Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

12 лютого 2019 року Глобинська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування ( служба у справах дітей) звернулася до суду в інтересах дитини, яка залишилися без батьківського піклування - [PERSON]до [PERSON]про позбавлення батьківських прав. В своїй заяві позивач зазначив, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини - [PERSON],[INFO]. 16 травня 2019 року малолітню [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення Глобинської ЦРЛ, оскільки мати відмовилася від дитини, кілька тижнів не поверталася додому, повідомила, що бажає віддати доньку до дитячого будинку, кошти на новонароджену дочку відповідач витратила на свої потреби і в подальшому виховувати дитину не бажає. Згодом письмово звернулася до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради із заявою про влаштування доньки до зазначеної установи терміном на 12 місяців, у зв'язку із складним матеріальним становищем. Після проходження медичного обстеження 02 червня 2017 року [PERSON] була влаштована до будинку дитини, де перебуває по теперішній час. За весь час перебування в будинку дитини, [PERSON] відвідувала доньку лише два рази: 16.11.2017 та 15.03.2018, після неодноразових нагадувань працівників служби у справах дітей. Вироком суду від 15 серпня 2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком. У лютому 2018 року від подач звернулася до служби у справах дітей і повідомила, що має намір забрати доньку додому за адресою: [ADDRESS], але через деякий час вона виїхала і почала вести бродячий спосіб життя. Таким чином, відповідач не створила умов для повернення доньки [PERSON] додому, не відвідує її, не виховує, не працює, характеризується негативно. Посилаючись на викладене, та на ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, представник позивача просив суд, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. У підготовче засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки. Представники третіх осіб у підготовче засідання н з'явилися, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності, проти позову не запереували. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого 16 грудня 2014 року Глобинським РС України в Полтавській області, [PERSON] народилася [INFO] в м. Кременчук Полтавської області, місце проживання зареєстроване в [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області 30 березня 2017 року, актовий запис 12 (а.с. 13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00018160735 від 07 червня 2017 року та довідки виконавчого комітету Градизької селищної ради, відомості про народження [PERSON], [INFO], внесені згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері ( а.с.14,15). Згідно повідомлень Адміністрації КЗ «Центр ПМСД у Глобинському районі» від 10 травня 2017 року та 17 травня 2017 року та Акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування, [PERSON] протягом колької тижнів відсутня за адресою проживання, в телефонному режимі повідомила, що додому не повернеться, має намір влаштувати доньку - [PERSON] до будинку дитини ( а.с. 16,17,18). 16 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради із заявою про влаштування доньки - [PERSON], [INFO], терміном на 12 місяців, у зв'язку із складним матеріальним становищем ( а.с. 19). Наказом Служби у справах дітей Глобинської РДА та розпорядженням Глобинської РДА від 17 травня 2017 року [PERSON], [INFO] взято на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах та влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної радитерміном на 12 місяців (а.с. 21, 23). Згідно ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 червня 2017 року відносно підозрюваної [PERSON] в рамках кримінального провадження було застосовано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою до 25 серпня 2017 року (а.с.27-30). Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15 серпня 2017 року [PERSON] визнано винною у пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна, яке є власністю засуджено, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнення з іспитовим строком ( а.с.31-33). 08 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Глобинської РДА із заявою, в якій зобов'язувалася відвідувати дочку у будинку дитини регулярно, для повернення доньки влаштуватися на роботу, придбати необхідні речі ( а.с. 34). Згідно повідомлення Градизької селищної ради від 20 квітня 2018 року [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] фактично не проживає, надати адресу відмовляється, тому надати акт обстеження житлово-побутових умов проживання та про наміри щодо повернення дитини немає можливості (а.с. 35). Відповідно до заяви [PERSON] від 04 травня 2018 року розпорядженням голови Глобинської РДА від 10 травня 2018 року №155 продовжено термін перебування дитини [PERSON], [INFO] у Кременчуцькому спеціалізованому будинку дитини, терміном на 12 місяців (а.с. 36, 37). Згідно довідок Градизької селищної ради Глобинського району полтавської області [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично за вказаної адресою не проживає, фактичне місце проживання не відоме, веде аморальний спосіб життя, не виконує батьківські обов'язки щодо малолітньої доньки [PERSON], яка знаходиться в будинку дитини ( а.с. 39-42). Як вбачається із повідомлення головного лікаря Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини [PERSON], [INFO], перебуває у закладі з 02.06.2017 року по теперішній час на повному державному забезпеченні, мати [PERSON] дитину відвідала 16.11.2017 та 15.03.2018 ( а.с. 43-44). Згідно висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Градизької селищної ради, який є Додатком №1 до рішення селищної ради від 14.11.2018 №11, з метою захисту прав та інтересів дитини, запобігання бездоглядності, рада опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношення до малолітньої доньки - [PERSON] (а.с.47-48). Як вбачається із Висновку Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області №01-44/81 від 08 лютого 2019 року про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] стосовно малолітньої дочки [PERSON], мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо дитини, не створила належних умов для повернення дочки додому, не відвідує її, не виховує, не працює, характеризується негативно, веде бродячий спосіб життя, тому позбавлення батьківських матері буде доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с. 8-11). Надаючи правову оцінку заявленим вимогам суд зазначає наступне. Згідно ч. 1,3,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено що відповідач, будучи матір'ю малолітньої [PERSON] після народження доньки віддала її до будинку дитини, не відвідує її, веде аморальний спосіб життя, не працює, не створила жодних умов для повернення дитини додому, не цікавиться її життям, а тому є такою, що ухиляється від виконання нею батьківських обов'язків щодо доньки. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved