Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

14.03.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітної плати відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з 06.12.2010 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З часу народження дочки відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків щодо матеріального забезпечення дитини взагалі, хоча працює офіційно та має реальну змогу сплачувати аліменти. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 29.03.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] під час розгляду справи підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги визнав частково, пояснив, що в нього є ще одна неповнолітня дитина від попереднього шлюбу. Просив стягувати з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення ним повноліття. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даними свідоцтв про шлюб Серія [NUMBER] та про народження Серія [NUMBER], копії яких додані до позовної заяви, підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 06.12.2010, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 8, 9). З довідки Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №780 від 13.03.2018 вбачається, що [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS], має склад: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а. с. 10). У паспорті громадянина України відповідача [PERSON], копія якого надана позивачкою в якості додатку до позовної заяви, містяться відмітки про реєстрацію 25.10.1994 року шлюбу відповідача з [PERSON], а також про розірвання цього шлюбу 21.07.2006 (а. с. 6). Відповідач у судовому засіданні стверджував, що від попереднього шлюбу він має неповнолітню дитину, на утримання якої з нього стягуються аліменти, а позивачка не заперечувала вказаних обставин, у зв'язку з чим ці обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, та підлягають обов'язковому врахуванню при визначенні розміру аліментів на другу неповнолітню дитину відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України. Сторонами надано докази того, що відповідач має постійне місце роботи та отримує регулярний дохід, що є підставою для визначення аліментів у розмірі частки від його доходів. З урахуванням повідомлених сторонами відомостей про їх сімейний та матеріальний стан, зокрема про наявність у відповідача на утриманні іншої малолітньої дитини, інтереси якої підлягають обов'язковому врахуванню, вимога про стягування аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно не відповідає положенням ст. 183 СК України щодо загальної частки доходів, які мають стягуватися в якості аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини від доходів платника аліментів. За таких обставин, позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, шляхом стягування з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір.

Outcome: partial