Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

13 листопада 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом про припинення трудових правовідносин між нею та приватним підприємцем [PERSON], в якому вказує, що 28 жовтня 2005 року між нею відповідачем укладено безстроковий трудовий договір про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис. У жовтні 2006 року позивач припинила виконувати свої трудові обов'язки та з цього часу не отримувала заробітної плати. Трудову книжку також отримала, однак не звернула уваги на відсутність запису про припинення трудового договору. На даний час приватний підприємець [PERSON] припинив свою господарську діяльність та місце його перебування не відоме, а тому внести запис до трудової книжки позивач не має змоги. В зв'язку з викладеним прохає суд припинити трудові правовідносини з приватним підприємцем [PERSON] з 20 жовтня 2006 року та розірвати трудовий договір. Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалами суду від 05 грудня 2018 року та 19 грудня 2018 року відповідача, [PERSON] викликано до суду через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. Текст оголошення опубліковано 05.12.2018 року та 04.01.2019 року. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи в розумінні ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, Кобеляцька районна філія Полтавського обласного центру зайнятості, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 28.10.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладений безстроковий трудовий договір, який 28.10.2005 року зареєстрований у Кобеляцькому районному центрі зайнятості Полтавської області за № 611 (а.с.4). За умовами цього договору (пункти 2-3) позивач зобов'язувався виконувати роботу продавця, а відповідач - оплачувати працю працівника. 06.10.2006 року [PERSON] направила [PERSON] заяву з проханням розірвати укладений договір на підставі ст. 38 КЗпП України та зняти договір з реєстрації у Державній службі зайнятості, однак відповіді до даного часу на це не отримала. У відповідності до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 (із змінами), укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи (п. 2). У разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору (п. 8). Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів (п. 9). Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи (п. 14). Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Отже, за змістом наведеного Порядку реєстрація та зняття з реєстрації трудового договору, внесення відповідних записів до трудової книжки працівника, є обов'язком фізичної особи-підприємця, що використовує найману працю. Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що укладений сторонами трудовий договір слід вважати розірваним на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України та таким, що припинив свою дію з 20 жовтня 2006 року, тобто через два тижні після попередження [PERSON] про звільнення.

Outcome: approved