Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

12 серпня 2021 року [PERSON] (надалі також - позивач, [PERSON] ) звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (надалі також - відповідач, Новосанжарська селишна рада), в якій просив: встановити факт, що автомобіль марки «Ford Fusion», код згідно з УКТЗЕД 8703239031, об`єм двигуна 2488 куб.см, колір синій, ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] , належав померлому [INFO] [PERSON] , за життя; визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на автомобіль марки «Ford Fusion», код згідно з УКТЗЕД 8703239031, об`єм двигуна 2488 куб.см, колір синій, ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Рух справи Ухвалою суду від 17 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 21). Своєю ухвалою від 09 вересня 2021 року Новосанжарський районний суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 28). Аргументи учасників справи В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначав, що відповідно до складеного гр. [PERSON] заповіту від 14 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області за № 965, він є спадкоємцем померлого [INFO] гр. [PERSON] . За життя 15 грудня 2020 року [PERSON] придбав та ввіз відповідно до чинного законодавства на митну територію України транспортний засіб «Ford Fusion», код згідно з УКТЗЕД 8703239031, об`єм двигуна 2488 куб. см, колір синій, ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] , однак право власності оформити не встиг, оскільки [INFO] помер. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після [PERSON] , він звернуся до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту належності зазначеного транспортного засобу померлому [PERSON] , та визнання права власності за ним, [PERSON] , на транспортний засіб «Ford Fusion» в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року відповідачу встановлювався п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для надання до суду відзиву на позов. Копію зазначеної ухвали відповідач отримав 18 серпня 2021 року, правом подати відзив на позов не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. В судовому засіданні, що проводилось 21 вересня 2021 року, представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій до суду заяві від 08 вересня 2021 року просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 24). В судове засідання, призначене на 21 вересня 2021 року, Новосанжарська селишна рада Полтавського району Полтавської області не забезпечила явку свого уповноваженого представника. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав. 21 вересня 2021 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання за даної явки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом 14 грудня 2020 року гр. [PERSON] , [INFO] , склав заповіт, за змістом якого усе належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що йому буде належити на момент смерті, заповів гр. [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області, Семиволосом О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 965 (а.с. 11). Також, 14 грудня 202 року гр. [PERSON] , придбав у нерезидента «BEXHILL AUTO TRADING CO.OU» транспортний засіб «Ford Fusion», 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про зняття транспортного засобу з реєстрації [NUMBER] (а.с. 35-38), рахунком (інвойсом) № 1245 від 14.12.2020, зі змісту якого вбачається, що позивач придбав у нерезидента «BEXHILL AUTO TRADING CO.OU» вказаний транспортний засіб (а.с. 39-41) загальною вартістю 5793 дол. США. Представником позивача, декларантом ТОВ «Турон Групп», для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу 14.12.2020 подано до підрозділу «Одеська митниця» Державної митної служби України електронну митну декларацію №UA500080/20/021644 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його митну вартість в розмірі 5793 дол. США (а.с. 14). Одеською митницею Державної митної служби України 15 грудня 2020 року видано посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] на легковий транспортний засіб «Ford Fusion», код згідно з УКТЗЕД 8703239031, об`єм двигуна 2488 куб. см, колір синій, ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] (а.с. 15). Посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] містить відмітку митниці про те, що Одеська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому Посвідченні ТЗ на ім`я [PERSON] ( [ADDRESS] ), що був увезений (надісланий) в Україну громадянином України [PERSON] ( [ADDRESS] ). 25 січня 2021 року ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» видано сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу «Ford Fusion», ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] за № UA.009.7142-21 (а.с. 16). [INFO] гр. [PERSON] помер, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 січня 2021 року (а.с 13). На підставі заповіту від 14 грудня 2020 року за зареєстрованим № 965, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04 серпня 2021 року, що зареєстроване в реєстрі за № 688 (а.с. 12). В той же час відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2021 року № 218/02-31 (а.с. 18), приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на транспортний засіб (легковий автомобіль) марки, моделі «Ford Fusion», код згідно з УКТЗЕД 8703239031, номер кузова - [NUMBER] , дата переміщення через митний кордон 14.12.2020, який належав померлому на підставі Посвідчення про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , оскільки відсутня державна реєстрація права власності на зазначений транспортний засіб. З огляду на викладене, враховуючи те, що одним із способів захисту цивільних прав є визнання права власності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами частини 1 статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі Порядок № 1388). Пунктом 7 Порядок № 1388 встановлено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Згідно зі статтями 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Висновки щодо правозастосування Зважаючи на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] за життя 14.12.2020 придбав автомобіль марки «Ford Fusion», код згідно з УКТЗЕД 8703239031, об`єм двигуна 2488 куб. см, колір синій, ідентифікаційний номер (VIN) - [NUMBER] , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, свідоцтвом про зняття транспортного засобу з реєстрації С251021205С (а.с. 35-38), рахунком (інвойсом) № 1245 від 14.12.2020, зі змісту якого вбачається, що позивач придбав у нерезидента «BEXHILL AUTO TRADING CO.OU» вказаний транспортний засіб (а.с. 39-41), митною декларацією №UA500080/20/021644 на ввезений транспортний засіб (а.с. 14), посвідченням про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] на легковий транспортний засіб «Ford Fusion» від 15.12.2020 (а.с. 15). Однак, судом встановлено, що у передбачений нормами чинного законодавства термін, [PERSON] не встиг здійснити реєстрацію транспортного засобу в органах МВС України, оскільки [INFO] він помер. З матеріалів справ вбачається, що позивач є спадкоємцем [PERSON] відповідно до заповіту. Згідно з довідкою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Семиволоса О.В. від 16.09.2021 № 248/01-16 встановлено, що 09 квітня 2021 року цим нотаріусом заведено спадкову справу № 18/2021 після смерті [PERSON] . Єдиним спадкоємцем за заповітом за вищезазначеною спадковою справою є гр. [PERSON] , рнокпп [NUMBER] (а.с. 42). З огляду на зазначене, до [PERSON] як до єдиного спадкоємця [PERSON] , перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документами, які підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку , зокрема, митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Враховуючи наявність у [PERSON] вказаних документів, суд на підставі пункту 8 Порядку № 1388 приходить до висновку про правомірність придбання транспортного засобу вказаною особою. Суд зазначає, що видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 278/3640/18. Так як [PERSON] , як єдиний спадкоємець померлого [PERSON] має законні очікування щодо реалізації права власності на автомобіль, але позбавлений можливості завершити процедуру реєстрації автомобіля у органах МВС України та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ним права власності на зазначений транспортний засіб. Задовольняючи відповідну вимогу, суд виходить з того, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Обираючи ефективний спосіб захисту, що може бути застосований судом під час вирішення даного цивільного позову, суд виходить з висновків, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 905/1926/16 від 11 вересня 2018 року, в якій зазначено: «оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування». Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Враховуючи викладене, суд погоджується з позивачем, що належним способом захисту його цивільного права - є визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на транспортний засіб - автомобіль марки «FORD FUSION», ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] . В цей же час, вимога позивача про встановлення факту належності цього автомобіля померлому [PERSON] , не підлягає задоволенню з огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений нормами чинного законодавства, не відповідає критерію його ефективності, не відповідає змісту порушеного права, не забезпечить дієве відновлення його прав. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial