Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

14 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Подільській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.11.2011 року. Після одруження дружині прізвище не змінювалось. Від шлюбу сторони дітей не мають. За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склались, були припинені з грудня 2016 року. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди подружжя на сімейне життя. На цьому грунті між подружжям виникали постійні сварки та непорозуміння, що негативно впливали на стан здоров`я позивача. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про забезпечення благополуччя сім`ї. За таких обставин сторони почали проживати окремо. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання жодного разу не прибув, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи відсутність згоди дружини на збереження шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують досить тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди дружини на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved