Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

14.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина, дитину-інваліда [PERSON], [INFO] у сумі 47668,26 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2007 року, який розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13.03.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.10.2016 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина з ј до 1/5 частини та на користь позивача з ј до 1/6 частини. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13.11.2014 року відповідача позбавлено батьківський прав відносно сина. Під час пологів дитина отримала родову травму та має низку захворювань, з народження є інвалідом з дитинства. Протягом 2018 року на лікування, реабілітацію, санаторно-курортне оздоровлення дитини, на консультації спеціалістів, на придбання окулярів, ортопедичного взуття, обладнання, на проїзд позивач витратила 95336,52 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13.03.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 28.10.2016 року. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.10.2016 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з ј до 1/5 частини до досягнення дитиною повноліття. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] з ј до 1/6 частини протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування ним. Згідно з медичним висновком ВКК 84/2 від 28.07.2014 року, висновком ЛКК №584/1 від 24.07.2018 року, висновком про необхідність проведення дороговартісного обстеження №584/1 від 24.07.2018 року, випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7779, довідкою ЛКК №557 від 12.10.2018 року, [PERSON] має захворювання на дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, стійкі рухові порушення, рухові порушення ІІ рівня, еквіноварусну установку стоп, сколітичну поставу, вкорочення правої нижньої кінцівки, приводяща контратура стегон, ЗПРР та з народження є інвалідом з дитинства, має супутні захворювання: амбліопія дисбінокулярна і рефракційна слабого ступеня обох очей, вроджену косоокість, складний гіперметропічний астигматизм обох очей. Позивачем документально підтверджені наступні додаткові витрати на дитину. З 12.05.2018 року по 16.05.2018 року дитина проходила курс лікування, а саме апаратне лікування №10, амблиокор №10 у ФОП [PERSON], що підтверджується випискою та довідкою від 12.05.2018 року на суму 750 грн. На підставі договору про надання медичних послуг та рахунку на оплату №5409 від 18.06.2018 р., наданим Медичним центром фізичної терапії та медицини болю «Інново» позивачем було сплачено суму у розмірі 15000 грн., що підтверджується квитанцією №220_5 від 09.07.2018 року. 06.08.2018 р. в рамках договору про державне співробітництво ОДКЛ №1 дитині була проведена магнітно-резонансна томографія головного мозку в Європейському радіологічному центрі, що розташований в міській клінічній лікарні №8 м. Харкова, що підтверджується випискою із історії хвороби. На транспортування дитини було витрачено 599,92 грн. З 29.08.2018 року по 08.09.2018 року дитина перебувала на амбулаторному лікуванні у Медичному центрі ТОВ «Гаряче джерело», де пройшла повний курс лікування йодо-бромною, борною, натрієво-хлоридною водою, що підтверджується листом №11 від 08.09.2018 року, наданим ТОВ «Гаряче джерело», фіскальними чеками , квитанцією до прибуткового касового ордеру №34 від 08.09.2018 року та понесеними транспортними витратами, що підтверджується фіскальним чеком №1015 від 27.08.2018 року на загальну суму 7299,92 грн. 02.10.2018 року позивач з сином перебувала на консультації у приватного лікаря окуліста [PERSON], що підтверджується товарним чеком №1 від 02.10.2018 року, після діагностики зору дитині були призначені оправа та медичні лінзи та послуги майстра, що підтверджується комплектом замовлення та товарним чеком №11 від 02.10.2018 року, на загальну суму 2189 грн. 06.10.2018 року позивач перебувала на консультації у лікаря остеопата в м. Києві, після огляду дитини, лікарем був наданий висновок про придбання нового ортопедичного взуття, що підтверджується чеком №Шап 00119080 від 06.10.2018 року та товарним чеком б/н від 06.10.2018 року, також підтверджується проїзним документом серії ЄР № 667695 від 09.09.2018 року, проїзним документом серії ЄР № 667696 від 09.09.2018 року, проїзним документом серії ЄР № 667859 від 23.09.2018 року, проїзним документом серії ЄР № 667860 від 23.09.2018 року, на загальну суму 2419,52 грн. Загальна сума витрат становить 28258,36 грн. Постановою Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі N 6- 1489цс17 встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином. Якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивач звернулась до суду за захистом прав її неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення фактично понесених витрат позивача, пов'язаних з лікуванням дитини на загальну суму 14129,18 грн. підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення витрат на поїздку до цирку, кінотеатру, дитячих атракціонів, відвідування фізкультурно-оздоровчого комплексу, футбольного матчу, поїздки позивача з метою придбання ортопедичного взуття, поїздками на консультації, стягнення добровільного внеску, благодійних пожертв, придбання одягу та взуття тощо, вказані вимоги не є додатковими витратами та не підлягають задоволенню. Крім того, представником відповідача надано довідки про те, що відповідач на даний час є безробітним та має проблеми із здоров'ям, у зв'язку з чим потребує лікування. Також із копій свідоцтв про реєстрацію шлюбу та народження відповідач має дружину [PERSON] та двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial