Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

12 грудня 2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою в інтересах недієздатного [PERSON] до Холминської селищної ради, Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування право на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], який помер [INFO], а саме на земельну частку (пай) площею 3,98 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Суворова» Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві просила розгляд справи провести без їх участі, позов підтримала. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] батько її підопічного [PERSON] у віці 75 років помер, про що Козилівською сільською радою зроблено відповідний актовий запис за № 39 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Козилівською сільською радою Корюківського району Чернігівській області 29 жовтня 2001 року). За життя покійний був членом колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Суворова» на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Як результат на його ім'я був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну частку розміром 3,98 умовних кадастрових гектари, 23 травня 1997 року. Вартість земельної частки (паю) на момент смерті - 17882,00 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Батько її підопічного не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є - син покійного - [PERSON], але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без правовстановлюючого документу він цього зробити не зможе. За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved