Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

14 листопада 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору № 156/28-90 від 21 квітня 2008 року, укладеного з [PERSON], останному був наданий кредит у розмірі 19 020,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % на рік з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10 квітня 2015 року. Свої зобов'язання з повернення кредиту відповідач належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2017 року перед банком утворилася заборгованість у розмірі 32 007,05 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 31.07.2017 року становить 829 481,55 гривня), яка складається з наступного: 16 322,54 дол. США сума заборгованості за кредитом; 9 030,59 дол. США сума заборгованості за відсотками, 4 418,14 дол. США сума пені за несвоєчасне повергнення кредиту, 2 235,78 дол. США сума пені за несвоєчасне погашення відсотків. Вищевказану суму заборгованості просив стягнути з відповідача на користь банку, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 442, 22 гривні. Представник позивача [PERSON] (яка діє на підставі довіреності) в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи від неї є заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені прозову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату та місце розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр», а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув. Відповідно до ст. 280 ЦПК України (від 15 грудня 2017 року) однією з умов ухвалення заочного рішення є не подання відповідачем відзиву. Нормами ЦПК України, які діяли на момент відкриття провадження по справи не передбачено подання відзиву відповідачами, у зв'язку з чим суд не пропонував відповідачу надати відзив. На даний час відповідач неодноразово в судові засідання не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. Тому суд вважає що наступне відкладання справи з пропозицією надання відповіді чи строку для надання відзиву, порушить права позивача, щодо розгляду справи в межах розумних строків. При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява представника позивача, за якою вона не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку заочного розгляду на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням заяви представника позивача, суд розглянув справу за їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 156/28-90 на купівлю автотранспортних засобів. ПАТ «Укрсоцбанк» з 14.06.2010 року є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк». Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що зобов'язання за договором виконано в повному обсязі, а саме надано відповідачу у тимчасове використання на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти зі сплатою 13 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 10 квітня 2015 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається правовідношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до кредитного договору відповідач зобов'язався виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2017 року має заборгованість у розмірі 32 007,05 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 31.07.2017 року становить 829 481,55 гривня), яка складається з наступного: 16 322,54 дол. США сума заборгованості за кредитом; 9 030,59 дол. США сума заборгованості за відсотками, 4 418,14 дол. США сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 2 235,78 дол. США сума пені за несвоєчасне погашення відсотків. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядженням. Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Остання адреса мешкання відповідача є місто Маріуполь, інших відомосте, що відповідач [PERSON] може проживати в іншому місці суду не відомі. До того ж, суд враховує, що ПАТ «Укрсоцбанк» звертаючись до суду з позовом до [PERSON] зазначив містом його проживання місто Маріуполь. При цьому, позивачем були заявлені вимоги про стягнення «пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків» в загальній сумі 6 653,92 долара США (еквівалент за курсом НБУ станом на 31 липня 2017 року становить 172 440,26 гривень). Згідно розрахунку пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків дата початку періоду зазначено 31 липня 2016 року. Таким чином, вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення суми пені задоволенню не підлягають, оскільки їх нарахування суперечить положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, то підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості в розмірі 16 322,54 долара США, сума заборгованості за відсотками в розмірі 9 030,59 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 31.07.2017 року становить 657 041,30 гривня). Відповідно до ст. 141 ЦПК, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 12 442,22 гривні.

Outcome: partial