Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

13 липня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 13 жовтня 2016 року за вимогою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк»» було вчинено виконавчий напис № 9053 від 13 жовтня 2016 року, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» за кредитним договором № DNH4KS96400365 від 28 жовтня 2006 року : -залишок заборгованості за кредитом - 2 668,41 гривень; -залишок заборгованості за відсотками - 17 801,65 гривень; -пеня - 44 127,96 гривень; -штраф - 3 229,90 гривень; -витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 гривень; всього до стягнення за виконавчим написом - 69 527 гривень 92 копійки (шістдесят дев'ять тисяч п'ятсот двадцять сім гривень 92 копійки). З огляду на те, що із пред'явлених нотаріусу документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 9053 від 13.10.2016 р., не вбачається, що кредитна заборгованість є дійсно безспірною та письмова вимога про усунення порушень їй не була вручена, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса № 9053 від 13.10.2016 р. є таким, що не відповідає вимогам законодавства, а при його вчиненні нотаріус порушила порядок вчинення нотаріальної дії, що стало причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а в частині позовних вимог зазначених у п. 3, 4 свого позову щодо скасування арешту, накладеного на все майно боржника [PERSON] та закриття виконавчого провадження Самарським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ВП № 53996578 від 22.05.2017 р., з виконання виконавчого напису № 9053 від 13 жовтня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. - просила суд залишити їх без розгляду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшла заява про розгляд справи без її участі. Від представника третьої особи - Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 22 серпня 2017 року позовні вимоги [PERSON] про скасування арешту, накладеного на все майно боржника [PERSON] та закриття виконавчого провадження Самарським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ВП № 53996578 від 22.05.2017 р., з виконання виконавчого напису № 9053 від 13 жовтня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. - залишені без розгляду. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 13 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за вимогою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк»» було вчинено виконавчий напис № 9053 від 13 жовтня 2016 року, про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» за кредитним договором № DNH4KS96400365 від 28 жовтня 2006 року : -залишок заборгованості за кредитом - 2 668,41 гривень; -залишок заборгованості за відсотками - 17 801,65 гривень; -пеня - 44 127,96 гривень; -штраф - 3 229,90 гривень; -витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 гривень; всього до стягнення за виконавчим написом - 69 527 гривень 92 копійки (а.с.7). 22 травня 2017 року головним державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тищенко О.О. було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису ВП № 53996578 (а.с.8), а також цього дня було винесено постанову про арешт майна боржника (а.с.9). В судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно дізнався про існування виконавчого провадження з виконання виконавчого напису тоді, коли отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника. Відповідно до змісту статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1.2, 3.1, 3.2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. За змістом п. 2.3 глави 16 розділу II Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Проте, в судовому засіданні встановлено, що письмова вимога про усунення порушень позивачу не була вручена, хоча це є обов'язковою умовою для вчинення виконавчого напису. Правова позиція про те, що не отримання вимоги є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2012 року (http://геуеstг.соurt...Review/23930422). Крім того, із переліку документів, що були пред'явлені нотаріусу та на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 9053 від 13.10.2016 р., не вбачається, що кредитна заборгованість є дійсно безспірною. Так, відповідно до виписки ПАТ КБ «Приватбанк» від 23.05.2017 р. (а.с.10) вбачається, що кредитний договір укладений 28.10.2006 р., останній платіж за вказаним договором проведений позивачем 17 липня 2008 року, а отже строки позовної давності передбачені ст. 256-268 ЦК України спливли, що безумовно свідчить про те, що стягнуту суму заборгованості за цим виконавчим написом не можна вважати безспірною. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Сукупність цих всіх обставин, приводить суд до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбулося з порушенням вказаних вище норм закону, що призвело до порушення прав позивача, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у заявлений позивачем спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved