Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

14 березня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07.06.2000 року позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO]. Фактично шлюбні стосунки припинено з 2001 року та сторони проживають окремо. На підставі рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська № 2-2110 від 05.09.2003 року відповідач зобов»язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітків (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. В подальшому на підставі Самарського районного суду м.Дніпропетровська № 2-2073/11 від 10.05.2012 року було змінено розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грнна місяць і до повноліття дитини, у зв»язку з тим, що дитина інвалід з дитинства Відповідач ухиляється від виконання рішення суду, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам загальна сума боргу по аліментам становить 22 962,56грн, що підтверджується доданою до заяви розрахунком заборгованості державного виконавця. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача суму неустойки (пені) у зв»язку з несплатою аліментів у розмірі 54 662 грн. 31 коп. 20 червня 2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. При цьому остання зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169,224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 07.06.2000 року позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, актовий запис № 407, [NUMBER] (а.с.5.). На підставі рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська № 2-2110 від 05.09.2003 року відповідач зобов»язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітків (доходу) щомісячно і до повноліття дитини (а.с.6). В подальшому на підставі Самарського районного суду м.Дніпропетровська № 2-2073/11 від 10.05.2012 року було змінено розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на місяць і до повноліття дитини, у зв»язку з тим, що дитина інвалід з дитинства (а.с.2-3). Відповідач ухиляється від виконання рішення суду, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам загальна сума боргу по аліментам становить 22 962,56грн, що підтверджується доданою до заяви розрахунком заборгованості державного виконавця (а.с.2-3). Розмір суму неустойки (пені) у зв»язку з несплатою аліментів складає 54 662 грн. 31 коп., що підтверджується настарним розрахунком. За листопад 2011 року вiдповiдач повинен був сплатити 524, б7грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив силату на 608 днiв таким чином 524,67/100%*1=5,246*608 3189,99грн. За грудень 2011 року вiдповiдач повинен був сплатити 894 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 578 днiв таким чином 849/1 00%* 1=8,94*578= 5167,З2грн. За сiчень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 547 днiв таким чином 10О0/100%*1=10, 0*547= 5470грн. За лютий 2012 року вiдповiдач повинен був сплатитп 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 516 днiв таким чином 1000/1 00%* 1=10,0*516= 5IбОгрн. За березень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 487 днiв таким чином 1000/100%* 1=10,0*487= 4870грн. За квiтень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 457 днiв таким чином 900/100%*19,0*457= 4113грн. За травень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату ча 427 днiв таким чином 900/100%* 1=9,0*427= З84Згрн. За червень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 396 днiв таким чином 1000/1 00%* 1=10,0*396= З9бОгрн. За липень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 365 днiв таким чином 900/100%*19,0*365 3285грн. За серпень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 334 днiв таким чином 900/100%*19,0*334 3006 грн. За вересень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 273 днiв таким чином 900/100%*19,0*273 2457грн. За жовтень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 243 днiв таким чином 900/1 00%* 1=9,0*243= 2187грн. За листопад 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 212 днiв таким чином 900/1 00%* 1=9,0*212=1908грн. За грудень 2012 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 181 днiв таким чином 900/100%*1=9,О*181 1629грн. За сiчень 2013 року вiдповiдач повинен був сплатити 900 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 151 днiв таким чином 900/100%*1=9,0*151= 1359грн. За лютий 2013 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 120 днiв таким чином 1000/100%*110,0*120 I200грн. За березень 2013 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 92 днiв таким чином 1000/100%*1=10,0*92= 920 грн. За квiтень 2013 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 61 днiв таким чином 1000/100%*1=10,0*61= 610грн. За травень 2013 року вiдповiдач повинен був сплатити 1000 грн. та не сплатив по сьогоднiшнiй день, тобто прострочив сплату на 31 днiв таким чином 1000/100%*1=10,0*31 310грн. Таким чином: 3189,99+5167,32+5470+5160+4870+4113+3843+3960+3285+3006+2457+2187+1908+1 629+1359+1200+920+610+310=54662,31грн. Згідно ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Частиною 4 ст. 195 СК України, передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов -повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Але відповідачем не надано до суду доказів відсутності його вини в прострочені сплати аліментів, тобто не доведено відсутність його вини. Відповідно до ст. 196СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів згідно розрахунку позивача складає грошову суму складає 54 662 грн. 31 коп. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в сумі 54 662 грн. 31 коп. Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 546,62 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved