Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

14 серпня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначили, що є спадкоємцями за законом [PERSON] , смерть якої сталася [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] та [PERSON] були учасниками права спільної сумісної власності як подружжя на будинок [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка мала місце [INFO] , відкрилась спадщина на Ѕ частину означеного нерухомого майна, яка належала спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.1969 року. Спадкове майно в рівних частках отримали спадкоємці померлого першої черги за законом - [PERSON] , що доводилась дружиною спадкодавцеві, його син [PERSON] , які постійно проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину, яка становила ѕ частини житлового будинку прийняли у рівних частках її донька [PERSON] та син [PERSON] , які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, успадкувавши таким чином по 3/8 частини спадкового майна. Після смерті [PERSON] розмір належної йому частки в праві спільної власності на спірне майно становив 5/8 частин будинку, що складалися з 3/8 частин, успадкованих після смерті матері [PERSON] , та ј частини після смерті батька [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , який не залишив заповіту, є його син позивач по справі, який у встановлений законом час звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право на спадщину не отримав у зв`язку з відмовою нотаріуса вчинити цю нотаріальну дію через ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. У зв`язку з викладеним позивачі просять про визнання за ними права власності на частку в праві спільної часткової власності на спадкове майно: [PERSON] на 3/8 частини в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] ; [PERSON] - на 5/8 частин в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] 19 серпня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову в справі не вживалися. Суддею витребувано у П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачі до суду не з`явилися; їх представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся до суду представник відповідача. Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 213 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, із наступних міркувань. Судом встановлено, що 25 [INFO] сталася смерть [PERSON] , який доводився батьком позивачу [PERSON] (а. с. 19) та дідом позивачу [PERSON] (а. с. 14). Після його смерті спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, як випливає з інформації нотаріальної контори (а. с. 112). Разом з тим на час його смерті разом з ним постійно проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] . В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки згадані особи, які є спадкоємцями першої черги за законом померлого, постійно проживали разом з ним на момент смерті, вони вважаються такими, що прийняли спадщину, так як не відмовилися від неї у встановлений законом строк. І так як спадщина відкрилась на Ѕ частину будинку, що належала спадкодавцю як подружжю, частки його спадкоємців є рівними і становлять ј частину будинку. Після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася її донька [PERSON] (а. с. 87, зворотний бік). [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в силу ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що означені особи здійснили право на отримання спадщини, отримавши право на 3/8 частин будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] кожний. Частка в праві спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] [PERSON] збільшилась до 5/8 частини будинку (1/4 частина будинку, успадкована після смерті [PERSON] , + 3/8 частин будинку, успадкованих після смерті [PERSON] ). Після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися позивачі в справі, з яких право на спадщину має лише позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, а право позивача [PERSON] як спадкоємця другої черги за законом у відповідності до ст. 1258 ЦК України виникає лише у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу [PERSON] відмоввлено постановою нотаріуса через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість (а. с. 138-139). За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Наявність згаданої судом постанови державного нотаріуса п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний ним спосіб. Право власності спадкодавців підтверджено наявними в матеріалах справи фактичними даними, а відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно не може звузити їхнє право на реалізацію права на отримання спадщини. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача. України, ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

Outcome: approved