Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

13 березня 2020 року представник позивача КП «Теплопостачання міста Одеси» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 23423 грн. 40 коп., посилаючись на те, що відповідачем не здійснюється оплата теплової енергії. До суду надійшло повідомлення від пошти, що позовна заява з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі, які направлялись на адресу відповідача [PERSON] , повернута за закінченням терміну зберігання, відповідач відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» надає теплову енергію у квартиру [ADDRESS] , власником якої на праві приватної власності є [PERSON] . Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно з положеннями статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-VІ, у сфері житлово-комунальних послуг відносини між їх учасниками здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору. Відповідач не спростувала, що користуються наданими КП «Теплопостачання міста Одеси»комунальними послугами, але своєчасно не здійснює оплату за них. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву КП «Теплопостачання міста Одеси», оскільки відповідач не сплачує кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. Стягненню з відповідача на у дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Outcome: approved