Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

13.02.2014 року позивачі: [PERSON], [PERSON], ФГ «Демченкове» та ФГ «Володимирівське» звернулися до суду з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16.11.2009 року про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON]; усунути від посади директора СФО «Володимирівське» [PERSON]; зобовязати [PERSON] передати [PERSON] та [PERSON] по акту приймання-передачі печатку та штамп СФО «Володимирівське», а також документи відповідно до переліку позовної заяви; зобовязати державного реєстратора реєстраційної служби Долинського РУЮ [PERSON] скасувати державну реєстрацію керівника СФО «Володимирівське» [PERSON] здійснену на підставі рішення загальних зборів СФО «Володимирівське», стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати т.1 а.с.4-6. 11.06.2014 року позивачі уточнили свою позовну заяву т.1 а.с.81-82, просили суд: - визнати недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON]; - скасувати державну реєстрацію керівника СФО «Володимирівське» - [PERSON], здійснену на підставі рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON]; - зобовязати [PERSON] передати [PERSON] та [PERSON] по акту приймання передачі печатку та штамп СФО «Володимирівське», а також документи, які знаходилися за фактичною адресою офісу СФО «Володимирівське», ФГ «Володимирівське», ФГ»Демченкове» - [ADDRESS], відповідно до переліку…; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті судового збору за подачу позову. 08.04.2015 року позивачі повторно уточнили свою позовну заяву відповідно до якої просять суд - визнати недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON]; - скасувати наказ про обрання [PERSON] на посаду директора СФО «Володимирівське»; - скасувати державну реєстрацію керівника СФО «Володимирівське» - [PERSON], здійснену на підставі рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16 листопада, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON]; - зобовязати [PERSON] передати [PERSON] та [PERSON] по акту приймання передачі печатку та штамп СФО «Володимирівське», а також документи, які знаходилися за фактичною адресою офісу СФО «Володимирівське», ФГ «Володимирівське», ФГ «Демченкове» - [ADDRESS], відповідно до переліку…; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті судового збору за подачу позову т.2 а.с.191-193. Позивачі [PERSON], [PERSON], ФГ «Володимирівське», ФГ «Демченкове» в особі представника [PERSON] позов свій підтримали, наполягали на його задоволенні. Позивач [PERSON] суду пояснив, що йому нічого не відомо про загальні збори засновників, ніхто його не запрошував, підпис у протоколі загальних зборів він не ставив. Працював в СФО «Володимирівське» з 2002 року по 2014 рік. Вже досить тривалий час у [PERSON] є прізвисько «директор», яке йому дали робочі, тому і він на роботі його так називав. Писав у заявах директором СФО «Володимирівське» [PERSON] оскільки йому так диктувала бухгалтер підприємства [PERSON], але знав що [PERSON] є заступником директором. Лише у 2013 році він дізнався, що [PERSON] офіційно є директором СФО за його підписом, після того як попросив відзвітувати останнього про роботу СФО так як він особисто був одним із його засновників. До державного реєстратора ні одного разу він не їздив після смерті батька, та його мати [PERSON] не пропонувала бути йому директором СФО. Позивач [PERSON] суду пояснила, що була в тяжкому емоційному стані після смерті чоловіка [PERSON] у період з вересня 2009 року по березень 2010 року, загальних зборів не проводила, підпис у протоколі загальних зборів не ставила. [PERSON] та бухгалтер [PERSON] в той час давали велику кількість документів для підпису, тому вона не виключає що могла за себе поставити підпис у протоколі загальних зборів не знаючи про це, але за сина [PERSON] точно підпис не ставила. З висновком експерта про те що вона поставила підпис за [PERSON] у протоколі загальних зборів, вона не згодна, але повторну-комплексну почеркознавчу експертизу проводити не бажає. Після смерті чоловіка вона не їздила з [PERSON] та [PERSON] до державного реєстратора, та не пропонувала синові бути директором СФО «Володимирівське». Хоча вони з сином і були засновниками даного обєднання, проте фактично ним керували [PERSON] та головний бухгалтер [PERSON], якій вона довіряла. Представник позивачів [PERSON] вважає, що підставою для задоволення позовних вимог є відсутність станом на 16.11.2009 року волевиявлення у керівників ФГ «Володимирівське» [PERSON], ФГ «Демченкове» [PERSON], які є учасниками вищого органу управління СФО «Володимирівське» - загальних зборів засновників, на обрання [PERSON] на посаду керівника виконавчого органу вказаного обєднання директора СФО «Володимирівське». Відсутність такого волевиявлення підтверджується відсутністю на протоколі № 2 загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» від 16.11.2009 року, а в уточненій заяві від 08.04.2015 року протокол № 2 від 16 листопада, справжнього підпису керівника ФГ «Демченкове» [PERSON], та сумнівного підпису [PERSON] як керівника ФГ «Володимирівське», які вони вважають підробленими підписами [PERSON] як голови загальних зборів та підписом ймовірно [PERSON], як секретаря цих зборів, але поставленим на протоколі помилково в тяжкому емоційному стані після смерті чоловіка, який помер 26.09.2009 року. Заперечував щодо застосування строків позовної давності до позовних вимог про визнання рішення загальних зборів недійсним, оскільки позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків встановлених законів. За змістом ст.100 ЦК України, право участі у товаристві належить до категорії особистих немайнових прав. Відповідно до стст.88, 167 ГК України, ст.10 Закону України « Про господарські товариства», під корпоративними правами розуміється, поміж іншим, право учасники товариства брати участь в управлінні справами товариства, яке відповідно до чинного законодавства реалізується, у тому числі через участь у зборах товариства. У випадку якщо фізичною особою заявлено вимогу про визнання недійсним рішень загальних зборів, та не заявляються майнові вимоги прав учасника товариства (як то право на отримання частки прибутку (дивідентів), стягнення вартості належної частки майна у статутному фонді, майнового внеску, які б носили економічний зміст та визначалися у грошовому еквіваленті), то на позовні вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів позовна давність не поширюється, оскільки, право на участь у товаристві не має економічного змісту. Представник відповідачів [PERSON] та СФО «Володимирівське» адвокат [PERSON] позов не визнав, просив застосувати позовну давність суду пояснив, що заступник директора [PERSON] рішенням загальних зборів СФО «Володимирівське» від 01.10.2009 року був обраний головою ліквідаційної комісії СФО «Володимирівське», а 16.11.2009 року обраний директором цього обєднання. До середини травня 2013 року позивачі визнавали його директором, укладали з ним правочини, приймали рішення загальних зборів в яких константували його статус директора, писали йому заяви, доповідні тощо. Колишній головний інженер СФО «Володимирівське» [PERSON] працював до 27.03.2014 року під керівництвом директора [PERSON], писав йому доповідні записки, заяви про надання відпусток тощо, отримував догани за неналежне виконання своїх обовязків. Очевидним і є факт виникнення спору між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (дружиною [PERSON]М.) щодо поділу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 26.09.2009 року, а саме рухомого, нерухомого майна, частки у ФГ «Володимирівське», яке є засновником на 50 % у СФО «Володимирівське». 10.06.2013 року державним нотаріусом Криворізької держконтори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв на спадщину у статутному капіталі у ФГ «Володимирівське», де спадкодавець був членом, засновником та головою. З цього часу (з середини травня 2013 року) і почалися спори між сторонами даної справи, але проте, що [PERSON] не обирався директором [PERSON] заявив у Долинському РВ УМВС України 05.08.2013 року. Хоча перед цим 19.06.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Криворізького РВ УМСВС України із заявою, що [PERSON] самовільно припинив виконувати обовязки СФО «Володимирівське» та заволодів документами СФО та інших осіб. Було відкрито кримінальне провадження № 1201304045000633, яке на даний час розслідується Долинським РВ УМВС. Також протягом червня-вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] подавали заяви стосовно незаконних дій один одного, за якими відомості до ЄРДР не вносились, а матеріали списувались висновками дільничних інспекторів. До цих матеріалів перевірок [PERSON] систематично надавав докази того, що [PERSON] до середини травня 2013 року працював директором СФО «Володимирівське» і був звільнений засновниками за прогул. Позиція [PERSON] змінилися в ході вирішення спору і остаточною залишилася позиція щодо не обрання [PERSON] директором СФО , взагалі. Однак ця позиція суперечить дійсності, так як з 16.11.2009 року по 05.08.2013 року (три роки сім місяців) СФО не могло не мати директора, і не могли [PERSON] не знати про те, що [PERSON] директор і ними обраний. Щодо дійсності підписів на протоколі від 16.11.2009 року у них не має сумнівів, так як особисто [PERSON] надала [PERSON], цей протокол для здійснення реєстрації змін у ЄДР щодо керівника і сама неодноразово зверталася до державного реєстратора щодо вирішення цього питання. Відповідач державний реєстратор Долинського РУЮ Кіровоградської області [PERSON] до суду не зявилася, надала до суду заперечення від 22.04.2015 року відповідно до якого вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підлягають задоволенню. Свої заперечення мотивувала тим, що протокол № 2 загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16.11.2009 року про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» був поданий державному реєстратору юридичних та фізичних осіб підприємців реєстраційної служби Долинського РУЮ Кіровоградської області для внесення змін про юридичну особу. Ці зміни були зареєстровані у встановленому законодавством порядку, так як державний реєстратор не перевіряє достовірність поданих відомостей. Оскаржуваний протокол подавався до державного реєстратора [PERSON] разом з [PERSON] і в неї не виникало жодних сумнівів, щодо недостовірності поданих відомостей. Після державної реєстрації керівника [PERSON], здійсненої на підставі протоколу № 2 від 16.11.2009 року, позивачі жодного разу не зверталися до неї щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, а лише 14.11.2013 року звернулися з документами для проведення реєстраційної дії, що свідчить про їхнє схвалення та визнання [PERSON] керівником СФО «Володимирівське». Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до ЄДР, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використанні в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Між сторонами виник спір, який регулюється ст.203 ЦК України (недійсність правочину), ст.24 КЗпП України, статутом СФО «Володимирівське». Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.1-ч.5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статуту СФО «Володимирівське» у новій редакції від 11.01.2002 року зареєстрований 24.01.2002 року його засновниками та учасниками вищого органу управління є юридичні особи: фермерські господарстві «Володимирівське» та «Демченкове». Відповідно до п.9.1. Статуту СФО «Володимирівське» вищим органом управління обєднання є збори засновників у особах керівників юридичних осіб засновників. Засновники мають кількість голосів, пропорційно розміру часток у Статутному фонді. Відповідно до п.6.1 Статуту статутний фонд поділено на дві частки, кожна із часток складає 5000 грн. і дорівнює одному голосу на загальних зборах засновників. Відповідно внески засновників до статутного фонду обєднання становить: ФГ «Демченкове» 5000 грн. 1 голос, ФГ «Володимирівське» 5000 грн. 1 голос. Вказаний факт підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців по СФО «Володимирівське т.2 а.с.186-188. Відповідно до п.9.3. Статуту, рішення з будь-яких питань приймається простою більшістю голосів засновників, присутніх на зборах. Статутом СФО «Володимирівське» не заборонено проведення загальних зборів засновників за участю одного учасника зборів, який володіє одним голосом 50 % статутного капіталу. Відповідно до витягів з ЄДР юридичних та фізичних осіб підприємців та не заперечується сторонами те що станом на 16.11.2009 року та по цей час керівником ФГ «Володимирівське» є [PERSON], а керівником ФГ «Демченкове» є [PERSON] т.1 а.с. 13-17, 28-32, 36, 37. Відповідно до висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи від 20.03.2015 року № 6 т.2 а.с.158-164 слідує що: Підпис від імені [PERSON] у протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься у графі «голова зборів [PERSON]» виконаний не самим [PERSON], а іншою особою; - Підпис від імені [PERSON] у протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься у графі «секретар Н.М. Демченко», виконаний самою [PERSON]; -Підпис від імені [PERSON] у протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься у графі «голова зборів [PERSON]» виконаний [PERSON] з деяким наслідуванням підпису [PERSON] та (або) навмисною зміною ознак свого підписного почерку. Аналогічні висновки містяться у висновку комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 10.08.2015 року № 1052/188 т.3. а.с.76-84 проведеної на підставі постанови слідчого СВ Долинського РВ УМВС України в Кіровоградській області по кримінальному провадженні № 121013120150000847. Як слідує з даного висновку крім протоколу № 2 загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» від 16.11., який був вилучений слідчим з реєстраційної справи юридичної особи СФО «Володимирівське» реєстраційної служби Долинського РУЮ т.1 а.с.114-117, експертами було досліджено протокол № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16.11.2009 року наданий [PERSON] слідчому для експертизи. Висновком вказаної експертизи встановлено, що підписи від імені [PERSON] у наступних документах: протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься в графі «Голова зборів [PERSON]»; протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада 2009 року, який міститься в графі «Голова зборів [PERSON]», виконані не самим [PERSON], а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] у наступних документах: протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада, який міститься в графі «Голова зборів [PERSON]»; протоколі № 2 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 16 листопада 2009 року, який міститься в графі «Голова зборів [PERSON]», виконані [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що на даний час існує два примірника протоколу № 2 загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське», з яких примірник державного реєстратора має дату 16 листопада, а примірник [PERSON] 16.11.2009 р. В решті вони ідентичні. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами той факт, що [PERSON] є зятем покійного [PERSON], який помер 26.09.2009 року, сином якого є позивач [PERSON] та дружина (вдова) [PERSON], відповідно дружина [PERSON] [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та донькою [PERSON] т.1 а.с.146-149. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення загальних зборів засновників СФО «Володимирівське» № 2 від 16 листопада [PERSON] був обраний директором даного обєднання і допущений до роботи на вказаній посаді. Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України в редакції станом на 16.11.2009 року укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника, або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Відповідно до ч.4 ст.24 КЗпП України в редакції, що діяла станом на 16.11.2009 року та була виключена з КЗпП України 13.03.2015 року на підставі Закону України № 77-VІІІ від 28.12.2014 року трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Керівником ФГ «Володимирівське» та ФГ «Демченкове» відповідно позивачі [PERSON] та [PERSON] з 16.11.2009 року до травня 2013 року визнавали [PERSON] директором СФО «Володимирівське» і лише 31.05.2013 року вирішили усунути [PERSON] від посади директора мотивуючи це нелігітимністю його обрання та призначення. Так позивач [PERSON] з 1993 року по 2014 рік працював на посаді головного інженера СФО «Володимирівське» і у період з 16.11.2009 р. по 17.02.2014 р. звертався до директора СФО «Володимирівське» [PERSON] з відповідними заявами: - заява від 1.02.2011 року про надання відпустки т.2 а.с.91; - доповідна записка від 19.09.2011 р. т.1 а.с.138; доповідна записка від 30.09.2011 р. т.1 а.с.140; - заява без дати про надання відпустки з 01.06.2012 року т.1 а.с.139.; - доповідна записка від 19.09.2011 року про крадіжку дизпалива та кабелю т.1 а.с.138. ; заява від 17.02.2014 року про виплату заробітної плати та надання довідки про її заборгованість. Відповідно до заяв [PERSON] [PERSON] як директором СФО « Володимирівське» були видані наступні накази: - наказ № 3-к від 03.02.2011 року, яким надав відпустку [PERSON] з 03.02.2011 року на 24 календарні дні (т.1 а.с.264); - наказом № 2-к від 01.06.2012 року надав відпустку [PERSON] (т.1 а.с.265). Рішенням у формі протоколу № 1 загальних зборів селянського (фермерського) обєднання «Володимирівське» від 11.10.2011 р. загальні збори СФО «Володимирівське» у складі засновників: ФГ «Володимирівське» в особі [PERSON] та ФГ «Демченкове» в особі [PERSON] вирішили передати комплекс будівель по вул..Шевченка 18 а у с.Гурівка Долинського району та доручити директору СФО «Володимирівське» [PERSON] виконання даного рішення (т.2 а.с.92). Позивач [PERSON] як керівник ФГ «Володимирівське» 17.11.2009 року уклала з СФО «Володимирівське» в особі директора [PERSON] договір оренди основних засобів (згідно додатку №1) та передала йому за додатком № 1 до договору рухоме та нерухоме майно в оренду строком на 3 роки, а саме до 17.11.2012 року (т.2 а.с.95-96, т.1 а.с.144-142). В подальшому [PERSON], як керівник ФГ «Володимирівське» 17.11.2012 року уклала з СФО «Володимирівське» в особі директора [PERSON] договір оренди основних засобів (згідно додатку № 1) та передала йому за додатком № 1 до договору (розшифровка основних засобів по ФГ «Володимирівське» станом на 17.11.2012 року) рухоме та нерухоме майно в оренду, строком на 1 рік, а саме до 17.11.2013 року (т.2 а.с.97-98, т.1 а.с.141-142). Судом встановлено і не заперечується сторонами, те що [PERSON], як директор СФО «Володимирівське» з листопада 2009 року по теперішній час подає податкову, статистичну та інші звітності, приймає на роботу і звільняє з роботи працівників підприємства, виплачував за 2011-2013 роки заробітну плату, затримував заробітну плату головному інженеру [PERSON] за 2010 рік та чотири місяці 2011 року. Здійснював оперативне управління обєднаннями, керівництво фінансово-господарською діяльністю обєднання, жодна інша особа, крім нього цих функцій не здійснювала і на їх здійснення не претендувала. Встановлені судом факти, підтверджуються показами свідка [PERSON], яка суду пояснила, що до жовтня 2009 року вона працювала бухгалтером СФО «Володимирівське». В листопаді 2009 року на прохання [PERSON] та [PERSON] вона без оформлення на роботу допомогала вести бухгалтерський облік та податкові звіти. Так як СФО «Володимирівське» необхідно було вирішувати поточні фінансово-економічні питання, то стало необхідністю вирішення питання щодо обрання директора СФО. В листопаді місяці точної дати вона не памятає вона разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON], на їх прохання поїхала до державного реєстратора. Перебуваючи в кабінеті реєстратора вона від нього отримала інформацію, що спочатку необхідно обрати директора СФО, по виходу з кабінету державного реєстратора [PERSON] запропонувала посаду директора своєму синові [PERSON], але останній категорично відмовився, на що [PERSON] зразу ж запропонувала дану посаду [PERSON] і останній погодився. Яким чином проводилися загальні збори засновників СФО «Володимирівське» і в який час вона не знає так як особисто не була присутня на них, але в подальшому [PERSON] всі фінансові документи підписував як директор СФО «Володимирівське», а відповідно [PERSON], [PERSON] визнавали його директором. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що він і інші працівники СФО «Володимирівське» визнавали [PERSON] як директора, а [PERSON] головним інженером СФО «Володимирівське». Свідок [PERSON] суду пояснив що до 2008 року працював трактористом, в 2009 році працював без офіційного оформлення, допомогав по ремонту трактора і памятає як восени 2009 року на току СФО «Володимирівське» на своїх автомобілях приїхали [PERSON] і [PERSON] і всім присутнім повідомили, що віднині [PERSON] директор СФО «Володимирівське», а [PERSON] залишається головним інженером підприємства. В 2011 році він знову офіційно був прийнятий на роботу, заяву про прийом на роботу він писав на імя директора [PERSON] Під час роботи коли йому було необхідно вирішити питання про придбання запчастин він звертався до [PERSON] як до головного інженера, а той в свою чергу відсилав його до директора [PERSON] мотивуючи це тим, що дані питання вирішує тільки директор. [PERSON] визнавав [PERSON] директором до 2013 року, до того часу як між ними виникла сварка. Суть сварки йому не відома. Свідок [PERSON] суду дала показання, що вона працювала в СФО «Володимирівське» на току сезонним робітником без офіційного оформлення, ще з 1995-1996 років, коли директором був [PERSON]. Після його смерті, обовязки директора підприємства виконував [PERSON], який ставив власний підпис в накладних про видачу зернових, вирішував питання з пайовиками. Ким на той час працював [PERSON] в даному підприємстві їй не відомо, так як він рідко приїздив на тік, для того щоб вирішити питання щодо необхідних запчастин для с/г техніки. Щодо існування загальних зборів їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду дав показання, що він працював на тракторі МТЗ в СФО «Володимирівське» в 2013-2014 роках. Заяву про прийняття на роботу він писав на імя [PERSON], який в період роботи, видавав йому наряди, заробітну плату. [PERSON] виконував функції інженера, відповідав за автозапчастини на с/г техніку, і з дозволу [PERSON] купував їх. У березні 2014 року заяву на звільнення він писав також на імя [PERSON] У суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] займаючи керівні посади у двох підприємствах, керівник ФГ «Демченкове» і головний інженер СФО «Володимирівське» не міг керувати своїми діями і розуміти їх наслідки у період з 16.11.2009 року по травень 2013 року з його слів, дата коли він дізнався, що [PERSON] не є директором СФО «Володимирівське» та його він не обирав на зборах (т.1 а.с.4). У суду відсутні підстави вважати, що [PERSON] займаючи керівну посаду у ФГ «Володимирівське» не могла керувати своїми діями і розуміти їх наслідки у період з 16.11.2009 року по травень 2013 року (з її слів, дата коли вона дізналася що [PERSON] не є директором СФО «Володимирівське») та вона його не обирала на зборах і перебувала у тяжкому емоційному стані після смерті чоловіка (т.1 а.с.4). Сторонами не заявлялися клопотання про призначення судово-психіатричних експертиз, витребування доказів з метою зясування питань; чи [PERSON] та [PERSON] хворіли станом на 16.11.2009 року психічними захворюваннями, перебували у тяжкому психоемоційному стані, та чи здатні були керувати своїми діями і розуміти їх наслідки у період з 16.11.2009 року по травень 2013 року та таких доказів суду не надали. Позивач [PERSON] не надала до суду жодного доказу, який свідчив би про наявність у неї станом на 16.11.2009 року та пізніше тяжкого емоційного стану, який міг призвести до втрати контролю над своїми діями та втрати памяті щодо підписанні протоколу № 2 загальних зборів засновників від 16.11.2008 року про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» власним підписом за себе, та з наслідуванням підпису [PERSON] за нього. Її показання в цій частині не узгоджуються з матеріалами справи та суперечать показанням свідків допитаних в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що уповноважений власниками СФО «Володимирівське» орган загальні збори засновників СФО «Володимирівське» в особі керівника ФГ «Володимирівське» [PERSON], керівника ФГ «Демченкове» [PERSON], 16.11.2009 року обрали [PERSON] директором СФО «Володимирівське», як працівника його фактично допустили до виконання роботи на посаді, при цьому протоколом про обрання [PERSON] директором оформили неналежним чином (секретар зборів один з її засновників керівник ФГ «Володимирівське» [PERSON] поставила підпис за себе та за головуючого), що виключає можливість визнання цього рішення недійсним, так як судом не встановлено факту не обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» та відсутності у засновників даного обєднання волевиявлення на це. Судом встановлено, що 26.09.2009 року помер [PERSON] після якого відкрилася спадщина, яка складається з рухомого та нерухомого майна і прав на частки у майні ФГ «Володимирівське» яке є співвласником на 50 % статутного капіталу у СФО «Володимирівське». Спадкоємцями вказаного майна є позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дружина [PERSON]М.). 10.06.2013 року державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], а саме частину у статутному капіталі ФГ «Володимирівське», оскільки між спадкоємцями виникла суперечка щодо поділу вищевказаного спадкового майна і рекомендовано звернутися до суду (т.1 а.с.125). Судом встановлено і не заперечується сторонами, що у Долинському районному суді Кіровоградської області розглядається цивільна справа про визнання права власності на частину цілісного майнового комплексу фермерського господарства в порядку спадкування за законом, про визнання права власності на частину ФГ «Володимирівське» за позовом [PERSON] та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] Враховуючи хронологію подій, які розпочалися після 26.09.2009 року суд приходить до висновку, що між позивачами [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] до кінця травня 2013 року було повне порозуміння у питаннях розподілу спадкового майна та управління СФО «Володимирівське», однак при вирішення питання спадкування прав на ФГ «Володимирівське» між ними виник спір, що підтверджується постановою нотаріуса від 10.06.2013 року. З цих підстав суд ставиться критично до пояснень позивачів і не бере їх до уваги, про те що до травня 2013 року вони не знали, що [PERSON] є директором СФО «Володимирівське» з 16.11.2009 року, вони його не обирали, а називали його так тому що у нього було прізвисько «директор». Вказані вище обставини вказують на той факт, що спір про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» виник як наслідок спору про право власності на спадкове майно з [PERSON] (дружиною [PERSON]М.) і тому поданий до суду лише 13.02.2014 року. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд приходить до висновку що позивачами пропущений 3-х річний строк позовної давності передбачений ст.257 ЦК по позовній вимозі про визнання недійсним рішення загальних зборів СФО «Володимирівське» від 16.11.2009 року, оформлене протоколом загальних зборів СФО «Володимирівське» № 2 від 16.11 про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON] Правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду України від 04 лютого 2015 року справа № 3-216гс14. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові в цій частині відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України. Однак суд застосовує позовну давність в разі відсутності інших підстав для відмови у позові. Позивачами не було подано до суду достатніх та необхідних доказів та не доведено в судовому засіданні те що рішення загальних зборів № 2 від 16.11.2009 року про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» є недійсним відповідно до положень ст.ст.203-215 ЦК України тому позовна вимога про визнання рішення загальних зборів СФО « Володимирівське» № 2 від 16.11 про обрання на посаду директора СФО «Володимирівське» [PERSON] задоволенню не підлягає. З урахуванням того, що підстави для визнання недійсним рішення про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» відсутні не підлягає задоволенню і вимога для скасування державної реєстрації керівника. Крім цього суд зазначає, що він не уповноважений перебирати на себе функції іншого субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій у вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта та зобовязувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу. У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету [PERSON] Європи державами-членами стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те яке він вважає найкращим для даних обставин. Законом України «Про державну реєстрацію осіб та фізичних осіб підприємств» визначено випадки відміни державної реєстрації змін до установчих документів на підставі рішення суду, однак не передбачено можливість скасування саме судом державної реєстрації керівника юридичної особи. Оскільки суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання недійсним рішення про обрання [PERSON] директором СФО «Володимирівське» та скасування державної реєстрації керівника то відсутні підстави задоволення вимоги про зобовязання передати [PERSON], [PERSON] по акту приймання-передач печатки та штампи СФО «Володимирівське» та інші речі і документи, тимчасовим чи постійним володільцем яких є СФО «Володимирівське». У вимозі про передачу речей та документів, тимчасовим чи постійним володільцем яких є ФГ «Володимирівське» та ФГ «Демченкове» слід відмовити у звязку з недоведеністю позову в цій частині щодо наявності у [PERSON] цих речей і документів. У суду відсутні підстави ставити під сумнів покази свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та таких доказів суду не надано. Суд не бере до уваги твердження представника позивачів [PERSON] про те що [PERSON] не є ні головою ні керівником СФО «Володимирівське» так як цей факт встановлено в судовому засіданні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2014 року справа П № 811/196, рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 року справа П № 811/196/14, оскільки існує інше рішення Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд від 05.02.3015 року № 811/3713/13а, яким встановлено, що 30.09.2009 року рішення загальних зборів ФГ «Володимирівське» [PERSON] обрана головою цього господарства на період до визначення спадкоємця, який стане засновником. Дане рішення, не скасоване у встановленому порядку.

Outcome: dismissed