Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

13 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 341000 гривень на його користь. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики 12 серпня 2019 року на суму 155000,00грн., зі строком повернення 12.08.2020 року. На теперішній час грошові кошти не повернуті. Розмір нарахованих відсотків станом на 12.08.2020 року за період часу з 12.08.2019 року по 12.08.2020 року за 12 місяців складає 186000 грн. (155000 грн. х 10% : 100 х 12 міс. = 186000 грн.). Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи була повідомлені у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв`язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно договору займу-позики від 12 серпня 2019 року, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 155000 гривень, які зобов`язалася повернути у строк до 12.08.2020 року, зі сплатою 6 % за кожен місяць користування позикою по день повернення позики, при його несвоєчасному поверненні у разі невиплати даних процентів в установлений строк, відсотки за прострочений місяць підлягають сплаті у розмірі 10% від суми боргу. Також п. 3 договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення позики передбачена сплата пені в розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення, а також повернення заборгованості з урахуванням інфляції та ста відсотків річних відповідно 625 ЦК України. Згідно вказаного договору укладеного у письмовій формі відповідач отримав позику у сумі 155000 грн., про що свідчить підпис відповідача у зазначеному договорі. За умовами договору від 12.08.2019 року [PERSON] зобов`язана повернути суму боргу до 12.08.2020 року, але свої зобов`язання не виконала по теперішній час. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, відповідачі неналежним чином виконують зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved