Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

12 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 29 червня 2018 року із [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 16.03.2018. Однак в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину цих коштів їй не вистачає для утримання дитини, задоволення його потреб одягом, продуктами харчування, ліками та засобами гігієни, що становить її у скрутне матеріальне становище. Крім того, дитина часто хворіє, на що потрібні додаткові кошти на лікування. Син зарахований на навчання до дитячого садка, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Відповідач ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їхньої спільної дитини. Приховує дійсний розмір своїх доходів. Працює на заводі «Патона», щомісячно отримує додатковий дохід від здачі в оренду частини належної йому квартири в місті Києві. Натепер вона безробітна, перебуває в пошуках офіційного працевлаштування. Її неодноразові звернення до відповідача щодо допомоги у матеріальному забезпеченні сина виявилися безрезультними. Враховуючи те, що матеріальний стан відповідача покращився, та беручи до уваги прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та матеріальний стан відповідача, просить змінити розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн на 4000,00 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, у судове засідання відповідач повторно не з`явився про дату, час і місце його проведення був належним чином повідомлений за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відсутній за такою адресою, про причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Також пояснила, що дитина має незадовільний стан здоров`я, тому витрати на придбання ліків складають щомісячно приблизно 1300,00-1500,00 грн, на придбання продуктів харчування та вітамінів - 2000,00 грн, одягу - 1000,00 грн. Крім того, дитина має бажання відвідувати секції, зайняття у яких потребує також відповідної оплати. На теперішній час вона винаймає житло, за що сплачує 3000,00 грн щомісячно, та вартість наданих комунальних послуг. Оскільки вона не працює, то мати та баба підтримують її матеріально. Доказів щодо отримання відповідачем доходу від здачі в оренду частини належної йому квартири в місті Києві вона не має. Інших утриманців відповідач не має. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що рішенням Згурівського районного суду Київської області від 25.05.2018, яке набрало законної сили 29.06.2018, із [PERSON] на користь [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 16.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Син проживає із позивачем, має незадовільний стан здоров`я (а.с.8-10, 11, 14, 15 - копії рішення суду, свідоцтва про народження, довідки про склад сім`ї, висновок ЛКК). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач має задовільний стан здоров`я, є особою працездатного віку та працює на посаді слюсаря механоскладальних робіт в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Київгума». Його середньомісячний заробіток становить 15348,47 грн (а.с.49 - довідка). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини нам рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одного із них. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши цивільну справу № 365/139/18 суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні позивач довела, що наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів зі зміною обставин, що впливають на визначений судом розмір аліментів, а саме, вбачається, що матеріальне становище відповідача покращилось. Таким чином, виходячи із загальних засад верховенства права та захисту інтересів малолітньої дитини, з`ясувавши дійсні обставини справи, вбачається за можливе змінити розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, з 2000,00 грн на 4000,00 грн, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 роківустановлений законами України про Державний бюджет України на 2020 та 2021 роки, у 2020 році: з 1 липня - 2318,00 грн, з 1 грудня - 2395,00 грн, у 2021 році: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином із відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в розмірі 840,80 грн. Виконавчий лист у цивільній справі № 365/139/18 відкликати. На підставі викладеного,

Outcome: approved