Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

14.07.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ОСББ «Агат», з участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку спадкування на частку спадкового майна, який в подальшому уточнив та остаточно просив суд ухвалити рішення, яким визнати квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], який помер 24 липня 2015 року, у рівних частках, кожному із яких належить 1/2 (одна друга) частина даної квартири; визнати за [PERSON], [INFO], як спадкоємцем першої черги, право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 24.07.2015. В процесі розгляду справи залучено в якості відповідача [PERSON] та третіх осіб [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.07.2015 помер батько позивача [PERSON]. Позивач звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про оформлення свідоцтва на право власності на квартиру, але нотаріус відмовив, оскільки у процесі спільного проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] між ними не було визначено та законодавчо оформлено належності частки кожному, то відповідно після смерті одного із них таке питання вирішується у суді. Зазначає, що інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали до 3-ї Львівської державної нотаріальної контори заяви, якими відмовилися від спадкового майна спадкодавця [PERSON] на користь [PERSON] Оформити своє право на спадкове майно батька позивач [PERSON] не може, оскільки мати позивача [PERSON] заперечує про таке оформлення. Тому з метою захисту своїх прав позивач вимушений звернутися до суду. Позивач позовін вимоги підтримав. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненні до неї. Просили позовну заяву з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 16.02.2017 задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечили в повному обсязі, вважаючи такий безпідставним та просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечили. Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак представив суду лист, в якому зазначив, що просить суд слухати справу у відсутності представника. Також на адресу суду було подано належним чином завірену копію спадкової справи. Сторони висловили думку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за такої явки сторін відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача. відповідача, представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 13 листопада 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану батько позивача [PERSON] помер 24 липня 2015 року (а.с. 10). Батько позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] 15.07.1967 року зареєстрували шлюб. На підставі довідки №116 від 27.04.1992, виданої головою ЖБК [PERSON] мати позивача [PERSON] зареєструвала квартиру у Львівському обласному комунальному підприємстві Львівської обласної ради бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки (а.с. 155). У звязку із смертю батька відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про оформлення свідоцтва на право власності на квартиру, але нотаріус відмовив, оскільки у процесі спільного проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] між ними не було визначено та законодавчо оформлено належності частки кожному. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином слід визнати квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового будинку, обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], який помер 24 липня 2015 року, у рівних частках, кожному із яких належить 1/2 частина даної квартири. Як вбачається із спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON], спадкоємцями за законом на майно померлого є позивач [PERSON], дружина померлого [PERSON], дочка померлого [PERSON], син [PERSON] Є дві заяви від [PERSON] та [PERSON] про те, що вони відмовляються від належної їм частки спадкового майна за законом в користь дружини померлого [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст. 1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу. Статтею 1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON], як спадкоємцем першої черги, слід визнати право власності на 1/8 (одну восьму) частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 24.07.2015.

Outcome: approved