Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

14.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, який неодноразово уточнював, та відповідно до позовної заяви в редакції від 07.11.2017 року просить стягнути з ТОВ «Одеський коровай» заборгованість у розмірі 28\~453,00 грн., пеню у розмірі 14\~700,00 грн., 3% річних - 881,99 грн., втрати від інфляції 2995,57 грн. та судовий збір у розмірі 640,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що 01.12.2014 року між сторонами укладено договір № 0-15 про поставку товару. У зв'язку із несплатою відповідачем коштів, позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявився, повідомлявся належним чином. До суду надано письмові пояснення позивача, в яких [PERSON] просить справу розглядати за його відсутності. Представник відповідач ТОВ «Одеський коровай» до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяви представника відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку із зайнятістю в іншому судовому провадженні, повідомлено про бажання приймати участь у розгляді даної справи, та надати відповідні докази та заперечення. Однак, з часу отримання представником відповідача копії позовної заяви з додатками, а саме 29.08.2017 року, та до теперішнього часу стороною відповідача не надано жодних доказів та заперечень, окрім чергових заяв про відкладення судового засідання. Вказану поведінку сторони відповідача суд розцінює як недобросовісне виконання своїх прав та обовязків. У звязку із тим, що представнику ТОВ «Одеський коровай» достовірно відомо про наявне судове провадження, та зловживання представником своїми правами та обовязками, суд приходить до висновку про можливість розглядати справу за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 01.12.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Одеський коровай» укладено договір поставки № 0-15, за умовами якого постачальник поставляє та передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує на умовах даного договору мед бджолиний, зазначений в замовленнях та видаткових накладних. Сторони домовились, що умови цього договору розповсюджуються на поставку кожної партії товару, який передається по окремій видатковій накладній. Пунктом 2.3 договору визначено, що оплата вартості товару здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки товару. Судом досліджено надані позивачем [PERSON] до позовної заяви накладні та виписку із карткового рахунку [PERSON], з яких вбачається, що позивач належно виконував умови договору поставки № 0-15 від 01.12.2014 року. Однак, відповідач порушив умови договору щодо оплати вартості товару. Пунктом 4.1 Договору регламентовано, що за невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобовязань за цим Договором, винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Відповідно до п. 4.4 Договору, за прострочення здійснення розрахунку за товар покупець зобовязаний виплатити на користь постачальника пеню у розмірі 0,5 % від вартості несплаченого товару за кожний день прострочення платежу. Крім того, п. 4.5 Договору визначено, що сплата визначених цим договором та чинним в Україні законодавством штрафних санкцій (штрафу, пені) не звільняє сторони від виконання своїх зобовязань за цим договором в натурі. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із наданим позивачем [PERSON] в позовній заяві в редакції від 07.11.2017 року розрахунком заборгованості, з якого слідує, що загальна сума боргу ТОВ «Одеський коровай» становить 47\~030,56 грн., з яких: -основна сума боргу у розмірі 28\~453,00 грн.; -пеня у розмірі 14\~700,00 грн.; -3% річних у розмірі 881,99 грн.; -втрати від інфляції у розмірі 2995,57 грн. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved