Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

13.07.2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк») звернулось з позовом до суду до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 15.10.2010 року між ПАТ «Дельта Банк»(правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-20512-151010 (надалі договір). Згідно умов договору банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26256903937648 в національній валюті України-гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Visa Класичний та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Також, банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у розмірі 3300,00 грн.. Відповідно до договору відповідач зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією, овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та овердрафтом. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 005-20512-151010 від 15.10.2010 року банк виконав своєчасно і повністю, відкривши відповідачеві картковий рахунок № 26256903937648 в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 3300,00 грн. Відповідач скористалася кредитною лінією, однак не виконує належним чином зобовязання, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, станом на 18.06.2015 року на загальну суму 2037,48 грн., яку і просить позивач стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в матеріалах справи є клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подавала, причини неявки суду не повідомила. У звязку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом встановлено, що 15.10.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-20512-151010, відкрито відповідачеві картковий рахунок №26256903937648 в національній валюті України - гривні та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3300,00 грн. Суду наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка станом на 18.06.2015 року складає 2037,48 грн., що складається з тіла кредиту 1029,33 грн., простроченого тіла кредиту 359,47 грн. та заборгованості за відсотками 648,68 грн. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію. Припинення зобовязання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням ст.ст. 526-530 ЦК України. Враховуючи обставини по справі та те, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги банку обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Доказів по спростуванню заборгованості по кредиту суду не надано. Розподіл судових витрат в справі визначається у відповідності з положенням ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved