Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача борг в розмірі 50 033,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27.06.2012 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у сумі 10 000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути позивачу вищевказану суму у строк до 15.09.2012 року. Позивач зазначає, що відповідач кошти не повернув, а тому рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року позовну заяву [PERSON] про стягнення боргу з [PERSON] було задоволено повністю та стягнуто з останнього 80 000,00 грн. Позивач вважає, що оскільки станом на 14.05.2014 року згідно з офіційним курсом НБУ 100 доларів США складає 1 176.452 грн. сума боргу відповідача збільшилася на 37600 гривень, яку і просив стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України індекс інфляції за березень та квітень в розмірі 6553,00 грн. та 3% відсотки річних від простроченої суми боргу в розмірі 5880,00 грн. за період з 15.09.2012 -14.05.2014 р. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що між позивачем та відповідачем 27.06.2012 року було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг 10 000,00 доларів США строком до 15.09.2012 року, що підтверджується борговою розпискою (а.с.6). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.12.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто борг за борговою розпискою від 27.06.2012 року в розмірі 80 000,00 грн., що еквівалентно 10 000,00 доларам США (а.с.4-5). Як вбачається з пояснень позивача, вказане вище рішення, що набрало чинності, відповідачем не виконане. Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.2. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає платі у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.3. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. З огляду на викладене та враховуючи те, що рішенням суду від 11.12.2013 р., яке набрало чинності, сума боргу по борговій розписці в розмірі 10 000,00 доларів США була стягнута з відповідача на користь позивача в межах заявлених вимог позивача та в еквіваленті до офіційного курсу долара США , тобто в розмірі 80 000,00 грн., суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 37600,00 гривень, як різницю між коливаннями іноземної валюти по відношенню до гривні станом на 14.05.2014 р., задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за вказаним вище договором позики від 27.06.2012 року не виконав та суму боргу в строк до 15.09.2012 року не повернув, що встановлено рішенням суду від 11.12.2013 р. Так, суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов'язань перед позивачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період з 16.09.2012 -14.05.2014 р. р. в порядку ст. 625 ЦК України , що становить в розмірі 5836,54 грн., за наступним розрахунком: (10000,00 доларів США (сума заборгованості) х 3%) : 100 : 365 х 606 = 498,08 доларів США. Таким чином та відповідно до вимог ст. 533 ЦК України, 498,08 доларів США станом на 17.07.2014 року згідно курсу Національного банку України становить 5836,54 грн. (498,08 дол. США х 1171,8072 грн.) Разом з тим, вимоги позивача про стягнення індексу інфляції на суму 80000,00 грн. за березень та квітень 2014 року задоволенню не підлягають, оскільки національна валюта не зазнала інфляційних втрат. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial