overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

14.09.2016року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 17.08.2010року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За станом на 31.07.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 33709,46грн., яка складається з наступного: - 2497,40грн. заборгованість за кредитом; - 25480,66грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3650,00грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00грн. штраф ( фіксована частина); - 1581,40грн. штраф ( процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 33709,46грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, у судовому засіданні встановлено, що 17.08.2010року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.07.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 33709,46грн., яка складається з наступного: - 2497,40грн. заборгованість за кредитом; - 25480,66грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3650,00грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00грн. штраф ( фіксована частина); - 1581,40грн. штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 33709,46грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

14.09.2016року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 28.08.2009року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6100,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За станом на 11.08.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 52512,53грн., яка складається з наступного: - 4462,55грн. заборгованість за кредитом; - 41403,40грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3669,79грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00грн. штраф ( фіксована частина); - 2476,79грн. штраф ( процентна складова). Тому просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 52512,53грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, у судовому засіданні встановлено, що 28.08.2009року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 6100,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 11.08.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 52512,53грн., яка складається з наступного: - 4462,55грн. заборгованість за кредитом; - 41403,40грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3669,79грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00грн. штраф ( фіксована частина); - 2476,79грн. штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 52512,53грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 170 шлюбі з відповідачем з 20.07.2002 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не зявились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 20.07.2002 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернулася в суд із цивільним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 800, 00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду. Свої вимоги мотивує тим, що 21.05.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб. [INFO] року народився син [PERSON]. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У відповідача мінливий дохід. Усі зароблені кошти він скеровує на вирішення особистих потреб, тому весь тягар утримання сина лежить на позивачу. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просили такі задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечив, щодо їх задоволення. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 23.10.2009 року. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» на момент розгляду справи у суді, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531, 00 грн. Тому беручи до уваги всі обставини справи, з врахуванням того, що утримувати дітей зобов'язані двоє із батьків, як в період спільного життя, так і після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісячно, починаючи з 14.09.2016 року і до досягнення ним повноліття. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

14.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку- Авдєєнко [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

14.09.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 31 серпня 2003 року Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони не ведуть спільне господарство, тому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги не визнає, при цьому зазначивши, що дає згоду на розлученя. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 2011 року Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області зареєстрований шлюб між Омаровою (після укладання шлюбу [PERSON]) [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 13 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.12.2008 року Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області (а.с. 8). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила залишити шлюбне прізвище «Тимошенко». Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

14.09.2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в 2013 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Вона проживає окремо від відповідача, діти знаходяться на її утриманні, у звязку із цим вона потребує допомоги з боку відповідача й просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину до їх повноліття, в подальшому позивачка уточнила свої вимоги якими просить стягнути у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину до їх повноліття оскільки відповідач не має постійного місця роботи. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі і просить стягнути з відповідача аліменти у визначеному розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно в 2013 році року вони зареєстрували шлюб, від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Він офіційно ніде не працює, проживає разом з бабусею. Зазначив, що не може надавати допомогу на утримання дітей в заявленому розмірі вказаною позивачкою, згідний на суму по 400 грн., на кожну дитину. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявленого позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебувають в шлюбі. Від шлюбу позивачка народила доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дітей батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дітей на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд ураховує й вимоги ст. 182 СК України. Приймаючи до уваги, що відповідач має нерегулярний та мінливий заробіток, є підстави для задоволення позову в частині визначення аліментів в твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоровя, суд дійшов висновку про наявність підстав про часткового задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісяця, на кожну дитину, до їх повноліття Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

14.09.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 22.02.2013року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №04. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, у нетверезому стані стає неконтрольованим, може піднести на неї руку. Вже близько одного року вони разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру немає, примирення з відповідачем не бажає. Дітей від даного шлюбу у них немає. З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 22.02.2013 року Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №04. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Дітей від даного шлюбу у сторін немає. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо.Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

14.09.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування. Третя особа ТОВ`Порше Мобіліті» Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved