Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

12 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 23.09.2011 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати пеню та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 31.07.2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 44331 грн. 86 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Представник позивача Сафір Ф.О. (за довіреністю) в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував (а.с.39). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явилась в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» за умовами якого відповідачу було видано платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» із встановленим кредитним лімітом у розмірі 1300.00 грн. зі сплатою 30.00 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви відповідача разом з пам'яткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.5 - на звороті). За Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду», якою передбачено порядок нарахування та зобов'язання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобов'язань, штрафу у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову, в разі порушення строків платежів по зобов'язанням та пені за несвоєчасне погашення заборгованості - відповідач зобов'язався сплачувати кредит та інші боргові зобов'язання передбачені кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості, однак не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, до 25 числа кожного місяця (а.с.6-30). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 44331 грн. 86 коп., з яких: 1048 грн. 83 коп. - заборгованість за кредитом; 36206 грн. 21 коп.- - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4489 грн. 59 коп.- заборгованість за пенею та комісією; та штрафи - 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2087 грн. 23 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.3-4). Оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконала належним чином, з неї на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним. Разом з тим, відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, доданих позивачем, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування розрахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. За п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Умови та спосіб надання виписки про стан картрахунку заява не містить. З наданого позивачем розрахунку убачається, що з 12 червня 2014 року відповідач не здійснював операцій по картрахунку та припинив сплачувати кредит. З вересня 2014 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку з 30,00 % до 34,80 % річних, а з квітня 2015 року з 34,80 % до 43,20 % . Однак доказів на виконання вимог Умов та правил надання банківських послуг щодо належного повідомлення відповідача про зміну розміру фіксованої процентної ставки позивач не надав, відповідно, суд доходить висновку, що банк в порушення вимог кредитного договору та вимог чинного законодавства змінив розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, відповідно проценти за прострочену заборгованість за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року (1096 днів) підлягають стягненню виходячи з процентної ставки 30% річних, що складає 944 грн. 81 коп. = (1048,83х30%:365х1096). Також з відповідача підлягають стягненню проценти нараховані до 01 вересня 2014 року у розмірі 916 грн. 33 коп., а всього 1861 грн. 14 коп. Щодо вимог позивача про стягнення пені та штрафів, суд доходить наступного, з розрахунку заборгованості наданого банком слідує, що комісію зазначеним кредитним договором за невиконання умов договору не встановлено, а сума заборгованості зазначена у колонках розрахунку як пеня та комісія, складається лише із пені, яка нараховувалась банком щомісячно у розмірі 50 грн. у серпні та вересні 2013 року, а починаючи з листопада 2013 року у розмірі по 100 грн. Згідно зі ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003 цс15, яка згідно положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для суддів при застосуванні цих норм права. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та довідкою про умови кредитування передбачено що у разі порушення строків будь - яких платежів, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплачувати банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту. Разом з тим, за положеннями Умов та довідки про умови кредитування, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право також нарахувати пеню. Тобто кредитним договором укладеним з відповідачем передбачено застосування пені і штрафів за одне і те саме порушення зобов'язань за кредитним договором, однак їх одночасне стягнення є неприпустимим. З огляду на викладене, суд доходить висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача лише штрафів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial