Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

14 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 06 серпня 2011 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство та будували сімейні відносини, але сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З початку листопада 2018 року, вони хоча і мешкають за однією адресою, але спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують і відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутня. За час такого спільного проживання вони зрозуміли, що відновити шлюбні стосунки не бажають. Крім того сторонами не досягнуто порозуміння з приводу матеріального утримання їх спільних дітей, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини\~ з усіх видів\~ його заробітку (доходу), але не менше 50 %\~ прожиткового мінімуму для дитини на утримання спільних дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач неодноразово повідомлявся про дату та час судового розгляду, повторно в судове засідання не з'явився, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Заперечень проти позовних вимог до суду не надавав. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, 06 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №246. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Костюк» (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та\~ сина - [PERSON], 15 лютого 2012 року, які проживають\~ разом з матірю.\~ З посвідчень виданих УПСЗН Шосткинської міської ради, вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми інвалідами до 18 років, їх законним представником є [PERSON]. (а.с.9,14) Також судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки за час подружнього життя між сторонами не досягнуто взаєморозуміння. Подружжя спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують і відновлювати не збираються. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що позивач не має наміру зберегти шлюб, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та\~ принципу\~ добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України\~ право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, та беручи до уваги що відповідач двічі на виклик суду не з'явився, відзиву та заперечень поти позову не надав, суд вважає, що їх сімя розпалась остаточно, і тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевказане, враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився, відзиву, заперечень щодо позову, доказів наявності обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів, суду не надав, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають повному задоволенню. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати\~ по сплаті судового збору\~ за вимогу про розірвання\~ шлюбу, на користь держави за задоволену вимогу про стягнення аліментів.\~\~

Outcome: approved