Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

13 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в якому просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON] від 04 липня 2016 року №5502 таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного закону, оскільки відповідачем ПАТ КБ «Приват Банк» не було повідомлено приватного нотаріуса [PERSON], а остання не пересвідчилась, що між позивачем та банком існує спір відносно розміру заборгованості за вище\-зазначеним кредитним договором, який є предметом спору по цивільній справі 185\\8405\\15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка в період вчинення виконавчого напису перебувала на розгляді в Апеляційному суді Дніпропетровської області. Позивач у судове\~засідання не зявився, згідно його заяви просить розгляд справи проводити без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» в судове засідання повторно не зявився, у чинність ч. 5\~ст. 74 ЦПК України\~про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. Представники третьої особи в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що при ухваленні судового рішення покладаються на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі № 5502, яким запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № DN80FJ00000188 від 13 листопада 2007 року за період з 13 листопада 2007 року по 05 жовтня 2015 року у розмірі 141 463,33 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом - 34 772,17 доларів США, заборгованості за відсотками-23337,56 доларів; США, комісії - 8749,48 доларів США, пені - 69390,73 доларів США, штрафу (фіксована частина) - 11,82 доларів США та штрафу ( відсоток від суми заборгованості) - 5201,57 доларів США. Представником ПАТ КБ «Приват Банк» не було повідомлено приватного нотаріуса [PERSON], а остання не пересвідчилась, що між позивачем та банком існує спір відносно розміру заборгованості за вище\-зазначеним кредитним договором, який є предметом спору по цивільній справі 185\\8405\\15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка в період вчинення виконавчого напису перебувала на розгляді в Апеляційному суді Дніпропетровської області. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2016р. позовні вимоги банка до позивача були задоволені частково, а саме суд стягнув зі [PERSON] на користь банка заборгованість по кредитному договору за період з 13.11.2007р. по 10.07.2015р. за основною сумою кредиту у розмірі 33\~798, 13 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 15979,04 доларів США заборгованість по комісії у розмірі 6219,78 доларів США, пеню у розмірі 20 000 доларів США та судові витрати по справі у сумі 3654,00 гривен, в іншій частині відмовив банку у задоволені його позовних вимог. Апеляційний суд Дніпропетровської області 29.09.2016р. ухвалив по вищезазначеній справі нове рішення, яким частково змінив рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.05.2016р., з саме змінив рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені в іноземній валюті за тих обставин, що неустойка стягується виключно у національній валюті України та стягнув з позивача на користь банку пеню не у розмірі 20000 доларів США, а її еквівалент у національній валюті у розмірі -36963,46 гривен. В іншій частині рішення суду першої інстанції було залишене без змін та обидва рішення набули чинності з 29.09.2016р. Обидва рішення судів після набрання чинності передані банком на виконання до Відділу ДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції у дніпропетровській області. За таких обставин при вчинені виконавчого напису 04.07.2016р. приватний нотаріус [PERSON] повторно стягнула з позивача на користь банка заборгованість за кредитним договором № DN80FJ00000188 від 13.11.2007р. за період з 13.1122007р. по 05.10.2015р. за яким вже була стягнута заборгованість за той період рішеннями Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року, які набули чинності 29 вересня 2016 року. Згідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Відповідно до\~Глави 16 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1\~ст. 11 ЦПК України\~встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вказане вище свідчить, що нотаріус не мав жодних підтверджень безспірності заборгованості. Отже, позов підлягає задоволенню, виконавчий напис належить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved