Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

12 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 2 червня 2017 року, яке набрало законної сили 21 червня 2017 року, з відповідача на її (позивача) користь стягуються аліменти на утримання синів [PERSON] і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2017 року і досягнення синами повноліття. З 8 липня 2017 року змінилося законодавство, яке визначало мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а саме з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 відсотків. [PERSON] просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її (позивача) користь на утримання неповнолітніх синів [PERSON] і [PERSON] на підставі рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 2 червня 2017 року, в частині встановлення їх мінімального розміру на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з 8 липня 2017 року. Ухвалою від 13 грудня 2017 року у справі було відкрито провадження та призначено її судовий розгляд. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції (далі ЦПК України). Відповідно до п. 9 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Зазначена справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Таким чином, суд вважає необхідним провести у даній цивільній справі підготовче засідання. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. У судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без його участі. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 2 червня 2017 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання синів [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2017 року і досягнення синами повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, що діє з 8 липня 2017 року) встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з тим, що з відповідача стягуються аліменти на утримання синів, мінімальний розмір яких є меншим ніж передбачено чинним законодавством, суд вважає за необхідне збільшити їх розмір шляхом встановлення мінімального розміру аліментів на кожну дитину на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи те, що позивач звернулася до суду з цим позовом 12 грудня 2017 року, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: partial