Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

13 липня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], 20.11.1991р.н., зареєстрований 24 жовтня 2014 року Красногвардійським міським відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дніпро, актовий запис №1745. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Красногвардійському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №1745. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], 17.04.2015р.н. Від іншого шлюбу позивач має малолітню дочку [PERSON], 26.11.2005р.н., яка проживає із позивачем і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивача. Відповідач постійно пред'являє позивачу необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає позивача і принижує її честь і гідність. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивача, вона перебуває в стані постійного стресу. У позивача порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на плечах позивача. Спільне господарство не ведеться з жовтня 2016 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2016 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між нами. Збереження сім'ї неможливо, і суперечить інтересам сторін. Позивач бажає створити нову сімю. Шлюб розривають вперше. Суперечки про місце проживання дитини немає. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 24 жовтня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №1743, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], 17 квітня 2015р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з травня 2017 року, що підтверджується заявами сторін. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved