Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

14.10.2014 року позивач звернулась в суд з даним позовом. Вимоги обгрунтовані тим, що 11.08.2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від подружнього життя у них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею, відповідач з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає, не надає коштів на її утримання. Вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку, тому просить стягувати з відповідача кошти на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просить стягувати кошти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач до суду повторно не з'явився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. 29.10.2014 р. відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження та матеріали справи, який останній отримав 31.10.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Окрім цього, відповідачу було надіслано рекомендований лист із повісткою про виклик у судове засідання на 25.11.2014 р., однак останній повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у відповідності до положень абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Згідно зі статтею 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом проведено заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 11.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, що стверджкється копією свідоцтва про шлюб виданого 11.08.2012 року, актовий запис №196. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого 02.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Позивач разом із дитиною проживають окремо від відповідача. Позивач перебуває у декретній відпустці, тому не працює і знаходиться в скрутному матеріальному становищі, відповідач коштів на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved