Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

14 травня 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON], 1953 року народження при трагічних обставинах. 14 серпня 2009 року між її братом та відповідачкою був укладений шлюб. Цей шлюб фіктивний, оскільки її брат не мав на меті створення сім'ї, а воля його брата на укладання шлюбу не була вільною, оскільки він не мав на це наміри, про це не розповідав, і як вона дізналась пізніше, уклав він його в стані алкогольного сп'яніння, що дає підстави визнати його недійсним. Вважає що має право на звернення до суду, оскільки є особою, право якої порушені в результаті укладання такого шлюбу, бо є першою рідною людиною для померлого, по друге спадкоємицею та свівволодільцем будинку по [ADDRESS], щодо користування та володіння яким між нею та відповідачкою виникли суперечності. Також зазначає, що відповідачка уклала шлюб виключно з корисливою метою а саме зоволодіння домоволодінням у якому проживав її брат. Спільного господарство вони не вели. Дуже частко вони розпивали спільно спритні напої і це єдине, що їх об'єднувало. Її брат в останній час страждав на алкоголізм, постійно зловживав спритними напоями, та з відповідачкою не яких стосунків не мав, а отже він не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними під час укладання шлюбу. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому вона просить суд, визнати шлюб, укладений між її братом [PERSON] та відповідачем 14 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції по актовому запису №252, недійсним з моменту його укладання, тобто з 14.08.2009 року (а.с.3-4). В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити у заявлений спосіб. Не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.. Представник третьої особи Пряхіна О.Ю. заперечувала проти задоволення позову з підстав викладений у своїх пояснень, при цьому додатково пояснила, що спеціалістами Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції не приймаються заяви у громадян які знаходяться в стані алкогольного сп'яніння (а.с.53-54). Заслухавши доводи позивача її представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сестрою - [PERSON]. 08 липня 2009 року зі спільною заявою до Самарського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції звернулися [PERSON] та [PERSON] про реєстрацію шлюбу, яка була підписана даними особами та в якій також зазначено, що від медичного огляду відмовляються, перешкод до укладення шлюбу у них не має. Виявляючи взаємну згоду на вступ до шлюбу, просили зареєструвати його в установленому законодавством порядку. 08.07.2009 року зі спільною заявою до Самарського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції звернулися [PERSON] та [PERSON], та просили збільшити місячний строк реєстрації шлюбу з 10.08.2009 року на 14.08.2009 року у зв'язку з сімейними обставинами . 14 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №252, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). За життя [PERSON] належали 13/32 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Будучи дружиною покійного [PERSON] стала спадкоємицею його майна та звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті (а.с.36) . Позивачу [PERSON] також на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 13/32 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. (а.с.18). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2014 року, яке набрало законної сили позивач [PERSON] була вселена до будинку [ADDRESS]. (а.с.9-10). Відповідно до частини 1,2 статті 40 Сімейного кодексу України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. З встановлених судом обставин вбачається, що заява на реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] була подана 08 липня 2009 року, шлюб зареєстровано 14 серпня 2009 року, тобто у осіб, укладаючи шлюб, було достатньо часу для прийняття зваженого рішення щодо реєстрації шлюбу та його правових наслідків. Твердження свідків, сторони позивача та її представника з приводу знаходження [PERSON] в стані алкогольного сп'яніня в момент реєстрації шлюбу, як основного чинника його реєстрації носить сумнівний характер, зважаючи на те, що намір створити сім'ю не було вирішено за короткий проміжок часу, сторонами по справі не ставилося питання щодо недієздатності, хвороби померлого та інших чинників, які можуть вплинути на недійсність шлюбу. З вимогою про визнання шлюбу недійсним позивач звернулася лише після смерті брата [PERSON], в той час, як про укладання шлюбу між останнім та відповідачкою [PERSON] було відомо, про що вона зазначила у позові. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України (ст. 27 СК України). Згідно з ч.2 ст. 28 СК України, заява про реєстрацію шлюбу подається чоловіком та жінкою особисто. Так само лише при особистій присутності чоловіка і жінки відбувається реєстрація шлюбу (ст. 34 СК України). Відповідно до ст. 29 СК України орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний ознайомити наречених з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу. Як було повідомлено представником Самарського Відділу РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції в судовому засіданні та в письмових поясненнях, при реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] була висловлена спільна згода на реєстрацію шлюбу, зазначені особи ознайомлювалися з правовими наслідками шлюбу. Реєстрацію шлюбу, якщо одна із сторін знаходиться у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння не допускається у відповідності до чинного законодавства України. Крім того, із заявами про розірвання шлюбу, як за спільною заявою або одного з подружжя [PERSON] та [PERSON] не зверталися, що підтверджується сторонами по справі та показами свідків. За життя [PERSON] питання про визнання шлюбу недійсним через його фіктивність не ставив, відповідних розпоряджень на вчинення таких дій від його імені не надавав. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Позивачем та її представником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності наміру покійного [PERSON] створити сім'ю з відповідачем [PERSON], а також перебування останнім в момент реєстрації шлюбу в стані алкогольного сп'яніння, внаслідок чого він не усвідомлював зповна значення своїх дій або не міг керувати ними. Врахувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed