Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

13 червня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 07 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою фактично припинені, шлюб існує лише формально. Протягом останнього року стосунки між ним та відповідачкою розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали виникати часті сварки, постійні розбіжності у всьому, через що склалися неприязні відносини, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з вересня 2018 року кожен з подружжя живе окремим життям. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судові засідання 11.11.2019 року та 28.11.2019 року відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подала, та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 07 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 2568 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Протягом останнього року стосунки між ними розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали виникати часті сварки, постійні розбіжності у всьому, через що склалися неприязні відносини, що в кінцевому результаті призвело до втрати почуття любові та припинення між ними шлюбних відносин. Починаючи з вересня 2018 року кожен з подружжя живе окремим життям, спільне господарство не ведеться, відносини склалися таким чином, що подальше сімейне життя стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна та визначення місця проживання дитини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved