Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

13 липня 2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка в позовній заяві та судовому засіданні посилалась на те, що вони з відповідачем одружені з 11 червня 2005 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: та [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Спільне життя сторін не склалося, з' ясувалося, що вони мають різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з постійними непорозуміннями втрачені взаємні почуття, подальше спільне проживання є неможливим. Спільне ведення господарства припинено, примирення вважає неможливим, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін, тому позивачка звернулась до суду та просила суд шлюб розірвати (а.с. 2-3). Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 червня 2005 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Дошлюбне прізвище позивачки «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с. 7-9). Також у судовому засіданні встановлено, що з червня 2014 року між сторонами були припиненні подружні стосунки, ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відсутність довіри в родині, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю позивачка не бажає, спору щодо майна не має, дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, який перешкоджає їй в подальшому устрої свого майбутнього життя. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в червні 2014 \- року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, , що це неможливо та суперечить її інтересам та інтересам дітей, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved