Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому, [PERSON], правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29.01.2001 року виданого на підставі рішення сесії Таврійської сільської ради від 22.12.2000 № 3. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 11,52 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Однак, в державному акті його прізвище зазначене як [PERSON], що не відповідає його прізвищу, визначеному у паспорті. Помилкове написання його прізвища у державному акті сталось із-за неуважності працівників Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області, які готували проект рішення сесії Таврійської сільської ради від 22.12.2000 №3, на підставі якого був виданий державний акт. Метою встановлення факту належності заявнику державного акту є підтвердження його права власності на земельну ділянку та усунення перешкод в розпоряджанні належним йому майном. З 01.01.2013 року, у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», скасована видача державних актів, а тому видача йому виправленого державного акта є неможливою. Заявник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Таврійською сільською радою 29.01.2001 року, заявник є власником земельної ділянки площею 11,52 та. з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Вказаний державний акт виданий [PERSON]. В паспорті серії [NUMBER] виданого Токмацьким РВ УМВС України в Запорізькій області 02 квітня 1998 року, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 20.04.1998 року, прізвище, ім'я, по-батькові заявника зазначені як [PERSON]. В даному випадку прізвище заявника в державному акті зазначене як [PERSON], а у паспорті громадянина України як [PERSON]. Згідно з листом Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області від 06 грудня 2016 року №б/н, відсутня можливість внесення виправлень в державний акт, в зв'язку з відсутністю в законодавстві правових норм про внесення таких виправлень Виправити допущені помилки в написанні прізвища в правовстановлюючому документі заявник не має можливості. Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, в судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, оскільки заявник на сьогоднішній день позбавлений можливості використовувати свою власність на свій розсуд, встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку. Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, в повному обсязі підтверджується дослідженими матеріалами справи. На підставі ч.7 ст.235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved