Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

13 вересня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа - Костянтинівська міська рада Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому позивачі зазначили, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 вересня 1993 року у їх спільній сумісній власності знаходиться квартира [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрований, але з 2014 року не проживає відповідач по справі, який є сином (онуком) позивачів. У 2014 році він виїхав до Російської Федерації з метою подальшого мешкання. Відповідач не проживає в даній квартирі, квартирою не цікавиться, особистих речей у квартирі не має, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не приймає. Ніяких перешкод у проживанні відповідача позивачами не чинилося, з будинку поїхав добровільно. Зазначають, що реєстрація [PERSON] у квартирі створює позивачам перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження їх майном та є наслідком порушення прав позивачів як власників, у зв`язку з чим позивачі [PERSON] , [PERSON] просять визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. У подальшому позивачі звернулись до суду із заявою про закінчення судового розгляду справи у їх відсутність (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Представник третьої особи - Костянтинівської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу за відсутності представника, зазначивши, що прийняття рішення залишає на розсуд суду (а.с. 36). Свідки [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснили, що знайомі із сім`єю позивачів та відповідачем у справі як із сусідами. Відповідач [PERSON] тривалий час, приблизно з 2014 року, за адресою реєстрації не мешкає та не з`являється, свідки з вказаного часу його не зустрічали. Відповідач змінив місце проживання добровільно. Місцезнаходження відповідача у теперішній час їм не відоме. З`ясувавши позицію позивачів, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачам [PERSON] , [INFO] (а.с. 4), [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09 вересня 1993 року (а.с. 9), належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності [PERSON] - 1/2, [PERSON] - 1/2, свідоцтво видане згідно розпорядження №2135 від 17 вересня 1993 року. Квартира [ADDRESS] , зареєстрована Бюро технічної інвентаризації на правах спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності та записана в реєстраційну книгу під №101 р/№ [NUMBER] (а.с. 9 зворот), що також підтверджується відомостями Костянтинівського міського БТІ за вих. № 1033 від 21 жовтня 2021 року (а.с. 33). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості відсутні (а.с. 29-32). [PERSON] , згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] , згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно довідки КП «Служба єдиного замовника» №1157, від 09 вересня 2021 року (а.с. 16), за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: - [PERSON] , [PERSON] , 1985 р.н.; - [PERSON] , 1987 р.н.; - [PERSON] , 1982 р.н. Проте, як вбачається з актів перевірки паспортного режиму КП «Служба єдиного замовника №7» №1461 від 01 жовтня 2020 року та №1131 від 06 вересня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , з 19 грудня 2001 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за зазначеною адресою не мешкає з вересня 2014 року, його особистих речей в квартирі немає, що своїми підписами засвідчили свідки [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14, 15). Згідно паспортних даних [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де також міститься відмітка Відділення УФМС Росії по Свердловській області у Верхньопишминському районі про те, що 04 лютого 2017 року [PERSON] зареєстрований за місцем мешкання до 04 серпня 2017 року [ADDRESS] (а.с. 10-11). Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2014 року. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з власної волі з 2014 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] , [PERSON] та визнання відповідача такими, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеної квартири. Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved