Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

14 жовтня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості у розмірі 25501,20 доларів США , що еквывалентно за курсом НБУ на час звернення до суду 319 530 грн. 04 коп. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив відмовити у стягненні відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії кредитного договору , оскільки не було перешкод у банку щодо звернення до суду одразу після кінцевої дати повернення усієї суми заборгованості в червні 2012 року , тим більше, що предмет застави до реалізації представнику банку був переданий завчасно. Також, просив суд зменшити розмір пені . Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 04 червня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № NKSDAK 0005051A , відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий цільовий кредит у розмірі 11 271,12 доларів США на придбання автомобілю на строк по 03.06.2012 року включно , з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми отриманого кредиту щомісячно в період сплати відсотків в обмін на зобовязання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії щомісячно в період з 01 по 07 число кожного місяця в розмірі 210,16 доларів США. Відповідно до п. 7.3 Договру, при порушенні відповідачем зобовязань із погашення кредиту, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом в розмірі 2,09 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Відповідно до п.4.1 Договору, при порушенні відповідачем будь-якого із зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 , позивач має право нарахувати, а відповідач зобовязується сплатити позивачу пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Відповідно до Акту огляду та приймання автомобіля від 29 листопада 2010 року , [PERSON]В . передав представнику банку автомобіль ГАЗ -31105101 , який є предметом застави за вищевказаним кредитним договором. 11 квітня 2013 року [PERSON]В, надав нотаріально посвідчене генеральну довіреність на ім'я ПАТ КБ ПриватБанк щоджо експлуатації та відчуження вказаного автомобілю. Відповідно до Довідки-рахунку від 10 січня 2014 року зазначений автомобіль був проданий за 17 000 грн. Згідно меморіального ореру № 10ВН від 13.01.2014 року 16999 грн зараховано в якості сплати пені по кредитному договру від 04.06.2007 року № NKSDAK 0005051A. Дотепер відповідач свої зобовязання за договором не виконав, заборгованість за кредитом 7407,03 долари США коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 7568,86 долари США, заборгованість по комісії за користування кредитом 439,62 долари США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10 085,69 долари США - станом на 08 грудня 2014 року. Разом з тим, до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки, якою є штраф та пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають, істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Враховуючи те, що після реалізації позивавчем предмету застави фактично відповідачем вже сплачено пеню у розмірі 16 999 грн. , суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 5 000 грн, так я к розмірі пені значно перевищує розмір збитків на час розгляду справи. Що стосується заперечень представника відповідача стосовно періоду нарахування відсотків за користування кредитними коштами , то слід зазначити наступне. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України 23 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-37цс15, яка єобовязковоюдля застосування судами України при розгляді справ у подібних правовідносинах. Таким чином, розмір загальної заборгованості складає 15 415,51 доларів США, що еквівалентно 193 156 грн. 34 коп. за курсом НБУ 12,53 на час звернення до суду з вказаним позовом, а аткож 5 000 грн пені. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 554,\~611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договорами, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 \~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір , сплачений при подачі позову.

Outcome: partial