Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

14 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про виділення в натурі житлового приміщення (а. с. 6-8). Позивач у своїй позовній заяві, та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON], його дружині та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 07 квітня 2006 року відповідач отримав у власність 1/3 спірної квартири. На сьогодні позивачеві належить 1/3 частини, а відповідачу - 2/3 частини у вищевказаній квартирі, яка складається з: № 1 коридор площею 4,6 кв.м, № 2 кладова площею 0,3 кв.м, № 3 ванна площею 2,0 кв.м, № 4 вбиральня площею 1,1 кв.м, № 5 кухня площею 7,5 кв.м, № 6 житлова кімната площею 10,4 кв.м, № 7 житлова кімната площею 17,1 кв.м № 8 лоджія площею 3,6 кв.м З відповідачем не досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою, внаслідок чого позивач звернувся з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову та виділення в користування позивача кімнати у спірній квартирі. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог позивача з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (а. с.11). Відповідно до технічного паспорту, вищевказана квартира складається з двох кімнат житловою площею 27,5 кв.м, в тому числі: 1-а кімната - 10,4 кв.м, 2-а кімната - 17,1 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м, ванної кімнати 2,0 кв.м, вбиральні (суміщеної) 1,1 кв.м, коридора 4,6 кв.м, вбудованих шаф 0,3 кв.м, квартира обладнана лоджією 1,8 кв.м (а. с. 9-10). Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], до відповідача перейшла 1/3 частина квартири [ADDRESS] (а. с. 12), внаслідок чого відповідачеві належить 2/3 частини спірної квартири. З позовної заяви та з пояснень сторін також вбачається, що за адресою спірної квартири зареєстрований та постійно проживає позивач. Відповідач мешкає в іншому житлі. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що спірна квартира є двокімнатною, а також враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити [PERSON] у користування житлову кімнату № 6 площею 10,4 кв.м; виділити [PERSON] у користування житлову кімнату № 7 площею 17,1 кв.м, лоджію № 8 площею 3,6 кв.м; у спільному користуванні залишити приміщення № 1 коридор площею 4,6 кв.м, приміщення № 2 кладову площею 0,3 кв.м, приміщення № 3 ванну площею 2,0 кв.м, приміщення № 4 вбиральню площею 1,1 кв.м, приміщення № 5 кухню площею 7,5 кв.м . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме: 244,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved