Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

12 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Бобринецький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в червні 2013 року познайомилась з відповідачем, з яким почали зустрічатися. У вересні 2013 року вступила на навчання до Кіровоградського медичного коледжу. Відповідач в цей час працював в Кіровоградському міськвідділі поліції та на три місяці поїхав навчатися на курси в школу поліції в м. Запоріжжя. Після закінчення навчання відповідач знову повернувся на роботу в Кропивницький відділі поліції, де працює і по теперішній час. Під час навчання відповідач періодично приїжджав в м.Кропивницький, де винаймав квартиру, з яким продовжували зустрічатися. Приблизно з листопада 2013 року з відповідачем вступили в інтимні стосунки. З червня 2014 року по листопад 2014 року проживала з відповідачем в гуртожитку по [ADDRESS] , а згодом стали проживати по [ADDRESS] , яку в листопаді 2014 року придбали батьки відповідача. В цій квартирі проживали разом до липня 2016 року та вели спільне господарство, а саме придбали речі домашнього побуту, пральну машину, спальний диван, зробили ремонт за рахунок батьків відповідача. В цей час відносини з відповідачем планували весілля, про що також знали батьки відповідача та її батьки, які постійно підтримували між собою теплі та майже родинні взаємовідносини. Під час спільних зустрічей з батьками обговорювалось питання їївзаємовідносин з відповідачем. Оскільки на той час їй було лише 17 років та навчалася у медичному коледжі, тому вирішили, що з відповідачем зареєструють шлюб пізніше. В лютому 2015 року завагітніла. Спочатку відповідач не заперечував відносно свого батьківства, погоджувався з тим, що одружиться з нею та будуть разом виховувати дитину. Разом з тим, з липня 2015 року відповідач різко змінив свою думку і категорично відмовився реєструвати шлюб. 07 серпня 2015 року передчасно народила доньку з вродженими вадами розвитку головного та спинного мозку та опорно-рухового апарату, з вираженою затримкою психічного та мовленнєвого розвитку, псевдобульбарний синдром, спастичний тетрапарез, неонатальна енцефалопатія. В зв`язку з цим протягом одного місяця дитині проводилась інтенсивна терапія в перинатальному центрі. Потім доньку перевели в дитячу обласну лікарню у відділення патології новонароджених, де проводилось лікування з діагнозом перивентрикулярні кістки, гіпоксично-геморагічне ураження ЦНС, гіпертензійно-гідроцефальний синдром, вроджений менінгіт, вроджена пневмонія, вентрикулодилятація, внутрішньо шлунковий крововилив, судомний синдром в анамнезі, сидром церебрального пригнічення, де знаходилась одна на лікуванні до 02 жовтня 2015 року. Під час знаходження дитини у цій медичній установі кожного дня приходила її доглядати, відповідач дитину не провідував. Дані про народження дитини [PERSON] внесені до актового запису на підставі ст.135 СК України за місцем її проживання в с. Олексіївка Бобринецького району. Після народження доньки продовжувала навчатися в медичному коледжі до червня 2016 року, а тому всі турботи по догляду за донькою стала здійснювати її мати. З 28 грудня 2016 року донька визнана інвалідом дитинства, а вона її опікуном. Під час навчання у медичному коледжі проживала разом з відповідачем в його квартирі. Кожного тижня приїжджала навідувати доньку, а відповідач разом зі своїми батьками періодично, один-два рази в місяць. Потім відповідач став рідко навідувати доньку, а останні три роки взагалі її не бачив.\~Влипні 2016 року з відповідачем припинили сімейні стосунки через те, що відповідач не надавав матеріальну допомогу на утримання та лікування доньки та не проявляв до неї ніяких батьківських почуттів. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем 01 серпня 2016 року влаштувалася на роботу медичною сестрою поліклініки КЗ «Кіровоградський обласний шкір вендиспансер», де працювала до 28 лютого 2018 року, а потім вимушена була звільнитись з роботи та стала доглядати за донькою. В 2016 році відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в незначній сумі. Всього за період з 17 жовтня 2016 року по 01 травня 2020 року відповідач виплатив 21598 грн., однак цих виплат було недостатньо для утримання та лікування доньки. В теперішній час отримує соціальну допомогу від держави на доньку в сумі 2900 грн. та 673 грн. як одинока матір. Посилаючись на вказані обставини просить суд визнати походження доньки [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] ; внести зміни в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис №8, зареєстрованого у виконавчому комітеті Олексіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, зазначивши в графі батько прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] »; стягнути з відповідача щомісячно на її корить аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною 18 років. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.06.2020 року матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бобринецький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання батьківства та стягнення аліментів передано за підсудністю на розгляд до Бобринецького районного суду Кіровоградської області (Т.1 а.с.50). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.08.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с.57-59). УхвалоюБобринецького районного суду Кіровоградської області від 06.10.2020 року по справі призначено судово-молекулярно-генотипоскопічну експертизу (ДНК), проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на час проведення якої провадження у справі зупинено (Т.1 а.с.165-167). УхвалоюБобринецького районного суду Кіровоградської області від 30.10.2020 року поновлено провадження у справі. Цією ж ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів (Т.1 а.с.193-194). УхвалоюБобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.11.2020\~року задоволено клопотання позивача про призначення по справі судово-молекулярно-генотипоскопічної експертизи (ДНК) та скасування ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 жовтня 2020 року, якою призначена судово-молекулярно-генотипоскопічна експертиза (ДНК). Цією ж ухвалою призначено по справі судово-молекулярно-генотипоскопічну експертизу (ДНК), проведення якої доручено Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», на час проведення якої провадження у справі зупинено (Т.1 а.с.213-215). УхвалоюБобринецького районного суду Кіровоградської області від 18.01.2021 року поновлено провадження у справі (Т.1 а.с.246-247). УхвалоюБобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.2 а.с.11-12). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, позивач подала до суду клопотання про розгляд справи беї її участі та представника (Т2 а.с.30). Відповідач подав\~відзив на\~позовну заяву,\~згідно якого\~просить відмовити\~у задоволенні\~позову (Т.1\~а.с.106-114).\~В подальшому\~тричі надіслав\~до суду\~клопотання від\~16.10.2020\~року,\~від 05.01.2021\~року та\~від 18.02.2021\~року про\~визнання позовних\~вимог в\~частині встановлення\~походження дитини\~від нього\~як від\~батька,\~внесення змін\~в свідоцтві\~про народження\~дитини та\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини (Т.1\~а.с.185-186,\~241-243,\~Т2\~а.с.29).\~В судове\~засідання18 лютого 2021 року відповідач не з`явився, надіслав до суду клопотання, згідно якого визнає позовні вимоги в частині встановлення походження дитини від батька, внесення змін в свідоцтві про народження дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Представник третьої особи Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (Т2 а.с.23). Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачем визнано його батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , внесення змін до актового запису про народження дитини та стягненні з нього аліментів на утримання дитини, про що останнім тричі направлено до суду письмові документи з назвою клопотання, які за своїм змістом є окремими письмовими заявами про визнання позову, і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також відповідає інтересам дитини, в інтересах якої заявлений цивільний позов, суд повно і всебічно дослідивши письмові докази у справі виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства вбачає наявність законних підстав для визнання відповідачем позову та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 01.09.2015 року Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, у відомостях про батьків зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00027785596 від 15.09.2020 року, [PERSON] народилась [INFO] у с. Олексіївка Бобринецького району Кіровоградської області, про що Олексіївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 01 вересня 2015 року складено актовий запис №8, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (Т.1 а.с.159). [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 28 грудня 2016 року (Т1 а.с.16). Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема матір`ю дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Аналізуючи наведені норми права, та з урахуванням визнання відповідачем свого батьківства відносно дитини [PERSON] , суд вважає, що є підстави задовольнити позов про визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Визнання [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] відповідає інтересам малолітньої дитини, не порушує її прав та інтересів та не суперечить закону. Настання негативних наслідків для дитини визнання відповідачем позову судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» на відділи державної реєстрації актів цивільного стану покладено функції державної реєстрації народження фізичної особи та її походження, зміни імені, внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року за №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі - Правила) підставою для внесення змін до актового запису цивільного стану є зокрема рішення суду про визнання батьківства (материнства). Відповідно до п.п. 2.16.4 Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За приписами ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Дане рішення про визнання батьківства є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану про народження дитини [PERSON] , [INFO] , №8, складеного Олексіївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 01 вересня 2015 року, у якому слід внести відомості про батька дитини зазначивши в графі батько прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, відповідатиме вимогам законодавства, а тому і в цій частині позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з дати подачі позову з 12\~червня 2020\~року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки є законним представником дитини з інвалідністю. Вирішуючи питання відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16. З матеріалів\~справи вбачається,\~що позивачем\~на підтвердження\~понесених витрат\~напрофесійну правничу допомогу в сумі 26000 грн., які вона просить стягнути на її користь, надано копію договору №3 про надання правової допомоги від 27.05.2020 року (Т.1 а.с.36). Однак в матеріалах справи відсутній розрахунок\~наданих послуг\~адвокатом з\~детальним описом\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~а також\~документи,\~що свідчать\~про оплату\~гонорару та\~інших витрат,\~пов`язаних\~із наданням\~правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), що є підставою для відмови у задоволенні вимог в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26000 грн.

Outcome: approved