Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

14 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 25 січня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зайнята доглядом за донькою, не працює, оскільки доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, не має необхідних коштів для існування. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самоусунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач на даний час навчається, не працює, самостійного доходу не має, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини. Просили суд у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2014 року (а.с. 5). Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу за денною формою навчання (а.с. 15). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на доньку, яка є необхідною для нормального утримання. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років встановлений у розмірі 1167 гривень. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у нього на утриманні, крім доньки [PERSON], інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, проте зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 583,50 грн. щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 14 січня 2016 року, і до досягнення донькою повноліття. Що вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, то суд виходить з наступного. Одним із різновидів майнових прав та обов'язків подружжя є права та обов'язки, пов'язані із взаємним утриманням, тобто матеріальною підтримкою один одного. Право одного з подружжя за наявності певних обставин на утримання за рахунок іншого також визначено на законодавчому рівні, а саме: в нормах Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до положень ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачем не надані належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог, які з врахуванням змагальності та диспозитивності цивільного процесу повинні бути доведені позивачем, про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, тому суд дійшов до переконання, що у задоволенні вимог позову про стягнення аліментів на утримання дружинислід відмовити. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 80, 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial