overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

13.02.2019 року до суду звернулася позивачка з позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03.12.1980 року відділом РАЦС Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 411. Позивачка, будучи незалежним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 110 Сімейного Кодексу України права подружжя на розірвання шлюбу в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та КОВАЛЬ (дошлюбне прізвище ДУДКА) [PERSON], [INFO], уклали шлюб, зареєстрований 03.12.1980 року у відділі РАЦС Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис№\~411. \\а.с. 9\\ Відповідно до ч. 1, 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК Укра їни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Зважаючи на вимоги ст. ст. 76-81 ЦПК України, суд визнав доведеними позовні вимоги, а тому суд вважає за правомірне розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки це відповідає волевиявленню сторін, моральним засадам суспільства та закону, передбачених законом застережень для розірвання шлюбу (вагітність дружини, наявність дитини віком до одного року) судом не встановлено. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

13.02.2019 року до суду надійшов позов [PERSON], уточнивши який вона просить розірвати шлюб з [PERSON], оскільки: життя з відповідачем не склалось через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми; шлюб носить формальний характер; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2019р., спільне господарство не ведеться; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить її та дитини інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку уточненого позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надав письмову заяву про визнання уточненого позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення уточненого позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав уточнений позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

13.02.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] в м. Червонопартизанськ м. Свердловська Луганської області померла її мати [PERSON]. Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті 13.02.2019 року було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. [INFO] в м. Червонопартизанськ м. Свердловська Луганської області внаслідок злоякісного новоутворення легені померла громадянка України [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть та причину смерті № 182, виданим [INFO] медичним закладом, розташованим на території м. Свердловськ Луганської області, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із копії паспорта померлої, лікарського свідоцтва, [PERSON] народилася [INFO] в селі Фаєвка Новгород-Северського району Чернігівської області, була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2019 року заявник, яка є донькою померлої, звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

13.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Вікторівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в заяві зазначає, що строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. 21.06.2019 року від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. 20.06.2019 року з Вікторівської сільської ради надійшов лист з заявою в.о. сільського голови про розгляд справи за її відсутності. З листа вбачається, що відповідач Вікторівська сільська рада Ширяївського району не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.03.2018 року була зареєстрована смерть [PERSON] , яка настала [INFO] . Заява про прийняття спадщини була подана [PERSON] лише 17.12.2018 року. Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] за законом. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наданих документів вбачається, що позивач не змогла у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки спочатку знаходилася у важкому психологічному стані після смерті та поховання матері, а потім досить тривалий час знаходилася на амбулаторному лікуванні в Ширяївській ЦРЛ, що підтверджується відповідними довідками. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] як спадкоємиця [PERSON] не може оформити право власності на спадкове майно після смерті останньої. З цих причин, позивач просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

13.02.2019 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 08.05.1999 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського м.Херсона, актовий запис №163. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що подружні відносини з відповідачем припинені, на примирення позивач не згодна, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей немає. Посилаючись на дані обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 18.03.2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, належно повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, відзив на позов не надав, причини неявки суду, не повідомив. 09.09.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.05.1999 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського м.Херсона, актовий запис №163. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

13.02.2019 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 серпня 2009 року /актовий запис № 108/ відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940202288819, не з`явився без пояснення причини неявки. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 29 серпня 2009 року /актовий запис № 108/ відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

13.02.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 03.06.2015 року. У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу бажає, щоб син залишився проживати з нею та бажає зберегти прізвище «Черкес». В судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає можливим згідно ч.3 ст.200 ЦПК України ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах, судом встановлено наступне. Сторони 03.06.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). У шлюбі мають сина [PERSON], [INFO], який\~ згідно довідки Брониківської сільської ради від 30.01.2019 року №173 проживає разом з матірю [ADDRESS] (а.с. 7). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнього сина.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання сина [PERSON], [INFO], сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше проживання сина визначити разом з матірю. Позивач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Черкас». Відтак встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

13.02.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, однак останній на її звернення не реагує та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач є працездатним та має можливість утримувати дитину, томуна підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 28.07.2007 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.07.2007 року (а.с.6). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.03.2012 року (а.с.5). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Апостолівської міської ради № 408 від 13.02.2019 року [PERSON] , 1989 року народження, зареєстрована в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідач працездатний, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768 гр. 40 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

13.02.2019 р. позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] - відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідач підписав заяву б/н від 08.10.2013 р. та отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 21.05.2018 р. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», який є його правонаступником (що підтверджується п. 1.7 Статуту позивача в новій редакції, затвердженому наказом Міністра Фінансів України від 21.05.2018 № 519 та погодженого національним банком України 11 червня 2018 р. Як вказано у позові, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 17.01.2019 р. становить 12038,35 грн. і складається з 5865,14 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 5123,76 грн. - нарахованої пені; 500 грн. - фіксована частина штрафу; 549,45 грн. - процентна складова штрафу. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

13.02.2019 р. позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] - відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідач підписала заяву б/н від 17.05.2012 р. та отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 21.05.2018 р. ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», який є його правонаступником (що підтверджується п. 1.7 Статуту позивача в новій редакції, затвердженому наказом Міністра Фінансів України від 21.05.2018 № 519 та погодженого національним банком України 11 червня 2018 р. Як вказано у позові, відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 07.01.2019 р. становить 19713,09 грн. і складається з 10823,51 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 7474,67 грн. - нарахованої пені; 500 грн. - фіксована частина штрафу; 914,91 грн. - процентна складова штрафу. Суд,

Outcome: partial