Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

13 вересня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, частину якого він заповів своєму внуку [PERSON] . Заявник в свою чергу є єдиним спадкоємцем першої черги. Однак, про зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено з підстав наявності розбіжностей в імені спадкодавця в свідоцтві на право власності на землю. Орган, що видав документ, а саме: Рожищенська районна державна адміністрація Волинської області на даний час позбавлена можливості внесення змін до вказаного свідоцтва, у зв`язку з чим [PERSON] вимушений вирішувати вказане питання в судовому порядку. З огляду на наведене, заявник просить суд встановити факт належності державних актів на землю серії РІ №096078 та РІ №096120, що знаходиться в селі Тристень Рожищенського району Волинської області, виданих 08 квітня 2003 року, згідно розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області № 100 від 04 квітня 2003 року на ім`я « [PERSON] » - його батьку Касянчуку [PERSON] . Ухвалою судді від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від заявника та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в якій вимоги заяви підтримують та просять задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 березня 2005 року (а.с. 8). Зі змісту рішення Луцького міськрайонного суду, що набрало законної сили, від 16 серпня 2021 року, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.18-19). Заявник, як єдиний спадкоємець першої черги звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальний дії по причині наявності розбіжностей у написанні анкетних даних (прізвище, ім`я та по батькові) спадкодавця у правовстановлюючих документах. Судом встановлено, що 08 квітня 2003 року на підставі рішення Рожищеннської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 2003 року року, на ім`я « [PERSON] » було видано державні акти на право власності на землю серії РІ № 096078 (земельна ділянка площею 2,50 га) та РІ №096120 (земельна ділянка площею 2,21 га), що розташована на території Щуринської сільської ради (а.с.12-13). З відповіді Рожиженської районної державної адміністрації Волинської області № К-39 від 05.03.2020 року наданої у відповідь на звернення [PERSON] вбачається, що отримати нові акти на землю, в яких містяться помилка неможливо, крім того, жодних виправлень в подібних документах робити не можна (у разі виникнення необхідності вони можуть бути визнанні зіпсованими) (а.с.11). Відповідно до цього, виправити розбіжність у написанні прізвища та по батькові особи у позасудовому порядку не виявляється можливим. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Досліджені судом докази: архівна довідка №171/01-25 від 06.03.2020 року, видана Державним архівом Волинської області (а.с.9), довідка Виконкому Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 898 від 14.06.2021 року (а.с.14), довідка Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» № 67 від 02.03.2020 року (а.с.15), копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 02.07.1997 року (а.с.16) та від 21.07.2000 року (а.с.17), вказують на належність державних актів на право власності на землю серії РІ № 096078 (земельна ділянка площею 2,50 га) та РІ №096120 (земельна ділянка площею 2,21 га), що розташовані на території Щуринської сільської ради, виданих 08 квітня 2003 року на підставі рішення Рожищеннської районної державної адміністрації Ради народних депутатів № 100 від 04 квітня 2003 року Касянчуку [PERSON] , однак наявність розбіжності в написанні прізвища та по батькові особи у вказаному документі зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. На переконання суду, наявність розбіжності в написанні прізвища та по батькові особи у вказаних документах виникла внаслідок перекладу його імені з російською на українську мову. Встановлення належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, оскільки наявність допущених помилок в написанні прізвища та по батькові спадкодавця позбавляє [PERSON] можливості оформити документи для отримання спадщини, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, на підставі\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~та

Outcome: approved