Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 (дві третіх) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Набережна, 23 (двадцять три ) в селі Остапівка, Миргородського району Полтавської області, що в цілому складається з житлового будинку А-1, погребу Д, веранди а, сараю Б, гаражу літньої кухні В, сараю Г та господарських споруд, після смерті, 21 серпня 2016 року, [PERSON]. Мотивуючи позовні вимоги, тим що 21 серпня 2016 року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на 2/3 частки житлового будинку з надвірними побудовами по вул. Набережна № 23 в с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, з яких 1/3 належала йому на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.2005 року, виданого Остапівською сільською радою на підставі рішення сільської ради від 29.05.1998 р. № 4, а 1/3 частку він прийняв у спадщину, але не оформив, після смерті 17.03.2005 року своєї матері - [PERSON]. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року, що набрало законної сили 24 жовтня 2017 року встановлено факт родинних відносин між батьком [PERSON] і позивачем [PERSON]. Цим же рішенням встановлено, що згідно повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] від 28.09.2017 року № 1352/01-16 20.01.2017 року ним заведена спадкова справа № 7/2017 після смерті [PERSON], померлого 21.08.2016 року, що на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON]. Заяву про відмову від прийняття спадщини подала [PERSON]. Між нею та братом [PERSON] (відповідачем по справі) укладено 12 квітня 2018 року нотаріально посвідчений Договір про поділ спадкового майна за умовами якого, зокрема, 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Остапівка Миргородського району Полтавської області вул. Набережна, 23 перейдуть на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом у її власність. Нотаріусом було розяснено, що для оформлення права на спадщину на будинок шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату необхідно подати правовстановлюючий документ та витяг з Реєстру прав власності. Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 07 травня 2018 року право власності на житловий будинок по вул. Набережна № 23 в с. Остапівка Миргородського району Полтавської області зареєстроване: 1/3 частка за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 05.10.2005 року, виданого Остапівською сільською радою на підставі рішення сільської ради від 29.05.1998 р. № 4, 1/3 частка за [PERSON], на 1/3 частку право власності не зареєстровано. Оригінал свідоцтва про право власності від 05.10.2005 року не зберігся. Згідно рішення виконавчого комітету Остапівської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 29.05.1998 року № 4 «Про оформлення прав власності на будинки розташовані в с. Остапівка Миргородського району Полтавської області» незареєстрована 1/3 частка домоволодіння по вул. Набережна, 23 в с. Остапівка належить [PERSON]. Крім цього право власності підтверджується виписками з погосподарських книг Остапівської сільської ради, технічним паспортом від 10.02.2005 р., згідно яких житловий будинок належить, зокрема, і [PERSON]. Відповідно до ухвали судді від 16 серпня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 45,46). В підготовчому засіданні 12 вересня 2018 року оголошено перерву до 17 жовтня 2018 року. 17 жовтня 2018 року в підготовчому засіданні по справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору [PERSON] та клопотання позивача [PERSON] задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] копію спадкової справи після [PERSON], який помер 21 серпня 2016 року. В підготовчому засідання оголошено перерву до 9 листопада 2018 року (а.с.62,63). Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 69). Відповідача в підготовче засіданні не зявися, подав заяву про розгляд справи без його присутності. В підготовчому засіданні 12 вересня 2018 року позовні вимоги [PERSON] визнав ( а.с. 52,68). Третя особа [PERSON] в підготовче засіданні не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 70). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. 21 серпня 2016 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 328339 від 22.08.2016 року (а.с. 9). Після смерті [PERSON], 17 березня 2005 року, [PERSON], як спадкоємець І черги, успадкував 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, так як проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується інформацією з Полтавського обласного державного нотаріального архіву (а.с.147) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно померлого, у тому числі на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Набережна, 23 (двадцять три ) в селі Остапівка, Миргородського району Полтавської області. Спадкоємцями після смерті по закону є позивач [PERSON], відповідач [PERSON] (діти померлого), що підтверджується рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 03 жовтня 2017 року та третя особа [PERSON] (дружина померлого), що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 22 лютого 1963 року (а.с. 86). [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 84) 12 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] нотаріально посвідчений Договір про поділ спадкового майна за умовами якого, зокрема, 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Остапівка Миргородського району Полтавської області вул. Набережна, 23 перейдуть на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом у власність [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого батька [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: с. Остапівка, Миргородського району, Полтавської області, вул. Набережна, 23 (двадцять три), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується копією вищезазначеної постанови (а.с. 149). Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був власником 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Набережна 23, с. Остапівка, Миргородського району, Полтавської області. Вказаний факт підтверджується доказами, дослідженими судом, зокрема: довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 07 травня 2018 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.10.2005 року, виданого Остапівською сільською радою на підставі рішення сільської ради від 29.05.1998 р. № 4, копією відповіді Полтавського обласного державного нотаріального архіву від 03.10.2018 року про надання інформації щодо спадкоємців після померлої [PERSON], копією технічного паспорта на житловий будинок №23 вул. Набережна, с. Остапівка, Миргородського району від 07 травня 2018 року. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у звязку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме сільська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності 2/3 частки житлового будинку з надвірними господарськими будівлям та спорудами підтверджений, а тому зазначений будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після його смерті. Позивач є спадкоємцем по закону майна, яке належало померлому батьку [PERSON], вчинила дії по прийняттю спадщини, тому вона набули право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Оскільки право позивача на оформлення її спадкових прав на 2/3 частки житлового будинку померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved