Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

14.02.2014 року КОНЦЕРН «МТМ» в особі філії КОНЦЕРНУ «МТМ» Комунарського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.02.2009 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено КОНЦЕРН «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж КОНЦЕРНУ «МТМ». Позивач у період з січня 2009 року по січень 2014 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.02.2014 року відповідач частково здійснював оплату за надані послуги. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 2 798 грн. 73 коп. В процесі розгляду справи представником позивача були уточнені позовні вимоги, оскільки було встановлено, що [PERSON] став власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], з червня 2010 року, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 575 грн. 24 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позову заперечував, пояснивши суду, що квартиру він придбав тільки у 2010 році, ним дійсно сплачувались платежі за послуги не регулярно. Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, а за період трирічного терміну ним сплачувались послуги в повному обсязі навіть з переплатами, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено КОНЦЕРН «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж КОНЦЕРНУ «МТМ». Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою, виданою ЦОА від 10.04.2014 року за № 1202 у [ADDRESS] з 18.08.2010 року проживає і зареєстрований [PERSON] Відповідач неналежним чином виконує свої обов'язки щодо своєчасної оплати за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, на протязі з червня 2010 року по жовтень 2014 року [PERSON] частково здійснював оплату за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем, що відповідно до копії розрахунку, складає 575 грн. 24 коп. Щодо вимоги відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з розрахунків позивача та квитанцій, доданих відповідачем до матеріалів справи, [PERSON] робив оплати, які перевищували нарахування за поточний період (червень 2011 року, серпень 2011 року, вересень 2011 року, січень 2012 року, травень 2012 року, січень 2013 року, серпень 2013 року, жовтень 2013 року), що свідчить про визнання боргу відповідачем. Окрім того, перебіг позовної давності було перервано позивачем шляхом подачі 30.07.2013 року заяви про видачу судового наказу, в результаті чого, 23.08.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя винесено наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 2 640 грн. 94 коп., який 08.10.2013 року було скасовано за заявою відповідача (а.с. 15). Суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України встановлений обов'язок наймача оплачувати комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія й ін. послуги), крім квартирної плати. Статтею 68 Житлового кодексу України передбачена своєчасність внесення наймачем квартирної плати й плати за комунальні послуги щомісяця. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відсутність укладеного між споживачами та теплопостачальною організацією договору про надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води не позбавляє споживачів відповідальності та обов'язку зі сплати спожитої теплової енергії. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 575 грн. 24 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved