Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

14 вересня 2021 року позивач, [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 10 січня 2020 року між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб. Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та окреме проживання позивача з відповідачем. Вважає, що шлюб між сторонами є помилковим, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Враховуючи вищевикладене, позивач прохала суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2021 року відповідача викликано до суду шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2021 року постановлено ухвалити заочне рішення. Позивач, [PERSON] , та її представник, адвокат Галушко С. С, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав суду заяву, в якій прохає розгляд справи проводити без участі позивача та її представника. Позов підтримує та прохає задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив до суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 січня 2020 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 5). Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки, чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням думки позивача, вважаю, що після розірвання шлюбу їй необхідно відновити дошлюбне прізвище - [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved