Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

14 грудня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 550 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідачу [PERSON] судові повістки неодноразово надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: [ADDRESS] Однак, повертались з помітками листоноші, що відповідач відмовився від отримання повісток (а.с. 15, 28). За змістом ч.8 ст.76 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Частина 4 ст. 169 ЦПК України встановлює, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України, за письмовою згодою позивачки, суд постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сторони зареєстрували шлюб 22 грудня 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] Як видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області 16 травня 2002 року, позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки № 135 від 05 жовтня 2015 року Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Відповідач постійної роботи не має, інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти у розмірі 550 гривень щомісячно. На підставі пункту 3 частини 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved