Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

14.06.2016 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, уточненою 26.07.2016 року, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], недієздатною. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є її донькою, яка проживає разом із заявницею, є інвалідом дитинства, оскільки страждає невиліковною психічною хворобою олігофренія та ряд супутніх хвороб. З дитинства [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра у Чугуївській ЦРЛ, також з 1983 року вона перебуває на обліку в Харківському обласному психо-неврологічному диспансері, в тому ж році їй встановлена безстроково інвалідність другої групи. Згідно висновку лікарняної комісії про встановлення стороннього догляду внаслідок психічного розладу №1228 [PERSON] здійснює за донькою постійний догляд, оскільки остання потребує цього, обслуговувати себе самостійно вона не має можливості, не може читати, писати, самостійно одягатися, фактично не контактує з оточуючими, в період загострення хвороби веде себе неадекватно. [PERSON] зазначає, що у звязку із необхідністю отримання грошової допомоги через хворобу та інвалідність доньки, вона вимушена звернутися до суду з даною заявою для встановлення недієздатності [PERSON] та отримання можливості у подальшому стати її опікуном. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування - інспектор Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Від представника Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] [PERSON] не заперечувала. Вислухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно\~ч. 2 ст. 234 ЦПК України\~в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст.\~236, ч. 3 ст.\~237 ЦПК України\~- заява про визнання особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, і подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно копії паспортів заявниці та [PERSON], копії свідоцтва про народження останньої підтверджується, що [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Відповідно до довідки керуючого справами виконавчого комітету Чугуївської міської Ради від 14.06.2016 року заявниця разом з донькою [PERSON] мешкають в м. Чугуєві по вул. Гвардійська, 46/40 (а.с.18). З виписки за №251 Харківського обласного психо-неврологічного диспансеру від 30.12.1977 року слідує, що донька заявниці - [PERSON] хворіє психічним захворюванням (а.с.17). Згідно виписки із Акту огляду МСЕК серії ХРН-Р-82 за №003846 - [PERSON], [INFO], має 2 групу інвалідності з причин інвалідності з дитинства, яка встановлена безстроково (а.с.10). Даний факт також підтверджується посвідченням на імя [PERSON] №102986, виданим 26.10.1990 року (а.с.8). Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу за №1228, [PERSON] інвалід ІІ групи з 21.03.1983 року, за рівнем обмеження життєдіяльності обмежена у самообслуговуванні та здатності до спілкування і потребує постійного стороннього догляду (а.с.11). Довідка лікаря-психіатра від 06.06.2016 року встановлює факт того, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1983 року з діагнозом тяжка розумова відсталість внаслідок ураження УНС з епісиндромом (а.с.12). В амбулаторній карті хворої описані скарги на відставання у психомоторному розвитку (а.с.14-15). Трудова рекомендація для [PERSON], зазначена у довідці серії ХРН-Р-82 за №003846, непрацездатна (а.с.16). Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України\~- суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зі змісту ст. 239 ч. 1 ЦПК України слідує, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно ухвали суду від 12.09.2016 року по вказаній справі була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам 18 відділення Харківської обласної психіатричної лікарні за №3 (а.с.53). Висновок судово-психіатричного експерта 18 відділення судово-психіатричної експертизи за №760 від 11.10.2015 року показав, що [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі тяжкої розумової відсталості, за своїм психічним станом на даний час не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.63-65). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання [PERSON] недієздатною. Також суд вважає за необхідне розяснити особам, що брали участь у справі, що згідно ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved