overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Територіальної громади в особі Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав на земельний пай в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON]. На день своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, складений 29.04.1998 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді права на земельний пай площею 6,04 га, розташований в КСП «Жовтневий » села Соловйове Ясинуватського району Донецької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] були: за заповітом його син - [PERSON] , який прийняв спадщину, так як подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, а за законом на обов'язкову частку у спадщині його дружина - [PERSON], яка прийняла спадщину, так як на день смерті спадкодавця була зареєстрована з ним і не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом термін. Зазначені спадкоємці прийняли спадщину, однак своїх спадкових прав не оформили. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер його батько [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька. У встановлений законом шестимісячний строк він подав у Авдіївський державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. В даний час він вирішив оформити свої спадкові права, однак державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори 23.12.2013 р. йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки не представлено документів, які свідчать про те, що його батько [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Просив суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] та визнати право власності на земельну долю (пай). Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, участі в судовому засіданні не приймав, про дату і час розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки до суду не відомі надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнав, проти задоволення позову не заперечували. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.01.2010 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського р-ну Донецької області, актовий запис № 1 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 22 січня 2010 року зареєстрували шлюб Виконкомом Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського р-ну Донецької області, актовий запис № 1 (а.с. 3), від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2011 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 28 жовтня 1995 року Черевахівською сільською радою Маневицького району було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис №8, та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, в сім»ї систематично почали виникати різні непорозуміння. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дітей, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала із зазначених у заяві підстав, просила позов задовольнити повністю. Відповідач позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, які просили шлюб розірвати, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 1995 року, який був зареєстрований Черевахівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис №8, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від даного шлюбу у них народилося двоє дочок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 6, 7). Із пояснень сторін установлено, що майже два роки сторони не підтримують шлюбно - сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та не цікавляться життям один одного, а тому не вважають доцільним зберігати шлюб. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги те, що сторони наполягають на розірванні шлюбу в даному судовому засіданні, суд приходить висновку про задоволення позову. На підставі статей 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7643 грн. 72 коп. У судове засідання сторони не з»явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідача позов визнає частково. Дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.03.1989 року по 28.01.2014 року працював в Управлінні виробничо-технічного забезпечення та комплектації Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія». 28.01.2014 року звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства згідно наказу № 5-к від 28.01.2014 року. Згідно довідки № 16 вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем на день звільнення становила 7643 грн. 72 коп. (а/с. 4). Однак, в лютому - березні 2014 року було здійснено часткову виплату по заборгованій заробітній платі в сумі 2168,20 грн., що підтверджується копіями відомостей. Станом на 05.03.2014 року заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 5475 грн. 52 коп. Вказаним порушуються вимоги ст. 115 КЗпП України, яка зобов'язує виплачувати працівникам заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а позивачу заробітна плата не виплачувалася упродовж тривалого часу. Крім того, ст. 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який обґрунтував тим, що 3 березня 1973 року він уклав шлюб з відповідачкою, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Шлюбні відносини фактично припинені з 2008 року через різні погляди на життя та життєві цінності, порушилися стосунки як чоловіка з жінкою, що призвело до фактичного припинення сімейних стосунків. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнала позов у повному обсязі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 3 березня 1973 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З 2008 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через різні погляди на життя та життєві цінності, порушилися стосунки як чоловіка з жінкою, що призвело до фактичного припинення сімейних стосунків. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача та не бажання сторін примирятися, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій просить стягувати з [PERSON] її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вини з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сварки та образи з боку відповідача, змусили звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Донька проживає і знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, має доходи, розмір яких є достатнім для надання належної матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає, що й змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до повноліття доньки. Справу просить слухати без її участі, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, копію позовної заяви та усіх документів, а також уточнену позовну заяву - отримав, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 19 січня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з лютого 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 19 січня 2011 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з лютого 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року (а.с. 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, позивач поновлювати їх не має наміру, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду. В судовому засіданні позивач зменшила розмір своїх позовних вимог та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісяця, з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], яка проживає з нею, а відповідач проживає окремо від них. Відповідач як батько дитини надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та зазначив, що на даний час він ніде не працює, згідний щомісяця сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12 лютого 1994 року. Згідно свідоцтва про народження від 10 травня 2012 року у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідач є батьком дитини, а тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. В даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає зі своєю матір'ю позивачкою [PERSON] Відповідач на даний час не працює. В судовому засіданні встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги, щодо сплати аліментів в розмірі 500 грн. щомісяця, а тому позов підлягає задоволенню, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в силу статті 184 СК України в твердій грошовій сумі. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

13 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] В обґрунтування позову посилається на наступні обставини: В зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона є з 30.04.2004 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 20. Від сумісного шлюбу вони дітей не мають. На даний час вони з відповідачем на протязі дев'яти місяців не проживають однією сім'єю, причиною цього стало те, що було втрачене почуття любові, довіри та поваги один до одного. Крім того у них виявилися різні погляди на сімейне життя, що стало причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] який зареєстровано 30.04.2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 20 (а.с. ) Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи видно, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Від сумісного шлюбу дітей не мають. При таких обставинах, суд знаходить заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

13 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, оскільки він не працює, має зобов'язання перед банківською установою, та підтримує своїх батьків. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Відповідач [PERSON] має зобов'язання перед банківською установою, та підтримує своїх батьків. Добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON]. на утримання сина [PERSON], відповідач [PERSON] не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до його повноліття.

Outcome: partial