Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

13.05.2015 року ппозивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 01.08.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 24.10.2014 було розрізано. Від шлюбу у сторін народилося дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні, однак у звязку з незадовільним матеріальним становищем, позивач не в змозі самостійно утримувати дітей. На неодноразові звернення до відповідача добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини останній відмовляється посилаючись на відсутність коштів. З огляду на викладене вище, представник позивача звернувсь до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх дітей, в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі за викладених у позовній заяві обставин, просив суд даний позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, просив суд зменшити суму аліментів, у звязку із відсутністю постійного заробітку, зазначив, що в майбутньому буде взмозі сплачувати не бульше 450 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.08.2004 року між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб, під номером актового запису № 1290. (а.с. 4) Відповідно до свідоцтв про народження, від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7, 8) Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 4) Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей, однак представник позивача не надав суду належного обґрунтування вимозі про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач неофіційно працює та не має достатнього заробітку, однак жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини суду не надано. Враховуючи вищевказане та

Outcome: partial