Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визначення частки в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] (колишня Бічна Промислова) у міста Львові по 1/2 частці за кожним співвласником, а саме 1/2 частку за [PERSON] (яка померла 08.04.2012 року) та 1/2 частку за [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 08 квітня 2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-СГ № 284434 видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 09.04.2012 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 4259, виданого 19 серпня 1993 року Львівським МБТІ та записано у реєстрову книгу за № 5179, покійній матері позивачки та відповідачці [PERSON], на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира № 4 в будинку № 4 на вулиці Бічній Промисловій (нова назва Равська) у м. Львові загальною площею 40,90 кв.м та належну до неї комору в підвалі площею 8,0 кв.м. Спадщину після смерті [PERSON] прийнято, але не оформлено. Для оформлення спадщини є необхідним визначити частки у спільній сумісній власності. Відтак позивач просить суд визначити по 1/2 частки у спільній сумісній власності за померлою 08.04.2012р. [PERSON] та відповідачкою [PERSON]В на квартиру № 4 в будинку № 4 на вулиці Бічній Промисловій (нова назва Равська) у м. Львові. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні тим, що вказані в поданій позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак на адресу суду надійшла заява з Грушківського психоневрологічного інтернату, про те, що [PERSON] «безтерміново» оформлена з 21.08.2002 року в Грушківський психоневрологічний інтернат та за станом здоровя не може прибути в судове засідання, а також написати (чи підписати) будь-які документи. При вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву в якій просить справу слухати без участі їх представника та при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 квітня 2012 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-СГ № 284434 видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 09.04.2012 року. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло за номером 4259, виданого 19 серпня 1993 року Львівським МБТІ та записано у реєстрову книгу за № 5179, власниками на праві спільної сумісної власності квартири № 4 в будинку № 4 на вулиці Бічній Промисловій (нова назва Равська) у м. Львові є покійна [PERSON] та [PERSON]. (а.с.4). Відповідно до технічного паспорта на вищезгадану квартиру, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», квартира №4 розташована на 2 поверсі двохповерхового будинку на вул. 4 в будинку № 4 на вулиці Бічній Промисловій (нова назва Равська) у м. Львові, складається з двох кімнат житловою прощею 26,9 кв.м., у тому числі 1-а кімната 15,5 кв.м., 2-а кімната 11,4 кв.м., кухні площею 10,1 кв.м. поєднана ванною кімнатою прощею 3,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 40,9 кв.м. (а.с.6). Спадщину після смерті [PERSON] прийнято, але не оформлено, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №31900823 від 04.10.2012р. (а.с.8). Однак у видачі Свідоцтва про право на спадщину не видано, оскільки немає документу про визначення за кожним із власників частки в квартирі. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Оскільки судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності суд вважає за доцільне захистити право власності кожного з них в межах розгляду даної цивільної справи, визнавши за кожним співвласником частку у праві власності на квартиру 4 в будинку № 4 на вулиці Бічній Промисловій (нова назва Равська ) у м.Львові у розмірі 1/2.

Outcome: approved