Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітні дитини. Поданий позов позивачем обґрунтований тим, що вона перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] року народилась дочка- [PERSON] та [INFO] року народився син- [PERSON]. Вказує, що після розірвання шлюбу вона зверталась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.04.2003 року було стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку. У зв'язку з досягненням донькою [PERSON]- повноліття, вона зверталась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на неповнолітнього сина [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2013 року розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно - змінено, та визначено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 605 гривень , щомісячно, до досягнення сином повноліття. Вказує, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею та на даний час потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. В даний час в неї змінилось матеріальне становище, вона є безробітною та у зв'язку з цим не може повністю забезпечувати і задовольняти потреби неповнолітнього сина [PERSON], зокрема одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити, у разі потреби, його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо, у зв'язку з чим потребує збільшення розміру аліментів для забезпечення здорового розвитку дитини. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки він в працездатному стані та може працювати. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягується на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2013 року по справі № 128/4048/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та встановити його в розмірі 900 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Ухвалою Вінницького районного суду від 04.12.2017 року внесені зміни в анкетні дані позивача, яка 02.08.2017 року змінила прізвище з «Федорук» на « Ільчук». В судове засідання сторони по справі не з'явились. Позивач [PERSON] попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в заяві також зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. На електронну адресу суду направив лист, в якому зазначає, що він прописаний за адресою [ADDRESS], а проживає за адресою: с. Котюжинці, Калинівського району Вінницької області. Вказує, що з моменту розлучення з колишньою дружиною їхні спільні діти були завжди інструментом морального, фізичного і матеріального тиску на нього з боку позивачки. Він ніколи не відмовлявся від своїх обов'язків щодо них. Станом на 01.11.2017 року переплата по аліментах становить близько 560 гривень. Він з розумінням відноситься до збільшення розміру аліментів, але вважає, що причиною цього аж ніяк не може бути безробіття чи фінансовий стан позивачки. Згідно закону № 4928 аліменти є виключно власністю дитини, а розраховувати на його фінансову підтримку колишня дружина права не має.Згідно законодавства позивачка зобов'язана довести необхідність такого збільшення. І саме витратами на дитину, а не своїм безробіттям. В копії позовної заяви і матеріалах справи такі докази відсутні. Відповідач в поданій заяві також зауважив, що позивачка з дітьми проживає в їхній спільній квартирі, в той час як він іншого місця проживання не має. Моральний стан брата (учасника бойових дій і АТО), з яким вони проживали у мами, а також відсутність фінансової стабільності змусило його змінити місце роботи. На цей час він офіційно працевлаштований з місячним окладом 3200 гривень, що дало йому змогу вчасно і в повному обсязі сплачувати відрахування на адресу позивачки. Також відповідач в поданій заяві зазначив, що з повагою віднесеться до рішення суду і обіцяє його виконувати з усією відповідальністю. Про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи відповідач в поданій заяві не зазначив, у зв'язку з чим суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано. В період перебування в шлюбі у сторін - [INFO] року народилась дочка [PERSON], яка вже досягла повноліття. Також, [INFO] року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 05.02.2001 року (а.с. 5). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2013 року по справі № 128/4048/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2013 року було скасовано і ухвалено нове, яким позов [PERSON] задоволено та вирішено: розмір аліментів, які стягуються на підставі постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, - змінити, визначивши аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 605 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист, виданий на виконання постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2003 року, за умови його виконання станом на 25.11.2013 року, визнати таким, що не підлягає виконанню; аліменти в новому розмірі стягувати з дня набрання рішенням законної сили. Дане рішення набрало законної сили з моменту його проголошення, що підтверджується його ксерокопією. (а.с. 10-11). Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Дорожненської сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 378 від 10.10.2017 року, неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). З ксерокопії трудової книжки позивача [PERSON] вбачається, що 29.09.2017 року її було звільнено з роботи в зв'язку із закінченням строку трудового договору (а.с. 7-9). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 02.08.2017 року [PERSON] змінила прізвище на «Ільчук». Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Згідно з положеннями, викладеними в ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що при ухваленні рішення від 25 листопада 2013 року у справі № 128/4048/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та змінивши розмір аліментів, які стягуються на підставі постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 18 квітня 2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, - визначивши аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 605 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, Апеляційний суд Вінницької області керувався тим, що відповідач має мінливий та непостійний дохід, він є працездатною особою, не хворіє будь-якими хронічними захворюваннями; інших стягнень з його доходу, окрім аліментів на утримання повнолітньої дитини: доньки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, та аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку на утримання сина [PERSON] (в порядку статті 183, частини 3 СК України), - немає. Наявність у відповідача матері пенсійного віку не може враховуватись при розгляді даного позову, так як докази про перебування матері на утриманні відповідача відсутні, а сам він в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що в його матері, окрім нього, є ще двоє дітей. На даний час, судом встановлено, що відповідач, згідно надісланої ним на електронну адресу суду заяви, офіційно працевлаштований та має постійний дохід у виді заробітної плати в розмірі 3200 гривень, фізично здоровий, інших осіб на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що на даний час матеріальне становище відповідача змінилося у бік його покращення. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 7 Закону України « Про державний бюджет на 2017 рік» , вбачається, що установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до положень ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає , що позовна вимога позивача підлягає до задоволення, оскільки сума в 900 гривень , на яку вона просить збільшити розмір аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини віком 16 років , відповідає чинному законодавству ( 1860 гривень : 2=930 грн.), тобто є мінімальним розміром аліментів визначеному законодавством. Посилання відповідача у заяві про те, що позивачка з дітьми проживає в їхній спільній квартирі, в той час як він іншого місця проживання не має , суд не приймає до уваги при винесені даного рішення, оскільки відповідач наділений правом на звернення до суду із окремим позовом з питання визнання нерухомого та рухомого майна , його поділу ( виділу в натурі ) -спільної сумісної власності подружжя. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплаченого судового збору за подачу даного позову до суду-640 (шістсот сорок) гривень.

Outcome: approved