overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача донькою та у теперішній час навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у Миколаївському юридичному фаховому коледжі Національного університету «Одеська юридична академія». Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~3000\~грн.\~щомісячно на час навчання доньки. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка та третя особа, крім цього, зазначили, що повністю підтримують заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки та відповідача, у теперішній час проживає з матір`ю та навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у Миколаївському юридичному фаховому коледжі Національного університету «Одеська юридична академія». Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 9), довідкою за вих. № 99 від 28 жовтня 2020 року, виданою Миколаївським юридичним фаховим коледжем Національного університету «Одеська юридична академія» (а.с. 10) та довідкою про склад сім`ї позивачки (а. с. 12). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби доньки. Суд,\~з огляду\~на те,\~що батьки\~зобов`язані забезпечити\~дітям виховання,\~навчання,\~прийшов до\~висновку,\~що з\~відповідача слід\~стягувати аліменти\~на навчання\~доньки в\~твердій грошовій\~сумі у\~3000\~грн. щомісячно. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд роз`яснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті її батька відкрилась спадщина на належне йому майно. Заявник, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. На даний час заявник має намір нотаріально оформити свої спадкові права на майно, яке належало [PERSON] , однак не може цього зробити, оскільки в свідоцтві про її народження її батько записаний по батькові як « [PERSON] », а у свідоцтві про його смерть зазначено « [PERSON] ». Встановлення юридичного факту необхідне заявникові для оформлення спадкових прав та оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що вона [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 12 листопада 2020 року прийнято до розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року замінено неналежну заінтересовану особу у даній справі з Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області на Ратнівську селищну раду Волинської області. У судове засідання учасники справи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, [PERSON] та її представник - про підтримання заявлених вимог, а Ратнівська селищна рада Волинської області - про їх визнання. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі факту родинних відносин між фізичними особами. Із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] вбачається, що її батька по батькові зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] по батькові його зазначено « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Із довідки Прохідської сільської ради Ратнівського району Волинської області від 10 серпня 2020 року №404 та витягу з погосподарської книги №9 за 1986-1990 роки вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав і був зареєстрований в селі Комарове Ратнівського району Волинської області, проживав в господарстві один. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , є дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Таким чином, з огляду на фактичне прийняття спадщини, та враховуючи вищезазначені обставини, Суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки з цим пов`язане виникнення у неї права на спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 28 січня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, з 30 червня 2020 року проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій не заперечив, щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2006 року, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30 жовтня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, конфлікти, систематичні сварки, у зв`язку із чим з жовтня 2020 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні вимоги викладені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2021 року сторонам за клопотанням відповідача було надано строк на примирення 4 місяці. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2010 року, мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2020 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після спливу строку наданого судом на примирення 4 місяці позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

12 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якій позивач зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] . На обґрунтування позову позивач вказала, що останні два роки їх сімейні стосунки погіршилися, вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Дитина залишається мешкати з позивачкою, спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 32, 36). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 28, 34). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 30 червня 2012 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 425 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть близько двох років, спільне проживання між ними припинено. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи відсутність у позивача наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, тому, суд вважає, що сім`я сторін у справі розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

12 листопада 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про призначення його опікуном над [PERSON] , який визнаний недієздатною особою, опікуном якого було призначено [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим необхідно призначити недієздатній особі нового опікуна. Заявник має усі можливості для надання моральної і соціальної підтримки недієздатного [PERSON] , а тому вважає доцільним призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради Логінов Д.В. заявлені вимоги підтримав, надав суду подання про можливість виконувати [PERSON] обов`язків опікуна. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріли цивільної справи, дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2007 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним та призначено йому опікуном [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 вересня 2020 року Покровським районним у місті Кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради № 7/01-29/4125 від 01.12.2020 опікунська рада вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Частиною 1\~статті 41 ЦК України\~передбачено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до\~ст. 55 ЦК України\~опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4\~ст. 63 ЦК України\~опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Зважаючи на зазначені обставини, враховуючи те, що опікун [PERSON] , якого рішенням суду визнано недієздатним, померла, заявник є знайомим недієздатної особи, крім того він про нього турбується, має можливість надавати йому моральну та соціальну підтримку, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

12 листопада 2020 року заявник звернувся до суду з заявою та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 року вона є співвласником квартири за адресою : [ADDRESS] , разом з [PERSON] . У свідоцтві її прізвище вказано як [PERSON] , однак у всіх інших документах її прізвище зазначено як [PERSON]. Неправильність в написанні прізвища у правовстановлюючому документі є перешкодою для реалізації прав власника на користування та розпорядження квартирою. Просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 року, в якому невірно зазначено її прізвище українською мовою « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Ухвалою суду від 19.11.2020 року відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд на 08.12.2020 року. В судове засідання заявник до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа Сумська міська рада Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, представник в судове засідання не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно картки фізичної особи-платника податків № [NUMBER] від 15.06.2004 року, посвідчення водія [NUMBER] прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.4,7). Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1998 року Виконавчим комітетом СМР квартира за адресою : [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] (а.с.6). У свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Зазначені розбіжності в написанні прізвища заявника викликають сумніви у належності позивачу вказаного правовстановлюючого документу, а позасудовим порядком їх усунути неможливо. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За вказаних обставин суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 01.12.1998 року, в якому невірно зазначено її прізвище українською мовою « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

12 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувала зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Інші стягнення з нього на користь третіх осіб не проводяться. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, просить стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні (а.с. 6,7). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст.. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved