overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

14.09.2015 року позивач ПАТ „Дельта Банк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 244691грн. 54коп. та судових витрат. В обґрунтування позову зазначив, що 22.12.2006р. між ПАТ „Кредитпромбанк та відповідачем [PERSON]В було укладено кредитний договір № 11.3ДС/0286/2006-НВклн, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредитні кошти в сумі 55500,00 доларів США із розрахунку 13,20% річних за користування кредитом на строк з 22.12.2006р. по 21.12.2016р. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 26.03.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ПАТ «Кредитпромбанк» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах , визначених договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає(відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ПАТ «Кредитпромбанк» [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить(відступається) право вимагати(замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

14.09.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 20.12.2007року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №0401/1207/98-021, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 50000,00дол.США з розрахунку 11,9% річних на строк з 20.12.2007 року до 19.12.2017 року. 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

14.09.2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 7952,55 гривень. У позові зазначили, що 12.09.2012 р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В звязку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми основного боргу, відсотків, та штрафу, на загальну суму 7952,55 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача (ПАТ КБ «ПриватБанк») не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 12.09.2012р. [PERSON] на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у А-Банку, Умови і правила надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підпис відповідача [PERSON] на «Заяві» від 12.09.2012 р. свідчить про те, що останній ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразив свою згоду з тим, що зазначена Заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг є договором між Банком та ним про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконав. Внаслідок чого у відповідача станом на 18.08.2015 року виникла заборгованість по кредиту у розмірі 7952,55 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 3486,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3611,67 грн., штраф (фіксована частина ) 500 грн., штраф (процентна складова) 354,88 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

14.09.2016 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом та згідно уточнених позовних вимог просив визнати незаконним його звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпакінвест» та поновити на цій посаді з 12.08.2016, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпакінвест» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 342 грн 48 коп, стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що його було незаконно звільнено з посади директора підприємства під час перебування на лікарняному. Позивач у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

14.09.2016 позивачка звернулась з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 15.01.2014 вона уклала шлюб з [PERSON]. В позовній заяві, позивачка зазначила, що за час реєстрації шлюбу з відповідачем не проживала, від шлюбу, подружжя, дітей та спільного майна не має. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалось. Відповідач з грудня 2013 відбуває покарання у Дружелюбівському виправному центрі (№1). Крім того, позивачка зазначила, що проживає з іншим чоловіком та має від нього малолітню дитину. Таким чином подальше життя з відповідачем вважає неможливим. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. В судовому засіданні позивачка заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 15 січня 2014 року підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 135656 від 15 січня 2014 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, відповідно 15 січня 2014 року зроблено актовий запис № 03. Враховуючи обставини, що сторони не проживали однією сімю, спільного господарства не мають, дітей від шлюбу не мають, подружні стосунки не підтримують, не мають наміру на збереження шлюбу, відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Суперечки з приводу розподілу спільного майна між ними немає. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

14.09.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007р., одруження було зареєстровано у виконкомі Верхньонагольчицької селищної ради м. Антрацита Луганської області, актовий запис № 11.\~ Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], 21.05.2008р.н. та [PERSON], 21.06.2011р.н. Спільне життя між ними не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З вересня 2014 року вони мешкають окремо один від одного, шлюбні стосунки зберегти не бажають.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб, місце мешкання дітей визначити з матірю [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю,\~просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд залишити їй прізвище «Ворох». З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], 06.07.1982р.н. та [PERSON] (до шлюбу Істоміна) [PERSON], 22.06.1988р.н., уклали шлюб 03.11.2007 року, одруження було зареєстровано у виконкомі Верхньонагольчицької селищної ради м. Антрацита Луганської області, актовий запис № 11\~ (а.с.4),\~ є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], 21.05.2008р.н. та [PERSON], 21.06.2011р.н. (а.с.6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~ [PERSON] залишити прізвище «Ворох». Враховуючи інтереси дітей, суд вважає за необхідне залишити дітей [PERSON], 21.05.2008р.н. та [PERSON], 21.06.2011р.н., на вихованні їх матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

14.09.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2009р., одруження було зареєстровано у Донецькому міському ВДРАЦС Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 758 та мають малолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які привели до того, що вони стали чужими людьми. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна не має. Просить суд розірвати шлюб, місце мешкання дітей визначити разом з нею, прізвище залишити «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу та задоволення позовних вимог. Згідно ч.1 ст.24 СК України, ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд надавав час на примирення, але примирення сторін не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а враховуючи інтереси дітей, суд вважає за необхідне залишити доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] на вихованні їх матері - [PERSON]. Під час укладання шлюбу [PERSON] своє прізвище не змінювала. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

14.09.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; від шлюбу дітей не має; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.18). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх чотирьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх чотирьох місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

14.09.2016 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що [INFO] в с.Лад.Хутори Гайсинського району помер його батько [PERSON], в свідоцтві про його народження в графі «батько» відсутній запис, просив встановити факт, що [PERSON] є його рідним батьком для подальшого оформлення ним права приватної власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 18). Представник Губницької сільської ради, представник відділу ДРАЦС Гайсинського РУЮ у Вінницькій області до суду не з`явилися, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечували, просили справу розглянути без них (а.с. а.с. 20,21). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] його батька [PERSON], через не зазначення запису в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який помер [INFO], як спадкоємець за заповітом спадщини через не зазначення запису в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько», не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією паспорта серії [NUMBER] виданого Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області 22.01.1997 р. на ім`я [PERSON] (а.с. 4); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2006 р., де зазначено, що [INFO] народився [PERSON], де в графі «батько» відсутній запис (а.с. 8); -копією витягу з ДРАЦСу щодо актового запису про смерть № 00017184640 від 07.10.2016 р., згідно з яким [INFO] в с.Лад.Хутори Гайсинського району помер [PERSON] (а.с. 22).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

14.09.2016 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 30.10.2009 року.(а.с.1-3) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з 01.11.2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача - [PERSON]надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його та позивача участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.17) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 11.11.2016 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

14.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 11.12.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з травня 2015 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просилав справу розглянути за її відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.12.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 514 (а.с.5), мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO] (а.с.6). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

14.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що з 17 вересня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Врахувавши думки сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 17 вересня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Черовонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №63.(а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].(а.с.7,8). Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальну допомогу добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дітей, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ( ст. 183 СК України ) При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 182 СК України ) Згідно повідомлених позивачкою даних, відповідач працює в ТОВ «Пропантрей» (м. Харків, пров. Театральний,4). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved