Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

13.06.2014 року до суду поштою надійшов позов ПАТ «УкрСиббанк», в якому останній просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11310691000, укладеним 19.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» (на той час АКІБ «УкрСиббанк») і [PERSON], станом на 27.05.2014 року в сумі 656 979,37 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного договору № 11310691000 про надання споживчого кредиту відповідачу було надано кредит в сумі 69 000 доларів США, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же графіком та строками погашенням кредиту: за користування кредитом відповідач зобов'язалась сплатити проценти в розмірі 11,40% річних, строк повернення кредиту - не пізніше 19 березня 2029 року. Додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору про надання споживчого кредиту сторони домовились: банк надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 1 051 088,68 гривень; на дату укладання додаткової угоди банк надає транш в розмірі 525 544,34 гривень; крім того встановили число сплати платежу кожного місяця, суми щомісячного ануїтетного платежу, процентні ставки. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 19.03.2008 року були укладені 3 договори поруки між ПАТ «УкрСиббанк» (на той час АКІБ «УкрСиббанк») і: 1) [PERSON] № П/11312190000, 2) [PERSON] № П1/11312190000, 3) [PERSON] № П2/11312190000, згідно яких останні поручились перед позивачем за виконання зобов'язань [PERSON] по вищевказаному договору про надання споживчого кредиту. Додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору поруки № П/11312190000, додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору поруки № П1/11312190000, додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору поруки № П2/11312190000 відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] надали згоду забезпечувати змінене зобов'язання. Проте, відповідач [PERSON] порушила умови договору про надання споживчого кредиту, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (т. 1 а.с. 175-176, т. 2 а.с 82). Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за зареєстрованими місцями проживання (перебування) (т. 2 а.с. 71, 72, 83-85), однак відповідач [PERSON] як і попереднього разу на пошту за отриманням копії позову, судових повісток не з'явився, жоден з відповідачів в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомили, поважності причин їхньої неявки не убачається, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 19.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» (на той час АКІБ «УкрСиббанк») і [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 11310691000, предметом якого стало надання кредиту в сумі 69 000 доларів США, в порядку та на умовах, встановлених договором, із встановлених ним же графіком та строками погашенням кредиту. За користування кредитом відповідач [PERSON] зобов'язалась сплатити проценти в розмірі 11,40% річних, строк повернення кредиту - не пізніше 19 березня 2029 року (т.1 а.с. 7-15). Додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору про надання споживчого кредиту сторони домовились: банк надає позичальнику кредит у формі кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 1 051 088,68 гривень; на дату укладання додаткової угоди банк надає транш в розмірі 525 544,34 гривень; день сплати ануїтетного платежу - 19 число кожного календарного місяця; розмір щомісячного ануїтетного платежу - з 19.09.2011 року по 19.08.2012 року - 5 780 гривень, а з 19.09.2012 року по 19.03.2029 року - 6440 гривень; встановили процентні ставки за використання коштів - з 30.08.2011 року - 11,40% річних, а з 30.08.2012 року - 13,40% річних (т. 1 а.с. 16-19). Згідно до п.8.1 договору про надання споживчого кредиту за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, позивач має право вимагати від відповідача достроково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.05.2014 року становить 656 979,37 гривень, що складається з: заборгованості за простроченим кредитом - 525 544,34 гривень, заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом - 117 251,27 гривень, пені за несвоєчасне погашення заборгованості заборгованості за кредитом - 3 252,08 гривень і пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 931,68 гривень. Викладене підтверджується розрахунком (т. 1 а.с. 29-39). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до правил ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 19.03.2008 року були укладені 3 договори поруки між ПАТ «УкрСиббанк» (на той час АКІБ «УкрСиббанк») і: 1) [PERSON] № П/11312190000, 2) [PERSON] № П1/11312190000, 3) [PERSON] № П2/11312190000, згідно яких останні поручились перед позивачем за виконання зобов'язань [PERSON] по вищевказаному договору про надання споживчого кредиту (т. 1 а.с. 20-21, 23-24, 26-27). Додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору поруки № П/11312190000, додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору поруки № П1/11312190000, додатковою угодою №1 від 30.08.2011 року до договору поруки № П2/11312190000 відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] надали згоду забезпечувати змінене зобов'язання (т. 1 а.с .22, 25, 28). Відповідно до п. 1.4 Договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідають перед Кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж обсязі, що і [PERSON], включаючи сплату основного боргу, процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. Поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно до п.1.3 Договорів поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором - в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штраф, пеня) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Згідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. [PERSON] порушила умови кредитного договору. І згідно договорів поруки [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідають в солідарному порядку. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів. Клопотання відповідачів [PERSON] і [PERSON] про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту не підлягає задоволенню, т.я. цим фактом не унеможливлюється розгляд цієї справи. У разі визнання недійсним договору, на підставі якого ухвалюється дане рішення, воно може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами (т. 2 а.с. 87-92). Незважаючи на те, що підставою для скасування заочного рішення стали доводи відповідача [PERSON] про те, що він не укладав і не підписував договір поруки і заявив про бажання призначити у справі почеркознавчої експертизи для перевірки його доводів. При цьому йому було роз'яснено про можливість проведення такої експертизи лише після попередньої оплати її вартості, на що він погодився. Однак, по факту, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи ним не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved