Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

12 листопада 2018 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості. Позов мотивовано тим, що вироком Апеляційного суду Запорізької області від 2 жовтня 2003 р. з відповідача на користь позивача стягнуто в порядку відшкодування матеріальної та моральної шкоди 23\~000 грн. На виконання вказаного судового рішення відповідач сплатив позивачеві 2\~980 грн., борг складає 20 020 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 45\~418,18 грн. та 3% річних в розмірі 6\~078 грн., усього 51\~456,18 грн. Ухвалою судді від 13 листопада 2018 р. позов залишено без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків. 27 листопада 2018 р. позивач усунула недоліки, зазначені в ухвалі від 13 листопада 2018 р. Ухвалою суду від 29 листопада 2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено перше судове засідання. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, в звязку з чим відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність, наполігаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 2 жовтня 2003 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто в порядку відшкодування матеріальної та моральної шкоди 23\~000 грн. На підставі вказаного судового рішення Апеляційним судом Запорізької області позивачеві видано виконавчий лист. Наданими позивачем документами встановлено, що на виконання зазначеного судового рішення відповідач сплатив позивачеві 2\~980 грн., борг складає 20 020 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. За змістом ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення\~цивільних прав\~та обов'язків,\~зокрема,\~є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Таким чином, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобовязання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобовязання воно може букет грошовим або не грошовим. Вказаний висновок суду узгоджується з позицією [PERSON] Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 травня 2018 р. у справі №686/21962/15-ц. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що відповідач грошове зобовязання за вироком суду в повному обсязі не виконав, грошові кошти в розмірі 20 020 грн. позивачеві не сплатив, в звязку з чим відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України повинен сплатити їй інфляційні втрати в розмірі 45\~418,18 грн. та три проценти річних від простроченої суми, що становить 6 078 грн., усього 51\~456,18 грн. згідно наданому позивачем та перевіреному судом розрахунку. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідач на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved