Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

14.09.2017 позивач [PERSON] звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на її утримання, в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів щомісячно, до досягнення сином шестирічного віку. Позов аргументувала тим, що від шлюбу з відповідачем вона має сина, [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого записаний відповідач по справі, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії Вінницької обласної психоневрологічної комісії ім. ак. Ющенко, сину встановлено діагноз: F 84.00, в зв'язку з чим з 19.06.2017 року вона отримує допомогу інвалідам з дитинства на сина [PERSON], в сумі 1631,40 грн.. Інших доходів в неї немає. Наразі позивач не має можливості працювати, так як син потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Згідно індивідуальної програми реабілітації синові [PERSON] встановлено інвалідність з дитинства. З січня 2017 року вони разом з відповідачем не проживають та не підтримують жодних стосунків, з тих пір відповідач не забезпечує родину. Відповідач сам фізично здоровий працює монтером колії де отримує заробітну плату та відповідно має можливість утримувати її як дружину, яка доглядає дитину до шестирічного віку. Позивачу одній матеріально важко утримувати дитину, купувати одяг для себе та дитини, також продукти харчування та гігієни. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та справу просив розглянути у його відсутність. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, відповідач позов визнав повністю і визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 02.04.2013 року, актовий запис №2 (а.с.4); в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5), який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Коростівецької сільської ради Жмеринського району від 09.06.2017 року (а.с.12). Відповідно до довідки індивідуальної програми реабілітації інваліда № 327 від 24.05.2017 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства, в зв'язку з чим йому призначена реабілітація (а.с.7 -9), в зв'язку з цим позивач отримує соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам в розмірі 1631,40 грн. до 11.03.31 р. (а.с.10). Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved