Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

12 червня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 17.09.2004 року вона уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №290. [INFO] у них народилася доньки [PERSON]. До 2012 року вони з відповідачем жили нормально у його квартирі. Але потім вона стала помічати, що з квартири почали зникати золоті прикраси. Чоловік зізнався, що відносив їх до ломбарду, а на отримані гроші він купував наркотичні засоби, які вживав. Крім того, він лише частково приносив гроші додому, які заробляв працюючи на залізниці. Із-за цього у них почали виникати сварки. Відповідач почав зловживати спиртними напоями. 05.06.2018 року вона пішла з дітьми від відповідача і з того часу шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені. Їх донька мешкає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Грошей на утримання дитини відповідач їй не надає. У зв'язку з викладеними обставинами, вона звернулася до суду з цим позовом в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. 22 червня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження (а.с.15). Позивач в судове засідання не з'явилася, але до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоров'я дітей, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. Аналізуючи встановлені обставини суд доходить висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved