Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

13 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи Органу опіки та піклування Бердянської міської ради, Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. 10 жовтня 2011 року на підставі рішення Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина постійно мешкає з нею, батько дитини не приймає участі в вихованні та матеріально його не підтримує. У 2011 році позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, які були присуджені до стягнення у розмірі ј частки всіх видів доходу відповідача до досягнення сином повноліття. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 09 квітня 2019 року № 147 затверджено висновок Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, відповідно до якого надано тимчасовий дозвіл на виїзд сина [PERSON] за межі України без згоди батька. Крім того, відповідач ухиляється від сплати аліментів. У зв`язку з проведенням операції об`єднаних сил вона з дитиною була вимушена переселитися до м. Бердянськ, Запорізької області та вимушена одноособово нести витрати по утриманні дитини, щоб забезпечити його нормальний розвиток. Вона мешкає разом з сином у гуртожитку. [PERSON] навчається у Бердянській гімназії № 3 «Сузір`я», за весь час навчання батько ні разу не відвідав малолітнього сина, не цікавився його успіхами, освітнім процесом та виховними заходами. З огляду на викладене позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19 травня 2020 року судом було залучено у якості третьої особи Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог, зазначила, що батько не цікавиться сином, не здійснює ніяких дій для спілкування з дитиною, тому вважає, що необхідно позбавити відповідача батьківських прав. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, до судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Вареник Я.Є., яка діє на підставі довіреності № 01-156/47-1 від 14 січня 2020 року в судовому засіданні просила рішення винести на розсуд суду. Представник Калініченко Ю.В. , яка діє на підставі довіреності № 01-0155/47-1 від 14 січня 2020 року у наданій раніше заяві просила розглянути справу за відсутності представника органу опіки. 12 березня 2020 року надала висновок про позбавлення батьківських прав відповідача. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради до судового засідання не з`явився, від міського голови надійшла заява в якій він просив розглянути вказану справу без участі органу опіки та піклування, рішення винести на розсуд суду. Також зазначив, що обґрунтований висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав відповідача неможливо надати, оскільки відповідач не мешкає на території Слов`янської міської ради Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.13 ЦПК України), установив наступне. Відповідно до ч.1 ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 липня 2009 року Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , його батьками у свідоцтві зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Центрально - Міського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2011 року № 2-2776/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). З копії виконавчого листа виданого Центрально - Міським районним судом м. Горлівки Донецької області 12 жовтня 2011 року, вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки всіх видів доходу (заробітку) до досягнення сином повноліття (а.с.9). Рішенням виконавчого комету Бердянської міської ради Запорізької області від 09 квітня 2019 року було затверджено висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, яким було підтверджено проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11). Як вбачається з довідки від 20 квітня 2017 року № 2306-12212 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа з м. Горлівка Донецької області до м. Бердянськ, запорізької області (а.с.12). З довідки від 31 жовтня 2016 року № 2306-13534 вбачається, що [PERSON] , [INFO] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з м. Горлівка Донецької області до м. Бердянськ Запорізької області разом з законним представником [PERSON] (а.с.13). З довідки виданої ВСП «Бердянський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» № 241 від 14 травня 2019 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] є студенткою 2 курсу вказаного навчального закладу та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] за зазначеною адресою не проживав та не відвідує дитину (а.с.14). Відповідно до довідки, наданої директором Бердянській гімназії № 3 «Сузір`я», [PERSON] , 1984 року народження, батько учня 3-А класу [PERSON] за весь час навчання сина в гімназії жодного разу не відвідував, не цікавився успіхами, освітнім процесом та виховними заходами. Не був присутній на батьківських зборах та не забирав сина з гімназії (а.с.15). З довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 08 травня 2019 року № 801, вбачається, що [PERSON] відповідно до ЗУ «Про надання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї» з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року призначено допомогу як малозабезпеченій сім`ї (а.с.16). Як вбачається з повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Бердянського міськвиконкому про повернення суми виплаченої тимчасової державної допомоги дітям № 10319 від 10 червня 2019 року [PERSON] було повідомлено, що він зобов`язаний повернути на рахунок управління 10215,50 грн. виплачених [PERSON] як тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.17). Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте, жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач свого батьківського обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч.5 ст.19 Сімейного Кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина від 10 березня 2020 року № 01-0739/47-1, вбачається, що було проведено бесіду з дитиною та його матір`ю, [PERSON] пояснив, що його вихованням та утриманням займається матір, останній раз він бачив батька на день народження, ще коли проживав у м. Горлівка. Після переїзду до м. Бердянська він батька не бачив, не спілкувався. За батьком сумує, хотів би з ним спілкуватися. Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем мешкання відповідача є м. Горлівка Донецької області зв`язатися з ним та скласти акт - обстеження умов його проживання не виявилось можливим. Питання щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] залишено на розсуд суду, тому суд вважає, що з ціллю дотримання балансу між сторонами, верховенства права та прав дитини вирішити питання щодо доцільності або недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав на підставі тих доказів що є в справі. Неповнолітній [PERSON] , допитаний в судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Вареник Я.Є. , повідомив, що свого батька в останнє бачив на день народження багато років тому, ще коли мешкали у м. Горлівка, батько подарував йому гвинтокрил на пульті керування. Зараз він мешкає разом з мамою у м. Бердянську, батько йому не телефонує, вони не спілкуються, не підтримують жодних стосунків. Згідно з п.17 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан здоров`я дитини, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст.169 Сімейного кодексу України. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved