Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

13.01.2020 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі\~Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень\~Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована до Лікарні 13.01.2020 року о 10-15 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШМД № 104 Козловським, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її матері [PERSON] , а також від її дядька [PERSON] та лікаря МШД-104 Козловського. На підставі цих відомостей [PERSON] 13.01.2020 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок чого становить небезпеку для себе та оточуючих (кидається на родичів, вербально погрожує, негативістична, злісна, галюцинаторно параноїдна поведінка, маячні ідеї переслідування, відносин, структурно логічні розлади мислення, імпульсивна, знаходиться в психомоторному збудженні, не виходить із дому, відмовляється від їжі на протязі 2-3 місяців). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 14.01.2020 року на 13 годин 45 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні 14.01.2020 року представник Лікарні лікар-психіатр Мангубі В.О. підтримав заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначив, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих та її лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечував можливість амбулаторного лікування [PERSON] . Зазначив, що хвора схудла за два місяці на 20 кілограмів, зміни відбулись з літа 2019 року. Враховуючи, що [PERSON] внаслідок відмови від їжі втратила 35 % ваги тіла, відсутність подальшого лікування становить небезпеку для неї особисто. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник\~ [PERSON] -\~адвокат Мартинов О.М. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Зазначила, що хворою себе не вважає. Пояснила, що схудла після смерті свого брата, боїться приймати їжу, оскільки це завдає їй болю та вона побоюється, що її отруять. [PERSON] та [PERSON] , які є матір`ю та братом [PERSON] відповідно, в судовому засіданні просили застосувати до [PERSON] примусову госпіталізацію. Показали, що остання протягом декількох місяців відмовляється від їжі, вважає, що її переслідують якісь особи, від звернення до лікарів відмовляється. Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із супровідного листка № 99/104, [PERSON] 13.01.2020 року була доставлена до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з попереднім діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад шизофренії. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 16/235 від 13.01.2020 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, внаслідок чого становить небезпеку для себе та оточуючих (кидається на родичів, вербально погрожує, негативістична, злісна, галюцинаторно параноїдна поведінка, маячні ідеї переслідування, відносин, структурно логічні розлади мислення, імпульсивна, знаходиться в психомоторному збудженні, не виходить із дому, відмовляється від їжі на протязі 2-3 місяців). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що госпіталізація в психіатричну лікарню первинна. Перші зміни в психічному стані відзначалися, коли вона навчалася на магістратурі університету, навідріз стала відмовлятися ходити самостійно, виходити з дому, коли виходила, озиралась на всі боки, була впевнена, що за нею слідкують. Останні два роки стала більш замкнутою, віддавала перевагу усамітненню у кімнаті. Змінилася в стані з серпня 2019 року, перестала їсти, пила тільки воду, не виходила з кімнати, відмовлялася спати на постільному, спала на голому матраці, забороняла входити до її кімнати, ночами часто не спала, кричала, що її хочуть отруїти, виказувала, що її переслідують та стежать за нею. Відмовлялася від допомоги, пручалася мед. обстеженню та лікуванню. Втратила 20 кг. ваги і пояснювала причину відмови від їжі тим, що «через еду меня отравят», тому вона не виходить на вулицю. Цілими днями сиділа в кімнаті. Не прагнула йти працювати. Агресивно поводиться з батьками та сестрами. Частиною другою\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбаченихстаттею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює її безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Доводи [PERSON] щодо відсутності підстав для госпіталізації суд не може визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Так, вказані доводи спростовуються не тільки пояснення близьких родичів [PERSON] щодо її поведінки, а й поясненнями лікаря та даними акту психіатричного огляду особи. У суду відсутні підстави ставити під сумнів висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved