overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

14.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28.10.2011 року виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис №25. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати та дітей залишити на проживання з нею. Позивач надала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачає що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.10.2011 року виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис №25 (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, в силу ст. 141 з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

14.05.2018 року Деснянським районним судом м. Чернігова було прийнято рішення, яким \~визнано\~[PERSON] таким, що втратив право\~\~користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. 27.08.2018 позивач [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на її користь судових витрат. Сторони в судове засідання не викликались, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається із квитанції від 03.04.2018 № 0.0.1002983563.1, платником судового збору була [PERSON] (а.с.1). Таким чином, суд встановив, що підстави для винесення додаткового рішення є, оскільки позивач сплатила судовий збір за подання позову в розмірі 704 грн. 80 коп., який просить стягнути на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

14.05.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 15.07.2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №30 . Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає,\~що їх\~спільне життя\~з відповідачкою\~не склалося\~через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Систематичні непорозуміння в сімї та неповага один до одного призвели до того, що вони не проживають разом однією сімєю і припинили шлюбні відносини, які не підтримують. Вважає що сімя розпалась та існує формально, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. За вказаних обставин, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, при цьому просила після розірвання шлюбу прізвище залишити « Ільченко» Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції у Вінницькі області, актовий запис №30, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.6). В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини ( а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Ільченко», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

14.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]Ю, [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу №1397 від 09.02.2001 року квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], яка також діяла від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] з іншої сторони зареєстрованого Миколаївською Універсальною Товарно-сировинною біржею. 04.06.2018 року відкрите провадження у справі. 03.07.2018 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги в частині прізвища відповідач та просила вказати прізвище «Спіріна» замість «Спірна» та залучити як співвідповідачів [PERSON], [PERSON]. 03.07.2018 року позивач [PERSON] надала до суду заяву просила слухати справу за її відсутності. 03.07.2018 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву просила слухати справу за його відсутності. 03.07.2018 року відповідач [PERSON] надала до суду заяву просила слухати справу за її відсутності. 23.07.2018 року з Заводського районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшов лист щодо наявності актового запису про смерть [PERSON] Ухвалою від 30.07.2018 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито, у звязку з її смертю. Ухвалою від 30.07.2018 року залучено як співвідповідачів [PERSON] і [PERSON] В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час, дату і місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Справа розглянута за відсутності сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 09.02.2001 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №1397 квартири [ADDRESS], який зареєстрований Миколаївською Універсальною Товарно-сировинною біржею та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №18725а від 01.03.2001 року. На теперішній час позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу від 09.02.2001 року нотаріально не посвідчений, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. \~ \~ \~ \~ Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

14.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.03.2007 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у виконкомі Довжоцької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за актовим записом № 1. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11.01.2011 року шлюб розірвано. Вказує, що [INFO] року від спільного проживання в них народився син [PERSON]. 10.03.2011 року Хотинським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 02 грудня 2010 року і до досягнення сином повноліття, а також додаткових витрат по 200 грн. щомісячно, починаючи з 02 грудня 2010 року і до 31 жовтня 2013 року. Зазначає, що з моменту розлучення з відповідачем вони не підтримують ніяких стосунків, так як він уникає їх із нею та їхнім сином, з вказаного часу він ще ні разу не відвідав сина, не турбувався станом його здоров'я, матеріальним забезпеченням та іншим. За весь період аліментних зобов'язань, відповідачем сплачено їй всього біля 2000 тисяч гривень, оскільки він ухиляється від сплати аліментів, на її користь на утримання сина [PERSON], що також вбачається із копій розрахунків заборгованості по виплаті аліментів № 7741 та № 7652 від 07.05.2018 року, де він заборгував 36 528 гривень. Вказує, що їхній з відповідачем син [PERSON] проживає разом з нею і її батьками, є інвалідом дитинства з діагнозом: «ДЦП, спастичний тетрапарез в стадії неможливого пересування в фазі лежання з контролем голови», з цих причин вона не працює та здійснює догляд за сином, оскільки відповідач жодної участі у вихованні сина не приймає. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її та її батьків утриманні. Зазначає, що відповідач [PERSON], надіслав їй нотаріально завірену письмову заяву про те, що він дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В цій заяві він підтверджує той факт, що він участі у вихованні, навчанні та утриманні сина не приймає. Також вказує, що за її заявою до начальника служби у справах дітей Новоселицької районної державної адміністрації про надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1986 року народження, по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], 16.11.2017 року, за № 62, їй надано рішення органу опіки та піклування, в якому зазначено, що діючи в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

14.05.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, зазначаючи те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі земельна ділянка, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], загальною площею 2,00 га., на території Володимиро-Іллінської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців не має. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк у зв»язку з тим, що перебувала у пригніченому стані та мала скрутне матеріальне становище. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2012 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.1972 року свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 16.04.1999 року вбачається, що матір»ю [PERSON] [INFO] є [PERSON] (а.с.5-6). Відповідно до довідки виданої Бериславською міською радою Херсонської області, померла [PERSON] проживала та була зареєстрована [ADDRESS] з 27.07.2005 року по день смерті [INFO] року, разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідно ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

14.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 січня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції, за актовим записом №05. 02 серпня 2012 року у них народилась донька [PERSON]. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, на примирення не погоджується. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Представник позивача також надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення та винести заочне рішення по справі. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~112\~СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24 січня 2009 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стан Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №05, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №173443. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.611). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення позивачка не згідна, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

14.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 24 квітня 1993 року міським відділом ЗАГС м. Артемівська Донецької області, актовий запис № 239. Позивачка вказала, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажає розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Як зазначено у позовній заяві, шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені, з червня 2014 року, сторони проживають окремо. Сумісне господарство між ними не ведеться. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]», а також стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., сплачений нею при подачі позовної заяви. У судове засідання позивачка та її представник - адвокат [PERSON] не з'явилися, надали заяву, в якій зазначили, що на позовних вимогах наполягають, просять їх задовольнити, а також просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзив на позовну заяву не подав, у зв'язку з чим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що, сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд дійшов висновку про те, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що позивачем під час подання до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією, ці витрати в порядку ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

14.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 09 жовтня 2009 року Соледарською міською радою Донецької області, про що в книзі реєстрації актів є запис під № 57. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2018 року, сторони проживають окремо, спільне господарство між ними не ведеться, спору майнового характеру немає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, а також просив розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що позивачем під час подання до суду позовної заяви були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією, а також приймаючи до увагу ту обставину, що на утриманні позивачки знаходиться малолітня дитина, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved