Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

13 листопада 2015 року, позивачка [PERSON], звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 листопада 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ (актовий запис № 3050), від якого сторони не мають дітей, і після розірвання шлюбу просила суд повернути їй дошлюбне прізвище «Владова», посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, після одруження вони жили кожен своїм життям і не намагались перейнятися проблемами один одного, зараз подружні стосунки в них не складаються, в них відсутні спільні інтереси, відсутнє почуття поваги та любові один до одного, вони не мають бажання бути разом, спільного господарства вони не ведуть. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, особисто під підпис, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, однак надіслав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с.14). \~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 20 листопада 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ (актовий запис № 3050), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 220716 від 20.11.2014 р., від якого подружжя не має дітей (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, з причин розбіжностей в поглядах на майбутній розвиток сімї, подальше спільне проживання та на думку позивачки, збереження шлюбу не можливе у звязку з втратою між ними почуття любові та поваги один до одного. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до свідоцтва про шлюб, дівоче прізвище позивачки - Владова, яке вона просила суд повернути їй після розірвання шлюбу. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та особистим свободам позивачки.

Outcome: approved