Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

12 листопада 2014 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,174 га, розташованої на території [ADDRESS], переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, серія ДП Нв026200, виданого на ім'я [PERSON], на підставі рішення 16 сесії ХХІ скликання Орлівщинської сільської ради народних депутатів від 30 серпня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26200 від 27 грудня 1999 року, був виданий [PERSON], померлому [INFO]. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] посилався на те, [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. У встановлений Законом термін заявник звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину, але йому було відмовлено, оскільки ним надані правовстановлюючі документи, в яких наявні розбіжності в імені спадкодавця та власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину, а тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання заявник не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі, та просив заявлені вимоги задовольнити. Від заінтересованих осіб: Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON], Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області до суду надійшли заяви, про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Відділу Державного комітету земельних ресурсів у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Суд дослідивши докази, надані заявником, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 25 травня 1963 року, 25 травня 1963 року народився заявник [PERSON], батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 14 квітня 2014 року, [PERSON] помер. У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Нв№ 026200 від 27 грудня 1999 року, [PERSON], який мешкає: [ADDRESS], на підставі рішення 16 сесії ХХІ скликання Орлівщинської сільської Ради народних депутатів від 30 серпня 1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,174 га в межах згідно планом, розташованої на території [ADDRESS] Орлівщинської сільської ради для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 26200. Однак, згідно копії договору від 06 травня 1989 року будинок [ADDRESS] придбаний [PERSON]. Також технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] від 13 січня 1988 року, копія якого наявна в матеріалах справи, зазначає власника будинку, як [PERSON]. Таким чином випливає наявність розбіжностей в написанні імені померлого батька заявника в правовстановлюючих документах про належність майна спадкодавцеві та свідоцтві про смерть, що унеможливлює видачу заявнику свідоцтва про право на спадщину, та відповідно порушує його права. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що в Державному акті на право приватної власності на землю, ім'я померлого батька заявника помилково зазначене як Єрнест, тому, вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved