overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 17 вересня 2010 року у Боровичівській сільській раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 8. Від шлюбу в них є дві неповнолітні дитини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з чоловіком не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння. Майже два роки вони проживають окремо і сімейних стосунків не підтримують. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити прізвище [PERSON], залишити проживати дітей з нею та судові витрати стягнути з відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, але у своїх письмових заявах на ім'я суду просять розглядати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, погоджуються на розірвання шлюбу, позивачка просить залишити дітей проживати з нею, залишити прізвище [PERSON] та судові витрати стягнути з відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, добровільно вирішили питання про місце проживання дітей, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати, залишивши дітей проживати з матір'ю. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про шлюб, про народження та довідки про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.07.2012 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 254. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син - [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. Шлюбні і сімейні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 03.07.2012 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 254 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 07 серпня 1982 року у Відділі ЗАГС Новомосковського виконкому Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 386. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що вона та відповідач на протязі року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із сварками, різницею характерів, відсутністю взаєморозуміння, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки вона проживає з іншим чоловіком, має намір зареєструвати з ним відносини, В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі задоволенні позову, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 07 серпня 1982 року у Відділі ЗАГС Новомосковського виконкому Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 386, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей.. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на протязі року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття довіри та поваги до чоловіка, позивачка проживає з іншим чоловіком, має намір зареєструвати відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, вказуючи, що 15.03.2002р. Станилівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області їй було видано державний акт на право власності на землю серії І-ВН № 000528. Проте, під час внесення запису у державному акті про право власності на землю була допущена помилка, а саме: запис її прізвища був внесений як, «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис прізвища «[PERSON]». Заявниця в судове засідання не зявилася, проте телефонограмою повідомила суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти задоволення заявлених вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] пред`явила до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29 січня 1994 року у Шевченківському РВ ЗАГС м. Львова, актовий запис № 27. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 29 січня 1994 року у Шевченківському РВ ЗАГС м. Львова вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 27. Від спільного шлюбу у них є повнолітня донька: [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на сім'ю, у них постійні конфлікти, відповідач зловживає алкогольними напоями. Протягом останніх кількох років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення між нею та відповідачем не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб існує лише формально, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

14 серпня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршувалися через нерозуміння один одного. Більше трьох місяців шлюбні відносини між ними припинені, оскільки він має іншу жінку. Спору щодо місця проживання сина немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що не бажає зберігати з відповідачкою подружні стосунки, оскільки проживає з іншою жінкою та має намір створити з нею сім'ю. Тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить його інтересам та унеможливлює примирення з [PERSON] Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що вона також не бажає зберігати сім'ю. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 17 липня 1999 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу позивач та відповідачка мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони на протязі останніх декількох місяців разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків. Позивач має намір створити іншу сім'ю, а тому подальше збереження шлюбу шкодить його інтересам. Примирення між подружжям не можливе. Спору щодо місяця проживання дитини та поділу спільно нажитого майна немає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу відповідачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

14 серпня 2014 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 26.08.2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №1144. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що 26.08.2006 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини. З травня 2014 року шлюбні відносини фактично припинені. З червня 2014 року сторони припинили спільне життя та ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, строк на припинення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,згідно положень ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26.08.2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №1144 (а.с.6). Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позов підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернувся до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказав, що він з відповідачем перебував у шлюбі. 14 вересня 2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що сторони перебували у шлюбі. 14 вересня 2010 року рішенням Володарського районного суду № 2-313/10 шлюб було розірвано (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина [PERSON]. Відповідно до пояснень сторін по справі та довідок з Тарганської сільської ради встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач не визнає позовні вимоги, та вказала, що не сплачуватиме аліменти, посилаючись на те, що вона ніде не працює. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Враховуючи вимоги ст. 180 СК України, пояснення та доводи відповідача, судом не можуть взятись до уваги, щодо невизнання позовних вимог, з тих підстав на які посилається відповідач, так як батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 вересня 2009 року він перебуває з відповідачкою по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка за актовим записом № 381. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки кожен із сторін має різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння при вирішенні питань сім'ї та побуту, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з січня 2014 року. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Спільних дітей від шлюбу подружжя не має, однак у добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦС відповідачка відмовляється. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Строк на примирення просить не надавати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просить розірвати шлюб з позивачем, надання строку на примирення вважає непотрібним. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. Із свідоцтва про шлюб (а.с.3), вбачається, що 26 вересня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 381, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати сімейні стосунки, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved