Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

12 серпня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів та визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням цього ж суду від 28.11.2017 року розмір аліментів було зменшено до 1/5 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітній син проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, а відповідач пройшов відповідне лікування та має у своєму володінні легковий автомобіль, тому, враховуючи те, що ті обставини, які були взяті до уваги судом при зменшенні розміру аліментів, змінились, вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів до ј частини. Крім того, наприкінці травня 2019 року син [PERSON] захворів на гостру правосторонню бронхопневмонію, на лікування вона придбала ліки на суму 2122, 97 грн.. Відповідач участі у додаткових витратах на дитину для проведення її лікування не брав. Просить змінити визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року розмір аліментів та стягувати із [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь додатково понесені нею витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (хворобою), у розмірі 2122,97 грн. Від відповідача 13.09.2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому він, посилаючи на норми Сімейного та Цивільного процесуального кодексів України, не погоджується з вказаною позовною заявою в частині зміни розміру аліментів в 1/4 частці від заробітку, посилаючись на те, що на даний час його матеріальний стан не змінився, має певні проблеми зі здоров`ям, не може влаштуватись на постійне місце роботи, тобто у нього не відбулось поліпшення матеріального стану. Також зазначає, що він не має особистого транспортного засобу, а борг по аліментах зміг погасити виключно за допомогою своїх близьких. Вважає, що не має правових підстав для зміни розміру аліментів, однак згоден сплатити половину суми коштів, витрачених на лікування сина. Заперечує проти задоволення вимог щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині додаткових витрат на лікування сина, але вважав, що ці витрати сторони мають нести у рівних частинах. Щодо решти позовних вимог заперечив. Пояснив, що будь-якими транспортними засобами не володіє, ніде не працює, у відповідному центрі зайнятості на обліку не перебуває, має погане здоров`я, тому йому важко працювати, після перенесеної у 2017 році операції до лікаря звертався один раз через певний час після операції. Заслухавши сторони, представника позивача, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2015 року з [PERSON] ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј х усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року зменшено розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Глухівського міськрайонного суду від 2.03.2015 року, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, до 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13). Змінюючи розмір аліментів, суд виходив з того, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує хірургічного втручання (оперативного лікування), не має у своїй власності майна, не отримує будь-якого доходу, має заборгованість з аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). На час розгляду даної справи стан здоров`я відповідача значно покращився, що він підтвердив у судовому засіданні, повідомивши суду, що після отримання у 2017 році необхідного лікування, у тому числі хірургічного втручання, до лікаря звертався один раз невдовзі після проведення операції. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, в ході розгляду справи повідомив, що має професію слюсар-плотник, раніше працював, але звільнився, бо важко робити через здоров`я. В свою чергу позивач [PERSON] також офіційно не працевлаштована, спільний неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Чернівської сільської ради від 30.07.2019 року № 02-20 (а.с. 10) та не заперечується відповідачем. Разом з цим, суду не доведений факт придбання та/або користування відповідачем [PERSON] легковим автомобілем, номерний знак [NUMBER] . Тому вказану обставину суд не приймає до уваги. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи рівні обов`язки матері та батька по утриманню своєї малолітньої дитини, відсутність офіційного працевлаштування обох батьків, покращення стану здоров`я відповідача з 28.11.2017 року (дата винесення рішення суду про зменшення розміру аліментів), суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , збільшивши їх до ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з її хворобою. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Неповнолітній [PERSON] у період з 01 червня 2019 року по 13 червня 2019 року перебував на лікуванні у дитячому відділенні Глухівської центральної районної лікарні, що підтверджується відповідною довідкою Глухівської ЦРЛ (а.с. 17). Розмір заявлених додаткових витрат на лікування дитини підтверджується касовими чеками (а.с. 18-21). Відповідач в судовому засіданні також погодився із розміром витрачених на лікування дитини коштів. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Позивач та відповідач офіційно не працевлаштовані, суттєвої різниці в їх матеріальному стані під час розгляду справи не встановлено, мають рівні обов`язки щодо утримання спільної дитини. Тому додаткові витрати, пов`язані з лікуванням сина [PERSON] , слід покласти на сторони в рівних долях, тобто по 1061,49 грн. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги, а позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у мінімальному розмірі 768,40 грн.. Відповідно до ч. 2 ст. ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України). Позивач просить стягнути з відповідача на її користь 900 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Матеріалами справи (а.с. 22-26) частково підтверджуються витрати, пов`язані з отриманням позивачем правничої допомоги адвоката в сумі 500 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката співрозмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), значенням справи для позивача. Відповідач у відповідності до ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України із клопотанням про зменшення розміру таких витрат до суду не звернувся. Однак, заперечував щодо стягнення витрат на оплату послуг адвоката, вважаючи такі витрати позивача нецільовим використанням аліментів на дитину. За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути 250 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: partial