Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

12 травня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із вищевказаним позовом, який вмотивовує тим, що вона є дружиною загиблого [PERSON], котрий перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» загинув [INFO] року під час виконання своїх службових обов'язків у зв'язку з руйнування робочого настилу площадки. Вказує на те, що вже тривалий час вона переносить моральні страждання саме по вині підприємства відповідача. Вважає, що у смерті її чоловіка підтверджена вина роботодавця в частині неналежного виконання своїх обов'язків особами, які не здійснювали належний контроль, не забезпечили дотримання робітником в зміні правил і норм з охорони праці. Зазначає, що вони з чоловіком були дуже близькими та рідними, найкращими друзями. Вона пишалася своїм чоловіком, оскільки він був гарним другом, годувальником їх родини, був хорошою людиною. Для сім'ї був опорою та підтримкою не лише моральною, а й фінансово. Вважає, що ніяка сума компенсації не зможе компенсувати її втрату. Сума компенсації в розмірі 756504,00 гривні хоча б якимось чином може компенсувати перенесені нею страждання та переживання. На підставі викладеного просить суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, та винести рішення, котрим стягнути з ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» на її користь в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, у зв'язку зі смертю чоловіка, - 756504,00 гривні, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON], - [PERSON] (довіреність від 15 квітня 2016 року, термін дії, до 15 квітня 2019 року (а.с.22) надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», - [PERSON] (доручення від 25 травня 2016 року (а.с.32), договір про надання правової допомоги від 25 травня 2016 року (а.с.48) також надав пояснення по суті справи, проти заявлених позовних вимог позивача [PERSON] заперечував у повному обсязі вважаючи їх необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Вказував на те, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між нещасним випадком, що трапився з чоловіком позивача, та діями керівництва підприємства відповідача. Вважає, що смерть чоловіка позивача настала в результаті не виконання останнім вимог охорони праці. Допитана в ході судового розгляду у якості свідка позивач [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Вказувала на те, що із загиблим своїм чоловіком вони познайомилися 01 квітня 2007 року, з осені 2009 року почали проживати разом однією родиною в належній їй квартирі. 11 лютого 2011 року зареєстрували шлюб. Зазначала, що як у неї, так і у її чоловіка це був перший шлюб. Жили вони щасливо, дружньо, а на даний час сенс життя у зв'язку зі смертю чоловіка для неї втрачено, оскільки вона втратила для себе близьку людину. На даний час вона спілкується з родичами померлого чоловіка. Вона була єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, та прийняла спадщину після його смерті. Посилалася на ті обставини, що з померлим чоловіком у них був спільний бюджет, вони вели сумісне господарство. ЇЇ чоловік був спеціалістом високого класу у своїй діяльності, мав великий досвід роботи. Підприємство відповідача допомагало в організації та проведенні поховань чоловіка. Допитаний в ході судового розгляду у якості спеціаліста [PERSON] суду пояснив, що певний час працював на підприємстві відповідача, - ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» на посаді бригадира. Дана фірма проводить монтажні роботи на висоті. Він має досвід роботи в даній галузі тринадцять років. На даний час перебуває на пенсії. Вказував на те, що його було запрошено в якості експерта при розгляді випадку, що мав місце [INFO] року з співробітниками ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», в тому числі і чоловіком позивача, при обслуговуванні об'єктів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Зазначав, що ним безпосередньо було оглянуто місце події, речі, котрими користувалися співробітники ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», їх спорядження. На загиблих були одягнуті засоби індивідуальної страховки, однак вони ними не скористалися. Чому вони не скористалися засобами індивідуальної страховки, йому не відомо. На його думку, причина нещасного випадку, невиконання загиблими співробітниками умов охорони праці. Вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між нещасним випадком та діями керівництва ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] суду пояснив, що причина нещасного випадку, що трапився зі співробітниками ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», в тому числі і чоловіком позивача [PERSON], це падіння в результаті обрушення незакріпленої площадки, та не дотримання правил індивідуального страхування загиблими працівниками ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест». Вказував на те, що він був на місці нещасного випадку. Загиблі співробітники ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» були забезпечені засобами індивідуальної страховки. Однак, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не було надано інформації стосовно стану площадки, обрушення котрої відбулося, та де проводилися ремонтні роботи. Вважає, що в даному випадку зі сторони підприємства відповідача та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» все таки мало місце порушення вимог законодавства про охорону праці. Вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідків та спеціаліста, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до ст.ст.1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. За змістом ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с.4) є дружиною [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповідного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5), та котрий загинув [INFO] року в наслідок нещасного випадку у зв'язку з виробництвом, від несумісної з життям травми тіла, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією лікарського свідоцтва про смерть №1521 від 26 липня 2013 року (а.с.6). Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку від 02 вересня 2013 року, основною причиною настання нещасного випадку визначено незастосування засобів індивідуального захисту, та порушення технологічного процесу. Особами, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку комісією визнано: [PERSON], монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест»; [PERSON], маляра ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест»; [PERSON], в.о. майстра виробничої дільниці ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест»; [PERSON], начальника дільниці ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест», котрими було порушено приписи нормативно-правових актів з охорони праці (а.с.15-21). Дана обставина підтверджується також і висновком експертної комісії від 19 серпня 2013 року. Отже, в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на те, що постановою старшого слідчого в ОВС СВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана поліції [PERSON] від 25 вересня 2013 року, закрито кримінальне провадження №12013040230000265 від [INFO] року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, у зв'язку з відсутністю в діянні посадових осіб ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Еверест» складу кримінального правопорушення (а.с.7), нещасний випадок на виробництві стався з вини підприємства відповідача, а смерть [PERSON] настала від нещасного випадку у зв'язку з виробництвом. Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, з урахуванням ст.1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Оскільки судом встановлено, що позивач є дружиною загиблого, то вона має право на відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст.13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача є обґрунтованими, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Представник відповідача, з урахуванням ст.ст.57-61 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень позивача та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст.60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із загибеллю чоловіка встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, що позбавляє її нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, адже постійно перебуває у напруженому психічному стані, думки про загибель чоловіка та обставини загиблі, страшні муки, що він переніс, не залишають її навіть до теперішнього часу, змінилося її матеріальне становище, оскільки заробітна плата чоловіка була основним джерелом доходу сім'ї. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну їй в наслідок загибелі чоловіка, у 756504,00 гривні, які просить стягнути з відповідача без урахування податку з доходів фізичних осіб. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує те, що підприємство відповідача допомагало в організації поховань чоловіка позивача, що підтверджується відповідною довідкою про надання матеріальної допомоги сім'ї потерпілого (а.с.39). Визначаючи розмір відшкодування, суд, приходить до висновку, що внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, недодержання вимог законодавства про охорону праці позивач [PERSON] втратила свого чоловіка, чим їй завдана моральна шкода, оскільки вона втратила дорогу собі людину і ця втрата не може бути відновлена, супроводжується невимовними моральними стражданнями, тугою та душевним болем, який неможливо загасити ніяким співчуттям. Все це призвело до порушення її звичайного способу життя та спонукає до пошуку додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також бере до уваги, характер та обсяг її душевних, психічних страждань, в зв'язку із загибеллю та обставинами загибелі близької людини, враховує той факт, що дійсно позивач є дружиною померлого; вину підприємства, - відповідача в нещасному випадку, що стався, та завданні позивачу немайнової (моральної) шкоди; перенесені і по теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю чоловіка, час, що пройшов з моменту смерті близької людини та до моменту звернення до суду. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, її тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка, з урахуванням наданої допомоги при похованні, підлягає 10000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережила та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial