Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

12 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №829 від 30.08.2006 року в сумі 50 577, 24 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору №829 від 30.08.2006 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем, [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримала. Але відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором порушила та кошти згідно умов договору не повернула. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 31.12.2015 року по кредитному договору в розмірі: 14 265,51 грн. - заборгованість за кредитом, 35 311,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього заборгованість становить 50 577,24 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2016 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Договір №829 про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, за яким Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою 36 % річних, а Позичальник зобов'язувалася повернути отримані кошти і сплатити відсотки за користування кредитом (п.п. 1.1. Договору). Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погоджувались з умовами викладеними в ньому. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні відповідач належним чином не виконував свої кредитні зобов'язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача, що станом на 31.12.2015 року по кредитному договору в розмірі: 14 265,51 грн. - заборгованість за кредитом, 35 311,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього заборгованість становить 50 577,24 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не надала суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов'язання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 50 577,24 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved