Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

14.08.2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 166 «Карпати» (далі ОК «ЖБК № 166 «Карпати», відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: - визнати протиправними дії Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 166 «Карпати» (код ЄДРПОУ 23076922) в частині нарахування грошових сум у квитанціях зі сплати комунальних послуг за період з березня по червень 2020 року власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме щодо: вивозу сміття на загальну суму 68 грн; ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн; ліфту-електрична енергія на загальну суму 80 грн. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням їх уточнень, позивач зазначила, що у 2020 році вона дізналась про те, що керівник відповідача самостійно на власний розсуд вносить суми до квитанцій про оплату комунальних послуг ОК «ЖБК №\~166 «Карпати» без будь-яких законних на те підстав та розрахунків. Тільки після початку розгляду справи у суді їй вдалося дізнатися про підстави, якими керувались посадові особи відповідача при нарахуванні певних грошових сум у квитанціях на оплату комунальних послуг у 2020 році. Як зазначила позивач, вона є власником однокімнатної квартири [ADDRESS] , зареєстрована та постійно проживає в ній. Позивач вважає, що відповідач протиправно нарахував їй грошові суми в квитанціях щодо оплати комунальних послуг за період з березня по червень 2020 року, а саме щодо: вивозу сміття на загальну суму 68 грн; ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн; ліфту-електрична енергія на загальну суму 80 грн. Позивач стверджує, що вона проживає одна у вказаній вище однокімнатній квартирі та є її власником, є сумлінним та законослухняним громадянином, постійно оплачувала комунальні послуги. З огляду на викладене, позивач вважає вказані вище нарахування відповідача протиправними, тому вона звернулась до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів як власника житла. У встановлений строк відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що обслуговуючим кооперативом у відповідності до п. 7.9 власного статуту та рішення правління розмір передбачених комунальних платежів для позивача розраховується, виходячи з фактичного проживання у належній їй квартирі трьох осіб. За твердженнями відповідача, в квартирі позивача проживає її малолітня дитина та представник позивача [PERSON] , що можуть підтвердити свідки мешканці під`їзду, в якому проживає позивач. Крім того, на підтвердження обставини спільного проживання вказаних осіб разом в одній квартирі відповідач посилається на меморіальний ордер зі сплати квартирної плати за квартиру позивача з квітня 2019 року, платником яких є саме представник позивача. З урахуванням цього, відповідач і нараховував належні до сплати комунальні платежі, в тому числі за період з березня по червень 2020 року, а саме щодо: вивозу сміття на загальну суму 68 грн; ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн; ліфту-електрична енергія на загальну суму 80\~грн, з розрахунку фактично проживаючих трьох осіб. Позивач, у свою чергу, заперечуючи проти тверджень відповідача, надала суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що зазначена однокімнатна квартира належить їй на праві власності та на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в ній зареєстрована тільки вона одна. Також позивач зазначила, що вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що в квартирі проживає дитина та її представник, ці твердження є безпідставними та недоведеними жодним доказом зі сторони відповідача. З приводу певних розрахунків у квитанціях на оплату комунальних послуг, зокрема, щодо фонду 6,54 грн, зарплати податків 106,80 грн, освітлення сходів 9 грн, банк-обслуговування рахунку 3,50 грн, то позивач погодилась з нарахуваннями, з урахуванням чого і надала суду уточнену позовну заяву від 05.11.2020 року та від 11.11.2020 року в аналогічній редакції. Відповідач надав суду свої заперечення, в яких окрім того, що зазначено у відзиві на позовну заяву, зазначив, що фактично головною обставиною, яка входить до предмету доказування у справі стала кількість осіб, що проживає у квартирі позивача. При цьому відповідачем зазначено, що позивачем не заперечується розмір платежів на одну особу або встановлений порядок розрахунку вартості послуг, а незгода позивача із нарахованими сумами зводиться лише до заперечення обставини проживання в її квартирі ще двох осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням їх уточнень, та пояснила обставини звернення до суду з позовом таким чином, як про це зазначено вище. Представник відповідача зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, з урахуванням їх уточнень, у повному обсязі та просить суд відмовити у їх задоволенні, мотиви заперечень пояснила суду таким чином, як про це зазначено у відзиві на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 20.08.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (Том 1 а.с.61-62). Ухвалою суду від 21.09.2020 року було закрито підготовче судове засідання в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (Том 1 а.с.219). Ухвалою суду від 21.09.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів в цивільній справі, задоволено заяву представника відповідача про виклик свідків та викликано в наступне судове засідання для допиту в якості свідків наступних осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Том 1 а.с.216, 220-221). 20 жовтня 2020 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за участі її представника адвоката Олешко О.М., позовні вимоги в частині незаконного нарахування грошових сум у квитанціях зі сплати комунальних послуг за період з березня по червень 2020 року підтримує та просить задовольнити (Том 1 а.с.224). 05 листопада 2020 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, якою зменшено позовні вимоги (Том 2 а.с.1-16). Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення учасників справи, допитані свідки, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 02 грудня 2020 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , та зареєстрована в ній, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 12 листопада 2002 року та копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4807 від15.06.2020 року (Том 1 а.с.19-24). За адресою по [ADDRESS] діє ОК «ЖБК № 166 «Карпати», який є юридичною особою, неприбутковою організацією у відповідності до законодавства України, створений для обслуговування, ремонту та реконструкції житлового будинку, утримання прибудинкової території за рахунок внесків членів кооперативу і за рахунок інших доходів, передбачених законодавством. Метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб членів кооперативу (та членів їх сімей), дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавства та статутом (Том 1 а.с.69-91). На підтвердження споживання комунальних послуг та укладення відповідних договорів щодо надання відповідних послуг суду були надані копії письмових доказів, в тому числі копії договору № 2305 про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) від 29.12.2017 року, договору № 986 на поставку електричної енергії від 23.06.1998 року разом з додатковими угодами до нього, договору № 98 на технічне обслуговування ліфтів від 02.01.2020 року (Том 1 а.с.128-191). Відповідно до витягу з протоколу № 3 загальних зборів ОК «ЖБК № 166 «Карпати» від 31.03.2012 року, зборами було ухвалено нараховувати комунальні послуги на фактично мешкаючих людей у домі, починаючи з квітня 2012 року, а за інші роботи по кооперативу нарахування проводити по факту виконання роботи з поділенням суми рівними частинами на 108 квартир (Том 1 а.с.174). За відомостями з виписок по особовому рахунку щодо квартири [ADDRESS] , власницею якої є позивач, за період з березня по червень 2020 року їй були нараховані до сплати комунальні послуги, зокрема, щодо: вивозу сміття на загальну суму 68 грн (тариф на одну особу 8,50 грн); ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн (тариф на одну особу 13,00 грн); ліфту-електрична енергія на загальну суму 80\~грн (тариф на одну особу 10,00 грн), з розрахунку кількості фактично проживаючих осіб 3 особи (Том 1 а.с.177). Відповідно до акта комісії ОК «ЖБК № 166 «Карпати» від 29.09.2020 року за участі мешканців будинку, у квартирі [ADDRESS] , власницею якої є [PERSON] , [INFO] , фактично проживають 3 особи ( [PERSON] чоловік (без реєстрації), малолітня дитина [PERSON] (без реєстрації), [PERSON] прописана) (Том 1 а.с.244). Допитані в судовому засіданні в якості свідків особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що позивач є їхньою сусідкою та час від часу вони бачили її з чоловіком та малолітньої дитиною в будинку разом. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності дій ОК «ЖБК № 166 «Карпати» в частині нарахування грошових сум у квитанціях зі сплати комунальних послуг за період з березня по червень 2020 року власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме щодо: вивозу сміття на загальну суму 68 грн; ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн; ліфту-електрична енергія на загальну суму 80 грн. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кооперацію»,\~метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Основними завданнями кооперації є: підвищення життєвого рівня членів кооперативів, захист їх майнових інтересів і соціальних прав; створення системи економічної і соціальної самодопомоги населення та суб`єктів господарювання; залучення у виробництво товарів, робіт, послуг, додаткових трудових ресурсів, підвищення трудової і соціальної активності населення; створення і розвиток інфраструктури, необхідної для провадження господарської та іншої діяльності кооперативів з метою зростання матеріального добробуту їх членів та задоволення потреб у товарах і послугах; сприяння сталому розвитку та становленню засад демократичного розвитку суспільства. Статтею 4 Закону України «Про кооперацію»\~визначено, що кооперація базується на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації; соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва; рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос); вільного вибору напрямів і видів діяльності; демократичного контролю за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій; безпосередньої участі членів кооперативної організації у її діяльності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Згідно зі\~ст. 8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження: мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходе чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу: порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати: форми участі членів кооперативу в йото діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів; умови і порядок повернення паю. Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Відповідно до п. 7.9 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №\~166 «Карпати», нарахування платежів, в тому числі за вивезення твердих та побутових відходів, освітлення сходів, ліфтів, технічне обслуговування ліфтів, провадиться на кожну людину, прописану чи фактично проживаючу в квартирі, житловому приміщенні власника (Том 1 а.с.77). При цьому рішенням загальних зборів членів кооперативу від 31.03.2012 року ухвалено, що комунальні послуги нараховуються на фактично мешкаючих людей у домі, починаючи з 01.04.2012 року (Том 1 а.с.174). Відповідно до\~пунктів 5,\~6,\~13\~ч.\~1\~ст.\~1,\~пункту 5\~ч.\~2\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»,\~житлово-комунальні\~послуги \~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил,\~що здійснюється\~на підставі\~відповідних договорів\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Так, статутом кооперативу та рішенням загальних зборів членів кооперативу передбачено, що комунальні послуги нараховуються на фактично мешкаючих людей у домі. Водночас суд бере до уваги те, що ані статутом, ані жодним іншим рішенням загальних зборів членів кооперативу не затверджено способу та порядку визначення кількості фактично проживаючих у домі людей. Під час судового засідання представник відповідача зазначила, що між членами кооперативу склались довірчі відносини, з урахуванням чого кожний самостійно повідомляє фактичну кількість проживаючих у квартирі осіб, з огляду на що і нараховувались комунальні послуги. При цьому суд зазначає, що ані повідомлені свідками обставини, за якими вони бачили періодично позивача з чоловіком та дитиною у вказаному домі, ані акт від 29.09.2020 року, не є належними доказами на підтвердження фактичного проживання в квартирі позивача разом з нею чоловіка та дитини в спірний період з березня по червень 2020 року. Тим більше, як вбачається з матеріалів справи та це не заперечувалось сторонами, до березня 2020 року позивач сплачувала нараховані відповідачем комунальні послуги у розмірі, виходячи з кількості фактично проживаючих у квартирі осіб, а саме: 3 особи. Тобто в матеріалах справи відсутні належні докази фактичного проживання з березня по червень 2020 року у квартирі позивача трьох осіб, з огляду на що відповідачем і нараховувались комунальні послуги. Натомість в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем нараховувались позивачу комунальні послуги, зокрема, за період з березня по червень 2020 року з розрахунку на фактично проживаючих трьох осіб в розмірі, що перевищує визначений розмір сплати за комунальні послуги щодо вивозу сміття на загальну суму 68 грн; ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн; ліфту-електрична енергія на загальну суму 80 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦПК\~Украйни, завданнями цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Як зазначено у ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15, ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 20 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, яка відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на аналіз викладених вище норм, встановлених в ході судового розгляду справи обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача в частині нарахування грошових сум у квитанціях зі сплати комунальних послуг за період з березня по червень 2020 року власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а саме щодо: вивозу сміття на загальну суму 68 грн; ліфту-обслуговування на загальну суму 104 грн; ліфту-електрична енергія на загальну суму 80 грн, є протиправними. Також суд зазначає, що відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд врахову є: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надала суду копії договору на надання правничої допомоги № 104 від 11.04.2020 року, ордера від 13.08.2020 року, акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 13.08.2020 року, квитанції до прибуткового ордера № 8 від 13.08.2020 року на суму 7556,80 грн (а.с.54-58). За відомостями зі вказаного акту виконаних робіт, адвокат Мізевич Д.А. надав, а клієнт [PERSON] прийняла виконані за умовами договору №\~104 від 11.04.2020 року дії, а саме: надання правової консультації клієнту 1 година, складання та направлення адвокатських запитів 2 години, складання та подання позовної заяви до суду 5 годин. При цьому зазначено, що загальна сума гонорару, яку клієнт повинен сплатити адвокату становить 7556,80 грн (20 % мінімальної заробітної плати на дату надання послуг (944,60 х 8 годин) (а.с.57). Також в ході судового розгляду справи представник позивача зазначила, що незважаючи на те, що позовні вимоги уточнювались, з огляду на визнання первинних позовних вимог, позивач не вважає за необхідне зменшувати або збільшувати розмір належних до стягнення судових витрат зі сплати правової допомоги. Під час судового засідання відповідач заперечував проти стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7556,80 грн, посилаючись на те, що заявлений розмір судових витрат є завищеним та неспівмірним. Проте, суд, дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, з огляду на зменшення позовних вимог , дійшов висновку, що розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу є обґрунтованим, пропорційним та співмірним саме у розмірі 3778,40 грн, що становить половину від заявленого розміру 7556,80 грн. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що з огляду на положення ст.ст.\~137, 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3778,40 грн та сплачений позивачем судовий збір розмірі 840,80 грн (квитанція № 7566 від 13.08.2020 року на суму 840,80 грн).

Outcome: approved