Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом ,посилаючись при цьому на те,що сторони перебували у шлюбі з 08 серпня 1999 року до 30 серпня 2011 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] ,[INFO]. 29 листопада 2011 року апеляційним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дочки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 511 гривень щомісячно з 13 вересня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач не наполягала на провадженні виконавчих дій,так як відповідач пообіцяв подарувати свою частину в будинку ,який знаходиться за адресою [ADDRESS] ,дочці. Із часу припинення виплати аліментів минуло 7 років. Державним виконавцем проведено розрахунок по аліментам,відповідно до якого станом на 31 серпня 2018 року заборгованість становить 40 226 гривень 09 копійок. Пеня становить 22114 гривень 53 копійки. Три проценти річних складають 2856гривень 66 копійок. Загальна сума заборгованості складає 98077 гривень 92 копійки. Позивач працює у дитячому садочку,має мінімальну заробітну плату. Дочка продовжує навчання,коштів на утримання дочки не вистачає. Відповідач є особою працездатного віку,жодних доказів існування медичних протипоказань щодо працевлаштування або неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини не має. Просить Стягнути з [PERSON] основну суму заборгованості по аліментах з врахуванням офіційного курсу інфляції,у розмірі 73106 гривень 73 копійки ; неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2012 року по жовтень 2018 року включно у розмірі 22114 гривень 53 копійки;три проценти річних із простроченої суми у розмірі 2856 гривень 66 копійок; стягнути у подальшому аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дочкою повноліття, а якщо вона буде продовжуватиме навчання до досягнення 23 років; відкликати виконавчий лист. Розглядати справу проводити в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження 10 січня 2019 року з повідомленням (викликом)сторін. 10 січня 2019 року оголошена перерва для повторного виклику сторін. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі ,пославшись на обґрунтування викладені в позовній заяві. Відповідач ,представник відповідача,в судовому засіданні визнали позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, при цьому пояснивши ,що вони вважають розрахунок пені ,таким ,що не відповідає дійсності, є завищеним, решту позовних вимог не визнали та просили суд відмовити в задоволені позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи,суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими ,що підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1999 року по 10.10.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] ,[INFO]. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається з наявних у справі доказів, 21 грудня 2011 року Березанським міським судом Київської області видано виконавчий лист №2-314/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON],[INFO] в розмірі 511 (п'ятсот одинадцять) грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. Постановою ВП №30469699 від 22.12.2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-314/11 від 21.12.2011 року про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 511,00 гривень(а.с. 40 ). За даними, які викладено у розрахунку заборгованості по аліментах, Березанського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Київській області 07 серпня 2018 року вих. №5939, згідно виконавчого листа №2/314/11 від 21.11.2011 року, виданого Березанським міським судом Київської області [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON],[INFO],у розмірі 511,00 гривень,щомісячно до досягнення дитиною повноліття,починаючи з 13.09.2011 року. Згідно довідки - розрахунку від 15.02.2018 року,заборгованість по платі аліментів станом на 01.02.2018 року складає 36 649,09 гривень. За період з 01.02.2018 року по 01.09.2018 року заборгованість складає 3577,00 гривень. Загальна сума заборгованості станом на 31.08.2018 року становить 40 226,09 гривень (а.с. 14) Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 13.09.2011 по 31.12.2018 року ,вбачається,що згідно з виконавчим листом №2-314/11 від 21.12.2011 року Березанського міського суду Київської області [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 511,00 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття. Загальна сума заборгованості станом на 31.12.2018 року становить 42 124,56 гривень(а.с. 33-35 ). Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 СК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон). За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках. Частиною 3ст.195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів (а не про стягнення заборгованості) вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 та ч.5 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. За приписом частини п'ятої статті 11 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання може виникати з рішення суду. Відтак якщо певне зобов'язання згідно з рішенням суду є грошовим, відповідальність за невиконання такого зобов'язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 названого Кодексу. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. За частиною другою вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, вирiшуючи питання про наявнiсть вини як умови застосування вiдповiдальностi, передбаченої ст. 625 ЦК, слiд враховувати особливiсть правової природи цiєї вiдповiдальностi. Беручи до уваги те, що наслiдки прострочення боржником грошового зобов'язання у виглядi iнфляцiйних нарахувань та трьох процентiв рiчних не є санкцiями, а виступають способом захисту майнового права та iнтересу, який полягає у вiдшкодуваннi матеріальних втрат кредитора вiд знецiнення грошових коштiв унаслiдок iнфляцiйних процесiв та отриманнi компенсацiї вiд боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторовi, цi кошти нараховуються незалежно вiд вини боржника. Аналіз частини другої статті 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобов'язання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов'язання. В той же час, правовідносини, які виникли між сторонами спору стосуються зобов'язальних відносин, які виникають між батьками дитини щодо утримання неповнолітньої дитини, в даному випадку, виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому в розрізі даного спору не має місця випадок, встановлений актами цивільного законодавства, щодо виникнення цивільних прав та обов'язків з рішення суду, як то передбачено ст.11 ЦК України. За таких обставин положення частини другої статті 625 ЦК України не застосовуються до правовідносин, які врегульовані положеннями сімейного законодавства, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми з відповідача, як боржника в процедурі виконавчого провадження щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки між сторонами спору зобов'язальні правовідносини не виникають, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до приписів ч.1 ,4 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені), а у випадку прострочення оплати додаткових витрат на дитину платник зобов'язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратам з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Позивачем відповідно до вимог ст.ст.76,77,81 ЦПК України ,не надано належних та допустимих доказів про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. З врахуванням вищезазначених положень діючого законодавства суд приходить до висновку , що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам з врахуванням офіційного курсу інфляції , а також стягнення стягнення трьох процентів річних із простроченої суми не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-94цс15 та від 16.12.2015р. № 2696цс15, яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України , повинна бути врахована судом при ухвалені рішення. Відповідно до роз'яснень викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка за прострочення сплати аліментів нараховується відповідно до розрахунку заборгованості, який відповідно до ч.4 ст.195 Сімейного кодексу України обчислюється державним виконавцем. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, як це передбачено ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, оскільки в межах розгляду даної справи доведено, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим виникала заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості, складена державним виконавцем. січень місяць 2012 65.41 грн. (211 х 1% х 31 день) лютий місяць 2012 148 ,19грн. (511 х 1% х 29 днів) березень місяць 2012 65,41 грн. (211 х 1% х 31 день) квітень місяць 2012 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2012 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2012 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) серпень місяць 2012 заборгованість відсутня липень місяць 2012 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2012 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2012 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) листопад місяць 2012 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) грудень місяць 2012 158,30 грн. (511х1%х 31день) січень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) лютий місяць 2013 143,08 грн. (511 х 1% х 28 днів) березень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) квітень місяць 2013 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2013 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) липень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) серпень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2013 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) листопад місяць 2013 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) грудень місяць 2013 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) січень місяць 2014 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) лютий місяць 2014 143,08 грн. (511 х 1% х 28 днів) березень місяць 2014 158,41 грн. (511Х1%Х 31день) квітень місяць 2014 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2014 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2014 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) липень місяць 2014 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) серпень місяць 2014 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2014 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2014 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) листопад місяць 2014 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) грудень місяць 2014 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) січень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) лютий місяць 2015 143,08 грн. (511 х 1% х 28 днів) березень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) квітень місяць 2015 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2015 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) липень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) серпень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2015 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) листопад місяць 2015 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) грудень місяць 2015 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) січень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) лютий місяць 2016 148,19 грн. (511 х 1% х 29 днів) березень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) квітень місяць 2016 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2016 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) липень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) серпень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2016 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) листопад місяць 2016 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) грудень місяць 2016 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) січень місяць 2017 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) лютий місяць 2017 143,08 грн. (511 х 1% х 28 днів) березень місяць 2017 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) квітень місяць 2017 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2017 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2017 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) липень місяць 2017 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) серпень місяць 2017 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2017 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2017 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) листопад місяць 2017 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) грудень місяць 2017 158,41 грн. (511Х1%Х 31день) січень місяць 2018 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) лютий місяць 2018 148,19 грн. (511 х 1% х 29 днів) березень місяць 2018 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) квітень місяць 2018 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) травень місяць 2018 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) червень місяць 2018 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) липень місяць 2018 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) серпень місяць 2018 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) вересень місяць 2018 153,30грн. (511 х 1% х 30 днів) жовтень місяць 2018 158,41 грн. (511 х 1% х 31 день) А всього пеня, що підлягає стягненню з відповідача за період з 01.01.2012 року по 31.10.2018року включно ,становить - 12415 гривень 15 копійки. За змістом положень ч. 1 ст. 20 Сімейного кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Позовні вимоги про стягнення у подальшому аліменти з [PERSON] у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дочкою повноліття, а якщо вона продовжувати навчання до досягнення 23 років,підлягають частковому задоволенню. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Щодо розміру аліментів, то суд беручи до уваги ,що за законом обов'язок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків,розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років , який в 2019 році становить : з 01січня 2019 по 30 червня -2027 грн.,з 01 липня по 30 листопада 2118 грн.,з 01 грудня - 2218 грн., суд враховує наявність об'єктивних підстав,таких як негативні явища у економіці,що мають наслідком зубожіння населення та знецінення доходів,в тому числі зменшення купівельної спроможності позивача на суму 511 гривень придбати для дитини необхідне ,суд приходить до висновку , про необхідність зміни розміру аліментів з 511 гривень до 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення аліментів на дитину до 23 років , якщо вона продовжуватиме навчання,суд не вбачає правових підстав, оскільки дані правовідносини регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України, в силу частин 1,3 статті 199 СК України ,якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,з ким проживає дочка, син, а також самі дочка,син, які продовжують навчання. Тобто правовими підставами для звернення до суду з вказаною позовною вимогою є досягнення дитиною повноліття та продовження навчання. На час розгляду справи в суді дитина [PERSON],[INFO] є неповнолітньою. Нормами закону України «Про виконавче провадження» не передбачено ,відкликання виконавчого листа судом ,який його видав.

Outcome: partial