Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

13.05.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача, про стягнення додаткових витрат на розвиток здібностей дитини. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем сторони у справі мають малолітню доньку :-[PERSON] [INFO],яка навчається в молодшій групі хореографічної студії ,,Фієста,, смт.Чорнобай . Позивачка зазначає, що на даний час вона самостійно оплачує всі витрати, пов'язані з забезпеченням розвитку дитини, а саме: купляє їй необхідні речі, сплачує за відвідання нею хореографічної студії та за свій рахунок вимушена возити доньку до даної студії ,яка розмішена в значному віддаленні від їх постійного місця проживання ,тобто до районного центра -селища Чорнобай. В період з січня 2015 року та на час подання позову до суду позивач ,здійснюючи перевезення дитину до місця знаходження студії, витратила на придбання пального-5695 гр-нь 00 коп. власних коштів .Відповідач , який сплачує аліменти на утримання дитини ,відмовляється в добровільному порядку брати участь в додаткових витратах на розвиток здібностей дитини,що й спонукало позивача звернутися до суду з даними позовними вимогами ,просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на дитину у сумі -2 847 грн.та понесені при зверненні до суду судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав, просить позов задовольнити додатково пояснила суду, що понесла додаткові витрати на розвиток здібностей дитини, які пов'язані з її транспортуванням до місця навчання , і у відповідності до вимог чинного законодавства України ,відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу половину витрачених позивачкою коштів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених ним у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, просить відмовити у задоволенні позову, а також пояснив суду, що отримує невелику заробітну плату з якої сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини та має вже іншу сім»ю , яку йому необхідно утримувати,а тому не може сплатити зазначену позивачем суму коштів. Посилається також на те, що частина чеків, які надала позивачка не містять дати придбання пального , а тому не можуть бути прийняті до уваги судом . Крім того відповідач вважає ,що витрати пального завищені позивачем так ,як для подолання наявної відстані до хореографічної студії де навчається дочка достатньо і шести літрів бензину ,а не десяти тому просить відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Від попереднього шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. -7). Як вбачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами , з відповідача, на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття (а.с. -10-11). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Звертаючись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути -2 847 гр.00 коп . (половину) від загальної суми- 5 695 гр.витрат пов»язаних з транспортуванням двічі на тиждень дитини з с.Вереміївка Чорнобаївського р-ну до Чорнобаївської хореографічної студії ,,Фієста,, смт.Чорнобай Чорнобаївського р-ну Черкаської області , в період з січня місяця та по 13 травня поточного 2015 року. Відповідно до положень ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Як вбачається з матеріалів справи та довідок /ас.-8 і 9/ районного центру дитячої та юнацької творчості та органу місцевого самоврядування ,за місцем проживання позивача, ,,дитина сторін знаходиться на утриманні позивача і навчається у молодшій групі зразкового танцювального колективу ,,Фієста,, смт.Чорнобай ,а заняття у відповідності до наявного розкладу , проходять на базі районного будинку культури кожного вівторка та четверга з 01 січня 2015 року та по 31 травня 2015 року. У відповідності до наявної в матеріалах справи психолого-педагочної характеристики на малолітню дитину сторін ,остання являється обдарованою дитиною ,а тому керівництво загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів де навчається дитина,рекомендує розвивати здібності дитини в хореографії. Позивач для транспортування дитини до закладу , де остання проходить навчання пов»язаного з розвитком здібностей в хореографії в період з січня місяця по 13 травня поточного 2015 року за свій рахунок купляв пальне. Загальна сума потрачених зі слів позивача коштів становить- 5 695 гр.00 коп. ,половину яких просить стягнути з відповідача.На підтвердження понесених витрат, позивачка надала суду копії квитанцій(а.с.12-14). Оцінюючи надані квитанції ,як докази понесених позивачкою витрат на транспортування дитини до закладу де вона розвиває здібності приймаючи участь в хореографії, суд приходить до висновку, що зазначені докази частково підтверджують належним чином дійсне здійснення таких витрат , з огляду на наступне. З наявної вже вищезазначеної судом довідки районного центру творчості, зайняття в хореографічній студії ,,Фієста,,проходять двічі в неділю -кожного вівторка та четверга .При дослідженні ж наданих позивачем копій квитанцій на придбання пального ,чотири квитанції не містять дати його придбання ,а ще дві квитанції мають дати ,які не співпадають з днями , коли проводяться навчання тому суд вважає належними доказами лише наявні в справі квитанції на придбання пального на суму-4454гр.72 коп. ,половина з яких має бути відшкодована відповідачем так,як відповідно до змісту ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) являється- обов»язковою. В даному випадку під час судового слідства встановлено ,що позивач ніде не працює ,доглядає престарілу особу за ,що щомісячно отримує -16 гр.16 коп. Проживає за рахунок здачі в оренду земельного паю /2 659гр.45 коп-на рік/,а дитину утримує за рахунок аліментів відповідача в розмірі 1083 гр.93 коп. Даних коштів явно не вистачає на розвиток здібностей дитини ,що і спонукало звернутися позивачу до суду з даними позовними вимогами . Твердження відповідача про неможливість приймати участь у додаткових витратах пов»язаних з розвитком здібностей дитини суд вважає таким ,що не відповідає дійсності та таким що не узгоджується з положенням ст.185 СК України так ,як останній являється фізично здоровим , працевлаштований ,має стабільну заробітну плату ,яка у відповідності до наданої йому з місця роботи довідки № 1 від 08.06.2015 року в травні місяці 2015 року складає-5390 гр.00 коп. Посилання відповідача на наявність у нього на утриманні співмешканки та її дитини , не може слугувати підставою для відмови в наявному позові так,як останнім не надано доказів про те ,що дані особи дійсно знаходяться на його утриманні ,а співмешканка ніде не працює.В довідках за підписом сільського голови № 259 від 04.06.2015 року та № 324 від 08.06.2015 року наданих відповідачем до суду як докази даних ,що підтверджують обставини на які він посилається відповідних даних -не значиться. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні яке на думку суду має бути постановлено на користь позивача. Витрати позивача на правову допомогу адвоката в розмірі -100 гр. не підлягають задоволенню так як позивачем не надано суду доказів ,що саме дана сума була сплачена правозахиснику за надання правової допомоги. Наявна в матеріалах справи довідка адвоката /ас.-16/даних про сплачену позивачем суму коштів -не містить. Судові витрати понесені позивачем в частині сплати судового збору ,підлягають стягненню з відповідача у відповідності до розміру задоволення позовних вимог.

Outcome: approved