overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду із вищезазначеною позовною заявою до відповідачки. У позові вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS], у якому зареєстрована відповідачка, але з березня 2015 року фактично не проживає, та місцезнаходження її невідомо. Наявність реєстрації останньої в житловому будинку перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своїм житлом. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком. Позивач в судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримання позовних вимог та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, що відповідає ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі, суд доходить наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 листопада 2015 року, з якого вбачається, що право власності на житловий будинок у позивача виникло на підставі свідоцтва про право власності від 25 лютого 2004 року, виданого Березнегуватською селищною радою (а.с. 6, 5). У зазначеному будинку зареєстрована відповідачка, що підтверджується довідкою Березнегуватської селищної ради від 08 грудня 2017 року (а.с. 8). Згідно акту обстеження місця проживання, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради 08 грудня 2017 року, відповідачка в будинку позивача зареєстрована, але фактично не проживає з березня 2015 року (а.с. 7). Відповідачка не може знятися з реєстрації в добровільному порядку, оскільки місцезнаходження її невідомо, за місцем реєстрації вона не проживає з 2015 року, а наявність її реєстрації в будинку позивача перешкоджає йому в повній мірі розпоряджатися своїм майном. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідачка у житловому будинку, належному позивачу, фактично не проживає, права власності на нього не має, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 22.11.2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2011 року, внаслідок несумісності харектеру. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 22.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, Донецької області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2001року, актовий запис №860. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.04.2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління у Харківській області, актовий запис № 211, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з`явився проте надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без її участі не надала, як і не надала судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 340187, виданим Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 211 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6- копія свідоцтва про народження). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 червня 2017 року у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з червня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, декілька років мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.7). Відповідач [PERSON] повторно не з'явилась до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 10 червня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис № 354, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 470040 (а.с.6). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони з червня 2017 року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 15 вересня 2007 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів та взаємне непорозуміння. Шлюбні відносини припинені між ними та поновлювати їх він не має наміру. Позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна.\~\~\~\~ Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 033855 від 15 вересня 2007 року ( а.с.4). Сторони мають малолітню дочку [PERSON], яка народилася 18 травня 2008 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 23 травня 2008 року ( а.с.5). У відповідності дост.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~ Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того,що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~\~\~\~ У відповідності до\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів та непорозуміння, які виникали під час шлюбу, які призвели до припинення шлюбних стосунків, наміру на збереження шлюбу не мають. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Спір про майно на час розгляду справи відсутній. Дитина буде проживати з матір`ю. \~\~\~\~ Згідно зіст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 20\~березня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони дітей не мають. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові один до одного. Шлюбні відносини припинили у березні 2016 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Пояснила, що шлюбні відносини між ними припинені з 15 травня 2016\~року, та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 30). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 березня 2015 року, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 121 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 3). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені 15 травня 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Соловйова». У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції, актовий запис за №44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №077287 виданого 06.08.2013 року. Від спільного подружнього життя у них є двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір та не просить стягнути його з відповідача, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, з червня 2017 року сторони фактично не проживають однією сімєю та не спілкуються, мають різні уявлення про сімю та шлюбні відносини. Позивач переконана в тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, примирення між ними є неможливим. Відповідач не погоджується розірвати шлюб на підставі ст. 109 СК України, тому просить шлюб між сторонами розірвати. В судове засідання позивач повторно не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 жовтня 2013 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Турівської сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис № 03, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачем. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства понад півроку тому, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

12 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом , про розірвання шлюбу зареєстрованого з відповідачем 16 червня 2007 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис №343 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2016 року в зв,язку з тим, що вже довгий час вони є чужими людьми , які не мають спільних інтересів , не ведуть спільне господарство . Дитина проживає разом з відповідачем. 16 січня 2018 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрито . У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2007 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції , про що зроблено актовий запис №343 . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлені обґрунтовано, тому підлягають задоволенню. Родина розпалася остаточно і відновлена бути не може. Оскільки позивачем не заявлено клопотання про зміну їй прізвища обраного при реєстрації шлюбу, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved