Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

13 липня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] . Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 07 березня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 129. Свою заяву мотивує тим, що з 07 березня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, у зв`язку із втратою взаєморозуміння та поваги, почуття кохання та довіри один до одного. Сторони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо та між ними відсутнє будь-яке спілкування. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 07 березня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 129(а.с.5). Сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивачка зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 840 грн.80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved