Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

13.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 18.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №59. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що перебуває з відповідачем у вказаному шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вони спільного господарства не ведуть, тобто подружні відносини між ними фактично припинилися, шлюб існує лише формально. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, відсутність почуття любові та поваги. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їхнім інтересам, надання строку на примирення не виправить стану їх шлюбних відносин, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, суперечок з приводу поділу спільного майна між ними немає. Просить позов задоволити. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 30.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 18.02.2020 року надано сторонам строк на примирення у шість місяців до 17.08.2020 року, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 19.08.2020 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 18.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON] , [INFO] , актовий запис №2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, відсутність почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, відтак подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, наданий для примирення строк результатів не дав, сторони не примирились, тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №15ко4403м від 13.01.2020 року, а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved