Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

13.05.2015 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення грошових сум переданих у позику, 3% річних, інфляційних витрат, пені та моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 01.07.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким останній отримав у позику 30000 грн. строком до 25.10.2014 року. Разом з тим, відповідач не виконав свої зобовязання належним чином, тому позивач просить стягнути з нього, з урахуванням уточнених позовних вимог за договором позики від 01.07.2014 року суму позики з урахуванням індексу інфляції 44874 грн. 45 коп., пені в розмірі 0,1% від суми несвоєчасно виконання грошового зобовязання за 256 днів у розмірі 7680 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач у судових засіданнях частково визнавав позовні вимоги з тих підстав, що договір позики з позивачем він не укладав, не отримував грошові кошти від позивача, в рахунок боргу мати позивача отримала від нього 12000грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Суд не приймає доводи відповідача, що договір позики є неукладеним з тих підстав, що відповідач не отримував грошові кошти від позивача, оскільки п. 2 договору позики від 01.07.2014 року передбачено, що сторони підтверджують факт передачі суми позики, яка відбулася до моменту підписання договору. Доводи відповідача щодо повернення ним 12000грн. суд не приймає, бо на підтвердження цієї обставини стороною не надано належного доказу, а саме розписки, як то передбачено п.3.4 договору позики від 01.07.2014 року. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що 01.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір позики, за яким останній отримав грошові кошти у розмірі 30000 грн. зі строком повернення до 25.10.2014 року, що підтверджується договором позики, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрованим в реєстрі за №1655. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~\~ \~\~ За таких обставин, відповідач зобовязаний був повернути позику у сумі 30000 грн. до 25.10.2014 року за договором позики від 01.07.2014 року. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячі з розрахунку сума інфляційних втрат становить :(30000х1,019:100)+ (30000х1,03:100)+ (30000х1,031:100) + (30000х1,053:100)+ (30000х1,108:100)+ )+ (30000х1,14:100)+ (30000х1,022:100) =2212грн.50коп. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~\~\~\~\~\~\~\~З відповідача підлягає стягненню 0,1% річних за прострочення повернення позики за договором позики від 01.07.2014 року за період з 26.10.2014 року до 09.07.2015 року, у розмірі 21,041 грн. із розрахунку: 30000 грн.:365:100%х0,1х256 днів. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial