overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Солонянський район, с. Мопрівське. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.07.2015р. о 12 год. 25 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON]І письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.07.2015р. о 12 год. 25 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Солонянська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий, мовчазний, до чогось прислуховується, інструкції не виконує, перебуває в мирі своїх турбувань. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцінаторно-маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Юрївський район, с.Варварівка, вул. Пристанційна, 38. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.07.2015 р. о 17 год. 26 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.07.2015 р. о 17 год. 26 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за заявою матері. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту. На питання відповідає не завжди в плані заданого. Виказує маячні ідеї переслідування, впливу на адресу матері, оточуючих. Впевнений, що: «в мене є виходи й на Москву», називає себе «кваліфікованим висотником-будівельником». Говорить про те, що: «в мене є багато запрошень на роботу». Дані, що вказані в направленні на лікування отримає, говорить о том, що: «мене просто замкнуло». Мислення паралогічне. Під час бесіди починає щось бормотати, розмовляє з уявними співрозмовниками. Свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Критика до свого стану порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцінаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Кіровоградська обл., м.Новоукраїнка, вул. Курчатова, 9/12. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.07.2015 р. о 20 год. 20 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.07.2015 р. о 20 год. 20 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за заявою матері. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий збуджений, злобний до чогось прислуховується, агресивний до матері та оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип пере бігу, галюцінаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Луганська обл., смт. Новоайдар, вул.Будьоного, 12. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.07.2015р. о 16 год. 54 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.07.2015р. о 16 год. 54 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кулєшов лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований в часі, та місці. Вважає, що його оточують вампіри. До свого стану критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлад психики та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Талаліхіна,14/30. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.07.2015р. о 14 год. 10 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.07.2015р. о 14 год. 10 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Авдєєва лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий після багатократних повторів назвав своє імя. Вербальний контакт малопродуктивний. Орієнтировку і анамнестичні данні не вдається зясувати із-за вираженого мне стичного зниження. Вчиняє опір при огляді. Під час огляду, намагається кудись йти. Мислення торпедне, малопродуктивне. Память та інтелект знижені. [PERSON] було поставлено попередній діагноз деменція судинна змішана коркова и підкоркова з другими змішаними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

13 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 6849 грн. 55 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов вищевказаного договору, а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, у позовній заяві представник позивача заявив клопотання, в якому надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу розглядати за його відсутності. Відповідач також до початку судового засідання подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 листопада 2011 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-24500-041111 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 10000 грн. (а.с. 4-5). Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 003-24500-041111 від 04.11.2011 не виконує, а тому станом на 18.06.2015 розмір заборгованості становить 16070 грн. 33 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 6849 грн. 55 коп.; за простроченим тілом кредиту - 3147 грн. 33 коп., за відсотками - 5 848грн. 45 коп., та пені - 225 грн. (а.с. 3). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи те, що відповідач одноособово відмовилася від виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 003-24500-041111 від 04.11.2011, є всі підстави до задоволення позову. Крім цього, з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

13 липня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNH0GK00320048 від 21.04.2006 в розмірі 124919,49 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не зявилася, у поданій письмовій заяві надала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № CNH0GK00320048від 21.04.2006 ЗАТ КБ «ПриватБанк», перейменоване у ПАТ КБ «ПриватБанк», надало [PERSON] кредит у розмірі 103000 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,00% на місяць залишку заборгованості за кредитом на строк до 21.04.2012 (а.с.9-10). За розрахунком позивача, станом на 08.06.2015 заборгованість за кредитним договором № CNH0GK00320048від 21.04.2006 складає 124919грн. 49 коп., з яких 87526 грн. 34 коп. заборгованість за кредитом; 23604грн. 57 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом;6580 грн. 21коп. заборгованість з комісії;а також: 7208 грн. 37 коп. заборгованість з пені (а.с. 4-8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобовязання за кредитним договором № CNH0GK00320048від 21.04.2006, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 124919 грн. 49 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1249 грн. 19 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

13 липня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2007в розмірі 19489,24 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, у поданій письмовій заяві дала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду також не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.06.2007ЗАТ КБ «ПриватБанк», перейменоване у ПАТ КБ «ПриватБанк», надало [PERSON] кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9). За розрахунком позивача, станом на 30.04.2015 заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2007складає 19489 грн. 24 коп., з яких 3935грн. 59 коп. - заборгованість за кредитом; 10047 грн. 23 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 4102 грн. 17 коп. - заборгованість за пенею та комісією;а також: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 904 грн. 25 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобов'язання за кредитним договором № б/нвід 21.06.2007, внаслідок чого за розрахунком позивача утворилася заборгованість в розмірі 19489 грн. 24 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

13 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 28 серпня 1983 року, актовий запис №31 у Виконавчому комітеті Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, на протязі сімейного життя у них виникали постійно сварки, образи, тому наладити нормальні стосунки неможливо. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують. Вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в зв'язку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 серпня 1983 року сторони зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницькій області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (видано повторно), серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідач визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved