Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів для утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги наступним, з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Їх син, [PERSON], [INFO] має ряд хронічних захворювань, дитина постійно потребує проходження реабілітацій та стаціонарного лікування. Враховуючи стан здоров»я їх сина вважає, що потребує значних витрат, відтак не взмозі сама одна забезпечити лікування сина. Крім того, старший син навчається у 3 класі, на що також потребує значних витрат. Враховуюче те, що вона не має змоги працевлаштуватися з поважних та обєктивних причин, вважає, що відповідач зобовязаний забезпечити повне утримання дітей. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 2/3 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до частин 2-6статті 19ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої\~статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, відтак у відповідності до ч. 8 ст.178та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 103273, виданого 14 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 2638. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 186981, виданого 09 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 800. Відповідно достатті 180 Сімейного кодексу України(далі -СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другоюстатті 181 СК Україниза домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, відомості про наявність у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, а саме, що їх син, [PERSON], [INFO] має ряд хронічних захворювань, дитина постійно потребує проходження реабілітацій та стаціонарного лікування, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 2/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved