Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

13.11.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] в її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення нею повноліття, а також стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, однак просив визначити їх у меншому розмірі, а саме по 1/4 частці всіх видів доходу щомісячно, яку останній спроможний сплачувати. В решті вимог позову просив відмовити та покласти судові витрати на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2008 року по грудень 2010 року. Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьками якої записані строни по даній справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6). Також судом з`ясовано, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем [PERSON] , що стверджується довідкою, виданою виконкомом Верхньомайданської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області №776/2.16 від 11.11.2020 року (а.с.7). Крім того, з акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Верхньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області встановлено, що позивач [PERSON] проживає в будинку батьків. Виховує дочку одна. Підприємницькою діяльністю не займається, доходів від підсобного господарства не має. Проживає з дитиною на мінімальній заробітній платі. Батько дитини не цікавиться нею, матеріально не забезпечує, аліменти не платить, дитина хворіє. Сім`я потребує більше коштів на належне утримання дитини (а.с.8). Як вбачається з медичних довідок, які знаходяться в матеріалах справи, неповнолітня дитина сторін по справі [PERSON] , [INFO] постійно хворіє та знаходиться на «Д» обліку, а також потребує проходження курсу плеопто-ортоптичного лікування і окулярної корекції (а.с.10-11). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2021 року становить 2013 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2510 гривень. Згідно абз.2 ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] і аліменти можуть бути визначені судом у відсотковому відношенні, однак в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме по ј частці всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд констатує, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 13.11.2020 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача попереднього розрахунку суми судових витрат від 13.11.2020 року, квитанції серії АЕ № 0514 від 13.11.2020 року, додаткового договору від 01.03.2021 року до договору про надання правничої допомоги №130 від 13.11.2020 року, акту виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 09.03.2021 року, квитанції серії АЕ № 0613 від 24.06.2021 року, акту виконаних робіт про надання послуг на правничу допомогу від 05.11.2021 року, витрати на правничу допомогу склали 3500 грн. 00 коп. (а.с.13, 14, 36, 37, 92, 93). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, а саме в розмірі 2651 грн. 00 коп. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved