Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

13 січня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до Жовтневого районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON], в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. 27 травня 2016 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 березня 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачу кредит в розмірі 2 900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із відсотковою ставкою 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній був зобовязаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 жовтня 2015 року складає 17283 грн 03 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 18 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з який складається із Заяви позичальника від 12 серпня 2008 року про відкриття рахунку та надання кредитної картки у валюті гривні, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. (а. с. 7). Відповідно до п. 6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків будь-яких платежів, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн та штраф у розмірі 5% від суми позову. Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 31 жовтня 2015 року складає 17 283 грн 03 коп., з яких: 2 261 грн 82 коп. заборгованість за кредитом; 10 922 грн 02 коп. заборгованість з процентів за користування кредитом, 2 800 грн заборгованість за пенею та комісієюа також суми штрафів 500 грн (фіксована частина) та 799 грн 19 коп. (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 4). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобовязання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 218 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved