overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду із заявою, якою просить ухвалити рішення, яким надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони проживають однією сім'єю, на даний час очікують дитину, строк її вагітності становить 7-8 тижнів, та вирішили створити сім`ю, але повноліття вона не досягла. Заявниця надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає, та просять її задовольнити заяву. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], які являються батьками заявниці, та [PERSON], який визнає себе батьком дитини та особою з якою заявниця бажає укласти шлюб, до суду надали спільну заяву, якою проти задоволення заяви [PERSON] про надання згоди на укладення шлюбу, не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, надані до неї докази та заяви заінтересованих осіб, прийшов до висновку, що заява \~підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно вимогам ч.2 ст. 23 СК України\~ за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що на час звернення до суду з відповідною заявою, заявниці [PERSON] виповнилося 17 років, оскільки вона народилася 29.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД № 137894 від 15.10.1998 року. Також в судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON]Г проживає однією сім'єю з [PERSON], та заявниця [PERSON] знаходиться у стані вагітності на 7-8 тижні, батьком дитини якої являється [PERSON], що визнається заінтересованими особами, та підтверджується довідкою Болградської центральної районної лікарні від 08.01.2016 року. Таким, чином при розгляді заяви [PERSON] про надання їй дозволу на шлюбу, суд враховує, що вона фактично проживає однією сім'єю з [PERSON], який визнає себе батьком зачатої дитини, і заявниця перебуває у стані вагітності, а також той факт, що заінтересовані особи, які являються батьками заявниці та [PERSON] не заперечують проти їхнього шлюбу, суд приходить до висновку, що надання права на шлюб [PERSON], 29.09.1998 року відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] за допомогою засобів поштового зв'язку звернулася до суду з позовом, який у подальшому був нею уточнений щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.01.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис № 29) між нею та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на шлюб та сім'ю. На час звернення до суду сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить її життєвим інтересам. Спору щодо майна та визначення місця проживання дитини не має. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з [PERSON] не проживають однією сім'єю три роки. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011 року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 29 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1273 та видане відповідне свідоцтво (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет протягом останніх трьох років. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивач зазначив, що 05.07.1999 року він на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі придбав у відповідача цілий жилий будинок № 4, розташований в с. Шостакове Миколаївського району Миколаївської області по вулиці Шкільній. Оскільки спірний договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, позивач посилається на неможливість подальшого розпорядження придбаним нерухомим майном і просить визнати зазначений договір дійсним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач будучи належно повідомленим в судове засідання не з'явився. Письмових заперечень/пояснень щодо позову не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень/пояснень щодо позову не подав. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 05.07.1999 року сторони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач придбав у відповідача за 3000 грн. цілий житловий будинок № 4 з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці Шкільній в с. Шостакове Миколаївського району Миколаївської області. [PERSON] відповідачу сплачені позивачем в повному обсязі. На момент розгляду позову вартість зазначеного будинку становить 79488,00 грн. (а.с. 6-9, 12) Вказаний договір укладений і зареєстрований на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за № 1083 без подальшого нотаріального посвідчення. КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації за позивачем також зареєстроване право власності на придбаний житловий будинок. Однак відповідач, виходячи з записаного у спірному договорі положенню про те, що він подальшого нотаріального посвідчення не потребує (п. 10), фактично ухилився він такого посвідчення. Оскільки при укладенні договору купівлі-продажу будинку сторони за угодою домовилися щодо усіх істотних умов і повністю його виконали, то на підставі ст. 47 ч. 2 ЦК України (в ред. 1963 р., що діяв на час виникнення договірних правовідносин між сторонами) цей договір належить визнати дійсним. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими. При цьому судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачкою існує формально, оскільки вони з грудня 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №857. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з грудня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати свого брата [PERSON] недієздатним та призначити заявника його опікуном. У судове засідання представник зацікавленої особи - Відділу опіки та піклування Адміністрації Київського району Харківської міської ради, не з'явився, належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, направив до суду подання, в якому не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] у судовому засіданні викладене у заяві підтримав та просив суд її задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ №693460 від 26.05.1970 року. /а.с.5/ Відповідно до судово-психіатричного висновку судово-психіатричного експерта № 352 від 10.05.2016 року, [PERSON] на теперішній час страждає на стійке хронічне захворювання психічний розлад у вигляді шизофренії параноїдної форми. За своїм психічним станом [PERSON] у теперішній час не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. /а.с. 25-27/ Згідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У порядку ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. На підставі ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносин з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч.1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У відповідності до подання органу опікунської ради Адміністрації Київського району Харківської міської ради від 18.02.2016 року №395/0/179-16 [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], за своїми моральними та діловими якостями може бути призначений опікуном над своїм братом [PERSON], у разі визнання його недієздатним. /а.с. 20-21/ Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення заяви [PERSON] щодо визнання його брата [PERSON], [INFO] недієздатним та призначити заявника його опікуном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09.07.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 445, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились у січні 2015 року, причиною розлучення є постійні суперечки та спори. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Також просила справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились у січні 2015 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з непроживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21.12.2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2401, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились в травні 2015 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2013 року. Шлюбні відносини подружжя припинились у травні 2015 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], в якому просить, суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина. Свої вимоги мотивує тим, що в 2002 зареєструвала з відповідачем шлюб, мають спільну дитину [PERSON], [INFO] На даний час з відповідачем проживають окремо, син проживає з матірю. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Власних коштів позивачки не вистачає для належного забезпечення дитини, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що працює водієм в ЦТТ( автоколона) № 8 НГВУ «Охтирканафтогаз», має на утриманні ще одну малолітню дитину, але в змозі сплачувати аліменти в розмірі заявлених позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БП № 052406 від 22.08.2002 р. (а.с. 5) Встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сімї від 13.01.2016р. (а.с.6). Згідно із ч.1 ст. 141, ст. 180 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій сумі. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 02.10.2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Львова, актовий запис № 298. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них 27.11.2005 року народився син [PERSON] та 12.03.2008 року син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя не проживає разом з грудня 2015 року, а до того більше 2-х років не підтримують сімейних відносин. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та просив не надавати терміну на примирення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 02.10.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Львова, актовий запис № 298 (а.с.3). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них 27.11.2005 року народився син [PERSON] та 12.03.2008 року син [PERSON], які на час розгляду справи проживають разом з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ними 03.07.2001 року в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району, Харківської області, актовий запис №32. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З 2003 року вони мешкають окремо один від одного. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився 04.02.2016 року та 18.02.2016 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] виданого 03.07.2001 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області, встановлено, що шлюб між сторонами укладено 03.07.2001 року, актовий запис №32 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с.10) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с.11). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved