Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

13.03.2020 представник заявника [PERSON] - [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивованою тим, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді автомобіля. За життя [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . У 2016 році, у зв`язку з бойовими діями на сході України батько [PERSON] переїхав з окупованої території до смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, де зареєструвався, як внутрішньо переміщена особа в органах соціального захисту населення, фактичне місце проживання було зареєстровано по [ADDRESS] . З 11.10.2016 та наразі заявник перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа в органах соціального захисту населення, та також зареєстрован у [ADDRESS] . З огляду на викладене довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб засвідчує місце проживання [PERSON] та [PERSON] що знаходилось у [ADDRESS] . У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса у зв`язку з поданням заяви про прийняття спадщини після померлого, однак нотаріус повідомив про те, що відкрити спадкову справу неможливо з причини спливу встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом було роз`яснено, що він має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем, про що була видана відповідна довідка від 11.02.2020. З жовтня 2016 року та до дня смерті [PERSON] батько та син мешкали разом, вели спільне господарство, у зв`язку з хронічними хворобами батько заявника потребував уваги. Проживали вони разом за адресою в [ADDRESS] , та періодично їздили до м. Сніжне, навідати житло. Після смерті батька усі витрати пов`язані з організацією та проведенням поховання взяв на себе син, що підтверджується належними документами, а саме довідкою про поховання. Згідно з витягом зі спадкового реєстру, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] відкрита не була. На час звернення до суду строк на прийняття спадщини закінчився, інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON] не має, тому до участі у справі залучається Мангушська сільська рада. Факт того, що заявник останні роки до часу відкриття спадщини постійно проживав однією сім`єю зі спадкодавцем може бути підтверджено показами свідків. Таким чином, не маючи іншої можливості захистити законні права та інтереси [PERSON] , вона, [PERSON] , як його представник на підставі довіреності з правом підпису змушена звернутися до суду з цією заявою. У судовому засіданні 26.05.2020 представник заявника [PERSON] заяву підтримала у повному обсязі та просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та надала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Мангушської селищної ради, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1976, виданого облвідділом ЗАГС в м. Сніжне Донецької області, народився [PERSON] , [INFO] , про що зроблено запис за № 117, в якому батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 13.07.2016, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Восьме Шахтарського району Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Крім того, згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 11.10.2016, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Сніжне Донецької області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.5), що підтверджує факт проживання [PERSON] з його батьком [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9), що також підтверджується довідкою про причину смерті та довідкою про поховання померлого [PERSON] (а.с.10). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру № 58688817 від 11.12.2019, виданої Мангушською державною нотаріальною конторою, інформація відносно [PERSON] померлого [INFO] у Спадкову реєстрі відсутня (а.с.12). Згідно довідки з питань діючого законодавства щодо відкриття спадкової справи особам з тимчасово окупованої території, від 11.02.2020 за № 88/02-17, вбачається, що 11.02.2019 до Мангушської державної нотаріальної контори із заявою звернулась представник [PERSON] - [PERSON] , про відкриття спадкової справи після померлого [PERSON] , який є батьком [PERSON] , але на час звернення сплив строк у шість місяців, тому відкриття спадкової справи не є можливим, станом на 11.02.2020 окрім спадкоємця [PERSON] до Мангушської державної нотаріальної контори інші спадкоємці, якщо такі могли бути, не звертались, тому [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна померлого [INFO] [PERSON] , отже для відкриття спадкової справи після померлого, [INFO] , [PERSON] , рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем (а.с.13-14). Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та його сім`я [PERSON] та [PERSON] , проживали з ними по [ADDRESS] . Це її свекрові [PERSON] , рідна сестра, дружина померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Помер він у м. Сніжне, вони, тобто його син [PERSON] та його сім`я на той час перебувалиу м. Сніжне. З жовтня 2016 року [PERSON] , дружина та старший син [PERSON] з сім`єю проживали по [ADDRESS] . Ще є дочка, яка невідоме де мешкає. [PERSON] отримував пенсію, а син ніякі виплати не отримував. Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , чоловік її рідної сестри, які проживали в м. Сніжне. З жовтня 2016 року вони проживали у них в смт Мангуш постійно, тобто її сестра, чоловік сестри та їх син. Ще є дочка [PERSON] , вона проживала в м. Сніжне, а з початку війни проживає в Ростові. Сестра з сім`єю проживали у них з жовтня 2016 року, інколи їздили в м. Сніжне для сплати комунальних послуг. [PERSON] помер на тій території в м. Сніжне. В м. Сніжне вони теж проживали усі разом в одному будинку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» до документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, відноситься довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за зверненням громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, за місцем їх перебування оформляються і видаються органом виконавчої влади, що реалізує держави1 політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальнії (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначений законодавством категорій мігрантів, довідки, що підтверджують місце їх перебування. Так довідки видаються громадянам у день звернення на підставі паспорта громадянина України чи іншого документа, до якого згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, та письмової заяви, в якій зазначається адреса, за якою громадянину може бути вручена офіційне кореспонденція. При цьому відомості (відмітка) про місце перебування такої особи ж вносяться до її паспорта. З огляду на викладене довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб засвідчують місце проживання [PERSON] та [PERSON] що знаходиться у [ADDRESS] . Такого ж висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові від 02.09.2019 року по справі № 753/20939/17. Поняття спадкування визначено у ст.1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в абз.1 п.23 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як зазначено в ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті - [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Від встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Таким чином, аналізуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявником надано беззаперечні докази того, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав разом із батьком [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Відповідно ст. ст. 4, 13, 18, 293, 315, 316, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved