Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

13.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Григорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в якому вказує, що 25.04.1994 року вона отримала свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської районної ради народних депутатів № 100 від 25.05.1990року та згідно державних актів право власності на земельні ділянки площею 0,2500га. для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,2167 га. Проте, під час звернення до нотаріальної контори з метою оформлення вказаного майна, було виявлено, що на правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві про право власності на житловий будинок відсутня печатка Григорівської сільської ради та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи неможливість отримання дубліката правовстановлюючого документа на будинок, позивач просив суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] на підставі ст. ст.328,392 ЦК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте на час судового засідання від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Григорівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, проте направив на адресу суду письмову заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про їх права та взаємовідносини. Дослідивши матеріали цивільної справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, матеріали інвентарної справи КП «Вознесенське МБТІ» по житловому будинку [ADDRESS] суд встановив наступне. Позивач є власником житлового будинку, який розташований в с. Василівка, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.04.1994 року виданого на підставі рішення виконкому Вознесенської районної ради народних депутатів № 100 від 25.05.1990 року. ( а.с.5). Згідно довідки про технічний стан від 22.12.2016 року № 660, вищезазначений житловий будинок зареєстровано в Вознесенському бюро технічної інвентаризації під реєстровим номером 91.( а.с.6). Згідно технічного паспорту власником житлового буднику [ADDRESS] є [PERSON] ( а.с. 7-10). [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки загальною площею 0,2500га.; 0,2167 га. на підставі рішення 46 сесії 5 скликання Григорівської сільської ради від 15 12.2009 року № 2, згідно державних актів Серія [NUMBER] ; Серія [NUMBER]. Зазначені ділянки надані позивачу за адресою та саме для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] ( а.с.11-12) . Згідно довідки Григорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області повідомляється, що [PERSON] видати дублікат свідоцтва на право власності на вищезазначений житловий будинок не можливо, оскільки у сільській раді відсутній перший примірник ( а.с.13). Згідно довідки про вартість об'єкта оцінки виданої ТОВ «ГЕКТАР І.З.О» від 30.01.2017року вартість житлового будинку складає 45121 гривень (а.с14). Відповідно до рішення Григорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 29.10.1996 року за № 49 в с. Василівка Вознесенського району було затверджено відповідні назви вулиць серед який і « [ADDRESS]» від будинків [PERSON], та [PERSON] до будинків [PERSON] та [PERSON], встановлено нумерацію будинків відповідно до списку, в тому числі за [PERSON] за [ADDRESS] ( а.с. 37-38). Так, звертаючись до суду про визнання права власності на зазначений спірний будинок позивач посилався на ст.392 ЦК України, як на підставу звернення до суду. Вказана ст.392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом даної норми права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Метою використання даного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально-визначеного майна, власником якого є позивач, або отримання документа, що засвідчує його право власності та був раніше ним втрачений. Умовою задоволення такого позову є наявність у позивача доказів, що підтверджують його право власності на майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача, оскільки перелічені докази по справі свідчать, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] щодо якого просить визнати за нею право власності, в розумінні положень ст. 392 ЦК України, і який їй належить.

Outcome: approved