Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

12 квітня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому прохає шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 07 лютого 2019 року Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №7 - розірвати. В своїй заяві представник позивача зазначив, що позивач з відповідачем з 07 лютого 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через втрату взаємних почуттів та розуміння. Спільне подружнє життя суперечить інтересам позивача, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене представник позивача просив суд, шлюб зареєстрований Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській областіміж позивачем та відповідачем 07 лютого 2019 року, актовий запис № 7 - розірвати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Приймаючи до уваги викладене, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 07 лютого 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , виданим 07 лютого 2019 року, актовий запис №7. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, втрату взаємних почуттів та розуміння. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу та примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved