Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності в порідку спадкування на громадський будинок по [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. [INFO] року померла мати позивача [PERSON]. Заповіту остання не залишила. Згідно з ч. 2 ст. 1223 та ч. 1 ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. У строки, передбачені ч. 1 ст. 1270 ІДК України, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та була внесена до реєстру спадкових справ. Згідно з довідкою Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON] є єдиним спадкоємцем своєї матері. До переліку спадкового майна [PERSON] належить і нерухоме майно у вигляді добудованого, але не зареєстрованого громадського будинку № [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори від 29.08.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену споруду. На даний час всі документи, необхідні для реєстрації належним чином згаданого будинку готові. Завершення будівництва відбулося ще за життя матері позивача, але зареєструвати зведений будинок належним чином спадкодавець не встигла. Відповідно до звіту ТОВ «МК» про проведення технічного обстеження цієї будівлі від 29 липня 2016 року вона придатна до надійної та безпечної експлуатації. Відповідно до звіту про оцінку цієї будівлі від 6 липня 2016 року, зробленого ФОП [PERSON] її ринкова вартість становить 1639060 грн. Позивач вважає, що оскільки за життя [PERSON] отримала право на зведення зазначеного громадського будинку та була зобов'язана провести його реєстрацію у встановлений законом спосіб, то всі ці права та обов'язки вона успадкувала у своєї матері і має право на їх визнання, а тому звернулася до суду за захистом свого права на спадщину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та прийняття рішення за наявними у справі матеріалами, враховуючи її пояснення та письмові заперечення надані раніше. При вирішенні спору покладається на думку суду. У своїх письмових запереченнях представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] посилаючись на те, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку і якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, іншу споруду, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. До позивача не може в порядку спадкування перейти право власності на спірний об'єкт нерухомості, у зв'язку з тим, що таке право не було набуто у встановленому законом порядку самим спадкодавцем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає, остання зверталась до неї по експортну оцінку громадської будівлі по [ADDRESS]. Під час оцінки об'єкту будівництва нею проводився його огляд, здійснювалося фотографування, звіт виготовлявся на підставі проектної документації та відомостей які були внесені в робочий проект. Забудову громадської будівлі закінчено у 2009 році. Ринкова вартість об'єкту оцінки визначалася як вартість реконструйованого будівництва. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він працює генеральним директором ТОВ «МК». [PERSON] знає через її покійну маму [PERSON], яка зверталася до нього для виготовлення звіту про проведення технічного обстеження об'єкту будівництва, а саме громадської будівлі по [ADDRESS] в м. Бориспіль Київської області. Зазначив, що об'єкт був збудований у період з 2002 року по 2009 року. Оцінка об'єкту будівництва проводилась на підставі відповідної проектної документації а також візуального огляду. На сьогоднішній день стан будівлі повністю дозволяє ввести об'єкт в експлуатацію. Свідок [PERSON] засвідчив, що знає [PERSON], оскільки добре знав її покійну мати [PERSON] Він довгий час працював завідуючим юридичного відділу Бориспільської міської ради, тому йому відома ситуація щодо будівництва господарської будівлі за адресою Київський шлях, 90. Зазначив, що на початок будівництва у покійної [PERSON] вся документація на будівництво спірної будівлі була в наявності та відповідала всім вимогам закону. Позивач була на той час одним із кращих підприємців, фінансування будівництва здійснювалося за кошти [PERSON] і як йому відомо остання навіть брала для цього кредит. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що особисто знає покійну [PERSON] Вона приймала участь у благоустрої того мікрорайону міста де зараз знаходиться спірна будівля. На прохання [PERSON] була оформлена в оренду земля та наданий договір на оренду землі з правом будівництва, приведення в порядок всієї території мікрорайону та на право будівництва службового приміщення. Йому відомо, що на початок будівництва вона отримала всі дозвільні документи для будівництва цього комплексу. Жодних проблем ні з декларацією про початок будівництва ні веденням будівництва не було. На початок будівництва всі дозвільні документи на його проведення він бачив особисто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони з позивачем знайомі по роботі. Її покійну матір [PERSON] він також добре знає. Років десять тому він був заступником голови земельної комісії і [PERSON] постійно до них зверталася з приводу оформлення земельної ділянки та з приводу захисту від свавілля зі сторони виконкому Бориспільської міської ради. [PERSON] неодноразово зверталася до нього по допомогу з приводу того, щоб їй дали можливість здійснювати будівництво. Виконкомом Бориспільської міської ради, виносилися незрозумілі рішення, спочатку надавали земельну ділянку та дозволи на будівництво, потім приймалися якісь інші рішення депутатами міської ради, які свідчили про протилежне. З часом були прийняті рішення виконавчого комітету щодо незаконного будівництва спірної громадської будівлі, однак на початок будівництва всі дозволи були надані міською радою без жодних питань. Також зазначив, що на сесіях міської ради [PERSON] завжди розповідала, що саме вона планує будувати. Йому відомо, що фінансувала вказане будівництво безпосередньо [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та відповідно до ст.16 ЦК України, обравши відповідний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів. За змістом ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 вересня 2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Актовий запис № 502. (а.с. 7) Заповіту [PERSON] не залишила. Згідно з ч.2 ст.1223 у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.2 ст.1223 та ч.1 ст.1261 ЦК України [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON], про що свідчать матеріали спадкової справи № 363/2010 до майна померлої [INFO] року [PERSON]. На виконання вимог ч.1 ст.1269 та у строки, передбачені ч.1 ст.1270 ЦК України, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та була внесена до реєстру спадкових справ, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 8). До переліку спадкового майна [PERSON] належить в тому числі нерухоме майно у вигляді громадського будинку № [ADDRESS] Київської області. Постановою державного нотаріуса Бориспільської міської державної нотаріальної контори від 29.08.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно.(а.с. 10) З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконкому Бориспільської міської ради від 30.11.1999 року [PERSON] було надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт та складання проектно-кошторисної документації на реконструкцію торгового кіоску по [ADDRESS] в м. Борисполі (а.с. 11). Відповідно до висновку Головного державного санітарного лікаря Бориспільського району від 14 серпня 2000 року (а.с. 12) земельна ділянка під реконструкцію торгового кіоску визнана придатною для будівництва. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 12 грудня 2000 року № 753 продовжено термін дії рішення виконкому № 619 від 30 листопада 1999 року «Про надання дозволу ПП [PERSON] на проведення проектно-вишукувальних робіт та складання проектно-кошторисної документації на реконструкцію торгового кіоску по [ADDRESS] в м. Борисполі». (а.с. 13) Рішенням Бориспільської міської ради від 03.11.2005 року було затверджено технічну документацію із землеустрою та передачу в оренду [PERSON] терміном на 25 років земельної ділянки площею 0.0176 га по вул. Київський Шлях. 90 в м. Борисполі (а.с. 15). 20.11.2005 року [PERSON] укладено з Бориспільською міською радою договір оренди згаданої земельної ділянки терміном на 25 років (а.с. 16-18). Рішенням виконкому Бориспільської міської ради від 27.12 2005 року [PERSON] було продовжено термін на проведення проектно-вишукувальних робіт та складання проектно-кошторисної документації на проведення реконструкції торгівельного кіоску по [ADDRESS], в м. Борисполі (а.с. 19) 17.01.2006 року виконком Бориспільської міської ради ухвалив рішення про надання [PERSON] дозволу на проведення проектно-вишукувальних робіт та складання проектно-кошторисної документації на проведення реконструкції торгівельного кіоску по [ADDRESS], в м. Борисполі з розміщенням магазину, кафе та готелю.(а.с. 20) Відповідно до звіту від 29 липня 2016 року про проведення технічного обстеження громадської будівлі по [ADDRESS] в місці Бориспіль Київської області, за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. (а.с. 22-23) Відповідно до звіту про оцінку цієї будівлі від 6 липня 2016 року, її ринкова вартість становить 1639060 грн. (а.с. 24-25) Таким чином, завершення будівництва спадкового майна відбулося ще за життя спадкодавця [PERSON], однак зареєструвати зведений громадський будинок належним чином остання не встигла. Статтями 13, 41 Конституції України закріплюють основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи із змісту частин 1, 2 статті 331 ЦК України, частини 1 статті 182 ЦК України та пункта 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. Відповідно до ч.3 ст.331 Цивільного кодексу України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Тому, до завершення будівництва об'єкта, та (або) до прийняття його в експлуатацію та (або) до реєстрації права власності на нього, як нерухомого майна, юридично не існує, натомість в якості об'єктів цивільних прав, щодо яких можливо вирішити спір, існують лише будівельні матеріали, обладнання та утворені ними конструктивні елементи. При цьому, за змістом абз.2 ч.3 ст.331 ЦК України та пунктів 81-84 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень сукупність використаних при будівництві об'єкта нерухомого майна будівельних матеріалів і обладнання набувають статусу об'єкта незавершеного будівництва як самостійного об'єкта цивільних прав лише у разі проведення державної реєстрації права власності на нього заінтересованою особою, яка здійснює його будівництво. З наведених вище обставин, наявних в матеріалах справи доказів, а також показів свідків, суд вважає, що будівництво громадського будинку по [ADDRESS] здійснювалося спадкодавцем [PERSON] згідно із законом. Підстав вважати будівництво вказаного об'єкта нерухомого майна самочинним у суду не має, оскільки ознак незаконного будівництва, передбачених ч.1 ст.376 ЦК судом не встановлено. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року встановлено що, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Оскільки згідно вимог ст. 1268 ІІК України спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому зі смертю спадкодавці до спадкоємця перейшли і права забудовника незавершеного будівництвом об`єкта нерухомого майна. У силу вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Аналізуючи приписи норм вищевказаного законодавства та статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку - до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем - не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Відтак, спадкодавець [PERSON] за життя не оформила своє право на господарську будівлю, не отримала відповідний правовстановлюючий документ, тобто, на час смерті вона була лише власником будівельних матеріалів, використаних для будівництва, а не власником будівлі в цілому як об'єкта нерухомості. Тому визнання за позивачем права власності саме на господарську будівлю суперечитиме вимогам діючого законодавства. У цьому зв'язку, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному праву (ст. 3 ЦК України), приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, визнавши за останньою в порядку спадкування за законом право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи, з яких складається громадський будинок (реконструйований торгівельний кіоск під комплекс з розміщенням магазину, кафе та готелю), загальною площею 498, 1 кв.м., розташований по [ADDRESS], в м. Борисполі Київської області, ринковою вартістю 1639060 грн. 00 коп., що належали [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. Судові витрати в розмірі 6890 грн. 00 коп. судового збору суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача, що сплачений при звернені до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial