Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

13.08.2014 року Орган опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], [INFO], ухилялась від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього [PERSON], [INFO], не займалась його вихованням та утриманням. Відповідно до розпорядження голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 23.01.2008 року № 46 дитину влаштовано до Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради. З 23.11.2001 року [PERSON] переведений до комунального закладу «Денишівський навчально-реабілітаційний центр» Житомирської обласної ради. Профілактична робота з [PERSON] не проводилася, оскільки протягом довгого періоду не було відоме її місце перебування. Висновком органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради вирішено позитивно питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина. У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації Костюченко Г.П. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури Петришин Д.В., після пояснень позивача, відповідача та дослідження доказів не знайшов підстав, які свідчили б про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] Відповідач [PERSON] категорично наполягала у відмовленні в задоволенні позовних вимог позивача. Зазначила, що неодноразово відвідувала дитину, надає допомогу, брала його додому, хоче забрати його назавжди та влаштувати у школу за їхнім місцем проживання. Її чоловік [PERSON] хоче усиновити його. Суд, заслухавши представника позивача Косюченко Г.П., представника Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури [PERSON], відповідача [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши письмові докази у справі та давши їм належну оцінку прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON], [INFO], являється матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] з 23.12.2011 року перебуває у «Денешівському навчально-реабілітаційному центрі» Житомирської обласної ради (а.с. 14). Згідно висновку органу опіки та піклування вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дитини (а.с. 18-19). У судовому засіданні відповідач пояснила, що хоче забрати собі дитину, стала на шлях виправлення та бажає виховувати свого сина. 19.06.2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] проживає без реєстрації у свого чоловіка за адресою: с. Черемошне, хутрі Прогрес, Житомирського району (а.с. 10). За час свого проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с. 11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за місцем проживання подружжя у квартирі чисто, прибрано, є продукти харчування, місце для сну та відпочинку. Згідно довідки комунального закладу «Денишівський навчально-реабілітаційний центр» Житомирської обласної ради від 23.09.2014 року, мати, [PERSON] постійно відвідує сина [PERSON]. Протягом червня-вересня була присутня щонайменше 12 разів. Дитина гарно спілкується з нею, любить гратися, Мама привозить іграшки, солодощі, різні подарунки та взуття. Крім цього, у судовому засідання було допитано свідка [PERSON] який являється чоловіком відповідача. Свідок показав, що [PERSON] постійно піклується про дитину, часто їздить до сина та купує подарунки і необхідні речі. Вживають заходів для повернення дитини до дому. Планують влаштувати його у свою школу. Крім цього, свідок зазначив, що бажає усиновити сина дружини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Зазначена стаття має вичерпний перелік за яким можна позбавити батьківських прав. Доказів, які підтверджують дії відповідачки, що відповідали б одному із пунктів цієї статті позивачем не надано. Аналізуючи вищевикладене можна зробити висновок, що [PERSON] дійсно до 2014 року належно не доглядала за дитиною. Однак, як випливає із досліджених у судовому засіданні доказів, показів свідка відповідач стала на шлях виправлення та намагається постійно покращувати своє відношення до дитини та умови її проживання. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При дослідженні справи судом не знайдено достатніх підстав, які в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання відповідачем свого сина на даний час. Винної поведінки відповідача, свідомого нехтування нею своїми обов'язками у теперішній період також позивачем суду не доведено. Суд, заслухавши представника позивача Костюченко Г.П., відповідача [PERSON], прокурора Петришина Д.В., на підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю, відповідач у виконанні батьківських обов'язках стала на шлях виправлення, вирішив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Outcome: dismissed