Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

13 березня 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В позові зазначено, що 11.03.2008 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №CL-702/736/2008, згідно змісту якого банк надав позичальнику кредит в сумі 100 000 дол. США. Того ж дня, в забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором сторони уклали договір застави, згідно змісту якого, [PERSON] надав в заставу банку легковий автомобіль «Lexus LS460L», номер кузову: [NUMBER]. У зв'язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивач звернувся до суду із відповідним позовом про стягнення заборгованості. В подальшому на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.02.2012 року і договору відступлення права вимоги, банк відступив позивачу право вимоги за зазначеним кредитним договором. Рішенням Київського районного суду м Харкова від 18.04.2014 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість за договором в сумі 3 700 149 грн. 65 коп. Спірний автомобіль є забезпеченням кредитних зобов'язань [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та останній є заставодержателем цього автомобіля, а тому має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави. Однак, як витікає з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.03.2017 року, вказаний автомобіль вже належить [PERSON] Відповідно до змісту позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вимагає звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №CL-702/736/2008 від 11.03.2008 року в розмірі 3 700 149 грн. 65 коп. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету застави за договором застави автотранспортного засобу - автомобіля «Lexus LS460L», державний номер: [NUMBER], що належить [PERSON] Крім того, витрати, пов'язанні зі збереженням та реалізацією предмета застави стягнути з [PERSON] Також позивач вимагає передати в його управління даний автомобіль та вилучити у [PERSON] ключі до автомобіля. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що зміна власника не змінює умов договору застави, а тому предмет застави, тобто автомобіль «Lexus LS460L», державний номер: [NUMBER], а тому на нього може бути звернуто стягнення. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову та пояснив, що [PERSON] не виконав умови договору, а тому необхідно накласти арешт на його майно, а не на майно [PERSON], який є добросовісним набувачем. В той період коли [PERSON] придбав автомобіль, обтяження на нього не діяло, а тому останній правомірно ним користується. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 11.03.2008 між та ЗАТ «ОТП банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № СL 702/736/2008, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000, 00 дол. США. В подальшому право вимоги за даним кредитним договором було передано позивачу - ТОВ «ОТП Факторинг Україна».(а.с.5-7,11-22) Відповідно до кредитного договору, [PERSON] зобов'язався прийняти належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі (зокрема в п. 1.6. кредитного договору, з підпунктами), а також відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в. п.п. 1.4., 1.5. кредитного договору, з підпунктами). Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2014, у справі №640/22178/13-ц позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволений та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 3 700 149 грн. 65 коп.(а.с.23-24. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором сторони уклали договір застави №PCL-702/736/2008 від 11.03.2008, згідно змісту якого, [PERSON] надав в заставу банку легковий автомобіль «Lexus LS460L», номер кузову: [NUMBER]. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданий ВРЕР №1 ГУМВСУ Харківської області 05.03.2008 року.(а.с.8-9) Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51607853 від 02.03.2017, автомобіль «Lexus LS460L», номер кузову: [NUMBER], є предметом застави та на нього накладено обтяження на підставі договору застави №PCL-702/736/2008, від 11.03.2008.(а.с.25) Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що фактичні вимоги договору не виконані, а тому у відповідності до п. 8.1. Договору застави, договір є чинним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014, вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Як витікає з положень ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, усіх типів, марок і моделей, здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. [PERSON], згідно листа регіонального сервісного центру в Харківській області №31/20-2568 від 12.06.2017, є шостим власником автомобіля «Lexus LS460», 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER] після [PERSON] Відповідач став власником на вищезазначений транспортний засіб на підставі договору купівлі-продажу №6341/2016/077027 від 17.09.2016. Цей договір неоспорений та не визнаний в судовому порядку недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним В судовому засіданні представнику позивача, у відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, були роз'яснені наслідки вчинення та не вчинення процесуальних дій, щодо оспорення вищезазначеного договору. Таким чином, право власності [PERSON] на автомобіль «Lexus LS460», зареєстроване у встановленому законом порядку, а тому він є повноправним власником. Договір застави був укладений між [PERSON] та ЗАТ «ОТП банк». [PERSON] не має зобов'язань, ані перед ЗАТ «ОТП банк», ані перед позивачем, а тому суд вважає вимоги позивача, якими [PERSON] фактично буде позбавлений права власності на належне йому майно такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати не можуть бути стягнуті із відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed