Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

13 лютого 2014 року заступник Дніпропетровського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до суду в інтересах держави в особі: Міністерства інфраструктури України в особі: 19 окремий мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту, 26 об'єднаний загін Державної спеціальної служби транспорту до [PERSON], про відшкодування витрат пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі, який обґрунтував тим, що 1 серпня 2013 року відповідно до «Положення про проходження служби у державній спеціальній службі транспорту», затвердженого Указом Президента України від 3 лютого 2009 року № 602009 року, між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби на посадах курсантів на 4 роки. 01.08.2013 року наказом по стройовій частині №166 [PERSON] зараховано до списків особового складу кафедри присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта. 26.11.2013 року курсант [PERSON] звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри. Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту від 27.11.2013 року №1129ст курсанта [PERSON] - відраховано з університету. У подальшому, 28 листопада 2013 року наведений контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого [PERSON] того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту наказом № 259 від 28.11.2013р. Кафедрою військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту відповідно до нормативно-правових актів було розраховано фактичні витрати, пов'язані з утриманням відповідача на кафедрі військової підготовки, з дня його зарахування по день його виключення зі списків особового складу частини, які складаються з: витрати на грошове забезпечення курсанта - 832,00грн., витрати на продовольче забезпечення курсанта - 2176,80грн., витрати на речове забезпечення курсанта - 11,91грн. З розрахунками коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта відповідач [PERSON] був ознайомлений. Проте зазначену суму коштів відповідач дотепер не відшкодував, що є підставою для звернення до суду із цим позовом та стягнення коштів у примусовому порядку. На підставі викладеного просять суд стягнути з [PERSON] на користь 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з його грошовим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 832,00грн. та на користь 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з його продовольчим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 2176,80грн. та речовим забезпеченням - у сумі 11.91 грн. (а.с.1-5). В судовому засіданні прокурор Дніпропетровської прокурори з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позові. Представник позивача 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник позивача 19 окремого мостового загону Державної спеціальної служби транспорту надав до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили задовольнити (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши прокурора, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 1 серпня 2013 року відповідно до «Положення про проходження служби у державній спеціальній службі транспорту», затвердженого Указом Президента України від 3 лютого 2009 року № 602009 року, між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та [PERSON] було укладено контракт про проходження військової служби на посадах курсантів на 4 роки (а.с.6). 01.08.2013 року наказом по стройовій частині №166 [PERSON] зараховано до списків особового складу кафедри присвоєно звання «солдат» та призначено на посаду курсанта, що підтверджується витягом з наказу № 166 (а.с.7). 26.11.2013 року курсант [PERSON] звернувся рапортом до Начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтранслужби про його відрахування з кафедри (а.с.8). Наказом ректора Дніпропетровського університету залізничного транспорту від 27.11.2013 року №1129ст курсанта [PERSON] - відраховано з університету (а.с.9). Так, 28 листопада 2013 року наведений контракт достроково розірвано на підставі п. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (систематичне невиконання умов контракту), на підставі чого [PERSON] того ж дня відраховано з кафедри військової підготовки Державної спеціальної служби транспорту, що підтверджується витягом з наказу № 259 від 28.11.2013р. (а.с.10). З наданих розрахунків вбачається, що загальна сума витрат на грошове забезпечення за період 01.08.2013р. по 30.11.2013р. складає: 832,00 грн., витрати на харчування з 01.08.2013р. по 28.11.2013р. - 2176,80 грн., витрати на речове забезпечення сума до утримання 11,91грн. з ними було ознайомлено відповідача про, що свідчить його підписи і не заперечувалося в судовому засіданні (а.с.11-13). Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, «курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку». Пунктами 3-5 виданого на розвиток зазначеної правової норми «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 р, № 964, визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; платою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами тримання курсантів. Витрати відшкодовуються у повному розмірі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк. У свою чергу, на виконання п. 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв'язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням Державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16 липня 2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким з регульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у разі відмови у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання. Аналізуючи приведені вище норми права та співвідношуючи їх з фактично встановленими в судовому засіданні обставинами справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved