Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

14.01.2021 позивачі звернулись до суду з позовом та просять стягнути з відповідача на їх користь суму збитків в розмірі 19\~593, 60 грн. Обґрунтовано позов тим, що 28.12.2018 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] , діючою від імені ТОВ «Тревел профешнл груп» та [PERSON] , від імені якого діяла його дружина [PERSON] було укладено договір про надання туристичних послуг №1278. За вказаним договором ФОП [PERSON] зобов`язалася забезпечити надання [PERSON] турпродукту, сформованого туроператором на умовах, визначених зазначеним договором, а [PERSON] , у свою чергу, зобов`язався своєчасно і у повному обсязі оплатити вартість туру (планувався виїзд до Італії 02.01.2019 року). У свою чергу, ще 11.04.2013 року між ТОВ «Тревел профешнл груп» та ПрАТ «Європейське туристичне страхування» було укладено Генеральний договір №010/13 комплексного страхування туристів при подорожах за кордон України та на території України. У відповідності з п. 1.1, 1.2 вказаного договору предметом страхування являлися майнові інтереси громадян, що уклали договір на туристичне обслуговування з ТОВ «Тревел профешнл груп», які не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям і непередбаченими медичними, а також додатковими видатками під час подорожі та видатками, пов`язаними з нещасним випадком під час подорожі. Предметом договору також являлося страхування туристів, пов`язане з подорожами по Україні або за кордон. В обов`язковому порядку ТОВ «Тревел профешнл груп» забезпечує застрахованих осіб (туристів) страхуванням медичних витрат та від нещасного випадку. 28.12.2018 року ФОП [PERSON] отримала від [PERSON] , серед інших, грошові кошти у розмірі 24492,00 грн., які були перераховані товариству «Тревел профешнл груп», що підтверджується платіжним дорученням №17774. При цьому, вказана сума грошових коштів була сплачена за двох осіб, а саме за [PERSON] та [PERSON] , а у відповідності з пунктом «е» розділу 2 договору про надання туристичних послуг №1278 від 28.12.2018 року, сплативши вартість туру, було оплачено і вартість страховки - Пам`ятки. 31.12.2018 року у [PERSON] раптово погіршився стан здоров`я, підвищилась температура, з`явилися ознаки застуди, у зв`язку з чим він вимушений був відмовитися від запланованої подорожі. Того ж дня з даного приводу останній звернувся до лікаря, що було зафіксовано у його медичній картці. Крім того, 03.01.2019 року також захворіла і [PERSON] , що підтверджується відповідною медичною довідкою. З діагнозом: ОРЗ та фарингосинусит вона хворіла до 08.01.2019 року. 01.01.2019 року о 08 год. 09 хв. у зв`язку з виниклими обставинами, електронним повідомленням [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , повідомила ПрАТ «Європейське туристичне страхування» про відмову від подорожі і просила зафіксувати страховий випадок. 10.01.2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Європейське туристичне страхування» із письмовою заявою про отримання ним та також застрахованою його дружиною [PERSON] страхового відшкодування внаслідок відміни подорожі у розмірі 24 492,00 грн. та необхідним для цього пакетом документів. Проте 28.01.2019року [PERSON] отримала листа від ПрАТ «Європейське туристичне страхування», згідно якого останнє не вбачало правових підстав для виплати їм страхового відшкодування. У подальшому, 25.03.2020 року постановою Чернігівського апеляційного суду позов [PERSON] було задоволено частково і з Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» на користь [PERSON] було стягнуто 4 898 грн 40 коп. страхового відшкодування. При цьому, суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи своє рішення, яке набуло законної сили і оскарженню не підлягає, зазначив, що вважає доведеними твердження [PERSON] про те, що через раптову хворобу він був змушений скасувати оплачену туристичну подорож. Крім того, постановляючи своє рішення, суд виходив з того, що «договір про надання туристичних послуг №1278 був укладений на 4-х осіб, тобто споживачем туристичних послуг був не тільки позивач. [PERSON] лише діяв від імені усіх туристів, укладаючи договір. Таким чином, вартість подорожі становить 6 123 грн. на кожну особу При цьому, Пам \\тка застрахованої особи свідчить про те, що із суми страхового відшкодування утримується франшиза у розмірі 20% від суми понесених збитків. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути 4 898,40 грн страхового відшкодування (вартість подорожі - 20% франшизи)». Однак, вищевказаний договір про надання туристичних послуг №1278 був укладений дружиною [PERSON] - [PERSON] , яка діяла від його імені - лише на 2-х осіб. Відповідно, нею були сплачені грошові кошти за себе і [PERSON] у розмірі 24 492 грн., які були нею перераховані 28.12.2018 року ФОП [PERSON] та що підтверджується платіжним дорученням №17774. Тобто, вартість туру на одну особу становила 12 246 грн. У свою чергу, підставами для визначення судом апеляційної інстанції суми страхового відшкодування стало зазначення у Пам ятці прізвищ застрахованих осіб у кількості 4-х, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також про кількість туристів у кількості 4-х осіб було зазначено і у Додатку №1 до договору на туристичне обслуговування №1278. Однак, [PERSON] та [PERSON] полетіли відпочивати у заплановану подорож, у зв язку з чим вони не мають жодних претензій до ПрАТ «Європейське туристичне страхування». Позивачі посилаються на те, що в судовому порядку не вирішувалось питання щодо відповідальності у даному випадку товариства «Тревел профешнл груп», яке фактично не виконало умов договору №1278 від 28.12.2018 року, а його дії знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням негативних наслідків для позивачів, так само як і факт настання таких наслідків. Зокрема, ТОВ «Тревел профешнл груп» за п. 1.1 Договору №1278 зобов`язалося надати позивачам турпродукт, тобто попередньо розроблений комплекс туристичних послуг. У свою чергу, у відповідності до пп. «е» п. 2.1.2 розділу 2 договору про надання туристичних послуг №1278 від 28.12.2018 року турпродукт за цим договором включає в себе медичне страхування туристів від нещасного випадку, що підтверджується страховим полісом, який оформлюється безпосередньо туроператором за допомогою програмного забезпечення «ІС: Підприємство», доступ до друку якого надається турагенту після надходження на поточний рахунок туроператора повної оплати туру. Даний договір є заявкою замовника турпродукту на страхування туриста і не потребує підписання додаткових документів. Підписанням цього договору турист засвідчує своє ознайомлення та згоду з умовами Генерального договору страхування О-10/13 та програмою страхування. За пунктом «ґ» розділу 2 Договору №1278 товариство «Тревел профешнл груп» зобов`язалося надати тур, який включає в себе, серед інших, послугу повернення вартості оплачених туристичних послуг відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання туристичних послуг №1278. П. п. 4.1.2, 4.2.1 додатку до Генерального договору №010/13 від 11.04.2013 року страховим випадком є раптове захворювання застрахованої особи або члена сім`ї застрахованої особи. Ліміт відповідальності у цих випадках становить 100%. Позивачі, посилаючись на норми ч. 1 ст. 1166 ЦК України, 623 ЦК України, вважають, що за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону (ст. 32 Закону України «Про туризм»). Суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 33 Закону України «Про туризм»). Отже, позивачі стверджують, що майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, у тому випадку, коли він порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. У даному випадку, позивачі виходять з факту наявності збитку, завданого їм, враховують причинний зв`язок між винними діями відповідача та настання негативних наслідків для позивачів, приймають до уваги положення п. 4.1.2 розділу 4 пам`ятки застрахованої особи, котрий передбачає 100% ліміт відповідальності від страхової суми у випадку раптового захворювання, яке вимагає амбулаторного лікування застрахованої особи або члена її сім`ї або супутника, та розмір фактично понесених позивачем витрат, вважають вимоги про стягнення з відповідача на їх користь 19\~593, 60 грн. обґрунтованими та доведеними, у зв`язку із чим звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 січня 2021\~року м.\~Чернігова відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача у встановлений судом строк надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. ТОВ «Тревел Профешнл Груп» відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» є туроператором, що діє на підставі ліцензії Державного агентства України з туризму та курортів серії АЕ №272713 від 20.03.2014 року (строк дії необмежений). На момент здійснення Позивачем 1, та Позивачем 2, бронювання туристичних послуг Туроператор, ТОВ «Тревел Профешнл Груп» співпрацював з Турагентом, ФОП [PERSON] на підставі заяви про приєднання до агентського договору згідно з умовами якої Турагенту було надано індивідуальний логін та пароль для входу в Особистий кабінет Турагента на сайті Туроператора Відповідно до п. 1.1 Агентського договору Туроператор доручає, а Турагент зобов`язується за винагороду надавати послуги Туроператору з реалізації сформованого Туроператором Туристичного продукту шляхом укладення від імені, під контролем, в інтересах Туроператора цивільно-правових договорів з споживачами туристичних послуг (туристами), юридичними особами, а також виконувати інші дії, пов`язані із реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами цього Договору. Після акцептування заявки позивачів, Турагент уклала від імені Туроператора договір про надання туристичних послуг № 12178 від 28.12.2018 вартість якого складала 24 492,00 грн. Вказаний договір про надання туристичних послуг № 1278 від 28.12.2018 був укладений на 4-х осіб. Таким чином, вартість подорожі становила 6 123 грн на кожну особу. В матеріалах справи відсутні належні докази того, що туроператором не було належним чином виконано свої обов`язки по договору про надання туристичних послуг № 1278 від 28.01.2018 року. Відтак, Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення Відповідачем взятого на себе зобов`язання з організації туру за договором про надання туристичних послуг № 1278 від 28.01.2018 року, оскільки весь необхідний пакет документів для здійснення туру було надано Позивачеві 1 та Позивачеві 2. Передбачена цим Договором подорож до Італії не відбулася через хворобу позивача [PERSON] . Суд бере до уваги, що позивач [PERSON] не є стороною Договору про надання туристичних послуг від 28.12.2018 № 1278, а під час його укладення діяла виключно в інтересах [PERSON] , а в Додатку 1 до Договору вона не вказана як особа, що спільно подорожує із [PERSON] на підставі Договору, а згідно з Пам`яткою застрахованою відповідачем особою є [PERSON] 25.03.2020 року Чернігівський апеляційний суд своєю постановою у справі 750/12552/19 частково задовольнив позов та стягнув з ПрАТ «Європейське туристичне страхування» 4898,4 грн. страхового відшкодування на користь [PERSON] . При цьому, суд прийшов до висновку про те, що раптове захворювання позивача, як застрахованої особи, яке перешкодило здійсненню подорожі, є страховим випадком. Згідно пункту 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно Чернігівським апеляційним судом в своїй постанові від 25.03.2020 року по справі 750/12552/19, було встановлено, й не потребує доведення, що раптове захворювання [PERSON] , як застрахованої особи, яке перешкодило здійсненню подорожі, є страховим випадком та розмір страхового відшкодування на одну особу яка не здійснила подорож становить 4 898,4 грн. (з урахуванням франшизи у розмірі 20%). Статтею 32 Закону України «Про туризм», який регулює відносини в сфері надання туристичних послуг, визначено цивільно-правову та інші види відповідальності суб`єктів туристичної діяльності. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Відповідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Як зазначено у висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 750/8676/15- ц, підставою для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності є наявність 4 складових: 1) неправомірність поведінки особи; 2) наявність шкоди; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавана шкоди; 4) вина завдавача шкоди. В матеріалах справи відсутні докази того, що в діях ТОВ «Тревел профешнл груп» була наявна неправомірна поведінка, зважаючи на те, що відповідачем було виконано умови Договору про надання туристичних послуг № 1278 від 28.01.2018, шляхом бронювання та надання Позивачеві 1 та Позивачеві 2 всіх необхідних документів для здійснення туристичної подорожі (туру), в тому числі здійснено страхування фінансових ризиків пов`язаних з відміною, перериванням подорожі, що підтверджує Пам`ятка застрахованої особи серії КМ № 17107. Також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та збитками туристів, а понесені Позивачами збитки не є об`єктивним наслідком дій відповідача. Крім того, відсутня вина ТОВ «Тревел профешнл груп» у заподіянні збитків позивачам, а Позивач [PERSON] вже отримав страхове відшкодування згідно постанови Чернігівського апеляційного суду від 25.03.2020 року у справі 750/12552/19, а за неможливість отримання Позивачем [PERSON] страхового відшкодування від ПрАТ «Європейське туристичне страхування» відповідач відповідальності не несе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, за викладеними у позові підставами, є необґрунтованими, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed