Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

14 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 05.05.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 152. Позовні вимоги мотивує тим, що протягом року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя. Зазначає, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її неможливо. А тому подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, примирення між ними неможливо, а тому наполягає на розірванні шлюбі. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. При цьому зазначає, що діти проживають разом з нею, з того часу як вони стали проживати окремо, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. У зв`язку з цим просить також вирішити питання проживання дітей з матір`ю. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про час місце розгляду справи повідомлялася належними чином, проте від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час місце його проведення повідомлявся належними чином, подав заяву про його проведення без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 05.05.2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції , актовий запис № 152 ( а.с 9). Від даного шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З доводів позивача вбачається, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, протягом останніх шести років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, оскільки в них різні характери, різні погляди на життя. Протягом останнього року не живуть однією сім 'єю та не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, а шлюб носить лише формальний характер. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням думки позивача слід залишити їй прізвище « [PERSON] ». Що стосується позовної вимоги позивача про визначення місця проживання дітей, суд приходить до такого висновку. У відповідності до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи, що діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на повному її утриманні, батько дітей не заперечує щодо визначення місця їхнього проживання разом з матір`ю, суд приходить до висновку щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 гривень.

Outcome: approved