Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

14.03.2016 року, ПАТ КБ «Приватбанк» , звернувся з вказаним позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.09.2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв»язку з порушенням умов виплати кредиту заборгованість станом на 31.12.2015року становить 15\~910,67 грн. з яких: З 875,0грн - заборгованість за кредитом, 8 709,33грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 092,50грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00грн - штраф (фіксована частина), 733,84грн - штраф (процентна складова) Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з»явився. Надав заяву про слухання справи у його відсутність та додаткові письмові пояснення в яких спростував заперечення представника відповідача щодо невизнання позовних вимог та застосування строку позовної давності для стягнення кредитної заборгованості. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що договір оформлений не належним чином. Відповідач не ознайомлений з умовами та правилами надання банківської послуги, безпідставно збільшено кредитний ліміт до 4\~000грн., заява анкета не містить угоди щодо сплати комісії тому відсутня правова підстава для її стягнення. Штраф та пеня є різновидами одного і того ж самого виду юридичної відповідальності, а тому їх одночасне застосування суперечить вимогам ст.61 Конституції України. Крім того 30.11.2012 року сплив строк позовної давності для звернення позивача до суду про стягнення заборгованості за вказаним договором, так як згідно розрахунку наданого позивачем сальдо простроченої заборгованості виникло 30.11.2011року. Просили суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.09.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір № б/н, за яким позичальник одержав кредит у розмірі 4000грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Про ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку позивач поставив особистий підпис в Анкеті- заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно наданої Позивачем довідки видачі кредитної картки Відповідачу, старт карткового рахунку 23.09.2011 року, кредитний ліміт змінено 23.09.2011 року, строк дії кредитної картки 05/2015 Згідно розрахунку заборгованість відповідача за договором № б/н від 22.09.2011 року, станом на 31.12.2015 року становить 15\~910,67 грн. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526,527,530 УК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Дослідив та оцінив зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог які ґрунтуються на договорі укладеному між сторонами. Суд не приймає пояснення представника відповідача, що договір оформлений не належним чином, так як при укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до заяви-позичальника, відповідач уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір, йому було роз'яснено всі умови кредитування, про що свідчить підпис відповідача в Анкеті заяві. Не приймаються судом заперечення представника відповідача стосовно безпідставної зміни кредитного ліміту, так як його зміна визначена умовами договору згідно яких, банк має право збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Стосовно безпідставності стягнення комісії, яка не передбачена кредитним договором, суд вважає, що у позивача відсутнє право на стягнення комісії, але так як зазначена в наданому розрахунку сума комісії та пені фактично відображає тільки пеню, підстави для відмови у стягненні зазначеної у розрахунку суми заборгованості у графі « сума комісії та пені» відсутні. Не підлягають задоволенню заперечення, щодо невідповідності вимогам закону одночасного застосування до відповідача за одне порушення штрафу та пені, так як штраф та пеня є окремими видами неустойки і передбачені умовами кредитного договору. Також, суд не приймає пояснення представника відповідача стосовно закінчення строку позовної давності, так як строк дії кредитної картки до останнього дня 05. 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved