Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

12 квітня 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, з урахуванням усунених недоліків позовної заяви (а.с.141-143) просить суд : стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 054-2008-1733 від 28 травня 2008 року в розмірі 39\~600 доларів США. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ «Універсал Банк», яке 22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів було перейменовано в ПАТ «Універсал Банк». 28.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 054-2008-1733 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 88\~400,00 доларів США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі до 10.05.2028 року, згідно з графіком щомісячних платежів та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,45 процентів річних. За користування кредитом понад встановлений Кредитним договором строк встановлюється підвищена процентна ставка на рівні 37,35 процентів річних. В силу того, що відповідач не зміг належним чином виконувати взяті на себе зобовязання між сторонами були підписані ряд додаткових угод, а саме : 10.12.2010 року, відповідно до якої відповідачу в період часу з 10.12.2010 року по 05.01.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,53 процентів річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 37.35 процентів річних, а з 06.01.2011 року по 09.12.2011 року включно встановлено процентну ставку в розмірі 12,45 процентів річних, підвищена процентна ставка встановлена на рівні 37,35 процентів річних. 06.01.2011 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до якої відповідачу-1 в період часу з 06.01.2011 року по 09.12.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,53 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 16,53 процентів річних, а в період з 10.12.2011 року по 09.12.2016 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,92 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,92 процентів річних. 10.12.2011 року було укладено додаткову угоду, відповідно до якої відповідачу-1 в період часу з 10.12.2011 року по 03.01.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 9,38 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,92 процентів річних, а починаючи з 04.01.2011 року по 09.12.2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,92 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,92 процентів річних. 04.01.2012 року було укладено додаткову угоду, відповідно до якої відповідачу-1 в період часу з 04.01.2012 року по 09.12.2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 9,38 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 17,38 процентів річних, а починаючи з 10.12.2012 року по 09.12.2017 року включно встановлено 14,53 процентну ставку за користування кредитом, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 22,53 процентів річних. 15.05.2014 було укладено додаткову угоду-5, відповідно до якої Відповідачу-1 в період часу з 15.05.2014 року по 09.05.2015 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,89 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 16,89 процентів річних, а починаючи з 10.05.2015 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 12,7 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 20,7 процентів річних. Крім того позивач зазначає, що станом на 30.03.2016 року загальна сума заборгованості відповідача -1 за кредитним договором становить 88\~495,82 доларів США, з яких : 75\~639,11 доларів США неповернута сума кредиту, в т.ч. 3\~572, 56 доларів США заборгованість за тілом кредиту,12 359.24 доларів США заборгованість по процентам, 497,47 доларів США заборгованість по підвищеним процентам. Однак позивач просить стягнути з [PERSON] 39\~600 доларів США, з яких : заборгованість по тілу кредиту в сумі - 3\~572,56 доларів США, відсотки 12\~359,24 доларів США, підвищені відсотки 497,47 доларів США, крім того банк просить достроково стягнути тіло кредиту в сумі 23\~170,73 доларів США. Позивачем також зазначено, що для забезпечення виконання зобовязань відповідачем -1 за кредитним договором, 15.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. У судове засідання представник позивача не з'явився. Відповідно до позовної заяви просив справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а. с. 5). Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, про причину неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ст. ст.\~169,\~224 Цивільного процесуального кодексу України\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 054-2008-1733 (а. с. 7-12, 112). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 88400,00 доларів США, а позичальник зобовязувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 12,45 % річних в порядку, на умовах та строки, визначені Договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього договору. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 428740 гривень за курсом НБУ на день укладення договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатись лише в разі якщо сума кредиту виражена у іноземній валюті. Зазначені кошти відповідач [PERSON] отримала, що підтверджується меморіальним ордером від 28 травня 2008 року та випискою з особового рахунку, відкритого на імя відповідача (а.с. 89,90). Відповідно до п. п. 1.1.1. та 1.2 кредитного договору, за користування коштами понад встановлений строк нараховується процентна ставка в розмірі 37,35 % річних та строк кредитування по 10 травня 2028 року. Цільове призначення кредиту на придбання майна, а саме : трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою : Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна б. 3-б, кв. 13 ( п. 1.3. кредитного договору). Пунктами 2.1.3., 2.4. та 2.5. кредитного договору визначено, що відкриття позичальником поточного рахунку № 26201000196376 ( № 05404011000196376) у кредитора, код банку МФО 322991, для здійснення розрахунково-касового обслуговування операцій позичальника з надання та погашення кредиту. Видача кредиту за договором проводиться на поточний рахунок позичальника, відкритий згідно умов п. 2.1.3 даного договору. Погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Під терміном «щомісячний платіж», сторони розуміють платіж, який складається із частини погашення основної суми кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом за попередній платіжний період. Розмір щомісячного платежу встановлений в графіку погашення кредиту викладений у додатку № 2 ( п. 2.5 кредитного договору) (а. с. 7-12, 15-17). Крім того у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] були укладені додаткові угоди до кредитного договору № 054-2008-1733 від 28 травня 2008 року, а саме : 10.12.2010 року, відповідно до якої відповідачу в період часу з 10.12.2010 року по 05.01.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,53 процентів річних, підвищена відсоткова ставка в розмірі 37.35 процентів річних, а з 06.01.2011 року по 09.12.2011 року включно встановлено процентну ставку в розмірі 12,45 процентів річних, процентна ставка встановлена на рівні 37,35 процентів річних;06.01.2011 року було укладено додаткову угоду до Кредитного договору, відповідно до якої в період часу з 06.01.2011 року по 09.12.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,53 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 16,53 процентів річних, а в період з 10.12.2011 року по 09.12.2016 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,92 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,92 процентів річних, а починаючи з 10 грудня 2016 року в розмірі 12,45, підвищена відсоткова ставка в розмірі 20,45; 10.12.2011 року було укладено додаткову угоду, відповідно до якої в період часу з 10.12.2011 року по 03.01.2011 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 9,38 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,92 процентів річних, а починаючи з 04.01.2011 року по 09.12.2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,92 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 21,92 процентів річних; 04.01.2012 року було укладено додаткову угоду, відповідно до якої в період часу з 04.01.2012 року по 09.12.2012 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 9,38 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 17,38 процентів річних, а починаючи з 10.12.2012 року по 09.12.2017 року включно встановлено 14,53 процентну ставку за користування кредитом, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 22,53 процентів річних, а, починаючи з 10.12.2017 встановлено базову процентну ставку 12,45 % річних, а за користування коштами понад встановлений строк 20,45% річних; 15.05.2014 було укладено додаткову угоду, відповідно до якої в період часу з 15.05.2014 року по 09.05.2015 року включно встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 8,89 процентів річних, підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 16,89 процентів річних, а починаючи з 10.05.2015 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 12,7 процентів річних (8,89+3,81), підвищена відсоткова ставка встановлена в розмірі 20,7 процентів річних(16,89+3,81)(а. с. 18-79). Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежним чином виконано свої грошові зобов'язання. Тому станом на 30.03.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 88\~495,82 доларів США, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.91-94), правильність якого та обєктивність викладеної в якому інформації не викликає суду сумнівів, оскільки будь-яких заперечень щодо зазначених в розрахунку сум, відповідачами не подано, та не надано докази, які спростовують наведені позивачем дані, а також не зазначено джерел здобуття таких доказів.. Однак позивач просить стягнути лише частину наявної заборгованості в розмірі 39\~600 доларів США, з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі - 3\~572,56 доларів США, відсотки 12\~359,24 доларів США, підвищені відсотки 497,47 доларів США, крім того банк просить достроково стягнути тіло кредиту в сумі 23\~170,73 доларів США. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. З цього випливає, що сума заборгованості в рішенні суду повинна бути виражена в доларах США, оскільки надання кредиту за цим кредитним договором є валютною операцією. Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ч. 1 та ч.3 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускаються у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Крім того відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, де зазначено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п.12 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 553 ЦК України. Відповідна правова позиція Верховного Суду України , висловлена у справі №6-145цс14 та №6-79цс14, а саме, що в силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Факт наявності у ПАТ «Універсал Банк» відповідної банківської ліцензії на здійснення валютних операцій, підтверджується публічною інформацією, розміщеною на сайті Національного банку України, в тому числі щодо діючої ліцензії № 92 від 10.10.2011 року, а також раніше вданих ліцензій № 92 від 22.07.2009 року, №92 від 07.12.2007 року, та дозволів №92-2 від 24.09.2009 та №92-1 від 07.12.2007. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 15 травня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] усіх зобовязань перед кредитом, що виникли з кредитного договору № 054-2008-1733 від 28 травня 2008 року та додаткової угоди від 15 травня 2014 року укладеного між кредитором та боржником (а. с. 80-88). З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 39600 доларів США. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 15440 гривень 81 копійок, понесені позивачем по оплаті судового збору (а. с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved