Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

13 серпня 2021 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 01.11.2021) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500,00 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 31.01.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.10.2017 року. Вказує, що на даний час діти проживають з нею, при цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою суду від 25 серпня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2010 року, однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2017 року у справі №161/10556/17 шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 4-5). У шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Також встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватися чи заборону працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей,\~матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дитину. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошові сумі у розмірі 2\~500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved