Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

13 січня 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради та Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Молодогвардійська-10» та Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.04.1976 на її ім`я на сім`ю з чотирьох чоловік виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська був виданий ордер №471 на право зайняття двокімнатної окремої квартири загальною площею 30,47 кв.м. по [ADDRESS] . Підставою для надання приміщення було відселення із затопленого стічними та ґрунтовими водами будинку в якому проживала її сім`я. На момент вселення, тобто на 07.04.1976 надане приміщення використовувалося, як майстерня та для його використання в якості житлового приміщення потребувало переобладнання та ремонту і вказані роботи повинні були виконати МЖБК та ЖЕК. Переобладнання приміщення в квартиру та ремонтні роботи були виконані тільки 01.03.1981 і з цього часу її сім`я отримала можливість проживати в квартирі. На її ім`я ЖЕК-32 був відкритий особовий рахунок на оплату квартплати та в інших комунальних підприємствах на оплату комунальних послуг. Вона є наймачем квартири. В 2012 року на квартиру [ADDRESS] був виготовлений технічний паспорт, згідно якого колишнє приміщення майстерні є двокімнатною квартирою площею 29,1 кв.м., а загальна площа 52,7 кв.м. В 2013 році вона звернулася із заявою до Дніпропетровської міської ради щодо переведення нежитлового будинку в житлове. Згідно відповіді Дніпропетровської міської ради від 30.12.2013 на це звернення переведення нежитлового будинку в житловий неможливо, оскільки воно знаходиться на балансі КВ ЖРЕП Самарського району і на все майно накладено арешт і було рекомендовано звернутися до суду з питання щодо зняття арешту. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014, яке набрало законної сили 20.01.2015 було звільнено з-під арешту, накладеного постановою серії АА №705605 від 17.12.2001 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Софієнко Д.Г., заставлене майно, належне на праві власності КВ ЖРЕП, а саме: на приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вона звернулася із заявою на ім`я міського голови щодо зміни цільового призначення приміщення та просила прийняти рішення, якими перевести з нежитлового приміщення в житлове квартиру [ADDRESS] та вважати це приміщення 2-кімнатною квартирою загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м. Але отримала відповідь за №8/5-370 від 01.03.2016 про те, що «власник об`єкта нерухомого майна подає заяву до департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради щодо зміни правового режиму відповідного об`єкта нерухомого майна із зазначенням мети подальшого використання об`єкта». Але при наданні відповіді не було враховано, що вона і звернулася ДМР, як до власника об`єкта нерухомого майна для того, щоб саме власник прийняв рішення про зміну його правового режиму. Також вона отримала відповідь від 13.05.2016 за підписом заступника Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення ДМР Павлова А.Г., в якій також було відмовлено у зміні правового режиму об`єкта нерухомого майна. В 2018 році вона звернулася до Департаменту житлового господарства із заявою щодо зміни правового режиму приміщення в якому проживає та у відповіді їй було роз`яснено, що це питання належить до повноважень Департаменту по роботі з активами ДМР. На своє звернення до Департаменту по роботі з активами ДМР, вона отримала відповідь від 20.04.2018, в якій їй було роз`яснено порядок зміни правового режиму об`єктів нерухомого майна та зазначено, що взагалі відсутній об`єкт нерухомого майна щодо якого планується зміна правового режиму. На повторне її звернення до Департаменту по роботі з активами ДМР, вона отримала відповідь в якій було зазначено, що тільки власник об`єкта нерухомого майна або уповноважена особа має право подати заяву щодо зміни правового режиму об`єкта нерухомого майна. Також було зазначено, що інформація про нежитлове приміщення, а також квартиру [ADDRESS] за вказаною адресою у Реєстрі відсутня. І в той же час при такому змісті відповіді їй рекомендується звернутися із заявою щодо приватизації квартири, якої не існує в реєстрах. Квартира [ADDRESS] знаходилася на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР. Будинок [ADDRESS] був переданий на баланс створеного ОСББ «Молодогвардійська-10», яке здійснює управління будинком. Але власником житлового будинку та, зокрема об`єкта нерухомого майна в якому проживає її сім`я, є ДМР. Через неправомірну бездіяльність відповідачів вона протягом п`яти років позбавлена можливості приватизувати квартиру в якій проживає з 1981 року та сумлінно виконує всі умови договору найму. На її звернення до Департаменту житлового господарства ДМР, їй спеціаліст роз`яснив їй, що приватизація об`єкта нерухомого майна неможлива до зміни його правового режиму. Просить ухвалити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідачів та зобов`язати: Департамент по роботі з активами ДМР підготувати необхідні документи щодо зміни правового режиму об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; Виконком ДМР прийняти рішення про зміну правового режиму приміщення [ADDRESS] з нежитлового приміщення в житлове - квартиру загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 29,11 кв.м. Стягнути з відповідачів на її користь всі судові витрати. 20 травня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.65, 66). 13 жовтня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача - Виконавчого комітету Дніпровської міської ради Пастернак В.В. в судовому засіданні позов не визнала, оскільки особа, якій було надано право подавати заяви щодо зміни статусу не зверталась до Виконавчого комітету ДМР. Зміна статусу можлива була б прийняттям рішення компетентного органу, однак заяви не надходило. Об`єкт перебуває у власності громади міста Дніпра. Ордер було видано не міською радою. Як так сталося, що видали ордер на нежитлове приміщення, невідомо. ДМР не є правонаступником виконавчого комітету Індустріальної ради, вони окрема юридична особа. Позивач немає права на подання такої заяви, тому їй було неодноразово відмовлено, вказано причині відмови та роз`яснено, що заяву до Департаменту може подавати власника майна або уповноважена особа, але вони цього не зробили. Відповіді були надані позивачу ще у 2017 році, тому порушені строки позовної давності. Просила застосувати до позовних вимог наслідки спливу позовної давності та відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Представники третіх осіб - Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Молодогвардійська-10» та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради - в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру №471, виданого виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, [PERSON] з 07.04.1976 є наймачем двокімнатної окремої квартири загальною площею 30,47 кв.м. по [ADDRESS] (а.с.6) Як вбачається з технічного паспорту від 22.08.2012 на квартиру [ADDRESS] , надане [PERSON] приміщення на момент вселення 07.04.1976, використовувалося, як нежитлове приміщення (майстерня) та в подальшому були виконані роботи з переобладнання та ремонту вказаного нежитлового приміщення у двокімнатну квартиру [ADDRESS] житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 52,7 кв.м. (а.с.8-11). З листа КП ЖРЄП Самарського району №118 від 24.01.2012 вбачається, що квартира [ADDRESS] , знаходиться на балансі їх підприємства, наймач [PERSON] (а.с.98). Згідно відповіді Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення №8/6-832 від 30.12.2013, квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі КВ ЖРЄП Самарського району м. Дніпропетровська, але на майно КВ ЖРЄП Самарського району м. Дніпропетровська накладено арешт, який поширюється і на вказану квартиру (а.с.25). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014 по цивільній справі №206/2664/14-ц, яке набрало законної сили 20.01.2015, було звільнено з-під арешту, накладеного постановою серії АА №705605 від 17.12.2001 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Самарського ВДВС ДМУЮ Софієнко Д.Г., заставлене майно, належне на праві власності КВ ЖРЕП, а саме: на приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-17). Згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1614 від 17.02.2014, в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , відсутні відомості на підставі яких змінено правовий статус нежитлового приміщення на квартиру [ADDRESS] (а.с.90). Згідно відповіді Самарської районної у місті Дніпропетровську ради №К-50 від 21.06.2013, рішення про зміну правового статусу приміщення (переведення з нежитлового в житлове) приймається виконавчим комітетом міської ради та рекомендовано звернутися до міського голови (а.с.26). [PERSON] 09.02.2016 звернулася із заявою на ім`я міського голови щодо прийняття рішення про зміну правового режиму нежитлового приміщення [ADDRESS] . Згідно копії відповіді Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпровської міської ради №8/5-370 від 01.03.2016 про те, що «власник об`єкта нерухомого майна подає заяву до департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради щодо зміни правового режиму відповідного об`єкта нерухомого майна із зазначенням мети подальшого використання об`єкта». [PERSON] відмовлено у вчиненні дій, необхідних для підготовки проекту рішення виконавчого комітету ДМР щодо зміни правового режиму нежитлового приміщення №70 в будинку [ADDRESS] (а.с.19). З відповіді Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпровської міської ради №8/5-762 від 13.05.2016 вбачається, що «відповідно до розділу І Порядку зміни правового режиму об`єктів нерухомого майна, затвердженого рішенням міської ради від 29.07.2011 №7414 «Про Порядок зміни правового режиму об`єктів нерухомого майна», зі змінами, заяву щодо зміни правового режиму подає власник об`єкта нерухомого майна, в даному випадку балансоутримувач цього об`єкта КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР. [PERSON] було відмовлено у зміні правового режиму об`єкта нерухомого майна (а.с.20). Відповідно до відповіді КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР №19260 від 20.11.2018, станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS] , відсутні відомості щодо реєстрації права власності за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Будинок [ADDRESS] (колишнє нежитлове приміщення-майстерня, поз.1-6) зареєстровано за Місцевою радою на підставі рішення Самарського виконавчого комітету від 17.07.1190 №336, про що видане реєстраційне посвідчення від 25.07.1990 та зроблено запис в реєстрову книгу №22 за реєстровим №1190 (а.с.12). Листом КП «ЖГ Самарського району» ДМР повідомляє, що будинок за адресою: [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності територіальної громади міста та на балансі КП «ЖГ Самарського району» ДМР. В інвентарній справі кв. №70 вказана, як нежитлове приміщення (а.с.103 зв.). Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради №К-650/1 від 17.04.2018, питання щодо зміни правового режиму приміщення належить до повноважень Департамент по роботі з активами ДМР (а.с.21). З відповіді Департаменту по роботі з активами №8/5-1093 від 20.04.2018 вбачається, що взагалі відсутній об`єкт нерухомого майна щодо якого планується зміна правового режиму. КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР квартира №70 разом з будинком [ADDRESS] , була передана до ОСББ «Молодогвардійська-10». [PERSON] запропоновано звернутися до департаменту житлового господарства ДМР для подання заяви щодо приватизації вказаної квартири (а.с.22, 23). Згідно інформації КП «ЖГ Самарського району» ДМР, за адресою [ADDRESS] , нежитлових приміщень у будинку немає (а.с.195). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд з наступних висновків. За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд не може підміняти державний орган, бездіяльність якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем. Об`єкт нерухомого майна перебуває у власності громади міста Дніпра, проте ордер на зайняття 30,47 м.кв. приміщення [ADDRESS] , було видано не міською радою, а виконавчим комітетом Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська. Дніпровська міська рада не є правонаступником виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська. Зміна статусу спірного приміщення можлива була б прийняттям рішення компетентного органу, однак власник майна або уповноважена особа, якому було надано право подавати заяви щодо зміни статусу не звертався до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає у повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed