Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про зменшення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? до 1/6 частини заробітку позивача, які були стягнуті з нього на рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2007 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.10.2009 року зареєстрував новий шлюб з [PERSON] та в новому шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], на час звернення до суду змінився сімейний стан позивача, тому він просить суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 24.03.2015 року подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, виклики відповідачу було направлено за адресою згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу: [ADDRESS], який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 52, 59). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В судове засідання третя особа не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 23.02.2015 року подала до суду заяву про розгляд справи без її часті, підтримує позовні вимоги (а.с. 37). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за її відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та позивач та його представник заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 29.10.1997 року (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвали, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис № 189 від 16.08.2007 року, після розірвання шлюбу прізвища залишилися «[PERSON]» (а.с. 8). Відповідач, в зв'язку з реєстрацією нового шлюбу з [PERSON] 26.08.2011 року, змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 10-12). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.04.2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця (а.с. 9). 30.10.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 30.10.2009 року (а.с. 16). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 11.02.2010 року (а.с. 17). Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 13.11.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця починаючи з 04.10.2012 року (а.с. 18). Як вбачається з матеріалів справи позивач не працює, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 19-22). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; · інші обставини, що мають істотне значення. Звернувшись до суду, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з ? на 1/6 частину від заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цих Кодексом. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, через те, що після того, як 04.04.2007 року рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області було стягнуто з позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], сімейний стан позивача змінився, у нього народилася у новому шлюбі донька [PERSON], [INFO] та ухвалено рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13.11.2012 року, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця. Таким чином, на утриманні позивача на теперішній час знаходяться двоє неповнолітніх дітей: від першого шлюбу син [PERSON], [INFO] та від другого шлюбу донька [PERSON], [INFO], тому на розсуд суду його сімейний та матеріальний стан змінився. За таких обставин, на думку суду, наявні підстави для зменшення розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України, які були стягнуті з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], з ? частини до 1/6 частини заробітку позивача. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% від розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved