Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

12 листопада 2015 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яка, з урахуванням уточнень до позовних вимог, обґрунтована тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №HML0AN02063741 від 27 травня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 16985,88 доларів США на термін до 26 травня 2015 року та зобовязалася такий повернути і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. ПАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобовязання виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у визначеному кредитним договором розмірі. Однак, [PERSON] порушила умови договору і не надавала своєчасно грошові кошти ПАТ «КБ «ПриватБанк» для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов кредитного договору та станом на 20 серпня 2015 року у відповідача існує заборгованість в сумі 63605,41 доларів США, з них: заборгованість за кредитом 16678,43 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 5287,10 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 1433,33 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 40206,55 доларів США. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 26802,45 доларів США, яка була задоволена заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2012 року про стягнення коштів з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк», різниця становить 36802,96 доларів США, що за курсом 22,07, відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 серпня 2015 року, складає 812241,33 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 91,11 доларів США, що еквівалентно 2010,80 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2280,03 доларів США, що еквівалентно 50320,26 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 652,9 доларів США, що еквівалентно 14409,5 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 774320,65 грн., що еквівалентно 35084,76 доларів США, а також штраф (фіксована частина) - 250 грн. що еквівалентно 11,33 доларів США, штраф (процентна складова) 40612,11 грн., що еквівалентно 1840,15 доларів США. Заборгованість до стягнення становить 38654,44 доларів США, що за курсом 22,07, відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 серпня 2015 року, складає 853103,39 грн., яку позивач разом із сплаченим судовим збором просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задовольнити. Вказав, що доводи відповідача та її представника про те, що [PERSON] просить стягнути заборгованість по тілу кредиту більше, ніж тіло складало раніше, хоча [PERSON] не має право збільшувати тіло кредиту, слід сприймати критично. Зокрема, в кредитному договорі передбачено кошти для сплати страхових платежів і саме позичальник [PERSON] повинна надати Банку докази сплати чергового страхового платежу, а в разі ненадання таких доказів [PERSON] за дорученням позичальника самостійно перераховує страховий платіж страховій компанії. Із виписки по рахунку видно, що [PERSON] перераховував страхові платежі щорічно, таке мало місце 25 травня 2012 року сплачено страховий платіж у розмірі 45,78 доларів США та 24 травня 2013 року сплачено страховий платіж у розмірі 45,33 доларів США. У звязку з цим сума тіла кредиту в позовній заяві вказана вірно. Інші доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки всі умови по виконанню зобовязань зазначені в кредитному договорі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали та вказали, що наданий відповідачем розрахунок є невірним адже згідно розрахунку до позову тіло кредиту становить 16678,43 доларів США, що на 91,11 доларів США більше від тіла кредиту, встановленого раніше рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2012 року в розмірі 16587,32 доларів США, що не може бути, оскільки тіло кредиту не може збільшуватись. Згідно змісту договору особистого страхування від 27 травня 2008 року, укладеного між [PERSON] та Страховою компанією «Інгострах», його термін визначений з 27 травня 2008 року по 26 травня 2009 року і лише при бажанні Страхувальника ([PERSON]Д.) такий договір міг бути поновлений на новий строк, однак таке бажання не висловлювалось і пролонгація договору не вимагалась, тому будь-які перерахування здійснені без бажання відповідача, без її відома та дозволу, фактично є самоправними діями Банку. Цим договором страхові платежі та страхова сума визначені у гривні, але [PERSON] безпідставно перевів ці кошти у долари США, їх додав до тіла кредиту. Кредитним договором від 27 травня 2008 року передбачено страхування предмета застави транспортного засобу, який виступав заставою згідно договору, але кредитним договором не передбачено необхідність особистого страхування, кошти донараховані Банком до суми кредиту. Кредитним договором не передбачено, що платежі, які здійснені Банком, включаються до тіла кредиту. Вказані обставини вказують, що позов із неправомірно збільшеним тілом кредиту не підлягає задоволенню, усі розрахунки процентів, комісії, пені та штрафу обчислюються від тіла заборгованості, а отже такий розрахунок не може вважатись правильним. Оскільки, пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування суперечить вимогам ст. 61 Конституції України у звязку з чим позовні вимоги про стягнення штрафу (фіксована частина та процентна складова) задоволенню не підлягають. В п. 14.10 кредитного договору передбачено обмеження нарахування неустойки за договором протягом 3 років з дня коли відповідне зобовязання повинно було бути виконане, однак [PERSON] розрахував пеню за весь час чим значно збільшив її розмір всупереч умовам договору. Неустойка є засобом забезпечення зобовязання та засобом цивільно-правової відповідальності за його порушення і не може розглядатись як засіб збагачення, але предявлена до стягнення пеня в розмірі 35084,76 доларів США майже втричі перевищує збитки кредитора у вигляді неповерненої суми кредиту, тому в разі задоволення судом позовних вимог має бути зменшена, адже на утриманні відповідача перебуває двоє неповнолітніх дітей, а найстарший повнолітній син є інвалідом з дитинства, відповідач офіційно не працевлаштована, на примусовому виконанні Відділу ДВС вже перебувають виконавчі листи про стягнення з відповідача значних сум коштів на користь позивача. Заслухавши доводи сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 599, 610, 615, 625, 626, 629, 1054 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є обов'язковим для виконання сторонами; за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, 27 травня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» ([PERSON]) і [PERSON] (Позичальник) укладено кредитно-заставний договір №HML0AN02063741 згідно якого [PERSON] зобовязується надати Позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (ст. 2.1). Для забезпечення повного і своєчасного виконання Позичальником зобовязань за договором, Позичальник надає Банку предмет застави в заставу, яким є автомобіль Фіат Пунто, 2007 року випуску, обємом двигуна 1.24, державний номер [NUMBER], вартістю 73800,00 грн. (ст. 2.2, 17.9, 17.10). Загальний розмір кредиту складає 16985,89 доларів США (ст. 17.1.1-17.1.2). Мета кредиту: а) частина кредиту в розмірі 15647,56 доларів США надається з метою придбання Позичальником автомобіля; б) частина кредиту в розмірі 861,68 доларів США надається з метою оплати перших страхових платежів за Договорами Страхування на перший рік дії кредиту; в) частина кредиту в розмірі 7,22 доларів США надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі; г) частина кредиту в розмірі 469,43 доларів США надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту (ст. 17.1.3). Дата погашення 26 травня 2015 року (ст. 17.1.5). За користування наданим кредитом у період з дати списання кошів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту Позичальник сплачує проценти за ставкою, визначеною у ст. 17.1.6 договору 15,00 річних (ст. 4.1, 17.1.6). З метою виконання зобовязань за п. 3.4 особливості сплати Банком чергових страхових платежів (для уникнення сумнівів, положення цієї статті не поширюються на перші страхові платежі, які були або (1) сплачені Позичальником самостійно до видачі кредиту, або (2) включені у загальний розмір кредиту відповідно пункту «)» статті 17.1.3 договору і погашаються Позичальником у складі щомісячних платежів. [PERSON] позичальник не подав Банку підтверджуючий документ про сплату чергових страхових платежів за договорами страхування станом на дату, коли вони повинні бути сплачені, [PERSON] має право самостійно сплатити такі страхові платежі протягом (пяти) банківських днів замість Позичальника. [PERSON] скористається правом, передбаченим у статті 3.4.1 договору, і сплатить чергові страхові платежі, то Позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів відшкодувати Банку суму сплачених коштів та усі інші витрати Банку, повязані із здійсненням таких платежів. У разі непогашення Позичальником такої заборгованості у вказаний строк, вона вважається простроченою) Позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 6031,74 долари США для сплати чергових страхових платежів (ст. 3.4, 17.1.7). Позичальник зобовязується на день укладення договору застрахувати на користь Банку предмет застави на суму, строк та від ризиків, що зазначені у статті 17.3 договору (якщо відповідно до п. б ст. 17.1.3 договору в загальний розмір кредиту не включено суму перших страхових платежів за договорами страхування, Позичальник зобовязаний на день укладання даного договору надати Банку відповідні договори страхування (що були попередньо погоджені з Банком) та докази сплати страхових платежів. Зокрема, за відповідним договором страхування предмет застави повинен бути застрахований на суму 73800,00 грн. на строк 12 місяців, на користь Банку від ризиків КАСКО) та надати Банку договори страхування, укладені відповідно до вимог статті 3.1.3 договору (Позичальник надав Банку належним чином оформлені договори страхування, а також документи, які підтверджують оплату перших страхових платежів (у випадку, якщо Позичальник самостійно здійснює оплату перших страхових платежів). Зазначені договори повинні бути письмово погоджені з Банком. Зокрема, Банк погоджує вибір Страхувальника, перелік страхових ризиків, які підлягають страхуванню. Письмовим погодженням Банку вважається віза уповноваженого представника Банку на договорах страхування, підписаних Страхувальником). При цьому, якщо відповідно до пункту «)» статті 17.1.3 Договору в загальний розмір Кредиту не включено суму перших страхових платежів за договорами страхування, Позичальник надає докази сплати перших страхових платежів. Не пізніше дати закінчення дії договорів страхування Позичальник зобовязаний продовжити строк їхньої дії або укласти нові договори страхування на користь Банку у страховій компанії, узгодженій з Банком (п. 3.1.3, 6.2.11, 6.2.12, 17.3). Нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Дата погашення у часовий інтервал нарахування процентів не включається. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з кредитного рахунку до очікуваної дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів та закінчується поточною датою сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення кредиту на суму неповернутого кредиту (ст. 4.2). Позичальник сплачує Банку винагороди в розмірах й строки, що визначені в ст. 17.1.7 Договору. Сплата інших платежів на користь Банку визначена в п. 17.1.8: а) винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 469,43 долари США, що сплачується в момент видачі Кредиту; б) винагорода за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту; в) винагорода за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до ст. 16.9 Договору; г) винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів (ст. 4.3, 17.1.8). Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до ст. 17.8 договору, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами та кредитом - щомісяця в період сплати Позичальник зобовязаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 370,52 долари США для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним (п. 4.4, 17.8). Для погашення заборгованості [PERSON] відкриває Позичальникові транзитний рахунок. Позичальник здійснює погашення заборгованості (включаючи виплату боргу за кредитом, процентами, винагородою та усіма іншими платежами), шляхом внесення коштів на транзитний рахунок, з якого відповідні кошти списуються на користь Банку (ст. 4.5). Період сплати з 24 по 28 число кожного місяця (ст. 17.1.9). У випадку порушення Позичальником зобовязань, передбачених ст. 6.2.2 (Позичальник зобовязується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту) та ст. 6.2.3 (Позичальник зобовязується сплатити Банку винагороди, визначені ст.ст. 5.2, 16.9, 16.10, 17.1.7 договору та погасити іншу заборгованість, зокрема таку, що виникла відповідно до статті 3.4.2 договору) щодо сплати винагород та процентів Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки (ст. 14.2). У випадку порушення Позичальником зобовязання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого ст. 6.2.4 (Позичальник зобовязується погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені ст.ст. 12.2.6 та 17.1.5) договору, Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються (ст. 14.3). При порушенні Позичальником будь-якого грошового зобовязання за договором понад 30 календарних днів, [PERSON] має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від суми невиконаного зобовязання (ст. 14.9). Нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинно було бути виконане відповідною стороною. Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (ст. 14.10). Сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 років (ст. 14.11). Даний договір в частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно ст. 17.1.7 договору, що сплачується в момент надання кредиту набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, у інших частинах з моменту надання Позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих Позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за договором (ст. 14.12). Детальний опис загальної вартості кредиту вказаний у статтях 17.1, 16.9, 16.10, 14, 6.2.7 договору: сума кредиту, проценти, винагороди, комісії, неустойки, витрати, збитки (ст. 16.5). Сторони в судовому засіданні визнали, що означений кредитно-заставний договір ніким не оспорюється, підписаний представником Банку та Позичальником. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2012 року (справа №2/0417/2868/2012), позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 204151,54 грн. Згідно мотивувальної частини вказаного судового рішення у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору №HML0AN02063741 від 27 травня 2008 року заборгованість за нею станом на 23 лютого 2012 року складає 26802,45 доларів США, в тому числі 16587,32 доларів США заборгованість за кредитом, 3006,80 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 780,43 долара США заборгованість по комісії за користування кредитом, 5121,79 долара США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,29 долар США штраф (фіксована частина), 1274,82 долара США штраф (процента складова). Сторонами визнається, що означене судове рішення набрало законної сили. Суд не приймає до уваги посилання відповідача та її представника, що [PERSON] не мав права включати страхові платежі до суми заборгованості по кредиту внаслідок чого сума тіла кредиту збільшилась на 91,11 долар США в звязку з тим, що в кредитно-заставному договорі (п. 3.4.1) передбачено право Банку самостійно сплатити страхові платежі, якщо Позичальник не надав Банку підтверджуючий документ про сплату чергових страхових платежів за договорами страхування станом на дату, коли вони повинні бути сплачені. [PERSON] суду не надала доказів, що страхові платежі здійснювала особисто. Оскільки Позичальник ([PERSON]Д.) не надав Банку відповідні підтверджуючі документи про сплату страхових платежів, тому [PERSON] самостійно такі чергові страхові платежі здійснив (п. 3.4.1), що вбачається із виписки за період з 27 травня 2008 року по 18 квітня 2016 року відповідно до якої кошти для оплати страхового платежу за договором були перераховані 26 травня 2009 року (два платежі на суму 48,49 долара США (369,29 грн.) та 464,16 долари США (3534,95 грн.)), 26 травня 2010 року (платіж на суму 46,68 долара США (369,96 грн.)), 26 травня 2011 року (платіж на суму 46,21 долара США (368,93 грн.)), 25 травня 2012 року (платіж на суму 45,78 долара США (365,90 грн.)), 24 травня 2013 року (платіж на суму 45,33 долара США (362,32 грн.)). Після сплати страхових платежів Позичальник не повернув сплачені кошти Банку, тому така заборгованість вважається простроченою (п. 3.4.2). У звязку із зазначеним суд вважає, що оскільки при підписанні кредитного договору сторони досягли усіх істотних умов договору, в тому числі й щодо можливості сплати Банком чергових страхових платежів і в разі неповернення Позичальником таких коштів Банку така заборгованість вважається простроченою, [PERSON] правомірно включив таку суму до суми заборгованості по кредиту. Зі змісту кредитного договору вбачається, що страхові платежі мають сплачуватись до моменту виконання своїх зобовязань Позичальником і обовязком Позичальника (п. 6.2.12) є укладення нових договорів страхування в разі закінчення їх дії, або продовження терміну дії діючих, тому посилання відповідача на те, що договори страхування були автоматично пролонговані, судом до уваги не приймається. Сума несплачених страхових платежів визначена Банком в розмірі 91,11 долар США, тому враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 11 ЦПК України) саме така сума підлягає до стягнення, як сума заборгованості. В позові сума заборгованості позивачем визначена в розмірі 36802,96 доларів США, що за курсом 22,07, відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 серпня 2015 року, складає 812241,33 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 91,11 доларів США, що еквівалентно 2010,80 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2280,03 доларів США, що еквівалентно 50320,26 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 652,9 доларів США, що еквівалентно 14409,5 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 774320,65 грн., що еквівалентно 35084,76 доларів США, а також штраф (фіксована частина) - 250 грн. що еквівалентно 11,33 доларів США, штраф (процентна складова) 40612,11 грн., що еквівалентно 1840,15 доларів США. Заборгованість до стягнення становить 38654,44 доларів США, що за курсом 22,07, відповідно до службового розпорядження НБУ від 20 серпня 2015 року, складає 853103,39 грн. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У звязку із зазначеним позовні вимоги щодо стягнення штрафу (фіксована частина) - 250 грн. що еквівалентно 11,33 доларів США, штрафу (процентна складова) 40612,11 грн., що еквівалентно 1840,15 доларів США, задоволенню не підлягають. За приписами ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549); якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551); розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551). Неустойка є засобом забезпечення зобов'язання та засобом цивільно-правової відповідальності за його порушення, відповідно до своєї правової природи неустойка не може розглядатися як засіб збагачення. Між тим, пред'явлена до стягнення пеня (774320,65 грн., що еквівалентно 35084,76 доларів США) дуже суттєво перевищує визначену суму заборгованості за кредитом (91,11 долар США, що еквівалентно 2010,80 грн.). Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція, що згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх доньок 2006, [INFO], повнолітнього сина, [INFO], який є інвалідом з дитинства, офіційно не працевлаштована. На примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в сумі 206293,06 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи зазначене суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру пені, її розмір має бути визначений, з урахуванням положень п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, та виходячи з принципів розумності, справедливості, співмірності з характером порушення зобов'язання боржником і розміром збитків кредитора, в сумі, що фактично дорівнює сумі заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом (91,11+2280,03+652,90=3024,04 долари США, що в еквіваленті складає 66740,56 грн.), а саме в розмірі 65000,00 грн., такий розмір неустойки є достатнім для ефективного захисту майнових прав кредитора, для запобігання їх порушенню з боку боржника та для впливу на останнього. За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» порядок виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тобто поряд зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Однак, вказані положення можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення штрафних санкцій. Тобто, пеня має стягуватись в національній валюті. Отже, ЗАТ «КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно розділу 1 п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 17 липня 2009 року серія А1 №054809 підставою заміни свідоцтва про державну реєстрацію є зміна найменування юридичної особи з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «ПриватБанк». [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконала. [PERSON] доказів, які б стосувалися відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, суду не надано. Сторонам розяснено можливість заявлення перед судом клопотання про проведення відповідної експертизи для визначення розміру існуючої кредитної заборгованості, однак сторони такого клопотання не заявляли. Враховуючи вищевикладене, до стягнення з [PERSON] за кредитно-заставним договором №НМL0АN2063741 від 27 травня 2008 року підлягає сума заборгованості у розмірі 3024,04 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 20 серпня 2015 року 22,07 грн. за 1 долар складає 66740,56 грн., та 65000,00 грн., з них: заборгованість за кредитом 91,11 доларів США (еквівалент 2010,80 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом 2280,03 доларів США (еквівалент 50320,26 грн.), заборгованість по комісії за користування кредитом 652,9 доларів США (еквівалент 14409,50 грн.), а також пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 65000,00 грн. У звязку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з вищевикладених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути 12796,55 грн. - сплачений судовий збір.

Outcome: partial