Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

13 січня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] та просив ухвалити рішення, на підставі якого встановити факт його постійного проживання разом з матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він є сином [PERSON] . [INFO] його мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Заявник також фактично мешкав за вказаною адресою, однак був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що до будинку матері він переїхав на постійне проживання у 2011 році. Даний переїзд був пов`язаний з тим, що 05.07.2011 року [PERSON] отримала побутову травму, а саме закритий перелом шийки лівого стегна зі зміщенням. Вона потребувала постійного стороннього догляду, який він здійснював. Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадковим прав, оскільки пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини. Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявнику необхідно для оформлення спадкових прав. Вказані обставини і вимусили заявника звернутися до суду з зазначеною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року заяву [PERSON] , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено буз руху. Наданий строк для усунення недоліків. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2021 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Призначено судове засідання. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 15 березня 2021 року, постановленої без видалення до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представника заявника про допит в судовому засіданні свідків. Заявник [PERSON] та його представник - адвокат Чишко С.В. в судовому засіданні заяву підтримали, просили суд її задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Представник заінтересованої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). В судовому засіданні було встановлено,що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . ( а.с. 6) [INFO] [PERSON] померла. ( а.с. 7) Заявник зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Однак, при зверненні до нотаріуса з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину, було відмовлено, у зв`язку з тим, що він пропустив строк встановлений законом для звернення із заявою про прийняття спадщини та не надав документів, що підтверджують його спільне проживання зі спадкодавцем на день смерті останньої. Заявник зазначає, що 05.07.2011 року його мати, [PERSON] , отримала побутову травму, а саме закритий перелом шийки лівого стегна зі зміщенням. У зв`язку з даною травмою мати тривалий час була лежачою хворою, потребувала постійного стороннього догляду, який він здійснював. Саме це і стало причиною того, що він переїхав на постійне проживання до будинку своєї матері за адресою: [ADDRESS] . З липня 2011 року і по день смерті матері, [INFO] , він постійно мешкав з матір`ю за вказаною адресою, здійснював за нею догляд, а після смерті матері, поховав її. Дійсно, як вбачається з медичної довідки від 05.07.2011 року [PERSON] отримала закритий перелом шийки стегна зі зміщенням. ( а.с. 10) У зв`язку з отриманням даної травми [PERSON] тривалий час перебувала під наглядом лікарів та отримувала курсі лікування. ( а.с. 11- 17) Згідно акту від 22.12.2020 року, [PERSON] дійсно з 14.07.2011 року по 24.11.2019 року проживав разом зі своєю матір`ю до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , але не був зареєстрований. ( а.с. 9) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами сім*ї Шликових. Їм достовірно відомо, що в 2011 році [PERSON] отримала травму, а саме перелом шийки стегна, у зв`язку з чим не могла самостійно пересуватися, обслуговувати себе. [PERSON] , син [PERSON] , більше ніж десять років постійно мешкав з останньої до дня її смерті за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] . Отже, судом було достовірно встановлено, що на час смерті [PERSON] її син, заявник по справі [PERSON] постійно мешкав за адресою проживання спадкодавця в [ADDRESS] . Розглядаючи справу, суд виходить з положень Глави 87 ЦК України, якою передбачено, що вважається, що спадкоємець за заповітом або за законом прийняв спадщину, якщо постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ГК України, не заявив про відмову від спадщини, або своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадку. При розгляді справи суд виходить з положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України та п. 1 постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами, внесеними ППВСУ № 15 від 25.05.1998 року, якими передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім перелічених у частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначено у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом з`ясовано, що встановлення юридичного факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час смерті останньої необхідно заявнику для подальшого оформлення спадкових прав і отримання свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 2 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику справах про спадкування» передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Частина перша пункту 23 вищезазначеної постанови вказує на те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Також суд виходить з того, що місцем проживання фізичної особи згідно частині 1 ст. 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Суд, виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги сукупність доказів заявлених вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заяви і можливість її задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved