Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

13.09.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву без номера від 19.10.2015 року, згідно якої отримала кредит у сумі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Заявою відповідача підтверджується факт, що вона була повністю поінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. +5% від суми позову. Відповідач зобов`язалася: - на підставі п. 2.1.1.5.5 договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; - слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, тому станом на 15.08.2019 року має заборгованість у сумі 29059 грн. 18 коп., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 13782 грн. 65 коп., - заборгованості за простроченим тілом кредиту - 5885 грн. 98 коп. - заборгованості за нарахованими відсотками - 00 грн. 00 коп.; - пені за прострочене зобов`язання - 6821 грн. 99 коп. ; - пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 708 грн. 60 коп.; - штрафу - 500 грн. 00 коп.; - штрафу - 1359 грн. 96 коп. Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ КБ «ПриватБанк», останній просить стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 29059 грн. 18 коп., за кредитним договором б/н від 19.10.2015 року, а також судові витрати у сумі 1921 грн. 00 коп. Представником позивача Гребенюк О.С. надано суду заяву про підтримання заявлених вимог і відсутність заперечень проти розгляду справи без його присутності. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, згідно з двома рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень із судовою повісткою, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2015 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку. Зазначена заява складає між [PERSON] та банком договір без номеру, без визначенням кредитного ліміту та процентної ставки за кредитом (а.с.9). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і що останній має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.19). Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с. 17). Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с.20). [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 15.08.2019 року має заборгованість за кредитним договором без номеру від 19.10.2015 року у сумі 29059 грн. 18 коп., яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 13782 грн. 65 коп., - заборгованості за простроченим тілом кредиту - 5885 грн. 98 коп. - заборгованості за нарахованими відсотками - 00 грн. 00 коп.; - пені за прострочене зобов`язання - 6821 грн. 99 коп. ; - пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 708 грн. 60 коп.; - штрафу - 500 грн. 00 коп.; - штрафу - 1359 грн. 96 коп. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року (справа №917/194/18) висловлено позицію про те, що згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17). Таким чином, з огляду не вищевикладені обставини судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору без номеру від 19.10.2015 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, порушень ст. 61 Конституції України щодо наявності подвійної відповідальності судом не встановлено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якого визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладено, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved