Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

14 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом, який було змінено 25 грудня 2015 року, до відповідача [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача за період з 07 листопада 2013 року по квітень 2014 року інфляційне збільшення заборгованості (індекс інфляції) 47246 гривень 48 копійок, 3 (три) відсотка річних 5932 гривні 66 копійок, а всього 53179 гривень 14 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 25 вересня 2013 року рішенням Апеляційного суду Сумської області ухваленим за апеляційною скаргою [PERSON] змінено рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухвалене 21 серпня 2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування в особі Шосткинської міської ради, про стягнення боргу та процентів за договором позики. З урахуванням виправлення описок, здійснених ухвалою Апеляційного суду Сумської області постановленою 07 листопада 2013 року, вищезазначеним рішенням Апеляційного суду Сумської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 91202 гривні 83 копійки та судового збору 895 гривень 58 копійок. На виконання рішення суду державним виконавцем було відкрито виконавче провадження і станом на час подачі позову до суду заборгованість з боку [PERSON] не була погашена. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, окрім пояснень викладених у позові додатково зазначила, що гроші в борг позичав чоловік відповідача [PERSON], який трагічно загинув. В подальшому, будь-яких договорів із спадкоємцем останнього щодо повернення позики не укладала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена. (а.с.36). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що боргові зобовязання виникли між позивачем та чоловіком відповідача який трагічно загинув і у 2013 році позивач звернулася до суду з позовом до відповідача як спадкоємиці боржника яка спадщину прийняла з приводу повернення коштів за договором позики. А тому, оскільки договірних відносин у позивача з відповідачем не було вважає, що і стягнення інфляційного збільшення та трьох відсотків річних з суми боргу є необґрунтованим. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З листа в.о. начальника відділу ДВС Шоскинського міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] №3991 від 09 квітня 2015 року вбачається, що станом на 09.04.2015 за виконавчим листом №2/589/732/13 від 21.11.2013 виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 91202 гривні 83 копійки, боржником не виконаний, сума боргу не сплачена. (а.с.6). Із інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи наданої Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області від 07 травня 2015 року вбачається, що у [PERSON] місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.10). Із рішення Апеляційного суду Сумської області ухваленого 25 вересня 2013 року вбачається, що: - апеляційну скаргу [PERSON] на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі Шосткинської міської ради про стягнення боргу та процентів за договором позики задоволено частково; - рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2013 року в даній справі в оскаржувальній частині щодо задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат змінено; - позов [PERSON] задоволено частково; - стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] 86619 гривень 50 копійок, а не 94494 гривні, як зазначено в рішенні суду першої інстанції; - стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] 826 гривень 83 копійки судового збору, а не 994 гривні 94 копійки, як зазначено в рішенні суду першої інстанції. Крім того, із мотивувальної частини рішення вбачається, що «14 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] надала [PERSON] у борг 11000 доларів США під 3 відсотка щомісяця, який останній зобовязався повернути до 31 грудня 2012 року. Про отримання боргу [PERSON] власноручно склав і підписав розписку в присутності двох свідків. 26 жовтня 2012 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] помер.». (а.с.39, 40). З ухвали Апеляційного суду Сумської області від 07 листопада 2013 року вбачається, що цим судом виправлено описку та арифметичну помилку в мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року, а саме, що сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] складе 99494 гривні (а не 99424 гривні, як зазначено в рішенні апеляційного суду) : 12 х 11 = 91202 гривні 83 копійки (а не 86619 гривень 50 копійок, як зазначено в рішенні апеляційного суду, а також стягнуто судовий збір 895 гривень 58 копійок, а не 994 гривні 94 копійки, як зазначено в рішенні суду першої інстанції. (а.с.41, 42). З постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №40895940 від 09.07.2015 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання по виконавчому листу №2/589/732/13 виданого 21.11.2013 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 91202 гривні 83 копійки закінчено. (а.с.43). З акту опису й арешту майна від 29 травня 2014 року вбачається, що державним виконавцем Шосткинського відділу державної виконавчої служби міськрайонного управління юстиції Сумської області [PERSON] проведено опис майна, що належить боржнику [PERSON] мікроавтобус «ГАЗ 322132НГ», та описане майно передане на відповідальне зберігання [PERSON]. Крім того в акті вказано, що описане майно буде передано для реалізації не раніше 08 червня 2014 року. (а.с.44, 45). З повідомлення державного виконавця ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції в Сумській області [PERSON] №14988 від 20.10.2014 вбачається, що відділ державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції повідомляє [PERSON] про отримання результатів оцінки арештованого й описаного майна, а саме: ТЗ «ГАЗ 322132 ЗНГ» (мікроавтобус-D) 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Так, відповідно до звіту з незалежної оцінки майна АС2/10-14 ринкова вартість обєкту оцінки (з заокругленням) 124894 гривні 00 копійок без ПДВ. (а.с.46). З постанови про заміну зберігача описаного й арештованого майна боржника ВП №40895940 від 04 листопада 2014 року вбачається, що змінено зберігача арештованого й описаного майна, а саме, «ГАЗ 322132 ЗНГ» мікроавтобус D, державний номер [NUMBER], з [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], на [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с.47). З копії паспорта громадянина України МА 571854 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 14 грудня 1998 року вбачається, що [PERSON] народилася 29 січня 1982 року у місті Шостка Сумської області. (а.с.49). Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України №435-ІV від 16 січня 2003 року (далі ЦК України), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, з цієї статті вбачається, що крім переходу до спадкоємців прав, до них також переходять і обовязки, серед яких може бути сплата боргів спадкодавця. Спадкоємці не можуть прийняти тільки права і відмовитися від прийняття обовязків. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Так, борги спадкодавця, це майно, зобовязання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати це зобовязання. Крім того, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини. Межі відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця визначаються на момент відкриття спадщини, а не на момент прийняття спадщини або звернення кредитора. Із пункту 32 постанови Пленуму Верховного спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року вбачається, що при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців необхідно враховувати положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України №1618-ІV від 18 березня 2004 року (далі ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, із рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року вбачається, що з відповідача на користь позивача вже стягнуто суму боргу яка складається із суми позики та відсотків з моменту позики до часу смерті позичальника. Враховуючи вищезазначене, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки зобовязання про які зазначає позивач у позові виникло внаслідок несвоєчасного виконання рішення щодо повернення спадкоємцем суми боргу спадкодавця позивачу і фактично не повязано з особою позичальника.

Outcome: dismissed