Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

13.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що він являється єдиним власником домогосподарства, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Мамекинською сільською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області у вищевказаному будинку зареєстровані також його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . Проте [PERSON] не проживає у житловому приміщенні понад один рік без поважних (з 12.06.2003 року). Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку немає, і взагалі житловим приміщенням він не цікавиться. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, представником позивача до суду попередньо були подані заяви про розгляд справи без його участі, в яких представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав та враховуючи, що сторона позивача не заперечує протии вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 24.03.2014 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] ( а.с. 8). Відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 02.10.2000 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Мамекинської сільської ради та копією домової книги (а.с.9, 12-13,19). Також встановлено, що з 12.06.2003 року по теперішній час відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Мамекинської сільської ради №315 від 06.05.2019 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , складеним комісією у складі депутатів сільської ради Ветош Г . І ., Купрієнка А.І., Шуриги В.М. від 06.05.2019 року (а.с.10,11). Стаття 405 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] являється сином позивача та не проживає за місцем реєстрації понад 16 років, тобто з 12.06.2003 року по теперішній час, домовленості про інше між сторонами не досягнуто, тому суд приходить до переконання, що [PERSON] втратив право на користування житлом позивача. Крім того, стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд вирішує питання розподілу судових витрат та стягує судовий збір з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved