overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

14 травня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 20 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 24. Сумісне життя не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При чому, позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім`ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім`ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

14 травня 2019 року Рівненським міським судом у цивільній справі № 569/12528/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Однак, при постановленні рішення, суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд з власної ініціативи ставить питання про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати. Необхідності у виклику в судове засідання суд не вбачає. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 14.05.2019 р. в справі № 569/12528/18 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Проте в рішенні не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо стягнення судових витрат, оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення по суті позовних вимог. Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, судом встановлено, що позивачем під час подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення з ініціативи суду. За таких обстави суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

14 травня 2019 року судом ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», Житлово-комунального підприємства «Покровське» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири. Проте судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались, що відповідно до вимог ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. За клопотанням позивача при зверненні до суду [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Рішеням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з позивача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1280 гривень за дві позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

14 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичнне значення. Свої вимоги обгрунтовує тим, що їй необхідно подати відповідну заяву у нотаріальну контору про прийняття спадщини по смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник зазначає, що її матір була зареєстрована у власному будинку по [ADDRESS] , що зазначено у будинковій книзі, однак у зв`язку із похилим віком проживала разом з нею у м. Нововолинську. Просить встановити факт спільного проживання [PERSON] до дня смерті [INFO] із дочкою [PERSON] у місті Нововолинську. До проведення судового засідання заявник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує повністю, просить задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Війницької сільської ради Волинської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Із досліджених письмових доказів у справі у їх сукупності, а саме: копії будинкової книги (а.с.4-6), копії довідки відділу РАЦСу Нововолинського МУЮ Волинської області від 14.12.2005р. №813/3.3-80 про смерть [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Нововолинську, у віці 85 років (а.с.7), копії свідоцтва про одруження (а.с.8), листа Нововолинської державної нотаріальної контори Волинської області від 30.06.2020 року №274/01-16 (а.с.18), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.19), копії актового запису про смерть №720 від 14.12.2005 року [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Нововолинську, у віці 85 років (а.с.38), в судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] спільно проживала у м.Нововолинську Волинської областііз матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] . Встановлення факту спільного проживання заявника [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.3 ст.1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (6 місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Встановлення факту породжує для заявника її право на оформлення права на нерухоме спадкове майно після смерті матері [PERSON] , тому суд заяву задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

14 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24 листопада 2001 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через зловживання ним спиртних напоїв, які спричиняли скандали в сім`ї, у зв`язку із чим сім`я фактично припинила своє існування. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Представник відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2001 року, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

14 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 01 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 210. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання також не з`явився, 23.06.2020р. звернувся до суду із заявою про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 210 /а.с. 7/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 8-9/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

14 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Гребенюка Олександра Сергійовича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17 830,04 грн. за кредитним договором № б/н від 16.06.2017 року станом на 02 квітня 2020 року, та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.06.2017 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргіvаtbаnk.uа) АТ КБ «Приватбанк», що діє на підставі ліцензії,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

14 травня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] , в якій останній просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 листопада 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді від 27 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 29.07.2020. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов визнала. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року, актовий запис № 2150 (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу сторони вважають не можливим, оскільки це суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхніх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

14 травня 2020 року (з послідуючими уточненнями від 08 липня 2020 року) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, а в межах суми платежу за один місяць негайно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона виховує та утримує дитину самостійно, відповідач працездатний, однак не приймає участі в утриманні сина, не надає грошової матеріальної допомоги, а тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2013 року, яким позивачу повернуто дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Із змісту довідки Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 12 травня 2020 року № 672/02-29 слідує, що позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] з дочкою [PERSON] , [INFO] , і здійснює за нею догляд. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний утримувати свою неповнолітню дитину та сплачувати аліменти. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

14 травня 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 30.10.1999 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають двох дітей: сина [PERSON] , 2001 року народження, та доньку [PERSON] , 2010 року народження. На даний час шлюбі стосунки між подружжям фактично припинені. Причинами розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ухвали суду від 10 червня 2020 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним пред`явленого позову у повному обсязі, якою просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Благовіщенською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області від 30 жовтня 1999 року, актовий запис № 10. У шлюбі мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрат з оплати судового збору. Інша частина витрат з оплати судового збору підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved