Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

13 червня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи - її матері [PERSON], в якій заявниця зазначила, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] року у м. Донецьк та була похована у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявниці було видано лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] та свідоцтво про смерть, при цьому у зв*язку з тим, що вищевказані документи видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійсними та не створюють юридичних наслідків. У зв*язку з тим, що провести державну реєстрацію факту смерті у відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області на підставі наявних у заявниці документів, що підтверджують смерть, неможливо, заявниця позбавлена можливості підтвердити смерть своєї матері у встановленому законом порядку та не може вступити у права наслідування після смерті [PERSON] Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою заяву, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. З*ясувавши позицію заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5), відповідно до копії довідки УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області від 08 грудня 2014 року № 1425018346 (а.с. 6) була взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 7) батьком заявниці є [PERSON], матір*ю - [PERSON]. Дівоче прізвище «[PERSON]» змінено заявницею на «[PERSON]» у зв*язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON], [INFO], яка згідно копії паспорту значилася зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10), відповідно до копії довідки УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області від 08 грудня 2014 року № 1425018348 (а.с. 11) була взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за адресою: [ADDRESS], - померла у м. Донецьку [INFO] року та була похована у вказаному населеному пункті, тобто, на тимчасово неконтрольованій території України, що вбачається з матеріалів справи, зокрема підтверджується документами про захоронення [PERSON], фотознімком місця її захоронення (а.с. 15-17). Медичний документ - лікарське свідоцтво про смерть № 143 із довідкою про причину смерті (а.с. 12), свідоцтво про смерть [PERSON], видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсними та не створюють юридичних наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області за вих. № 1202/03.2-38 від 13 червня 2016 року заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті [PERSON], оскільки пред*явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, встановленій законом. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідено до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON], [INFO] року, що мало місце у м. Донецьку. Встановлення даного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення для отримання можливості оформити права на спадщину, іншим шляхом встановити цей факт неможливо, у проведенні державної реєстрації факту смерті за наявними у заявниці документами відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області відмовлено. Тому, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця у справі, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON], [INFO] у м. Ростов-на-Дону, яка була на час смерті зареєстрована за адресою: [ADDRESS], - у м. Донецьк, [INFO] року.

Outcome: approved