Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

13.02.2017 до суду надійшов позов [PERSON] в якому позивач зазначила, що згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.05.2012 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вона вважає, що у звязку з тим, що на цей час вона знаходиться у відпустці по догляду за неповнолітнім сином [PERSON] 09.04.2014р.н., її майновий стан істотно змінився. Тому позивач звернулася до суду з вимогою про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини у фіксованій грошовій сумі у 1200 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, 01.03.2017 надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти постановляння по справі заочного рішення не заперечувала. На негайному виконанні рішення не наполягала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, будучи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі від нього не надійшло. Враховуючи думку позивача, суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -копії сторінок паспорту [PERSON]; -копію довідку про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.02.2017 №182; -копію рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2011 по справі №2042/2-643/11; -копію рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.05.2012 по справі №2016/1358/2012; -копію свідоцтва про народження [PERSON], 17.11.2009р.н.; -заяву [PERSON] від 01.03.2017; -поштові повідомлення,- вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття»; -ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України»; -ст. 180 СК України: «Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; -ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; -ч. 1 ст. 184 СК України: «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі»; -ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову»; -ч.1 ст. 192 СК України: «Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Із матеріалів справи встановлено, що позивач має трьох дітей, в тому числі [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю, та батьком якого, згідно свідоцтва про народження, є відповідач. Згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.05.2012 по справі №2016/1358/2012 з відповідач стягуються аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вирішуючи питання по суті позовних вимог суд виходить з того, що факт знаходження матері у відпустці по догляду за дитиною, батьком якої є інша особа (який також не підтверджено належними та допустимими доказами), сам по собі не свідчить про зміну матеріального стану позивача та не є підставою для зміни розміру аліментів. Проте із заяви [PERSON] вбачається, що відповідач на цей час не має постійного доходу, з якого можуть бути стягнуті аліменти. Отже, позовні вимоги суд вбачає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути із відповідача [PERSON] на користь Держави у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved