Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

14 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру\~\~аліментів, посилаючись на те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який вони розірвали відповідно до рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року. Від колишнього шлюбу з відповідачем у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні про що свідчить довідка № 4022/02-16 від 19.11.2018 року видана виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Батьківські правовідносини між сином та відповідачем відсутні, участі у вихованні та навчанні сина [PERSON] не приймає. У Великомихайлівському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на виконання знаходиться виконавчий лист, виданий 06.10.2017 року Великомихайлівським районним судом Одеської області відповідно до якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів присуджених йому судом про, що свідчить рахунок заборгованості по аліментах від 11.10.2018 року № 29/9842 виданий \~ \~ \~ \~ Великомихайлівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс. Вона отримує мінливий заробіток так як знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Великомихайлівської РДА Одеської області та отримує компенсацію за надання соціальних послуг по догляду за громадянином похилого віку, інвалідом 2 групи. Тому вона просить суд змінити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, оскільки зросли потреби на утримання дитини та збільшився прожитковий мінімум. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі так як він ніде не працює та у нього є інша сім`я. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утримані. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття, а саме до 12 червня 2032 року починаючи з 25 липня 2017 року. 06 жовтня 2017 року на виконання рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року було видано виконавчий лист, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія виконавчого листа. В матеріалах справи наявна довідка № 4022/02-16 від 19.11.2018 року видана виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] з якої вбачається, що на її утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO] . Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по аліментах № 29/9842 виданий від 11 жовтня 2018 року Великомихайлівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого у [PERSON] станом на 10 жовтня 2018 року заборгованость по аліментах становить: 7523,63 грн. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 2268 від 03.10.2018 року надана Великомихайлівським УСЗН Одеської області [PERSON] , про те що вона отримує компенсацію за надання соціальних послуг громадянину похилого віку, інваліду другої групи. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Із роз`яснень, які містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно частин 1 та 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України- 30%). Відповідно до частини 1статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України). Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 СК України. Згідно вимог статті 192\~СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказів того, що матеріальне становище та стан здоров`я позивача або дитини погіршилися, матеріали справи не містять і до суду їх не надано. Таким чином, позивач не довела обставин, передбачених статтею 192 СК України, а саме зміну майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи недоведеність зміни матеріального або сімейного стану позивача, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів, суд вважає, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed