Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

14 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2013 року на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 400 грн., до 1/4 частини заробітку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Обґрунтувала позивач свій позов тим, що розмір аліментів, який сплачує відповідач згідно рішення суду є занадто малим, а вона отримує невелику заробітну плату і вимушена додатково нести витрати на лікування сина, спортивні заняття, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а/с 5). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 625 - розірвано. Стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 04.02.2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а/с 4). Позивач у позовній заяві зазначила, що вона отримує невелику заробітну плату, вимушена нести витрати на лікування сина, відвідування ним спортивних занять, а розмір аліментів, що стягнуті з відповідача рішенням суду є дуже малим і їх не вистачає для забезпечення нормального розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Оскільки розмір аліментів, який відповідач сплачує згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2013 року менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, з урахуванням того, що дитина потребує додаткових витрат, пов'язаних із захворюванням (а/с 8), а тому суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів до 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про збільшення розміру аліментів з дня пред'явлення позову до суду, оскільки рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial