Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

14.09.15 року позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом в якому, просить у зв'язку з виконанням зобов'язання припинити дію договору займу від 15.03.2002 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] на суму 69184,70 гривень та у зв'язку з виконання зобов'язань припинити дію договору застави від 15.03.2002 року квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та скасувати заборону відчуження. До судового засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до ч. 1, 4ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, проаналізувавши надані доказі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідно до договору позики посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. від 15.03.2002 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти сумою 69184,00 гривень, що було еквівалентно 13000,00 дол. США, в забезпечення виконання умов договору позики між сторонами 15.03.2002 року було укладено договір застави нерухомого майна, відповідно до якого предметом застави є належна заставодавцям на праві приватної власності спільної сумісної власності квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло , виданого Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 09.08.1993 року. Як вбачається з п.1. Договору застави від 15.03.2002 року цим договором забезпечено виконання [PERSON] зобов'язань перед заставодержателем, що випливають із укладеного між ними договором позики грошей. [PERSON] помер у 2010 році, спадкоємцем після його смерті стала його дружина [PERSON], яка також померла [INFO] за життя останньої [PERSON] 28.11.2010 року, спадкоємиці померлого, було водністю виплачено позику, про остання надала йому відповідну розписку, в якій спадкоємиця після отримання права на спадщину зобов'язалась за своїм зверненням скасувати заборону відчуження. Однак після виконання зобов'язань за договором позики, заборону відчуження нерухомого майна зазначено у договорі застави від 15.03.2002 року скасовано не було. Однак пунктом 14 Договору застави передбачено, що зобов'язання, які забезпечені договором застави, вважаються виконаними, коли боржником або заставодавцями повністю сплачена позичена сума. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з п. 19 Договору застави від 15.03.2002 року за згодою стороні нотаріус накладає заборону на відчуження предмету застави. У зв'язку із виконанням боргових зобов'язань позивач просить скасувати заборону відчуження належного йому на праві власності майна, а саме квартири [ADDRESS], яка була накладена на підставі договору застави від 15.03.2002 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М.. Згідно із положеннями статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.5.1 глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), а також за рішенням суду. Відповідно до положень п.9 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved