Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

13 вересня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2015 року. Протягом тривалого часу сімейне життя між ними погіршувалося, її чоловік постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки. Фактичні шлюбні відносини припинилися між подружжям ще у 2017 році. У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, який перебуває в провадженні Подільського районного суду м. Києва та ще не розглянутий. З моменту звернення до суду з цим позовом її життя стало нестерпним внаслідок численних насильницьких атак з боку [PERSON] . Так, з моменту припинення фактичних шлюбних відносини, вона проживала у належній їй квартирі [ADDRESS] . Крім квартири ій також на праві приватної власності одноособово належить будинок за адресою: [ADDRESS] . На її прохання добровільно покинути її будинок чоловік не реагував, рахунки за користування будинком не сплачував, що підтверджується квитанціями про наявність боргу. Також він заблокував їй доступ до деяких кімнат та повісив на двері основної спальні навісний замок. 15 червня 2018 року вона не змогла потрапити до свого будинку, оскільки вхідні двері було забарикадовано зсередини. Викликані працівників поліції виявили, що [PERSON] знаходився на території України незаконно, його посвідка закінчилася ще в січні 2018 року. Чоловіка будо доставлено до імміграційного відділу, а вона змінила замки в будинку, закрила його та поставила під сигналізацію. 16 червня 2018 року чоловік повернувся до будинку, до якого потрапив через вікно. Вирвав та знищив сигналізацію в будинку та забарикадувався в ньому. 19 липня 2018 року за справою про захоплення її будинку та незаконним перебуванням в ньому було відкрито кримінальну провадження № 12018110200004218. 15 серпня 2018 року разом з представниками поліції встановлено, що в будинку було змінено замки, а в самому приміщенні перебував чоловік, у зв`язку з чим його обуло затримано та доставлено до управління ДМС у Київській області. Під час затримання він чинив опір правоохоронним органам та намагався здійснити втечу через дах будинку, що підтверджується відеозаписом, що доданий до позовноъ заяви 20 серпня 2018 року чоловік викрав з подвір`я належного ій будинку велосипед та бензинову газонокосилку, напав на неї під час прогулянки з собаками у селищі Круглик, відібрав високопорідну собаку її власного розведення (чемпіона Європи, призначеного для племінної роботи, загальною вартістю 1100 доларів США). Про такі дії вона одразу заявила до поліції. У вересні 2018 року протягом 10 днів чоловік приїздив до будинку, коли її там не було та вимикав освітлення будинку на лічильнику, що знаходиться через дорогу від будинку в колективному доступі, щоб розрядити аккумулятор системи сигналізації та проникнути до будинку. На протязі майже двох тижнів кожного вечора до будинку виїжджали співробітники охоронної компанії «Бар`єр» та викликали її, щоб увімкнути освітлення та перешкодити розряджуванню акумулятора. Такі дії [PERSON] змусили її здати будинок в оренду, проте 21 жовтня 2018 року при відвідуванні орендарів вона зіштовхнулась з [PERSON] , який чекав її біля будинку. Він поводив себе неврівноважено, принижував її, погрожував тривалим емоційним насильством. Наслідком цього став нещасний випадок - через годину, займаючись верховою їздою на КСБ Динамо її кінь, відчувши емоційний стан, скинув її та при падінні вона отримала травму - компресійний перелом хребта 11, що призвело до тривалого (4,5 місяці) перебування в ліжку на лікарняному. 10 листопада 2018 року вона викликала поліцію на прохання своєї сестри ( [PERSON] ), яка її доглядала, тому що біля її машини перед будинком вона побачила мого [PERSON] , який поводив себе з нею агресивно. Чоловік вів себе неврівноважено, принижував, погрожував тривалим емоційним насильством, при цьому розмовляв лише англійською, щоб уникнути проблем з поліцією. 18 серпня 2019 року чоловік разом з трьома невідомим особами проник у будинок, де перебувала орендарка з 6-річною дитиною. Вони залякували орендарку, виставляли її з будинку, тому остання змушена викликала працівників поліції. У результаті таких дій того ж дня орендаторка з`їхала з будинку. 30 серпня 2019 року чоловік зрізав замок на лічильнику електроенергії, що знаходиться навпроти її будинку в селі Круглик, знеструмив будинок та повісив свій замок на лічильник. Внаслідок знеструмлення у будинку розрядився акумулятор системи сигналізації, виїхала охорона компанія «Бар`єр». Дочекавшись її приїзду охорона зняла замок та увімкнула світло. 31 серпня 2019 року чоловік прибув до будинку щоб ймовірно проникнути до нього. Однак побачивши її поїхав. Наступного дня, коли вона повернулася до м. Києва, чоловік повернувся до будинку з його перекладачем, вони пробралися на територію подвір`я та намагалися висвердлити замки на дверях. Дізнавшись про це від сусідів, вона викликала охорону компанію «Бар`єр» та поліцію. Крім того, в особистих чатах [PERSON] зазначає, що його єдина мета у житті змусити її відчувати більше болі, і вона у цьому переконається. Були й інші схожі висловлювання. Заявник вважає, що подібні висловлювання на її адресу та дії є намаганням [PERSON] завдати їй максимум моральних страждань, порушують нормальний уклад її життя, перешкоджають вільному користуванню її майном. Такі дії регулярно повторюються з 2017 року, тому існує високий ступінь ризику потерпати від домашнього насильства і у подальшому. Численні образи, погрози, приниження, переслідування. залякування направленні на завдання їй страждань є психологічним насильством на нею. Спроби проникнути до майна, змінити замки, відмова покидати її власність, крадіжка її речей та собаки, спроби знеструмити будинок та виселити орендаторів є діями економічного насильства, направлені на позбавлення її можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Просить суд ухвалити рішення, яким застосувати до [PERSON] обмежувальний припису вигляді: -заборони наближатися на відстань, ближче ніж 300 метрів, до місць її проживання та перебування за адресами: [ADDRESS] [ADDRESS] ; до її офісу за адресою:м. Київ, вул. Льва Толстого, 25, оф. 86 ; -заборони вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Представник заінтересованої особи вважала, що заява не підлягає задоволенню. Підтримала подані письмові пояснення (заперечення) на заяву (а.с. 52-55). Пояснила, що заява не мотивована і не підтверджена жодним належним та допустимим доказом на підтвердження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] та підпадіння його під ознаки кривдника. Заявник посилається на те, що [PERSON] добровільно відмовляється покинути будинок, не сплачує за газ, заблокував їй доступ до деяких кімнат та повісив на двері навісний замок та в подальшому знищив сигналізацію на будинку. Такі ствердження є надуманим, оскільки судом розглядається справа між сторонам про поділ майна подружжя. Предметом позову є спірний будинок, про який зазначає заявник. Він придбаний сторонами в період шлюбі за спільні кошти подружжя, а тому є спільним сумісним майном подружжя, але [PERSON] цього не визнає. Вона намагається виселити чоловыка з будинку та продати будинок, вимикала йому світло в будинку, тобто здійснювала незаконні заходи відносно її чоловіка. У серпні 2018 року вона разом з трьома невідомими чоловіками увірвалась в будинок і застосувала до [PERSON] фізичну силу, погрожували виселити з будинку та доставили його до відділку поліції. У будинку залишились його особисті речі та гроші, які потім зникли в розмірі 10000 гривень та 500 доларів. Вважає, що між сторонами існує спір про поділ спільного майна, тому дії [PERSON] стосуються відстоювання права на проживання в будинку, а не про вчинення насильства в сім`і. Навпаки, дії [PERSON] свідчать про вчинення нею домашнього насильства в сім`ї відносно [PERSON] Надуманими є і твердження про викрадення собаки та велосипеду, оскільки вироку суду, яким би був встановлений даний факт немає. Рапорти працівників поліції та пояснення заявниці в поліції ще не свідчать про вчинення заінтересованою особою насильства в сім`ї. Надані письмові докази (фотографії) є неінформативними, з них взагалі не вбачається що за предмети там зображені, а тому як наслідок вони не можуть свідчити про причетність [PERSON] до таких дій. Не свідчить про вчинення насильства і розірвання договорів оренди з орендаторами будинку. [PERSON] не проживав і не проживає в ньому, а тому йому навіть не було відомо, що будинок зданий в оренду. Докази іншого відсутні, а надані заяви до поліції не свідчать про встановлення таких фактів. Також заявник посилається на переписку між нею та її чоловіком. З цієї переписки не можливо встановити її зміст, оскільки сторона не наддала належного її перекладу та доказів того, що вона була здійснена саме [PERSON] , а також її часу та дати. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2015 року. [PERSON] у 2017 році звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, розгляд справи не завершений та перебуває в провадженні Подільського районного суду м. Києва. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] склалася конфліктна ситуація. Заявник посилається на те, що дії [PERSON] щодо неї спрямовані на психологічне, економічне та фізичне насильство до неї і з цього приводу вона зверталась до правоохоронних органів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 4, 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя. На підтвердження вимог заяви [PERSON] посилається на письмові докази. Так, з відповіді Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 12 липня 2018 року вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась з приводу неправомірних дій щодо неї з боку [PERSON] . Заяви приєдані до матеріалів кримінального провадження № 12018110200004218 від 09 липня 2018 року (а.с. 29). У рапорті дільничного офіцера полії Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 25 серпня 2018 року зазначено, що ним здійснювалась перевірка заяви [PERSON] про те, що 20 серпня 2018 року [PERSON] взяв її пса породи «Такса» та направився в невідомому напрямі. Під час перевірки також встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] триває процес розлучення. Крім того, перевіряються обставини зникнення в ніч з 19 серпня на 20 серпня 2018 року з місця проживання заявниці ( [ADDRESS] ) окремих речей, у зникненні яких заявниця підозрює свого чоловіка (а.с. 30). У рапорті дільничного офіцера полії Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 28 серпня 2018 року зазначено, що в ході проведення перевірки заяви [PERSON] встановлено, що 15 серпня 2018 року близько 07 години 30 хвилин, прибувши до свого будинку ( [ADDRESS] ) вона виявила змінені замки в будинку та присутність невідомої особи. У подальшому, зайшовши з працівниками поліції до будинку було виявлено громадянина Ірландії [PERSON] , якого було затримано та доставлено до управління ДМС у Київській області, де на нього складено протокол на ст. 203 КпАП України (а.с. 17). 01 вересня 2019 року у [PERSON] відбирались пояснення з приводу її заяви до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 01 вересня 2019 року. [PERSON] пояснила, що їй на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . До будинку постійно виїжджає служба охорони, оскільки зі слів сусідів вони бачили [PERSON] , який на стовпі вимикав живлення електроенергії. Останній раз це було 30 серпня 2019 року. Сусіди її повідомили, що [PERSON] погрожував спалити її будинок (а.с. 31-32). Представник [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти видачі обмежувального припису. Вважає, що заява не мотивована і не підтверджена жодним належним та допустимим доказом щодо вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] . Також посилається на письмові докази. Суду надані процесуальні документи та заяви з іншої цивільної справи на підтвердження наявності між сторонами цивільного спору з приводу майна (а.с. 56, 57-58, 59, 60-61, 62). Також [PERSON] 11 вересня 2019 року звертався до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з заявою (повідомленням) про злочин стосовно викрадення грошових коштів у будинку (а.с. 63, 68) та оскаржував дії з приводу незаконності його затримання працівниками поліції (64-65, 66-67, 69-70). У письмових поясненнях до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області з приводу конфлікту в червні 2018 року з [PERSON] , заявник пояснив, що приїхав до будинку, оскільки сусід повідомив, що дружина змінює замки на дверях та виносить його речі з будинку. Між ними триває спір про поділ майна, проте дружина сказала йому, що він тут більше не живе. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків та наведено їх перелік. Відповідно до частин 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались конфліктні відносини, що підтверджується численними зверненнями як одного, так і іншого до правоохоронних органів з приводу порушення їх прав. Зазначені конфлікти виникають як на ґрунті особистих неприязних стосунків, так і з приводу поділу майна, набутого під час шлюбу (будинку). Суд вважає, що наявні у справі документи та пояснення учасників судового розгляду дозволяють з розумною ймовірністю стверджувати, що конфліктні ситуації між сторонами подекуди супроводжуються психологічним та економічним впливом Також суд приймає до уваги, що окремі обставини взаємовідносин сторін є предметом досудового розслідування Києво-Святошинським ВП ГУ НП в Київській області в кримінальному провадженні № 12018110200004218 від 09 липня 2018 року. Очевидним також є й те, що конфліктні ситуації пов`язані зі словесними образами, приниженнями, частковим знищенням майна, і такі дії викликають у [PERSON] побоювання за свою безпеку. За заявником на праві власності зареєстрована квартира за адресою: [ADDRESS] та будинок за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт нерухомого майна - будинок є предметом спору між сторонами в судовому порядку, проте в письмових запереченнях зазначено, що [PERSON] у ньому не проживає, а ним користується [PERSON] . У такому випадку, суд вважає за можливе встановити обмежувальний припис шляхом заборони [PERSON] наближатись на відстань ближче 200 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] Не підлягає задоволенню вимога заявника про заборону наближатися до її офісу за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 25, оф. 86 , оскільки суду не надано доказів, що такий об`єкт перебуває в користуванні [PERSON] Суду надані докази психологічного тиску шляхом направлення листів електронною поштою, тому підлягає частковому задоволенню вимога про заборону вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто. Разом з тим, між сторонами триває судовий спір з приводу поділу майна, тому є необхідним їх комунікація в з зв`язку з цим через третіх осіб, зокрема, їх представників. З огляду на наведене, заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial