Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

14 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить 14/25 частина домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2018 року, виданого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстр № 1-771, зареєстрованого в Єдиному реєстрі права власності на нерухоме майно за № 29451814. В будинку окрім неї зареєстрований також відповідач [PERSON] , який в цей будинок не вселявся, особистого майна в ньому немає, місце його проживання їй не відомо, участі в\~оплаті комунальних\~послуг та\~утриманні житла\~не приймає.\~Реєстрація відповідача\~в цьому\~ житлі\~створює для\~неї як\~для власника,\~перешкоди,\~адже вона\~змушена нести\~витрати \~з оплати\~комунальних послуг\~з урахуванням\~зареєстрованого у\~будинку відповідача,\~та позбавлена\~можливості оформити\~субсидію. Вважає, що відповідач втратив право користування вказаним житлом. Тому просить визнати його таким. Позивачка [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд за згодою позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 14/25 частина житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2018 року, виданого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстр № 1-771, зареєстрованого в Єдиному реєстрі права власності на нерухоме майно за № 29451814. Згідно інформації\~ Лівобережного\~районного відділу\~ реєстрації\~місця проживання\~фізичних осіб\~Департаменту Адміністративних\~послуг Маріупольської\~міської ради\~№ 04-10-6726\~від 25.08.2019 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 25.08.2005 року по теперішній час. З акту про фактичне проживання, виданого КСН «Первомайський» від 15 жовтня 2019 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] фактично не проживає відповідач [PERSON] . Згідно ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогами\~ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України\~громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.2 ст.405\~Цивільного кодексу\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірного будинку понад рік, чим створює позивачки перешкоди в користування ним. Приймаючи до уваги те, що позивачка [PERSON] є власником 14/25 частини будинку [ADDRESS] , а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved