Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати будинок, що розташований по вул. Комарова,1 у смт. М.Коцюбинське Чернігівського району та області обєктом спільної сумісної власності подружжя та здійснити його реальний розподіл і визнати за нею право власності на ? частину спірного будинку, мотивуючи свої вимоги тим, що вищезазначений будинок був набутий під час шлюбу з відповідачем. В подальшому, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просила здійснити реальний розподіл будинку згідно варіанту №3 висновку судової будівель-технічної експертизи №31-17 від 26.12.2017 року, виділити їй у власність 51/100 частину в будинку з господарськими будівлями по вулиці Комарова, 1 у смт. М.Коцюбинське Чернігівського району та області, а саме: веранду 1-І площею 8,1 кв.м вартістю 27421 грн; коридор 1-1 площею 5,2 кв.м вартістю 17603 грн; кімнату 1-7 площею 15,6 кв.м вартістю 52810 грн; кімнату 1-8 площею 10,5 кв.м вартістю 35546 грн; кухню 1-9 площею 11,6 кв.м вартістю 39269 грн; з урахуванням господарських будівель: а саме ? ганку літ. «а» вартістю 8884 грн та сарай літ. «б» вартістю 44420 грн, як другому співвласнику. Виділити у власність відповідачу [PERSON] 49/100 частин в будинку з господарськими будівлями по вул. Комарова, 1 у смт. М.Коцюбинське Чернігівського району та області, а саме: котельню 1-2 площею 6,8 кв.м вартістю 23020 грн; санвузол 1-3 площею 2,9 кв.м вартістю 9817 грн; коридор 1-4 площею 4,9 кв.м вартістю 16588 грн; кімнату 1-5 площею 9,3 кв.м вартістю 31483 грн; кімнату 1-6 площею 22,2 кв.м вартістю 75153 грн; з урахуванням господарських будівель: а саме: ? ганку літ. «а» вартістю 8884 грн та гараж літ. «Б» вартістю 53305 грн, як першому співвласнику. [PERSON] подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що він будучи в офіційному зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не проживав з позивачем однією сімєю більше 20 років. Дійсно будинок був придбаний у період шлюбу з позивачем, але [PERSON] в будинку не проживала близько 15 років і весь цей час він особисто за власний кошт проводив поліпшення та ремонт будинку, а саме замінив вікна в будинку, провів заміну котла, облаштував ванну та санвузол, замінив паркан, а також проводив і інші роботи по утриманню будинку. З урахуванням даних обставин просив здійснити розподіл будинку згідно варіанту №3 висновку судової будівель-технічної експертизи №31-17 від 26.12.2017 року, так як саме цей варіант має найменше відхилення від ідеальних часток і найменшу вартість доплати для врівноваження часток. Просив суд виділити йому котельню 1-2 площею 6,8 кв.м вартістю 23020 грн; санвузол 1-3 площею 2,9 кв.м вартістю 9817 грн; коридор 1-4 площею 4,9 кв.м вартістю 16588 грн; кімнату 1-5 площею 9,3 кв.м вартістю 31483 грн; кімнату 1-6 площею 22,2 кв.м вартістю 75153 грн. Всього по будинку 46,1 кв.м. вартістю 156061 грн. Господарські будівлі, а саме: вартість ? частини ганку літ. «а» - 8884 грн; гараж літ. «Б» вартістю 53305 грн. Всього на 218250 грн, що складає 49/100 частин в будинку з господарськими будівлями. Позивачу [PERSON] за даним варіантом експертизи виділити веранду 1-І площею 8,1 кв.м вартістю 27421 грн, коридор 1-1 площею 5,2 кв.м вартістю 17603 грн; кімнату 1-7 площею 15,6 кв.м вартістю 52810 грн; кімнату 1-8 площею 10,5 кв.м вартістю 35546 грн; кухню 1-9 площею 11,6 кв.м вартістю 39269 грн. Всього по будинку 51 кв.м. вартістю 172649 грн. Господарські будівлі, а саме: вартість ? ганку літ. «а» - 8884 грн; сарай літ. «б» вартістю 44420 грн. Всього на 225953 грн, що складає 51/100 частин в будинку з господарськими будівлями. До судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання подала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, поділ будинку просила провести за 3 варіантом судової експертизи, відповідно до відзиву на позовну заяву. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Як установлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1.09.1976 року, який згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року був розірваний. /а.с.8, 9/ З копії протоколу засідання правління колгоспу ім. Войкова від 10 вересня 1983 року вбачається, що правління колгоспу постановило рекомендувати правлінню уповноважених виділити [PERSON] земельну ділянку 0,07 га. під забудову. /а.с.10, 11/ Відповідно до інформації КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області №820 від 10.06.2016 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт. М.Коцюбинське, вул. Комарова,1, станом на 10.06.2016 року, в Чернігівському РБТІ зареєстровано за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 26.07.2000 року. /а.с.12/ Як вбачається з інвентаризаційної справи на домоволодіння №1 по вулиці Комарова у смт. М.Коцюбинське, первинна інвентаризація будинку була проведена у 1992 році на замовлення [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів №76 від 25 липня 2000 року. [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з належними надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться у смт. М.Коцюбинське по вулиці Комарова,1. Будинок в цілому зареєстрований Чернігівським РБТІ на праві власності за [PERSON], про що зроблено запис у реєстрову книгу №7 під реєстровим №1156 від 26.07.2000 року. Оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1.09.1976 року і в період шлюбу був набутий 26 липня 2000 року у власність відповідачем [PERSON] спірний будинок, то виниклі між ними спірні правовідносини повинні регулюватись Кодексом про шлюб та сімю України (далі КпШС України). Відповідно до положень ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно ч.1 ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Власністю кожного з подружжя є майно, яке належало до укладення шлюбу, а також одержане ними під час шлюбу в дар або в порядку спадкування. Статтею 29 КпШС України передбачено, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 та 24 Постанови №11 від 21.12.2007 року зазначив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. За таких правових підстав, зясувавши джерело і час придбання спірного будинку, ураховуючи, що між сторонами не було домовленості щодо часток у спільному сумісному майні та не укладався шлюбний договір, зі вступом у дію СК України, то спірне майно, а саме домоволодіння по вулиці Комарова,1 у смт. М.Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області є обєктом спільної сумісної власності та підлягає поділу, незалежно від того на кого воно було зареєстроване. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №31-17 від 26.12.2017 року, дійсна ринкова вартість будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, смт Михайло-Коцюбинське, вул. Комарова,1, з урахуванням його фізичного зношення на момент оцінки, складає 444203 грн. З технічної точки зору поділити будинок в натурі у відповідності до розміру ідеальної частки кожного із співвласників: [PERSON] -1/2 частка та [PERSON] -1/2 частка, можливо. На розгляд суду запропоновано три можливі варіанти поділу будинку. /а.с.39-92/ Ураховуючи, що варіант поділу №3 висновку судової експертизи практично немає відхилення від ідеальних часток (співвласнику №1 пропонується 49/100 частин в будинку, співвласник №2 51/100 частин у будинку), при такому варіанту поділу\~ сторонам будуть виділені як жилі, так і нежилі приміщення в будинку,\~а компенсація за недоотриману частку від другого співвласника на користь першого становить 3851,50 грн, то суд приходить до висновку, що реальний поділ житлового будинку з надвірними будівлями слід провести за цим варіантом висновку експертизи.\~ \~ При цьому судом враховуються розяснення Пленуму Верховного суду України в п.7 постанови №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», де звернуто увагу на те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частку будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При цьому якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахування конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Отже, ураховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що сторони погодили третій варіант поділу, де першим співвласником є відповідач, а другим співвласником є позивач, то суд дійшов обєктивного висновку, про необхідність виділення позивачу [PERSON] по будинку:\~веранду 1-І площею 8,1 кв.м вартістю 27421 грн, коридор 1-1 площею 5,2 кв.м вартістю 17603 грн, кімнату 1-7 площею 15,6 кв.м вартістю 52810 грн, кімнату 1-8 площею 10,5 кв.м вартістю 35546 грн, кухню 1-9 площею 11,6 кв.м вартістю 39269 грн; по господарських спорудах: ? частину ганку літ. «а» вартістю 8884 грн, сарай літ. «б» вартістю 44420 грн. Всього майна на загальну вартість 225953 грн, що складає 51/100 частину в будинку з господарськими будівлями, визнавши за нею право власності на ці приміщення та споруди. При цьому з позивача на користь відповідача необхідно стягнути компенсацію в сумі 3851,50 грн за переотриману частку у майні. Відповідачу [PERSON] необхідно виділити по будинку:\~котельню 1-2 площею 6,8 кв.м вартістю 23020 грн, санвузол 1-3 площею 2,9 кв.м вартістю 9817 грн, коридор 1-4 площею 4,9 кв.м вартістю 16588 грн, кімнату 1-5 площею 9,3 кв.м вартістю 31483 грн, кімнату 1-6 площею 22,2 кв.м вартістю 75153 грн; по господарських спорудах: ? частину ганку літ. «а» вартістю 8884 грн, гараж літ. «Б» вартістю 53305 грн. Всього майна на загальну вартість 218250 грн, що складає 49/100 частин в будинку з господарськими будівлями, визнавши за ним право власності на ці приміщення та споруди. Статтею 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У світлі викладеного, з наведених вище правових підстав та міркувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Сторона позивача судові витрати до відшкодування не заявляла та згідно поданого клопотання залишила за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved