Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

13 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22 лютого 2019 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №84, крім того просить суд стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок. В обґрунтування позову зазначила, що 22 лютого 2019 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, під актовим записом №84 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та ведення домашнього господарства. Починаючи з літа 2020 року сторони почали проживати окремо, а тому позивач вважає, що за таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі (а.с. 16). В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 18), до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила та просила задовольнити у повному обсязі, проти надання строку для примирення категорично заперечує (а.с. 20). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 19), надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, обставини, викладені в позовній заяві, підтверджує та не оспорює. Проти надання строку на примирення заперечує (а.с. 21). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між сторонами зареєстровано 22 лютого 2019 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №84 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). З матеріалів справи та письмових пояснень сторін вбачається, що причиною розірвання шлюбу стало те, що сторони мають протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та ведення домашнього господарства. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони зазначені обставини у справі не заперечували, фактично їх визнали, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у поданих до суду письмових заявах заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с. 20,21). Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду позовній заяві просила суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] ». Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved