Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 15.09.2012 року. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені після першого року спільного життя, оскільки відповідач почав зловживати спиртними напоями, звільнився з роботи, припинив турбуватися про дитину і сім'ю. Більше півтора року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вказує, що збереження шлюбу та спільне проживання з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом із нею. З моменту фактичного припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин останній їй та дитині матеріально не допомагає. Вона сама не спроможна утримувати дитину. Дочка відвідує дошкільний навчальний заклад, у якому щомісячна батьківська плата за харчування становить 200 грн. щомісячно. Після влаштування у садочок дитина часто хворіє, що потребує додаткових матеріальних витрат. Звертає увагу, що на утриманні відповідача є інша неповнолітня дитина. З огляду на наведене, а також те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Сторони у судове засідання не з'явилися. У своїй заяві від 01.07.2016 року позивач просить розглянути справу за її відсутності, водночас вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також подав до суду письмову заяву від 01.08.2016 року про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу та сплату аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно погоджується. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 15.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від подружнього життя у сторін дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] Сімейне життя в сторін не склалось, більше одного року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи з вищенаведеного, принципів розумності та справедливості (ч. 9 ст. 7 цього Кодексу), враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком, беручи до уваги, згоду відповідача на сплату аліментів у визначеному позивачем розмірі, суд дійшов висновку про покладення на відповідача обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно. Оскільки згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, присуджені суми аліментів підлягають такій індексації. Отже, позов задовольняється повністю.

Outcome: approved