Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

14.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON], 11 серпня 1990 року Палацом урочистих подій, актовий запис про шлюб №1553, мотивуючи позов тим, що останні 2 роки сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен живе своїм окремим життям, родина існує формально, збереження сім'ї є не можливим, оскільки зазначене буде суперечити як інтересам позивача так і інтересам відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, з підстав зазначених у позові. За наданий судом строк для можливого збереження сім'ї, подружжя не примирилось, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, вважає, що сім'ю можливо зберегти, у зв'язку з чим просила вдруге надати строк на примирення терміном 6 місяців. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 1990 року Палацом Урочистих подій, актовий запис про шлюб №1553. Від шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали різниця характерів, відсутність взаєморозуміння по різним питанням, сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим, шлюб носить формальний характер, збереження сім'ї неможливе, що стало причиною для звернення до суду з дійсним позовом. Суд враховує той факт, що сторонам надавався термін для можливого збереження сім'ї тривалістю 3 місяці, однак за спливом наданого судом строку на примирення, сторони не дійшли згоди щодо збереження сім'ї. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе, при обставинах, зазначених позивачем, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, що має істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved