Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка, загальною площею 4.01 га. (ділянка 1- площею 2.25 га., кадастровий номер1:[NUMBER], ділянка 2-площею 1,85 га. кадастровий номер1:[NUMBER]), розташована в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]) від 20.01.2004 року Вознесенською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 12.12.2003р. за №664-р. 11.08.2008 року Державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області заведено спадкову справу № 417/2008 за заявою позивачів про прийняття спадщини. Позивачі вказують, що вони є спадкоємцями першої черги за законом, проте нотаріус відмовляє їм в оформленні спадкових прав щодо спірної земельної ділянки в зв`язку з тим, що позивачами пред'явлено лише копія Державного акту на земельну ділянку, що видавався спадкодавцю за час його життя. Оригінал Державного акту, як правовстановлюючий документ у позивачів відсутній, що позбавляє нотаріуса можливості оформити спадщину. Про можливість отримання дублікату Державного акту Управлінням Держгеокадастру позивачам було відмовлено. Враховуючи відмову нотаріуса в посвідченні їх спадкових прав на землю та неможливість вирішення питання в адміністративному порядку, позивачі просили суд визнати в судовому порядку права власності по ? частині земельної ділянки загальною площею 4.01 га. (ділянка 1- площею 2.25 га., кадастровий номер1:[NUMBER], ділянка 2- площею 1,85 га. кадастровий номер1:[NUMBER]), розташована в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті їх батька [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, проте від них на адресу суду надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте направив до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, питання щодо вирішення справи залишають на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте направив до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, питання щодо вирішення справи залишають на розсуд суду. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглядати справу без участі вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка, загальною площею 4.01 га. (ділянка 1- площею 2.25 га., кадастровий номер1:[NUMBER], ділянка 2- площею 1,85 га. кадастровий номер1:[NUMBER]), розташована в межах території Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]) від 20.01.2004 року Вознесенською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 12.12.2003р. за №664-р, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №56. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, проте нотаріус відмовляє їм в оформленні спадкових прав щодо спірної ділянки в зв`язку з тим, що позивачами було надано лише копію, оригінал Державного акту як правовстановлюючий документ у позивачів фактично відсутній, що позбавляє нотаріуса можливості оформити спадщину. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Матеріали справи вказують на те, що позивачі, як спадкоємці за законом, належним чином прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на його обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved