Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

13 лютого 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу сплати аліментів, стягнутих на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що судовим наказом від 22.11.2016 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отримавши інформацію, що відповідач має постійне місце робити та регулярно отримує заробітну плату, тому відповідна частка від його заробітку є більшою ніж присуджені аліменти в розмірі тридцяти відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, враховуючи інтереси малолітньої дитини та те, що відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в частці від заробітку в розмірі 1/4. В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач позов не визнав, не заперечував щодо стягнення аліментів, однак просив їх розмір не змінювати, посилаючись, що у нього є інша сім'я і отримані ним доходи є недостатніми. Вислухавши сторони, пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії І-ФП № 226394 (а.с. 4) підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до судового наказу від 22 листопада 2016 року на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 2). Як вбачається із довідки Берізківської сільської ради від 09.08.2016 року № 845 (а.с. 5), дитина проживає з матір'ю. Відповідач проживає окремо від дитини. Згідно довідок відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації № 368 від 30.12.2016 року (а.с. 6-9) відповідач працює за сумісництвом та отримує регулярний дохід із трьох підрозділів відділу освіти Кривоозерської РДА. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Приписи статті 192 СК України також вказують на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Враховуючи наведені обставини та положення ч. 3 ст. 181. ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що є підстави для зміни способу виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини шляхом стягнення з останнього на користь позивача аліментів в частці від заробітку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, а саме, що відповідач є працездатною особою, має постійну роботу, регулярно отримує дохід, інших утриманців не має, стан його здоров'я є задовільним. Посилання відповідача на наявність у нього іншої сім'ї, малолітньої дитини співмешканки, здійснення ним догляду за бабусею із-за її похилого віку, суд не бере до уваги, так як законом передбачено обов'язок батьків матеріально утримувати своїх дітей, та при наявності постійного заробітку розмір аліментів визначається у частці від зароботку, який на одну дитину складає 1/4 частки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати за надання юридичної допомоги та в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved