийняття спадщини, в матеріалах спадкової справи відсутні. 29 листопада 2019 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що спірну земельну ділянку було передано у спільну сумісну власність трьох осіб, а отже державний акт, що посвідчував право на неї, було видано з порушенням вимог чинного земельного законодавства (а.с. 7). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Вказаний вище державний акт, що його було видано на посвідчення права на спірну земельну ділянку дійсно не відповідає вимогам «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», що діяла на час його видачі, а саме цей акт було видано на трьох осіб, що суперечило вимогам ЗК України (в редакції 1992 року), яким не передбачалось поняття спільної сумісної або спільної часткової власності на землю. Разом із тим, проаналізувавши сукупність доказів, наданих позивачкою, суд дійшов переконання,\~що внаслідок\~неправильного оформлення\~державного акту\~на земельну\~ділянку порушується\~право позивачки\~на належне\~оформлення у\~встановленому законом\~порядку спадкового\~майна,\~іншого шляху\~реалізувати своє\~право власності\~у останньої\~немає,\~обставин,\~які б\~вказували,\~що спадкодавець\~за життя\~набув право\~власності на\~спірне нерухоме\~майно неправомірно,\~або,\~що на\~нього,\~окрім позивачки,\~в порядку\~спадкування чи\~з інших\~підстав претендують\~інші особи,\~в суді\~не встановлено,\~а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved