Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

13 листопада 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що у них з відповідачем є спільна малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина добровільно, але у розмірі, що є значно меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У звязку із чим, просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини\~ [PERSON], [INFO] у розмірі\~\~1/4\~\~частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.\~ У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія: І-НО № 164576, 17 червня 2009 року сторони розірвали шлюб (а.с. 5). Згідно із свідоцтвом про народження Серії: 1-НО № 363638, [PERSON] народився 31 січня 2004 року. Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно із довідкою Слов'янської міської ради б/н від 07.11.2017 року, малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою [PERSON] за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Тургенєва, буд. 36 (а.с. 6). Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову суд не вбачає. У звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно із ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших\~ осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Так, відповідачем [PERSON] на адресу суду було надано заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов [PERSON] визнає та не заперечує проти його задоволення.\~\~\~ Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1991 року № 789 XII\~78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9\~ст. 7 СК України,\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із\~ст. 141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2.,3\~ст. 181 СК України). Згідно із вимогами ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що дитина, власних доходів немає, на праві власності не володіє рухомим та нерухомим майном, а тому потребує матеріальної допомоги, відповідач е працездатним, утриманців не має. Також з урахуванням вимог ч.2\~ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст.\~183,\~184 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обовязку утримання дитини судом не встановлено, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі\~\~1/4\~\~частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі\~ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно із вимогами ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача,\~ на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У звязку із тим, що судом позов задоволений, а позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved