Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

14 березня 2014 року, [PERSON], звернувся до суду з вищеназваним позовом, який в подальшому неодноразово збільшував, та в останній редакції якого просив суд, стягнути з відповідача на свою користь суму боргу (з урахуванням курсу НБУ 1 долар = 13,223070 грн., станом на 20.08.2014 р. - дату подачі зміненого позову) за нотаріально посвідченим договором позики від 10.07.2012 р. (реєстр. № 1878) у розмірі 198346,05 грн., збитків від інфляції - 14393,98 грн. та 3% річних у розмірі 2305,06 гр. та судові витрати у сумі 2150,45 грн., мотивуючи це порушенням відповідачем умов вказаного договору позики і неповерненням суми позики позивачу. В судовому засіданні представник позивача підтримав збільшені позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були неодноразово повідомлений належним чином, що підтверджується особистою розпискою з підписом та численними поштовими повідомленнями про вручення судових повісток з відмітками про особисте вручення повісток, надсилаючи на адресу суду численні клопотання про перенесення слухання справи (оголошення чергової перерви), які на думку суду, є зловживанням відповідачем своїми правами та обов'язками, передбаченими ст.ст. 27,31 ЦПК України, а тому не є перешкодою для розгляду справи по суті, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 29,30,36-38,43,46,47,51-52,64-67). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України зазначає - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора - зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.ст. 1046,1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої же якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Як вбачається з приписів ст. 1049 ч. 1 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Суд встановив, і це підтверджується матеріалами справи та поясненнями представника позивача, що 10.07.2012 р., між позивачем та відповідачем був укладений, підписаний та нотаріально посвідчений договір позики (реєстр. № 1878), відповідно до п.п. 1,2 умов якого, позивач [PERSON], на умовах, передбачених цим договором, передав, а позичальник (відповідач) [PERSON] прийняв грошові кошти у сумі 119850 грн., що на момент підписання цього договору, за курсом НБУ на дату підписання договору - складали еквівалент 15000 дол. США, які останній повністю отримав до підписання цього договору (а.с. 6,7). При чому, згідно п.п. 3,4,5 вказаного договору позики - відповідач зобов'язаний повернути позивачу позику (грошві кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем (позивачем) у строк до першого січня 2014 р.) за місцем проживання позивача, шляхом передачі відповідної грошової суми готівкою, до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором. Після повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за даним договором, позивач повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позивача, після спливу терміну повернення грошей, примірника цього договору - є свідченням прострочення відповідачем виконання своїх зобов'язань за даним договором. Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що у разі, якщо відповідач своєчасно не поверне позивачу позику у строк, зазначений у п. 3 цього договору - він зобов'язаний сплатити на вимогу позивача грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України. Позикодавець вправі пред'явити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені законодавством України. Звернення стягнення здійснюється в порядку, передбаченим чинним законодавством України на момент стягнення. Як встановив суд, в зазначений у договорі термін і до теперішнього часу - відповідач свого зобов'язання не виконав і не повернув позивачу запозичені гроші, а наявність у позивача примірника договору позики є свідченням невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань. З пояснень представника позивача ту умов договору, вбачається, що під час передачі відповідачу грошей у розмірі 15000 дол. США, сторони домовилися про те, що позика буде повернута у доларах США або у гривні за курсом НБУ, встановленим на день повернення позики. На дату винесення судом рішення, позика відповідачем не була повернута позивачу і згідно офіційного курсу НБУ, станом на дату збільшення позовних вимог - 20.08.2014 р., курс 1 грн. до 1 дол. США складав 13,223070 грн. і згідно розрахунку представника позивача, наданого до позову і зробленого у відповідності з нормами чинного законодавства України, борг відповідача перед позивачем складає - 198346,05 грн. (а.с. 61). У зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не повернув суму позики та з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити, крім суми позики у розмірі 198346,05 грн. (еквівалент 15000 дол. США) - збитки від інфляції у розмірі 14393,98 грн., розрахунок якої наведений у вказаному додатку до позову. В порядку ст. 625 ЦК України та умов п. 6 договору позики, представником позивача були нараховані 3% річних від суми боргу, які склали - 2305,06 грн., розрахунок яких також був наданий до позову. Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем згідно розрахунку суми позову, з яким погоджується суд, складає - 198346,05 грн. - основний борг, 14393,98 грн. - інфляційні збитки, 2305,06 грн. - 3% річних з простроченої суми боргу, а разом - 215045,09 грн. (а.с. 61). Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судових витрат (за розгляд справи та за забезпечення позову) у розмірі 2150,45 грн., як підтверджені документально (а.с. 2,10,25,39,58).

Outcome: approved