Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

14.07.2015 р. [PERSON] звернулась до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Балтського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання втратившим право на житло. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. В цьому будинку було зареєстровано [PERSON], яка з 2005 року в цьому будинку не проживає. На даний час їй необхідно, щоб відповідач змінила реєстрацію, так як її реєстрація у будинку призводить до того, що вона не може без її згоди зареєструвати у власному будинку інших людей, а також сплачує комунальні послуги з розрахунком її проживання в будинку, що порушує права позивача як власника будинку і чинить їй перешкоди у користуванні ним. В позасудовому порядку даний спір з відповідачем позивач вирішити не в змозі, оскільки відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає та постійно не проживає в ньому. В зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, в зв'язку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України, судом застосовано заочний розгляд справи. З огляду на ствердження позивача, враховуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРМ № 682983 від 28.10.2011 року позивач прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 32001769 від 10.11.2011 року позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно будинкової книги відповідач зареєстрована в [ADDRESS], але з 2005 року в цьому будинку не проживає, що підтверджується головою вуличного комітету від 08.07.2015 року. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що відповідач не є співвласником частини житлового будинку, не утримує його, а навпаки з 2005 року не проживає в даному будинку, а її реєстрація в належному позивачу будинку порушує її права як власника, оскільки остання позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, суд вважає за необхідне відповідача визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved