Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

12 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 22 квітня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті позивач стала єдиним законним спадкоємцем всього її майна, в тому числі і житлової квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19.07.2016 року у справі № 243/5477/16-ц, за позивачем було визнано право власності у порядку спадкування на вищевказану квартиру, а також кошти, які знаходилися на рахунку померлої матері у ВАТ «Державний ощадний банк України». Однак, вже після прийняття вказаного рішення зясувалося, що на імя її померлої матері також були відкриті і інші рахунки, про що на запит нотаріуса надійшла довідка від 13.12.2016 року. Після смерті матері вона звернулася до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 56022720. Проте, оригінали цих справ залишилися в зоні АТО на тимчасово окупованій території. В м. Горлівка триває антитерористична операція і на сьогоднішній день нотаріальні контори не працюють, тому позивач не має іншої можливості оформити спадщину, у звязку з чим вона звертається до суду. Просить суд, визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 22.04.2014 року, на грошові кошти з усіма нарахуваннями та нарахованими відсотками, що знаходяться у банківських установах, а саме на вклад з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку № 26208065570504 на рахунку № 26202066094104, відкритими у ПАТ «Державний ощадний банк України» на імя [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору на представництво інтересів від 12.06.2017 року (а.с.13), в судове засідання, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, не зявилися, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні (а.с.15;19). Місце юридичної адреси відповідача [PERSON] міської ради зазначено: Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 67. Під час розгляду справи, судом приймались усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляд заяви. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду [PERSON] міській раді. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року підсудність цивільних справ місцевих судів м. Горлівка Донецької області визначена за Словянським міськрайонний судом Донецької області. В даному випадку спірне майно розташоване на тимчасово окупованій території, яка на даний час не підконтрольна Україні, а саме в м. Горлівка Донецької області. Наданими по справі доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії IV-УР № 1916973, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] Никоноров та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії IV-НО № 269589, 26.11.1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Палаці шлюбу м. Горлівки Донецької області, актовий запис № 3299, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «Акользіна» (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] матір та донька. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-НО № 780691, [PERSON] померла 22 квітня 2014 року (а.с.7). Згідно з Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 37252471 від 28.04.2014 року, після смерті [PERSON] Першою горлівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 371-2014 (а.с.8). Оригінал цієї спадкової справи залишився в зоні проведення АТО на тимчасово окупованій території. Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19.07.2016 року (справа № 243/5477/16-ц, провадження № 2/243/2811/2016), позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом задоволені. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на житлову квартиру [ADDRESS] загальною площею 33 кв.м., житловою площею 17,6 кв.м. в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 22.04.2014 року. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на грошові кошти з усіма нарахуваннями та нарахованими відсотками, що знаходяться в установах, а саме на вклад з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку № 91551/27387, відкритому у ВАТ «Державний ощадний банк України», згідно з договором укладеним на імя [PERSON], померлої 22.04.2014 року (а.с.9-10). З Довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія - Донецьке обласне управління № 25-9/1-1560/1783-55 від 13.12.2016 року вбачається, що на імя [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], станом на 13.12.2016 року відкриті рахунки: у ТВБВ № 10004/0499 № 26208065570504 сума залишку 198 доларів США 02 центів; у ТВБВ № 10004/0504 № 26202066094104 сума залишку 16745 грн. 52 коп. (а.с.11-12). Згідно вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 1216 і 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1261 ЦК України визначається перша черга спадкоємців, так зокрема частиною першою вказаної статті визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Викладене також підтверджено і розясненням, наданим у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Статтею 2 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»\~установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до частини першої\~статті 1058 ЦК України,\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з пунктом 2 частини першої\~статті 512 ЦК України,\~самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво. Відповідно до частини другої\~статті 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Проте у зобов'язаннях, не пов'язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов'язань, а відбувається перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців. Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (частина друга\~статті 1228 ЦК України). Згідно з п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обовязком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Оскільки, позивач [PERSON] не відмовилася від спадщини після смерті матері [PERSON], та прийняла її, що підтверджується заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2016 року (а.с.9-10), яким за [PERSON] визнано право власності на грошові кошти з усіма нарахуваннями та нарахованими відсотками, що знаходяться на рахунку № 91551/27387, відкритому у ВАТ «Державний ощадний банк України», після смерті [PERSON], але при зверненні до банку їй стало відомо, що на імя померлої матері відкриті інші рахунки на яких знаходяться грошові кошти (а.с.11-12), на які їй не видано свідоцтво про право на спадщину та не визнано право власності в порядку спадкування, тому суд приходить до переконання , що за позивачем [PERSON] необхідно визнати право власності на грошові кошти з усіма нарахуваннями та нарахованими відсотками, що знаходяться у банківських установах, а саме на вклад з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку № 26208065570504, та на рахунку № 26202066094104, відкритими у АТ «Ощадбанк» на імя померлої [PERSON]. Частина 1\~ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 4\~ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у звязку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірну 1/3 частини квартири, належну померлому, що дало б можливість позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом свого права, шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування в судовому порядку, оскільки іншим шляхом, ніж як через звернення до суду, реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи, закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачем права власності на грошові кошти з усіма нарахуваннями та нарахованими відсотками, що знаходяться у банківських установах, а саме на вклад з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку № 26208065570504, та на рахунку № 26202066094104, відкритими у АТ «Ощадбанк» на імя [PERSON], що створене на законних підставах, оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивача є порушеним і підлягає захисту. На підставі викладеного й

Outcome: approved