Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

14 березня 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 95518 грн. 35 коп. та витрати на судовий збір. В обґрунтування заявленого позову публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», посилалось на те, що відповідно до кредитного договору №1961 від 19 червня 2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 210000 грн., зі сплатою 16% відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 17 вересня 2018 року. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 06 липня 2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 95518 грн. 35 коп., яка складається з тіла кредиту - 72139 грн. 87 коп., заборгованості по процентам 18277 грн. 76 коп., інфляційні збільшення заборгованості 5045 грн. 83 коп., три проценти річних від суми заборгованості 1054 грн. 89 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи думку представник позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 червня 2008 року за кредитним договором №1961, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України», правонаступником прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 210000 грн., зі сплатою 16% відсотків річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту до 18 вересня 2018 року (п.1.1.,1.2.). Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору не виконала взятих на себе обовязків, у звязку з чим станом на 06 липня 2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 95518 грн. 35 коп., яка складається з тіла кредиту - 72139 грн. 87 коп., заборгованості по процентам 18277 грн. 76 коп., інфляційні збільшення заборгованості 5045 грн. 83 коп., три проценти річних від суми заборгованості 1054 грн. 89 коп. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved