Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

13 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися двоє дітей, які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 24 липня 2018 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 15 серпня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем до суду подана заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2004 року виконкомом Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 1 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області /а.с.6-7/. Відповідно до довідки виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №2054 від 11.07.2018 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживають дочка [PERSON] та син [PERSON] /а.с.8/. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто. З огляду на наведене суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON]. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що відповідач не виконує в повному обсязі у відношенні своїх неповнолітніх дітей передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з їх утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 460 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved