Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

12 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 10 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає та не бере участі в її вихованні. В свою чергу, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, що ставить її та сина у скрутне матеріальне становище, а відповідач, будучи працездатною особою, має можливість надати їй допомогу, тому позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісяця до досягнення трирічного віку дитиною, починаючи з дня подачі позову до суду. Ухвалою судді від 04 січня 2019 року відкрите провадження по справі. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Повідомила, що відповідач є військовослужбовцем та має змогу матеріально забезпечувати її на час знаходження її в декретній відпустці. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, але в меншому розмірі, пояснив, що на даний час з ним проживає старший син [PERSON], [INFO], він сплачує аліменти на утримання донки, тому просив стягнути аліменти в мінімальному розмірі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 червня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5). Малолітня дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, сторони на момент розгляду справи в суді фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідачем суду надана довідка про склад сім'ї, згідно якої за місцем його реєстрації зареєстрований він, батьки, сестра, його син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 19). Крім того, суд бере факт того, що відповідач утримує сина [PERSON], [INFO], що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні та підтверджується довідкою Черкаської загальноосвітньої школи (а.с. 18). Зважаючи на фактичні дані, встановлені судом, щодо проживання дитини з матір'ю, а також на вік дитини, яка не досягла 3-років та перебування матері у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною 3-х років, що на думку суду буде достатнім розміром для утримання дружини. З урахуванням вимог ст. 191 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти з моменту звернення до суду, тобто з 12 грудня 2018 року. У відповідності до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial