Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

13.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний в 2011 році. Від шлюбу з [PERSON] має неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 червня 2011 року стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 22 червня 2011 року і до повного повноліття. Рішення суду виконувалось відповідачем частково. За період липня 2011 року по 01 серпня 2014 року виникла заборгованість в сумі 15169 грн. 31 коп., що підтверджується довідкою державного виконавця ВДВС Сумського РУЮ. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 8992 грн., оскільки відповідач ухилявся від їх сплати в повному обсязі. Під час судового розгляду, позивачка зменшила позовні вимоги за період з травня 2012 року по 01 серпня 2014 року в сумі 6536 грн. Крім того просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд врахувати, що він не має можливості платити аліменти, оскільки має на утриманні дитину від другого шлюбу. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 червня 2011 року з [PERSON], вирішено стягувати на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 червня 2011 року і до повноліття дітей (а.с.3). Як вбачається з довідки - розрахунку державного виконавця ВДВС Сумського РУЮ від 29 жовтня 2014 року станом на 01.08.2014 року, у в зв'язку з неповною сплатою [PERSON] аліментів утворилася заборгованість за період 04 травня 2012 по 22 серпня 2013 року та з 22 листопада 2013 року по 01 липня 2014 травня в сумі 15169 грн. 31коп.( а.с. 36). Судом встановлено, що [PERSON] був присутнім під час судового розгляду про стягнення аліментів на утримання дітей, позов визнав повністю. В наступному, як платник аліментів, він не звертався до суду з позовами про відстрочення, розстрочення сплати заборгованості по аліментам, повне або часткове звільнення його від сплати заборгованості за аліментами з будь - яких підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постановою «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 ст. 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. На такі обставини, як заперечення проти позову [PERSON] не посилався. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Між тим, наданий позивачкою розрахунок неустойки в розмірі 8992грн. є невірним, оскільки у відповідності з законодавством, неустойка повинна нараховуватися із суми боргу, яка виникла у даному місяці, тому суд, з ним погодитися не може. Зважаючи на зазначене сума неустойки (пені) від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення за період з 04 травня 2012 по 22 серпня 2013 року та з 22 листопада 2013 року по 01 липня 2014 травня складає помісячно: Травень 2012 (748,39*779/100)=5829,96 Червень 2012 (541,04*749/100)=4052,39 Липень 2012 (318,37*718/100)=2285,89 Серпень 2012 (800*688/100)=5504 Вересень 2012(800*658/100)=5264 Жовтень 2012( 800*627/100)=5016 Листопад 2012(800*596/100)=4768 Грудень 2012 (800*566/100)=4528 Січень 2013 (800*216/100)=1728 Лютий 2013 (800*185/100)=1480 Березень 2013 (800*157/100)=1256 Квітень 2013 (500*126/100)=630 Травень 2013 (800*96/100)=768 Червень 2013 (800*65/100)=520 Липень 2013 ( 800*354/100)=2832 Серпень 2013 (800*323/100)=2584 Грудень 2013 (800*201/100)=1608 Січень 2014 (800*191/100)= 1528 Лютий 2014 (488,2*352/100)= 1718,46 Березень 2014 (501,95*321/100)=1611,26 Квітень 2014 (464,61*291/100)=1352,02 Травень 2014 (500*71/100)=355 Червень 2014 (649,36*230/100)=1493,53 Липень 2014 ( 473,68*184/100)=871,57 Таким чином загальна сума неустойки за період з 04 травня 2012 по 22 серпня 2013 року та з 22 листопада 2013 року по 01 липня 2014 травня становить 59584 гривні 08 коп., що підлягає стягненню з відповідача. Щодо позовних вимог за період з 23 серпня по 21 грудня 2013 року вони не підлягають задоволенню, оскільки всупереч вимог ст.. 60 ЦПК України будь-яких доказів суду не надано. Крім того, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, як вбачається з позовних вимог позивачка просить суд стягнути з відповідача 6536 грн. та враховуючи матеріальний стан платника аліментів, суд вважає за можливе на підставі ч.2 ст. 196 СК України зменшити розмір неустойки та позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь неустойку в розмірі 6536 гривень В зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Проте, вимоги позивачки про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсаційних виплат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.012014 розмір мінімальної заробітної плати становить з 1 січня 2014 року - 1218 грн. На підтвердження отримання правової допомоги представником позивача позивач надано договір про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанція про сплату за надані юридичні послуги. Як вбачається з матеріалів справи представник позивача [PERSON], взяв на себе обов'язок щодо представництва інтересів відповідачки у суді. Загалом він приймав участь у чотирьох судових засіданнях (06.10.2014 р.,17.10.2014 р., 06.11.2014.р., 24.11.2014 ), загальна тривалість яких становила близько 1 год. 20 хв. Та один раз ознайомлювався з матеріалами справи. При цьому суд враховує те, що доказів того, що [PERSON] звертався до ВДВС м. Суми та ВДВС району не надано. Разом з тим, суд тривалий час не міг розгляду справу, оскільки були відсутні письмові докази, а саме розрахунки заборгованості по сплаті аліментів, що спростовує доводи адвоката щодо вивчення та аналізу наданих позивачем документів. Таким чином, компенсації за рахунок відповідача підлягає сума у 964 грн. 64 коп. (400грн. - за складання заперечення та 584 грн. 64коп. за представництво представника [PERSON] в суді)

Outcome: approved