Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

13.06.2018 року [PERSON] звернувся з позовом, в якому просив: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м. Первомайськ, Миколаївської області померла - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] . 01.12.2016 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений Цихонею В.А., приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером 5989, за умовами якого вказане вище спадкове майно вона заповіла позивачці. У встановленому законодавством порядку позивачка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської держнотконтори Миколаївської області. Спадкоємцем крім позивачки, є онука спадкодавці - [PERSON] . Коли позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказане вище спадкове майно, їй було відмовлено, про що нотаріусом була винесена постанова від 08.06.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Отримати дублікат правовстановлюючого документа, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок її смерті неможливо. Спадкодавця успадкував вищевказаний житловий будинок, не оформила право власності на земельну ділянку, що призначена для його обслуговування, а тому право власності на дану земельну ділянку досі зареєстрована за колишньою власницею будинку, [PERSON] , про що свідчить довідка Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області. Однак, земельна ділянка площею 0,1000 га фактично перейшла у власність [PERSON] з моменту реєстрації права власності на житловий будинок, відповідно до умов ст. 120 ЗК України, а тому вона підлягає спадкуванню позивачкою за умовами заповіту. В зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позив та її представник не з`явились, але останній надав заяву з проханням розглядати справу у відсутність його та позивачки, а позов підтримує і просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення у справі. Відповідач та її представники в судове засідання повторно не з`явились, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, відзиву із запереченнями по суті позову не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Із копій заповіту та свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] 01.12.2016 року склала заповіт, в якому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою наданою для його обслуговування, розташований в [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] , а [INFO] [PERSON] померла в м. Первомайськ Миколаївської області. Із копії відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2018 року видно, що житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, 2-474, 11.03.2003, Перша Первомайська держнотконтора. Із копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого 06.05.1993 року видно, що [PERSON] , яка мешкає по [ADDRESS] є власником земельної ділянки площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку. Це ж підтверджено і копією довідки Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.06.2018 року. Копією постанови нотаріуса Першої Первомайської держнотконтори від 08.06.2018 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного суд знаходить доведеним дослідженими доказами позовні вимоги про визнання права власності за позивачкою на спадковий будинок, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Так як присадибна земельна ділянка площею 0,1000 га фактично перейшла у власність [PERSON] з моменту реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] , то вона підлягає спадкуванню позивачкою за умовами заповіту. На підставі викладеного суд знаходить доведеними дослідженими доказами позовні вимоги в частині визнання права власності на присадибну земельну ділянку площею 0,1 га., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Outcome: approved