Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

13.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29 червня 2014 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, шлюбі за актовим записом №12. В період шлюбу у подружжя народилась 01.12.2014 року дитина дочка [PERSON]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з липня 2015 року, чому слугували непорозуміння, постійні сварки, конфліктні ситуації, перебування відповідача у стані алкогольного спяніння, незабезпечення сімї матеріально. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що сімя фактично розпалась, її збереження і примирення є неможливими, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] до початку проведення судового засідання надали суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та визнання позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії І-КИ №273888, виданого 29 червня 2014 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області встановлено, що 29.06.2014 року за актовим записом №12, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження [PERSON] І-КИ №507793, виданого 11 грудня 2014 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що фактично подружжям припинено сімейні стосунки з липня 2015 року, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved