Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

14 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області. Свої вимоги позивачка, з урахуванням заяви про зміну підстави позову, обґрунтовувала тим, що після смерті її сестри [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 4,54 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. 11 лютого 1997 року [PERSON] склала заповіт на її ім'я, яким заповіла все майно, що належатиме їй на момент смерті. [INFO] спадкодавиця померла. Оригінал сертифікату, що посвідчував право власності сестри на вказану земельну ділянку, було втрачено, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, за якою вона звернулась в установлений законом строк. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. На підставі рішення Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області № 242 від 11 вересня 1997 рокуна ім'я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на земельні ділянки площею 4,54 умовних кадастрових гектарів, із земель, що перебувають у колективній власності КСП Дніпро (а. с. 9). 11 лютого 1997 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно позивачці [PERSON], що було посвідчено секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради за № 2 (а. с. 36). [INFO], не змінивши заповіту, [PERSON] померла, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.1998р. (а. с. 6). Згідно з повідомленням Другої очаківської державної нотаріальної контори № 45/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № [NUMBER] від 18 січня 2017 року, наданих на запит суду, а також завіреної копії спадкової справи, вбачається що після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу за заявою позивачки (а. с. 23-24, 33-43). 29 листопада 2016 року нотаріусом за вих. № 1339/01-16 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку за заповітом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавиці та запропоновано звернутися до суду (а. с. 8). З роз'яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні, оригінал вказаного вище державного акту на ім'я померлого, було знищено. Втрата вказаного документу підтверджується оголошенням у друкованому засобі масової інформації (а. с. 59). Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що внаслідок втрати оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку порушується право позивачки на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає; обставин, які б вказували, що спадкодавиця за життя набула право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved