Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

14 квітня 2015 року представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому вказав, що 22 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про відкриття не відновлюваної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 600 000 доларів США, строком до 21 листопада 2022 року. Поручителем за виконання зобовязань позичальника вступила [PERSON], згідно до договору поруки від 22.11.2007 р.та договору іпотеки від 22.11.2007 р. Однак, 12.11.2008 р. ПАТ «Кредитпромбанк» своїм листом, з причин зміни кредитної політики в Україні, економічної ситуації та конюнктури ринку призупиняє виконання своїх зобовязань по вищенаведеному кредитному договрору. Після цього у касі банку [PERSON] відмовлялись розраховувати належний до сплати щомісячний платіж, який включає у собі проценти за користування кредитом та тіло кредиту. Замість цього платежу від [PERSON] вимагали, погашення усієї заборгованості за цим договором одразу. [PERSON] неодноразово звертався до банку з вимогою про недопустимість розірвання кредитного договору банком в односторонньому порядку та неможливості погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором передчасно. Так, ПАТ «Кредитпромбанк», у якого раптово виникло бажання не виконувати зобовязання за кредитним договором від 22.11.2007 р., не зважаючи на те, що позичальник вже сплатив комісію в розмірі одного відсотка від 600 000 доларів США на суму 30300 грн., страхові внески на суму 15490,72 грн. та 18933,11 грн., намагався сфальсифікувати заборгованість позичальника перед банком заради ухилення від виконання данного договору у повному обсязі. Фактично [PERSON] отримав від ПАТ «Кредитпромбанк» кредит на суму 2\~553\~000 грн., яка є значно меншою від суми зафіксованої у кредитному договорі від 22.11.2007 р. Така одностороння відмова ПАТ «Кредитпромбанк» від виконання своїх зобовязань свідчить про припинення банком в односторонньому порядку кредитного договору. Також, заборгованість за кредитним договором, яку [PERSON] повинен був сплатити в строк до 21.11.2022 р., банк у своєму листі вимагав сплатити 14.09.2009 р. Також, своєю заявою до банку від 26.11.2008 р. боржник - [PERSON] вказує що банк свавільно заблокував кредитний рахунок на якому знаходились кошти кредитної лінії та не дозволяє боржнику використовувати їх. Тому представник позивачів просив суд: визнати кредитний договір №10/60/07-ZkIn від 22.11.2007 року [PERSON] з ПАТ «Кредитпромбанк» та 20 додаткових угод до нього розірваними з 12.11.2008 р.; визнати зобовязання [PERSON] за кредитним договором №10/60/07-ZkIn від 22.11.2007 року [PERSON] з ПАТ «Кредитпромбанк» припиненим з 12.11.2008 р.; визнати договір поруки №10/60-П/07-ZkІn від 22.11.2007 року укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] припиненим з 12.11.2008 р.; визнати договір іпотеки від 22.11.2007 р., укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №816 приватним нотаріусом Овідіопольського нотаріального округу Одеської області [PERSON] припиненим з 12.11.2008 р. Представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник ПАТ «Кредитпромбанк» в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. \~\~ \~Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про відкриття не відновлюваної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 600 000 доларів США, строком до 21 листопада 2022 року. Поручителем за виконання зобовязань позичальника вступила [PERSON], згідно до договору поруки від 22.11.2007 р.та договору іпотеки від 22.11.2007 р. Однак, 12.11.2008 р. ПАТ «Кредитпромбанк» своїм листом, з причин зміни кредитної політики в Україні, економічної ситуації та конюнктури ринку призупиняє виконання своїх зобовязань по вищенаведеному кредитному договрору. Після цього у касі банку [PERSON] відмовлялись розраховувати належний до сплатищомісячний платіж, який включає у собі проценти за користування кредитом та тіло кредиту. Замість цього платежу від [PERSON] вимагали, погашення усієї заборгованості за цим договором одразу. [PERSON] неодноразово звертався до банку з вимогою про недопустимість розірвання кредитного договору банком в односторонньому порядку та неможливості погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором передчасно. Так, ПАТ «Кредитпромбанк», у якого раптово виникло бажання не виконувати зобовязання за кредитним договором від 22.11.2007 р., не зважаючи на те, що позичальник вже сплатив комісію в розмірі одного відсотка від 600 000 доларів США на суму 30300 грн., страхові внески на суму 15490,72 грн. та 18933,11 грн., намагався сфальсифікувати заборгованість позичальника перед банком заради ухилення від виконання данного договору у повному обсязі. Фактично [PERSON] отримав від ПАТ «Кредитпромбанк» кредит на суму 2\~553\~000 грн., яка є значно меншою від суми зафіксованої у кредитному договорі від 22.11.2007 р. Така одностороння відмова ПАТ «Кредитпромбанк» від виконання своїх зобовязань свідчить про припинення банком в односторонньому порядку кредитного договору. Також, заборгованість за кредитним договором, яку [PERSON] повинен був сплатити в строк до 21.11.2022 р., банк у своєму листі вимагав сплатити 14.09.2009 р. Також, своєю заявою до банку від 26.11.2008 р. боржник - [PERSON] вказує що банк свавільно заблокував кредитний рахунок на якому знаходились кошти кредитної лінії та не дозволяє боржнику використовувати їх. Тим самим, ПАТ «Кредитпромбанк» в односторонньому порядку розірвав вищенаведений кредитний договір на суму 600 000 доларів США від 22.11.2007 р., примусивши [PERSON] повертати всю суму заборгованості не до 21.11.2022 р., а до 14.09.2009 р. Вищенаведені факти, також свідчать про грубе порушення Відповідачем - як постачальником Кредитних послуг, положень ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів. Так, згідно ч. 2, 4 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів, - «Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання поговору та відшкодування збитків» До того ж, нещодавно Позивачам стало відомо, що з 2012 р по 2013 р. ПАТ «Крадитпромбанк» без повідомлення про це [PERSON] та [PERSON], як позичальника та іпотекодавця, самостійно, за власною іціативою прийняв рішення про списання безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву банку і у вищенаведений період часу списав безнадійну заборгованість за кредитним договором №10/60/07-ZkIn від 22.11.2007року та отримав відшкодування від держави, внаслідок чого втратив право вимоги за цим кредитним договором. Згідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, внаслідок чого умови зобов'язання припиняються. Отже, за положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Також, відповідно до ч. 1 Листа ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 27.09.2012 № 10-1393/0/4-12, - «Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України, сталі 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України) можна зробити висновок про те, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого частиною першою статті 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої сталі 16 ЦК України (про визнання договору поруки припиненим, про визнання поруки такою, що припинена).» А, відтак Договори Поруки та Іпотеки [PERSON] теж є припиненими з 12.11.2008 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved