overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

13 грудня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з листопада 2019 року, шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. 06 лютого 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Позивача до підготовчого засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач до підготовчого засідання подав заяву, в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 березня 2017 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 107. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили з листопада 2019 року, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог вказувала, що після смерті [PERSON] , яка є для неї рідною тіткою, відкрилась спадщина, яка знаходиться на території Лісовогринівецької ОТГ Хмельницького району Хмельницької області в с. Гнатівка, для отримання якої вона звернулася до нотаріуса. Однак нотаріусом їй відмовлено у видачі документів про право на спадщину, оскільки з поданих нею документів неможливо встановити факт родинних відносин між її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , які являються рідними братом та сестрою. При розгляді справи [PERSON] та її представник адвокат Кушнірук В.М. заяву підтримала та просили її вимоги задовольнити. Заінтересована особа Лісовогринівецька сільська рада в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань до суду не надходило. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , являються рідними братом та сестрою, про що свідчать дані: повідомленням № 41 від 21.09.2021 року старости с. Гнатівка Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району та копіями погосподарської криги с. Гнатівка, в яких вказано, що згідно даних погосподарської книги №2 за 1958-1960 роки по с. Гнатівка у господарстві № 137 проживала сім`я в складі: голова сім`ї [PERSON] , з якою проживали її діти син [PERSON] , дочка [PERSON] та оник [PERSON] ; повідомленням приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) Гаврилюк Т.В. від 14 січня 2021 року № 14/01-16, в якому вказано, що [PERSON] є спадкоємицею за законом та прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON] , оскільки батько заявниці [PERSON] (рідний брат померлої [PERSON] ) помер [INFO] , а інших спадкоємців не має. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті рідної тітки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

13 грудня 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення, яким задоволено позов Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Враховуючи те, що під час ухвалення вище зазначеного рішення судом не вирішено питання про судові витрати, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі, в частині витрат по стягненню судового збору. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В судове засідання учасники судового розгляду не викликалися. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2270,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

13 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» м. Дніпропетровськ та [PERSON] було було укладено кредитний договір б/н за умовами якого він отримав кредит в сумі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 22916 грн. 18 коп. Відповідач позов визнав про що вказав в заяві. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 13 жовтня 2008 року за кредитним договором, а він отримав кредит в сумі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном дії протягом 12 місяців, якщо жодна із сторін не заявила про його припинення то договір лонгується на той же термін. Відповідно до кредитного договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 30 квітня 2014 року допустив заборгованість у сумі 22916 грн. 18 коп. (14782 грн. 04 коп. заборгованість за кредитом, 5904 грн. 80 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 900 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 250 грн. штраф (фіксована частина), 1079 грн. 34 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 6 червня 2014 року в Піщанській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей немає. Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя, що є причиною частих сварок і суперечок. Шлюбні відносини припинилися, через що дальше збереження сім'ї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримав повністю. Вважає, що дальше збереження сім'ї з відповідачем неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, вважає, що сім'я дійсно розпалась і збережена бути не може. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач не заперечує проти цього, що свідчить про її небажання зберегти сім'ю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором відповідача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Суд не стягує з відповідача судових витрат, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді житлового будинку та земельної ділянки. У встановлений законом строк він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Однак у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник Ширмівської сільської ради до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що вимоги позову визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть - а. с. 7) станом на 15.04.1991р. була членом колгоспного двору, що розташований в [ADDRESS] (а. с. 16) та за життя здійснювала повноваження власника цієї садиби без реєстрації права власності у встановленому законом порядку; [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку (а. с. 10), однак у видачі на його ім'я свідоцтва про право на житловий будинок йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а. с. 9). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку; [PERSON], як спадкоємець першої черги за зоном прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цей будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 21 листопада 2009 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 286. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 21 листопада 2009 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 286 (л.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 10). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 18) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами, тому суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки половину понесених нею витрат на сплату судового збору при зверненні до суду. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2013 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову, судом ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює - [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 50 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання сина не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день судового засідання був повідомлений своєчасно, заперечень не надіслав (а.с.10). З'ясувавши позицію позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню сина, чим порушує його права, то з метою захисту майнових прав дитини, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, який не працює, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, в розмірі 50 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30 жовтня 2010 року в Довгалівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя між ними не склалося, з вини відповідача подальше сумісне життя та збереження шлюбу є неможливим, а тому з цих підстав просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що в наданий судом строк з відповідачем не примирилися, просила шлюб розірвати і при розірванні шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 30 жовтня 2010 року в Довгалівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, проживають окремо в різних населених пунктах, в строк, який надавався ухвалою суду від 28 жовтня 2014 року для примирення, подружжя не примирилося, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх малолітнього сина [PERSON], який залишився проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved