Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

13 серпня 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 2 жовтня 1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Зубильненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 5. Від спільного шлюбу в них є троє неповнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Між ними відсутні подружні стосунки, наявні складнощі у спілкуванні. Конфлікти вирішуються шляхом сварок та скандалів. У них різні характери, інтереси та погляди на життя. Між ними не існує взаєморозуміння, взаємної поваги і довіри. Все це негативно впливає на їх стосунки, на її характер та на психологічний стан дітей. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, а формальна його реєстрація суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснила, що одруження виявилося невдалим, шлюбні відносини призвели до охолодження почуттів. Просить розірвати шлюб стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Терміну на примирення не надавати. Відповідач позов визнав. Не заперечує проти розірвання шлюб та стягнення з нього судових витрат. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 2 жовтня 1993 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від спільного шлюбу в них є троє дітей. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки сторони не бажають. Вони фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують подружніх стосунків, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі.

Outcome: approved