Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

13.06.2018 р. [PERSON] Л.(далі за текстом позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №18, розташованого по вул. Молодіжна у селі Вознесенка Перша Арцизького району Одеської області, в якій проживає позивач та є його власником.Посилаючись на те, що у зазначеномубудинку зареєстрованіСемьонова А. Л. та її колишнійчоловікСеменов В. І., якийз жовтня2011 року не проживаєу зазначеномубудинкута його точне місцезнаходження їйневідоме. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, в якому вона проживає. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позивачу необхідно для того, щоб вільно розпоряджатися своїм правом власності на будинок. Позивач в судове засідання не зявився, від28.08.2018 р. надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі/а. с. 29/. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При вирішенні цивільно-правового спору, що виник між сторонами, слід виходити з того, що право користування жилим приміщенням (сервітут) є похідним від прав титульного власника, а тому суд встановлює обставини та умови, за яких особа набула права користування чужим житлом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.10.2011 р., шлюбміж [PERSON] та [PERSON],\~розірвано та\~зробленоактовий запис №43, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Семьонова» /а. с. 16/. На підтвердження права власності, на зазначений будинок, позивач надав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.02.2012 р., витяг про державну реєстраціюта технічний паспорт, відповідно до яких, будинок№18, розташований по вул. Молодіжна у с. Вознесенка Перша Арцизького району Одеської області, належить на праві приватної власності [PERSON] Л./а. с. 5-14/. Відповідно до довідок №№483, 484 від 07.06.2018 р. виданих Вознесенською Першою сільською радою Арцизького району Одеської області, [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: [INFO] /а. с. 15/. Згідно копії паспорту позивача [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]/а. с. 4/. Як вбачається з відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]/а. с. 24/. Відповідно до\~довідки №441\~від 15.05.2018\~р.виданої Вознесенською Першою сільською радою Арцизького району Одеської області, [PERSON] не мешкає за адресою: вул. Молодіжна, буд. №18, с. Вознесенка Перша Арцизького району Одеської області, з 20.10.2011 р. /а. с. 17/. Факт не проживання відповідача [PERSON]за адресою: вул. Молодіжна, буд. №18, с. Вознесенка Перша Арцизького району Одеської області, з 20.10.2011 р., підтверджується актом опитування свідків /а. с. 18/. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України\~закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі спливу строку, на який його було встановлено. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення, згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За приписом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 13.06.2018 р. /а. с. 1/. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позов повністю та стягує з відповідача судові витрати. На підставі зазначеного,

Outcome: approved