Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

14.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 01.10.2019 року (а.с. 161) уточнила та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок у складі приміщень: 1 коридор, площею 11,9 кв.м., 2 кухня, площею 11,9 кв.м., 3 комора, площею 6,4 кв.м., 4 веранда, площею 16,5 кв.м., 5 туалет, площею 2,0 кв.м., 6 ванна, площею 3,6 кв.м., 7 житлова, площею 26,3 кв.м., 8 житлова, площею 27,0 кв.м., 9 житлова, площею 12,2 кв.м., загальною площею 117,8 кв.м., житловою площею 65,5 кв.м.; ґанок, літ. «В» - вбиральня, 1 ворота/хвіртка, 2 огорожа, 5 хвіртка, 6 водопровід, 7 вимощення, 8 огорожа, 9 вимощення; - 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок та прибудови літ. «а»: №5-1 коридор, площею 20,1 кв.м., № 5-2 вбиральня, площею 1 кв.м., 5-3 котельна, площею 1,6 кв.м., 5-4 ванна, площею 3,3 кв.м., 5-5 житлова, площею 22,3 кв.м., 5-6 житлова, площею 8,0 кв.м., 5-7 житлова кімната, площею 18,8 кв.м., 5-8 житлова кімната, площею 13,9 кв.м., 5-9 кухня, площею 9,9 кв.м., загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м.; господарські будівлі: сарай літ. «Е3», підвал літ. «е», вхід у підвал літ. «е1». Свої вимоги позивач мотивує тим, що вищевказане майно належить [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до заповіту від 11.06.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/1890, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що за законом на день смерті їй буде належати та на що за законом вона матиме право, [PERSON] . [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивач прийняла спадщину шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у зв`язку із тим, що відповідно до пп. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності ця особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом , що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності, або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва. На земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] , Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутній. 27.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами (а.с. 125), якими просить визнати нікчемним заповіт [PERSON] , посвідчений Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 11 червня 1993 року за №2-1890 на все майно на користь [PERSON] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що вищевказане майно належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до заповіту від 11.06.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/1890, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що за законом на день смерті їй буде належати та на що за законом вона матиме право, [PERSON] . [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». В заповіті посвідченому державною нотаріальною конторою Одеської області 11.06.1993 року за №2-1890, відсутня вказівка, що заповіт складений у приміщенні державної нотаріальної контори із зазначенням адреси такої контори, в ньому не зазначено точний час складання такого заповіту (година та хвилини), отже такий заповіт складено з порушенням форми заповіту, а відтак, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1257 ЦК України, такий заповіт є нікчемним. У разі визнання заповіту нікчемним спадкування здійснюється за законом. [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями за законом першої черги. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, [PERSON] було відмовлено, у зв`язку із тим, від імені [PERSON] Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 11 червня 1993 року за №2-18920 був посвідчений заповіт на все майно на користь іншого спадкоємця. Крім цього, [PERSON] просить визнати право власності на господарські будівлі, які не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, як складова частина об`єкта нерухомого майна, якє розташовано за адресою: [ADDRESS] , підвал літ. «е» та вхід у підвал літ. «е1». Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області, про визнання нікчемним заповіту та визнання права власності на спадкове майно за законом та об`єднати в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач за первісним позовом та представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Крім того, 26.03.2019 року (а.с. 142) представником позивача подано відзив, згідно якого, вказує, що оскаржуваний заповіт повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки укладений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Просить в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні частково заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Крім того, 12.11.2019 року (а.с. 166) представником [PERSON] надано до суду відзив, згідно якого, просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, враховуючи заявлені [PERSON] зустрічні позовні вимоги. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 141). Вислухавши пояснення позивача, представника позивач та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2016 року та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суд Одеської області від 14.04.2017 року, ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2017 року (а.с. 31), аналогічна інформація зазначена в довідці КП «Ізмаїльське МБТІ» №215 від 26.02.2018 року (а.с. 80). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 29.12.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за №4007 (а.с. 13). Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» за №925 від 29.08.2019 року, станом на останню технічну інвентаризацію від 27.07.2018 року, об`єкти збудовані без дозвільних документів за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1980 році є завершений будівництвом та відповідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року №40-12-2409 «щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року» житлові будинки збудовані до 05.08.1992 року не підлягають до здачі в експлуатацію (а.с. 162). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.07.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 20). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 11.06.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/1890, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що за законом на день смерті їй буде належати та на що за законом вона матиме право, [PERSON] (а.с. 19). Встановлено, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 27.04.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області (а.с. 10-11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53659561 від 13.10.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., заповіт [PERSON] від 11.06.1993 року, посвідчений 11.06.1993 року посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/1890 є чинним (а.с. 54). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] 23.01.2018 року, тобто у встановлений законом строк, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи, і вважається такою, яка прийняла спадщину (а.с. 59). Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 11.08.2018 року за № 982/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відповідно до пп. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п.п. 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; відповідно до ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності ця особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом , що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності, або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об`єкта незавершеного будівництва. На земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] , Державний акт на право власності на земельну ділянку відсутній (а.с. 9). Враховуючи викладене\~та приймаючи\~до уваги,\~що у\~зв`язку з\~тим що,\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в нотаріальному\~порядку неможливе,\~іншим (крім\~судового)\~шляхом захистити\~права позивача\~неможливо,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~заявлених позивачем\~вимог про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~та право\~позивача на\~спадщину таким,\~що підлягає\~захисту на\~підставі\~ст.\~16\~ЦК України,\~в зв`язку\~з чим\~задовольняє первісний\~позов та\~визнає за\~ [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок у складі приміщень: 1 коридор, площею 11,9 кв.м., 2 кухня, площею 11,9 кв.м., 3 комора, площею 6,4 кв.м., 4 веранда, площею 16,5 кв.м., 5 туалет, площею 2,0 кв.м., 6 ванна, площею 3,6 кв.м., 7 житлова, площею 26,3 кв.м., 8 житлова, площею 27,0 кв.м., 9 житлова, площею 12,2 кв.м., загальною площею 117,8 кв.м., житловою площею 65,5 кв.м.; ґанок, літ. «В» - вбиральня, 1 ворота/хвіртка, 2 огорожа, 5 хвіртка, 6 водопровід, 7 вимощення, 8 огорожа, 9 вимощення; - 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок та прибудови літ. «а»: №5-1 коридор, площею 20,1 кв.м., № 5-2 вбиральня, площею 1 кв.м., 5-3 котельна, площею 1,6 кв.м., 5-4 ванна, площею 3,3 кв.м., 5-5 житлова, площею 22,3 кв.м., 5-6 житлова, площею 8,0 кв.м., 5-7 житлова кімната, площею 18,8 кв.м., 5-8 житлова кімната, площею 13,9 кв.м., 5-9 кухня, площею 9,9 кв.м., загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м.; господарські будівлі: сарай літ. «Е3», підвал літ. «е», вхід у підвал літ. «е1». Суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на невнесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, господарських будівель підвалу літ. «е» та вхід у підвал літ. «е1» в [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що право власності, зокрема і на вищезазначені господарські будівлі, було визнано за спадкодавцем на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2016 року та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суд Одеської області від 14.04.2017 року, ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.05.2017 року (а.с. 31). Що стосується зустрічного позову суд зазначає наступне. В судовому засіданні встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , звернувся [PERSON] , що підтверджено заявою від 14.12.2017 року, наявною в матеріалах спадкової справи (а.с. 55). Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 11.08.2018 року за № 981/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, від імені [PERSON] Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 11 червня 1993 року за №2-18920 був посвідчений заповіт на все майно на користь іншого спадкоємця (а.с. 78). Відповідно до ст. 5 ЦК України - акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно до ст. 541 ЦК УРСР (1963 року) заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Згідно п. 10 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від № 45/5 від 31.10.75 року нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори. В окремих випадках, коли громадяни, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій, з поважних причин (хвороба, інвалідність, старість та ін.) не можуть з`явитися в приміщення державної нотаріальної контори, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням державної нотаріальної контори, то в посвідчувальному написі і в реєстрі нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні та ін.) з вказівкою адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза приміщенням нотаріальної контори. Згідно п. 97 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від № 45/5 від 31.10.75 року державний нотаріус посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу УРСР і особисто подані ними державному нотаріусу. Посвідчення заповітів через представників, а також одного заповіту від імені кількох осіб не допускається. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем (стаття 541 Цивільного кодексу УРСР). Якщо заповідач внаслідок фізичних вад, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними в п.15 цієї Інструкції. Громадянин, на користь якого заповідається майно, не вправі бути присутнім при складанні заповіту і підписувати його за заповідача. Таким чином, оскаржуваний заповіт від 11.06.1993 року, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрований в реєстрі за №2/1890, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що за законом на день смерті їй буде належати та на що за законом вона матиме право, [PERSON] , посвідчено в приміщенні державної нотаріальної контори. Суд вважає, що контекстуальний аналіз ст. 541 ЦК УРСР (1963 року) та п.п.\~10,\~97\~«Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~державними нотаріальними\~конторами Української\~РСР» від\~№ 45/5\~від 31.10.75\~рокуу смисловому зв`язку з іншими нормами законодавства,\~яке діяло\~на час\~посвідчення заповіту,дає\~підстави вважати,\~що законодавством не передбачено зазначення в посвідчувальному написі і в реєстрі нотаріальних дій місця вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні та ін.) з вказівкою адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза приміщенням нотаріальної контори, в разі вчинення нотаріальної дії в приміщенні державної нотаріальної контори. Крім того, Цивільним Кодексом УРСР (1963 року), який діяв на час посвідчення заповіту, не передбачено визнання заповіту нікчемним. За таких\~обставин,\~в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] (реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків:\~ [NUMBER] ,\~місце проживання:\~ [ADDRESS] )до [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області (місце розташування:\~Одеська область,\~м.\~Ізмаїл,\~вул.\~Клушина,\~2а)про\~визнання нікчемним\~заповіту [PERSON] ,\~посвідченого Ізмаїльською\~державною нотаріальною\~конторою 11.06.1993\~року за\~№ 2-1890\~та визнання\~права власності\~на 1/2\~частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] і 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved