Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

14 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вона з відповідачем одружена з 13 квітня 2011 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Також зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З травня 2015 року припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просила суд шлюб розірвати. (а.с. 1-2) Позивач у судове засідання не з'явилася, про день та годину розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та годину розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти позову, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України(а.с.18) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 квітня 2011 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей, наявними в матеріалах справи. (а.с. 3, 7 - 8). Також у судовому засіданні встановлено, що з травня 2015 року між сторонами по даній справі були припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, з цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача у судовому засіданні. (а.с. 19) Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з травня 2015 року, та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved