Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області, на вул. Вузька, 5, після смерті [PERSON] В позовній заяві вказувала, що 17 лютого 2016 року помер її дядько [PERSON] Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області, на вул. Вузька, 5. Вона є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала. Додатково суду пояснила, що є спадкоємцем за заповітом, який був вчинений спадкодавцем на її користь в січні 2016 року. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок є перешкодою в оформленні ним спадкових прав. Кухітсько-Вільська сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засідання не забезпечила. Згідно листа від 19 грудня 2016 року просить суд розглядати справу без представника сільської ради. Проти позову не заперечує (а.с.32). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року помер [PERSON], що стверджується дослідженою в ході судового розгляду копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 178890 від 19 лютого 2016 року, виданого Виконавчим комітетом Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області (а.с.12). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок с. Кухітська Воля, вул. Вузька, 5, Зарічненського району, Рівненської області та виписки з погосподарської книги № 6, особовий рахунок № 500 Кухітсько-Вільської сільської ради, власником будинку, що розташований за вказаною адресою, значиться спадкодавець [PERSON] (а.с.13-15,19). 21 січня 2016 року секретарем Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області було посвідчено заповіт [PERSON], яким останній заповів все своє майно, у тому числі житло за адресою: с. Кухітська Воля, вул. Вузька, 5, Зарічненського району, Рівненської області позивачу (а.с.11). Таким чином, відповідно до заповіту від 21 січня 2016 року, який не змінений і не відмінений, позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину, як спадкоємець за заповітом, оскільки у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] (а.с.27). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 18 травня 2016 року видно, що після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Зарічненського району цього ж дня заведено спадкову справу № 6/2016 (а.с.26). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою № 158/02-31 від 23 листопада 2016 року приватний нотаріус Зарічненського районного нотаріального округу Рівненської області відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: с. Кухітська Воля, Зарічненського району, Рівненської області, вул. Вузька, 5, з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.18). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідача на користь позивача слід присудити 551,20 грн. документально підтверджених судових витрат (а.с.1) На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved