Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

14 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного 30 березня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 травня 2017 року у неї утворилася заборгованість у сумі 37 229 грн. 36 коп., яка складається з наступного: 605 грн. 51 коп. заборгованість за кредитом, 29 892 грн. 59 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4 482 грн. 24 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 749 грн. 02 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останньої вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 21). Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи у судове засідання двічі не зявилася без повідомлення причин (а. с. 33). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачена можливість учасників цивільних правовідносин щодо укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 України). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на підставі заяви [PERSON] від 30 червня 2006 року банк відкрив останній картку типу [NUMBER] у гривневій валюті з фінансово фіксованим типом кредитного ліміту в сумі 5 000 грн. з базовою відсотковою ставкою 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється як шляхом внесення коштів на картку клієнтом, так і шляхом списання банком коштів з дебетової картки (вкладу копілки та пенсійної картки). Зі змісту вказаної заяви вбачається, що відповідачка під розпис ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі по тексту Умови та Правила), а також Тарифами банку, погодилася, що ця заява разом із Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 7). Відповідно до розділу 2 та п. 3.1 Умов та Правил договір, який укладається між банком і держателем кредитної карти складається із Заяви, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів. Для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає картки, їх вид і строк дії визначений у заяві та в памятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви. Згідно з п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктами 6.5, 6.6, 6.7 Умов та Правил передбачено, що позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) та оплатити винагороду банку, якою відповідно до розділу 2 Умов та Правил є проценти за користування кредитом, в тому числі за користування простроченим кредитом або овердрафтом, плати за випуск/обслуговування карти, других комісій та штрафних санкцій якщо такі будуть. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. У пункті 9.12 Умов та Правил визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. п. 5.2 - 5.4 р. ІІ Умов та Правил надання банківських послуг - «Правила користування платіжною картою» погашення кредиту поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому чи безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Строки та порядок погашення за кредитом за платіжними картками із встановленим мінімальним обовязковим платежем наведений в памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості за кредитом. Строк погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обовязкового платежу, здійснюється у наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом здійснюється щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). Відповідно до п. 5.5, п. п. 5.5.1, п. 5.8 р. ІІ Умов та Правил надання банківських послуг - «Правила користування платіжною картою» за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році. За несвоєчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом і овердрафтом) позичальник сплачує проценти по підвищеній процентній ставці чи додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. Відсоткова ставка по кредиту на місяць, наступний за завітним, указується Банком у щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Відповідно до п. 5.3. розділу І Умов та Правил банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картковому рахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Таким чином, розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись банком, за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3., п.8.1. Умов та Правил в обовязки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по ньому. Неотримання виписок або несвоєчасне отримання не звільняє клієнта від виконання зобовязань за договором. Згідно з п. 6.4. Умов та Правил клієнт зобовязаний у разі незгоди зі змінами Умов та Правил надати банку письмову заяву про розірвання укладеного договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих власнику і його довіреним особам (а. с. 8-13). Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. У подальшому декілька разів банк змінював розмір наданого відповідачці кредитного ліміту та відсотків за користування кредитними коштами, про що позивачка повідомлялася шляхом направлення СМС-повідомлення (а. с. 35, 39-40). У свою чергу відповідачка частково погашала заборгованість за кредитним договором, але не своєчасно і не в повному обсязі вносила щомісячні платежі. Останній платіж було здійснено 19 листопада 2014 року у розмірі 67 грн. 76 коп. (а. с. 4-6, 29). Таким чином, суд вважає, що згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України сторони досягли домовленості та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, тобто момент досягнення домовленості настав. З наявного в матеріалах справи розрахунку, вбачається, що станом на 31 травня 2017 року розмір основної заборгованості відповідачки за кредитом складає 605 грн. 51 коп., розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, у тому числі в подвійному розмірі, складає 29 892 грн. 59 коп., розмір заборгованості за пенею складає 4 482 грн. 24 коп. (а. с. 4-6, 29). Таким чином, суд вважає, що факт порушення [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а тому стягненню відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти у розмірі 605 грн. 51 коп. основної заборгованості по процентам, 29 892 грн. 59 коп. заборгованості по відсоткам та 4 482 грн. 24 коп. пені, а всього 34 980 грн. 34 коп. Що стосується вимог про стягнення з відповідачки штрафів у загальному розмірі 2 249 грн. 02 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. У даному випадку суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, оскільки доказів протилежного матеріали цивільної справи не містять, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 2 249 грн. 02 коп. необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 503 грн. 36 коп. (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 36 483 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial