Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

13.10.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 21 червня 2008 року у зареєстрованому шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №89. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу подружжя є відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, фактично вони припинили шлюбні відносини з липня 2020 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому просить суд строк для примирення не надавати та розірвати шлюб зареєстрований 21 червня 2008 року між ним, [PERSON] та [PERSON] , відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №89. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його присутності. До початку судового засідання відповідач надала суду письмову заяву у якій вказала, що заявлені вимоги визнає, прізвище просить залишити « [PERSON] », розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 21 червня 2008 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 21 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, Серія [NUMBER] , про що в Книзі реєстрації шлюбів цієї ж дати зроблено відповідний актовий запис за №89 (а.с.3). Сторонами у справі не оспорювалось наявність спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved