Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

13.11.2020 до Корольовського районного суду м. Житомира надійшли матеріали вказаної позовної заяви, в якому представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.02.2021, просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.11.2010 в загальному розмірі 37 767,97 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн. (а.с.4-5, 95). В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг, підписала анкету-заяву №б/н від 26.11.2010, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток і підписавши довідку про умови кредитування від 27.11.2010, [PERSON] отримала кредитну картку з початковий кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено. Банк свої зобов`язання перед відповідачем за вказаним договором виконав в повному обсязі, а відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно договору, здійснювати погашення кредиту та процентів. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує і станом на 16.02.2021 у неї виникла заборгованість, від сплати якої остання ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про стягнення боргу в примусовому порядку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.12.2020 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 03.02.2021 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, де [PERSON] просить відмовити АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову, в зв`язку з неправомірністю здійснених позивачем обрахунків суми заборгованості та збільшення кредитного ліміту і підстав його збільшення (а.с.77-81). 01.03.2021 позивачем було надіслано суду відповідь на відзив, де його представник просить позовні вимоги задовольнити (а.с.82-90). Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 26.11.2010 [PERSON] з метою отримання банківських послуг від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підписала анкету-заяву №б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с.18). Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку і встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшено до 17 000,00 грн.(а.с.17, 18). До Анкети-заяви банком додано копію підписаної відповідачем Довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки, де передбачено порядок погашення кредиту, порядок нарахування відсотків, пені, штрафу (а.с.19). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надав [PERSON] можливість розпорядитись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, остання не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями і продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 ЦК України. Відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 16.02.2021 загальна заборгованість відповідача за кредитом складає 37 767,97 грн., з яких: 27 782,65 грн. - заборгованість за тілом кредита і 9 985,32 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.96-104). За викладених обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача вказаної заборгованості, яка визначена відповідно до умов договору. На підставі вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved