Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, який згодом уточнила та остоточно просила стягнути аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 200 гривень щомісячно, до закінчення навчання. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що син знаходяться на її утриманні, навчається на третьому курсі в ДНЗ «Суворовський професійний аграрний ліцей, відповідач ухиляється від надання допомоги в утриманні сина в добровільному порядку, тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги, просила стягнути аліменти у розмірі 200 гривень з моменту винесення рішення. Відповідач уточнений позов визнав в повному обсязі. Наслідки визнання позову йому розяснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Згідно з вимогами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.12.1993 року відділом актів цивільного стану м.Мари Туркменістан, актовий запис №978. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час син сторін [PERSON] навчається на третьому курсі в ДНЗ «Суворовський професійний аграрний ліцей, що підтверджується довідкою від 10.09.2015 року. Син знаходиться на утриманні позивача, відповідач являється працездатною особою та має можливість утримувати дитину. Згідно з п.п.2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2015 рік прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, тієї обставини, що син перебуває на повному утриманні позивача, підлягає задоволенню, та суд вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 200 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial