Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

14 квітня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. У позові позивач вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03 лютого 2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 08 вересня 2016 року позичальник, [PERSON] померла. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 08.09.2016 по 08.03.2017. В даному випадку спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 17.05.2019 позивачем було отримано відповідь Першої миргородської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа по померлій [PERSON] відкрита в Першій миргородській державній нотаріальній конторі, на підставі претензії банку. Заявави про прийняття спадщини чи відмову у її прийнятті до нотаріальної контори не находило. 12.09.2019 до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на його користь станом на дату смерті спадкодавця заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 03.02.2009 в сумі 9934,31 грн з яких: 9934,31 грн. заборгованість за тілом кредита, а також судові витрати в розмірі 2102 грн. 17.04.2020 ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.06.2020 підготовче провадження по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 70). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про місце та час розгляду справи належно повідомлені за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України та через розміщення оголошення про виклик до суду на сайті суду (а.с. 79,80,92,93,95,96, 113-115). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенню позову. Судом встановлено, що 03.02.2009 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н від 03 лютого 2009 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 13). Частиною 1 ст. 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] надавши останній кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжну картку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зареєстроване та видане Миргородським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с.54). Позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.02.2009, розрахований до і після смерті боржника (а.с.7-12). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» 29.12.2018 направив Першій миргородській державній нотаріальній конторі претензію кредитора (а.с. 56). Відповідно до відповіді завідувача Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. №52/02-14 від 29.01.2019 повідомлено АТ КБ «ПриватБанк», що по померлій [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа за №04/2017, за претензією банку, претензія долучена Першою миргородською державною нотаріальною конторою до матеріалів спадкової справи №04/2017. Спадкоємці щодо оформлення спадкового майна до нотаріальної контори не зверталися (а.с. 57). 29.08.2019 представником АТ КБ «ПриватБанк» було направлено [PERSON] , [PERSON] лист-претензію, згідно яких АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив свої вимоги (а.с.58,59). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] записів не виявлено (а.с. 123). Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] після смерті [PERSON] , вважаються такими, що прийняли спадщину, однак жодних дій щодо оформлення спадкового майна не вчинили. Позивачем не надано суду доказів, які б надали суду фактичні дані про успадкування відповідачами після смерті [PERSON] будь якого майна. А померла не мала у власності нерухомого майна в межах вартості якого, спадкоємці можуть задовольнити вимоги кредитора [PERSON] . Тому, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не можуть бути покладені на відповідачів.

Outcome: dismissed