Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

14 вересня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 19 жовтня 2006 року № GOH3RX01282257 [PERSON] отримав кредит у розмірі 3946 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими договором. Погашення заборгованості мало відбуватися в такому порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно договору. У порушення умов договору, відповідач належним чином зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 16 червня 2015 року має прострочену заборгованість на загальну суму 134441 грн. 93 коп. Різниця між поточною заборгованістю та присудженою до стягнення за попереднім рішенням суду 40454 грн. 96 коп. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь вказану заборгованість та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON], діюча в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності № 8183-К-О від 17 жовтня 2014 року, не зявилася, суду надано заяву в якій просить судовий розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, через розміщене у друкованих засобах масової інформації оголошення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 19 жовтня 2006 року уклали кредитний договір № GOH3RX01282257, згідно якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в сумі 3946 грн. 80 коп. за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, а також інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с. 9-14). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що відповідач у порушення умов договору кредит не повернув та не сплачує проценти за користування кредитом, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 16 червня 2015 року за тілом кредиту складає - 3946 грн. 80 коп., за процентами за користування кредитом 42166 грн. 03 коп., по комісії 1385 грн. 28 коп., заборгованість з пені 86943 грн. 82 коп.(а.с. 8) Заборгованість за кредитом, яка присудження до стягнення з відповідача рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2013 року складає 93986 грн. 97 коп. Різниця між поточною заборгованістю та присудженою до стягнення за попереднім рішенням суду - 40454 грн. 96 коп., а також штраф: фіксована частина 500 грн., процентна складова 2022 грн. 75 коп., а разом 42977 грн. 71 коп.(а.с. 8-9). Відповідач не скористався своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати(судовий збір 1218 грн. 00 коп. та витрати повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача 84 грн. 00 коп.) в розмірі 1303 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved