Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення боргу. В заяві послався на таке. Що позичальник в серпні 2012 року за договором позики взяв в борг 10000 грн, та зобов'язався їх повернути до 01 квітня 2013 року. У зв'язку з тим, що строки повернення боргу пройшли, а відповідач не розрахувався, позивач просив суд стягнути з [PERSON], 10000 гривень позики, 25% річних в сумі - 3541грн, та понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн. У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви. Просять цивільну справу розглядати у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та судові витрати. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд, прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Недодержання сторонами обов'язкової письмової форми договору позики не є наслідком його недійсності. Статтею 1047 ч.2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач [PERSON], 22 серпня 2012 року за договором позики, який укладений в письмовій формі отримала від позивача [PERSON],10 000,00 гривень і зобов'язалася повернути їх до 01 квітня 2013 року та сплатити 25% річних, про що свідчить її розписка, але до цього часу так і не розрахувалася.(а.с.4). Як вбачається з письмової заяви відповідач визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, щодо не повернення суми позики в розмірі 10000 гривень, 25% річних в розмірі 3541гривень, судовий збір в розмірі 243,60грн. За положенням ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, що виникли з цивільно-правового зобов'язання повернення грошових коштів за договором позики. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За його прострочення, на вимогу кредитора, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачкою допущено порушення майнових прав позивача, тому звернення до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі на підставі ст.ст. 625,1048,1049,1050 ЦК України. Суд стягує з відповідача на користь позивача 10000 гривень суми боргу, 25% річних в розмірі 3541гривень, а всього 13541 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн, за розгляд справи в судді.

Outcome: approved