Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

13.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 року. З відповідачем мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають і знаходиться на утриманні матері. З моменту припинення подружніх відносин, лютого 2017 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно не працює, але отримує кошти, розмір яких є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач пояснила, що працює та отримує мінімальну заробітну плату і їй тяжко одній утримувати двох неповнолітніх дітей. Зазначила, що вона несе щомісячні затрати на харчування дитини, придбання одягу, тому потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання дітей, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] по 500 грн. щомісячно, у решті позову заперечив щодо задоволення вимог. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], сторони у справі - є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Сторони перебуваю у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Неповнолітні діти знаходиться на утриманні позивача та проживають разом з нею (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, офіційно не працює інших неповнолітніх дітей, окрім [PERSON] та [PERSON], та непрацездатних осіб на утриманні - не має. Дані обставини не оспорювались сторонами і підтверджуються дослідженими у судовому засідання матеріалами справи. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено всі обставини, що мають істотне значення, в тому числі: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та наявність інших обставини, що мають істотне значення у даній справі. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України, та приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, матеріальне становище дітей; наявність інших обставини, що мають істотне значення у даній справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та визначає розмір аліментів в сумі по 800 грн. щомісячно, на кожну дитину, що буде відповідати як інтересам дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Як відповідач, так і позивачка, в рівних частках повинні утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial