Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

14.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.08.1995 року. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що за час подружнього життя, а це більше двадцяти років, відповідач постійно принижував її людську гідність, ображаючи нецензурними словами, що призвело до втрати почуттів, поваги один до одного. Часті сварки, ініціатором яких був чоловік, відбувалися на очах у дітей. До того ж відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями. Шлюбні стосунки між ними припинені рік тому, вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, та суперечить її інтересам. [PERSON] прохає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона наполягає на розірванні шлюбу, оскільки її чоловік [PERSON] створив в сімї нестерпні умови для спільного проживання, і іноді після зловживання спиртними напоями застосовує психологічне насильство до неї та дітей, ображаючи принижує їхню гідність. До будь-яких державних органів з приводу психологічного насильства в сімї, як пояснила позивач, вона не зверталась, не бажаючи розголошення відомостей, що компрометують усю родину. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що він заперечує проти розірвання шлюбу, так як вони з дружиною спільно прожили 21 рік, вважає, що є шанс зберегти їхню сім'ю, до того, ж, як стверджує відповідач, діти повинні рости в повній родині. За час подружнього життя він не застосовував фізичної сили до дружини, не зловживав спиртними напоями та не зраджував дружину. Як зазначив, [PERSON] він просить вибачення у дружини за свою поведінку, та прохав надати максимальний строк для примирення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]С та [PERSON] уклали шлюб 12.08.1995 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ВЛ №299201, видане Олександрівською сільською радою Валківського району Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на «Ромась». Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №109078, виданого Олександрівською сільською радою Валківського району Харківської області, у сторін [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Зі змісту ч. 1 ст. 111 СК України випливає, що надання подружжю строку для примирення є правом, а не обов'язком суду. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач, висловлюючи заперечення проти задоволення позову, наголошував на тому, що позивач не надала суду жодного доказу про наявність з його боку поведінки, яка створює нестерпні умови для спільного сімейного життя. Крім того, відповідач обґрунтував свої заперечення тим, що перебуваючи у шлюбі, вони як подружжя ведуть особисте селянське господарство, утримуючи худобу, мають у звязку з цим фінансові зобовязання перед кредиторами, що унеможливлює розірванню шлюбу та їх окреме проживання в подальшому. Проте, суд вважає, що ведення спільного господарства та будь-які економічні звязки між подружжям не можуть впливати на небажання одного з подружжя мешкати однією сімєю, оскільки основним чинником та запорукою шлюбу є не економічна складова, а почуття довіри, поваги один до одного та прагнення на ґрунті взаємодопомоги отримати позитивні емоції від побуту. Пояснення позивача не викликають сумнівів у суду, адже і під час судового засідання відповідач взагалі не демонстрував бажання примиритись, звертаючись до позивача, підвищував голос, тим самим створюючи психологічний тиск. За таких обставин, суд переконався у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе і шлюб збережений бути не може. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При таких обставинах суд вважає, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а тому шлюб має бути розірваний, без надання строку для примирення.

Outcome: approved