Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

14.12.2017 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернуся до суду із позовом до відповідача, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №014/03-03/5/752 від 13.09.2007 року у сумі 211504,75 доларів США (тіло кредиту та проценти) та 1267879 грн. 61 коп. (пеня за тілом кредиту та процентам) звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором наступної іпотеки №014/03-03/05/752/1 від 13.09.2007 року, посвідченого нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. та зареєстрованого в реєстрі за №9641, а саме: окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, загальною площею 1379,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності відповідачеві, шляхом проведення електронних прилюдних торгів з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні 7331000 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що 13.09.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Кредитний договір №014/03-03/05/752, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 415000 доларів США зі сплатою 12,5% річних, строком до 12.09.2017 року. 13.09.2007 року у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Договір наступної іпотеки №014/03-03/05/752/1 від 13.09.2007 року, згідно якого відповідач передав у іпотеку банку нерухоме майно, а саме: окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, загальною площею 1379,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 20.05.2010 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Додаткову угоду №014/03-03/05/752/1 до Кредитного договору №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року, відповідно до якої сторонами досягнуто згоди про розмір та кількість траншів, встановлено новий графік повернення кредиту та сплати процентів, тимчасово надані кредитні канікули на період з 20.05.2010 року по 19.10.2010 року зі сплати кредиту, врегульовано заборгованість позичальника, строк сплати якої настав. Між тим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним Кредитним договором, станом на 04.12.2017 року утворилась заборгованість, яка складає 211504,75 доларів США (тіло кредиту та проценти) та 1267879 грн. 61 коп. (пеня за тілом кредиту та процентами) з яких: 153829,81 долари США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 54674,94 долара США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 931954 грн. 23 коп. - пеня за порушення строків оплати суми кредиту (тіло кредиту); 335925 грн. 38 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними коштами. 24.10.2017 року на адресу відповідача було надіслано вимогу №140-9/5-1692 про виконання порушеного зобов`язання, яке було отримано [PERSON] особисто 22.11.2017 року, але яка залишилась без відповіді. 13.03.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року, яке набрало законної сили 27.09.2013 року. Ухвалою суду від 25.01.2018 року відкрито провадження у справі. Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив про незгоду із позовними вимогами, а також вказав, що оскільки банк пред`явив (звернувшись із позовною заявою) до нього вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, після звернення до суду із позовом, а саме 14.09.2012 року. Таким чином строк позовної давності для стягнення заборгованості сплив 15.09.2015 року. Оскільки сплила позовна давність по основному зобов`язанню Кредитному договору №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року, то сплила позовна давність і щодо вимоги по Договору наступної іпотеки №014/03-03/05/752/1 від 13.09.2007 року. Так, у зв`язку із пропуском строку позовної давності просив відмовити у задоволенні позову. Представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надано до суду відповідь на відзив, в якому останній висловив думку щодо не пропущення банком строку позовної давності, оскільки відповідач періодично сплачував заборгованість за кредитним договором, чим переривав перебіг строку позовної давності. Крім того, із посиланням на правову позицію Верховного Суду України, зазначив, що наявність судового рішення про стягнення поточної заборгованості за кредитним договором, яке не виконано боржником належним чином, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не припиняє зобов`язання в цілому і не позбавляє кредитора права на стягнення інших передбачених договором платежів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. 17.08.2018 року відповідачем надано заперечення, у яких останній зазначив, що платежі, які він здійснював на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» він здійснював на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2013 року, яким з нього було стягнуто заборгованість по кредитному договору у сумі 2280751 грн. 46 коп. Відповідач не визнає борг по Кредитному договору поза межами суми, стягнутої вказаним рішенням суду, а також зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності. Ухвалою суду від 18.12.2018 року до участі у справі залучено правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». 14.02.2020 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» надав до суду уточнену позовну заяву, в якій з підстав, викладених у позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 14.12.2017 року, просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, за Договором наступної іпотеки від 13.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. та зареєстрованого в реєстрі за №9641, а саме: комплекс нежитлових будівель, який складається з нежитлової будівлі літ. А-2, загальною площею - 1379,4 кв.м.; нежитлової будівлі літ. Б-1, загальною площею 103,1 кв.м.; навісу літ. В, загальною площею 31,0 кв.м., з врахуванням всіх реконструкцій, добудов, надбудов та/або самочинного будівництва ( у тому числі, але не виключно, споруджених нових будівель, споруд тощо), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості останнього перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за Кредитним договором №014/03-03/5/752 від 13.09.2007 року у розмірі 194406,43 доларів США та 1267879 грн. 61 коп., з яких: 136731,49 доларів США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 57674,94 доларів США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 931954 грн. 23 коп. пеня за порушення строків оплати суми кредиту (тіло кредиту); 335925 грн. 38 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними коштами. Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів по ціні предмета іпотеки, що визначатиметься при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою суду від 08.07.2020 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про стягнення з [PERSON] пені за порушення строків оплати суми кредиту та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у загальній сумі 1267879 грн. 61 коп. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Від відповідача до суду надійшла чергова заява про відкладення слухання справи на іншу дату, у зв`язку з карантинними заходами. Проте суд не бере до уваги зазначену заяву, оскільки відповідачем неодноразово подавались заяви про відкладення слухання справи, у тому числі з причин дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),доказів поважності причин неможливості прибути в судове засідання відповідачем до суду не надавалось, що розцінюється судом, як умисне затягування строків розгляду справи та відтермінування ухвалення рішення по справі. Крім того, суд зазначає, що станом на дату ухвалення рішення, жорсткі карантинні обмеження скасовано, міський та міжміський транспорт працює у звичайному режимі, що не позбавляє відповідача можливості прибути у судове засідання. Інших причин та доказів неможливості прибути у судове засідання відповідачем до суду не повідомлено та не надано. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, 13.09.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено Кредитний договір №014/03-03/05/752, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 415000 доларів США, зі сплатою 12,5% річних строком до 12.09.2017 року (Т.1 а.с.29-32,33). 20.05.2010 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року, відповідно до якої сторони узгодили розмір та кількість траншів, встановили новий графік повернення кредиту та сплати процентів, внесли зміни до п.2 частини 1 Кредитного договору, на період з 20.05.2010 року до 19.10.2010 року зменшили розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінили строк його сплати (Т.1 а.с.34-35,36). Також, в забезпечення виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору, між банком та [PERSON] 13.09.2007 року укладено Договір наступної іпотеки №014/03-03/05/452/1, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. та зареєстровано в реєстрі за №9641, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов`язань відповідач передав в іпотеку банку нерухоме майно окремо розташовану двоповерхову нежитлову будівлю, загальною площею 1379,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с.37-39). ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу [PERSON] надсилалось повідомлення вимога за вих. №140-9/5-1692 від 24.10.2017 року, з вимогою в 30-деннний строк виконати порушене зобов`язання зі сплати заборгованості по Кредитному договору №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року, яка станом на 06.10.2017 року склала: 153829,81 долари США заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 54566,73 долари США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 864476 грн. 87 коп. пеня за порушення строків оплати суми кредиту (тіло кредиту); 314594 грн. 79 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними коштами. Вимогу відповідач отримав особисто 22.11.2017 року (Т.1 а.с.40,41). \~ \~ \~ \~Відповідно до звіту про оцінку майна, виконаному суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , станом на 23.10.2017 року ринкова вартість нежитлової будівлі, літ. А-2, загальною площею 1379,4 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 7331000 грн. (без ПДВ) (Т.1 а.с.8-28). Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за Кредитним договором №014/03-03/05/752 від 13.09.2007 року в сумі 2280751 грн. 46 коп., а також сплачений судовий збір (Т.1 а.с.42). На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист та 23.09.2015 року державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 04.02.2019 року - винесено постанову про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням рішення суду (Т.1 а.с.201, 202, 221). На замовлення директора ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» проведено комісійну судово-економічну експертизу на вирішення якої винесено питання: визначити розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №014-03-03/05/752 від 13.09.2007 року станом на 04.12.2017 року по кредиту та відсотках, нарахованих в розмірі та в порядку, визначених умовами кредитного договору, визначити розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №014-03-03/05/752 від 13.09.2007 року, що розрахована за умовами кредитного договору станом на 04.12.2017 року в валюті кредиту та в еквіваленті національної валюти, з урахуванням суми погашення боргу [PERSON] сплаченої Саксаганським ВДВС КМУЮ на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». Так, згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи №11/06/2020 від 06.07.2020 року, по першому питанню: розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №014-03-03/05/752 від 13.09.2007 року станом на 04.12.2017 року по кредиту та відсотках, нарахованих в розмірі та в порядку, визначених умовами кредитного договору складає 211504,74 доларів США з них: по кредиту - 153829,81 доларів США, по відсотках 57674,93 доларів США; по другому питанню: розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №014-03-03/05/752 від 13.09.2007 року, що розрахована за умовами кредитного договору станом на 04.12.2017 року, з урахуванням суми погашення боргу в валюті кредиту складає 194415,71 доларів США, в еквіваленті національної валюти складає 5260417 грн. 33 коп. (Т.2 а.с.7-31). За проведення вищевказаної експертизи ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» сплачено 38000 грн. (Т.2 а.с. 35-36,37,38). Відповідно до\~ ст.\~2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1\~ст.\~13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із приписами ст.ст.\~12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст.\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання . Згідно ст. 589 ЦК України\~та ст. 20 Закону України «Про заставу» у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у\~статті 590 ЦК України\~й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено\~Законом України «Про іпотеку». За змістом ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~та\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Частиною 5\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (ч. 4\~ст. 631 ЦК України). Відповідно до\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до\~статті 39 Закону України «Про іпотеку». Так, судом установлено, що 13.09.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем укладено Договір наступної іпотеки №014/03-03/05/752/1. Розділом 6 вищевказаного Договору передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, п.6.3 Договору наступної іпотеки передбачено право іпотекодержателя вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором або Кредитним договором. Відповідно до п. 6.4 Договору наступної іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, суд приймає до уваги, що оскільки Кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повертати позику частинами (з розстроченням), а позичальником допущено неналежне виконання зобов`язань, то позивач, як правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль», відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, набув права вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Разом з тим, укладеним Договором наступної іпотеки, а саме п.6.1 сторони узгодили, що у разі порушення боргового зобов`язання, умов Кредитного договору або умов цього Договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення у строк не менш ніж 30 днів та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Також п. 6.5 вищевказаного Договору передбачено, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання за цим договором або за Кредитним договором у встановлений строк, вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Так, згідно письмових доказів наявних в матеріалах справи, АТ «Райффайзен Банк Аваль» надсилало повідомлення вимогу про виконання порушеного зобов`язання, в якому зазначено розмір наявної заборгованості, вимогу в 30-денний строк виконати порушене зобов`язання у повному обсязі, а також попереджено, що у разі невиконання вимоги протягом 30-ти днів АТ «Райффайзен Банк Аваль» залишає за собою право стягнути заборгованість у примусовому порядку шляхом звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказану вимогу надіслано поштовим зв`язком та відповідачем отримано особисто 22.11.2017 року. Таким чином, пред`явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої\~статті 1050\~ЦК України та умов укладеного договору змінив строк виконання основного зобов`язання. Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв`язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі. При цьому таке право згідно з умовами укладених договорів виникає через тридцять календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги та за умови її невиконання. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань згідно умов Кредитного договору, ігнорування Вимоги, позивач набув права звернення із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, суд не погоджується із твердженням відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду із позовом, аргументуючи своє рішення наступним. Так, у наданому відзиві відповідач посилається на те, що у вересні 2012 року банк звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 13.03.2013 року рішенням суду з нього на користь банку стягнуто заборгованість в сумі 2280751 грн. 46 коп. При цьому відповідач вважає, що банк, скориставшись правом дострокового повернення частини позики відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України, змінив строк виконання зобов`язання, що в свою чергу зумовлює початок перебігу строку позовної давності. Проте суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Між тим, з рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2013 року вбачається, що з відповідача на користь банку стягнуто наявну прострочену заборгованість, яка виникла у зв`язку із невиконанням останнім зобов`язань згідно умов Кредитного договору. Суд вважає, що саме пред`явивши боржнику досудову вимогу від 24.10.2017 року про дострокове виконання порушеного зобов`язання та посилаючись на пункти 3.1.4 та 6.2 Договору наступної іпотеки, вимагаючи достроково, в 30-денний строк виконати порушене зобов`язання у повному обсязі, банк змінив строк виконання основного зобов`язання. Таким чином, позивач міг пред`явити позов до іпотекодавця, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове виконання порушеного зобов`язання в повному обсязі - 23.12.2017 року) протягом трьох років, тобто до 23.12.2020 року. При цьому, позивач звернувся до суду із даним позовом 14.12.2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Вказаний висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду висловленим у постанові від 10.10.2019 року у справі №357/9126/17-ц. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, доведеними належними, допустимими та достатніми доказами, тому такі підлягають задоволенню у повному обсязі. Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. (Т.1 а.с.4), а також витрати пов`язані із розглядом справи, а саме витрати на проведення комісійної судово-економічної експертизи у розмірі 38000 грн. (Т.2 а.с.37). \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved