Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

14 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала в у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2004 року, який було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 16 березня 2015 року,мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає та матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач є працездатною особою, інших дітей на утриманні не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 січня 2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..280,281 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2004 року, який було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 16 березня 2015 року ( а.с.3). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини ( а.с.4). Судом встановлено, що дитина сторін - [PERSON] перебуває на утриманні матері, проживає з матір'ю за адресою : [ADDRESS], про що свідчить довідка КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради від 23 січня 2018 року. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи потреби дитини, її стан здоров'я та вік, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, інших дітей на утриманні не має, те, що батьки проживають окремо, дитина проживає з позивачем, інші обставини, суд приходить до висновку про необхідність присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред'явлення позову - з 14 листопада 2017 року. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.141,180,181,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved