Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

13.09.2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15.06.2000 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, з 2010 року разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки відповідач перебуває у інших стосунках. Дитина проживає з нею, але батько дитини матеріально їй допомагає та приймає участь у її вихованні. Позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 15.06.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, запис № 487. Ухвалою суду від 03.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.11.2018 року, відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмове клопотання, згідно якого просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, згідно поданого до суду письмового клопотання просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER], виданого 15.06.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одружились 15.06.2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 487. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка «[PERSON]», дружини «[PERSON]» (а.с. 6). Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER], виданого 13.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] народилася [INFO], її батьками зазначені: [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідці про склад сім'ї № 2667 від 13.09.2018 р. виданої Макарівською селищною радою, [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вказала позивач, та що не заперечив відповідач, сімейне життя з відповідачем не склалось, з 2010 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, подальше збереження сім'ї неможливе, відповідач перебуває у інших стосунках. Дитина проживає з позивачкою, але відповідач матеріально їй допомагає та приймає участь у її вихованні. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704, 80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved