Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

13 листопада 2018 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені. Згідно уточнених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-2118 від 16.02.2006 року у розмірі 44938 грн 82 коп та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 44938 грн 82 коп. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідач сплачував їй аліменти останній раз у червні 2018 року у сумі 1500 грн, до цього у квітні 2018 року у сумі 1300 грн. На даний час сума заборгованості не зменшилась. Державним виконавцем не застосовувалися до відповідача штрафи у зв'язку з несплатою аліментів. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з її хворобою. Оскільки представник відповідача третій раз поспіль не з'явилась у судове засідання, зважаючи на те, що представником відповідача наданий відзив на позов, в якому викладена його позиція по справі, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. У відзиві на позов представник відповідача посилається на пропущення позивачем спеціальної позовної давності в один рік, встановлений п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що у провадженні Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходився виконавчий лист № 2-2118, виданий 16 лютого 2006 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини Марії, [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку. Постановою державного виконавця від 24 жовтня 2018 року виконавче провадження було закінчено відповідно до п.7 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», нарахована загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 26.06.2018 року у розмірі 74\~602 грн. Згідно з уточненим розрахунком, наданим Павлоградським міськрайонним відділом ДВС з урахуванням часткового погашення заборгованості, за виконавчим листом № 2-2118 від 16.02.2006 року загальна заборгованість станом на 26.06.2018 року складає 44\~938 грн 82 коп (а.с.71-74). Як передбачено ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості\~ \~ \~ \~ При цьому суд виходить з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання. Позивачем в уточненій позовній заяві приведений розрахунок неустойки (пені) за період з січня 2016 року до 01.04.2019 року, з яким суд погоджується і який складає загальну суму 54\~087 грн 41 коп, що перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів. Тому відповідно до вимог ст.196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки слід визначити - 44\~938 грн 82 коп. Згідно з ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. З наданого державним виконавцем уточненого розрахунку заборгованості видно, що у період з січня 2016 року по 01.04.2019 року, за який позивач просить стягнути неустойку, відповідачем сплачувалися аліменти у вересні 2016 року, листопаді 2016 року, а також щомісячно з січня 2017 року по лютий 2018 року, що свідчить про визнання відповідачем свого обов'язку, тому перебіг річного строку позовної давності переривався. Як передбачено ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У судовому засіданні встановлено з пояснень позивача, що відповідач має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу, тому з урахуванням цієї обставини, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 30\~000 грн. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial