Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

12 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 05.10.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею неповноліття та стягнення з відповідача на її користь додаткові витрати, пов'язані з вихованням та розвитком доньки [PERSON] у сумі 300 грн. від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 05.10.2001 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Зі змісту цієї статті вбачається, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликані особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на доньку [PERSON], то суд вважає за можливе відмовити, оскільки позивачка не надала належних доказів того, що донька відвідує позашкільні гуртки, які сприяють її розвиток, відповідно до ст. 185 СК України. За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial