overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 02.07.2005 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з 01.10.2015 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. (а.с. 16). Відповідач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с.15). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 02.07.2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 015866 від 02.07.2005 року, актовий запис 184 (а.с.3). У позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КИ № 255350 від 08.12.2009 року, актовий запис 779 (а.с.4). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 26 липня 2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 04 вересня 2009 року шлюбу, в якому вони мають малолітню дитину сина [PERSON], який народився 29 жовтня 2009 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з 2015 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втрати почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримавїла в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 17 серпня 2012 року шлюбу, в якому вони мають малолітню дитину сина [PERSON], який народився 06 червня 2013 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з грудня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втрати почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримавїла в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 1986 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з лютого 2011 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], надали заяви, де просили розглянути справу у їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач, [PERSON], позов визнав, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 20 грудня 1986 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у районному відділі ЗАГС м. Барвінкове Харківської області, актовий запис №144. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з лютого 2011 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Ухвалою суду від 25.05.2016 року сторонам було надано строк для примирення, який сплинув 01.08.2016 року. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 червня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №475 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 червня 2011 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 08.04.2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №6. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Один до одного втрачено повагу, з липня 2014 року спільно не проживають. Питання про місце проживання дитини вирішено. Спору про розділ майна не мають. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Лазарєва». Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.04.2011 року виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська (м.Торецька) Донецької області, актовий запис №6, що підтверджено свідоцтвом про шлюб 1-НО №241603 (а.с. 4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

12 травня 2016 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 01 жовтня 2012 року. Посилався на те, що 01.10.2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 14 088 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 791 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 099 грн. 27 коп., заборгованість за пенею та комісією 3\~050 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 647 грн. 05 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом установлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 01 жовтня 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 14 088 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 791 грн. 68 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 099 грн. 27 коп., заборгованість за пенею та комісією 3\~050 грн., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 647 грн. 05 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

12 травня 2016 року\~ постановлено судове рішення у цивільній справі за позовом КоваленкоЗеленої [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 30.05.2016 КоваленкоЗелена О.М. звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON]аліменти на її утримання\~ у розмірі 1/4 частини всіх\~ видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років. Сторони до судового засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та визнання відповідачем позову. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Суд, дослідив необхідні матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тому, слід винести додаткове рішення суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

12 травня 2016 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не має. Позивачка посилається на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, при цьому направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з червня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

12 травня 2016 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 12.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною позивач не має можливості працювати та утримувати себе та сина. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 12 червня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 73 /а.с. 5/. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 155206 /а.с. 3/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Козелецької селищньої ради Чернігівської області /а.с. 4/, [PERSON] проживає з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь коштів, як дружини, на підставі наданих доказів, вимог закону, принципу співмірності та потреб, й вважає їх такими, що підлягають задоволенню у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову, й до досягнення сином [PERSON] трьох років. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох малолітніх синів, які проживають з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 107 (а. с. 5), від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO],та [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 21, 22), які проживають з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved