Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

14 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою № 72 у будинку № 11-а по вул. Червоногвардійська у м. Чернігові, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач з 2013 року не проживає в спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі не має. В судове засідання позивач не зявився, у поданій письмовій заяві просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не зявилася, просила справу розглядати без її участі, а спір вирішити на розсуд суду, про що подала письмову заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2012, виданого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстрованим № 1-1405 (а.с. 5). Як вбачається з довідки № [NUMBER] «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради від 12.06.2015, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.05.2013, яке набрало законної сили 29.05.2013, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 10.08.2015 КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради складений акт про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрована у вищевказаній квартирі, але не проживає з травня 2013 року (а.с. 10). Крім того, рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 06.10.2014 у справі № 750/3699/14 встановлено, що [PERSON] з неповнолітнім сином зареєстрована у квартирі позивача за адресою: [ADDRESS], проте постійно проживає з сином з часу розірвання шлюбу за адресою своїх батьків в [ADDRESS] (а.с. 22-24). Дані обставини не потребують доказування в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причинне проживає в квартирі позивача більше одного року, є всі підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved