Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

14 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка настала 28 вересня 2006 року. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини вказує свою необізнаність про існування у матері спадкового майна, оскільки проживала окремо від матері та поганий стан здоровя після її смерті. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач фактично визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.6). 29 жовтня 1974 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка «Зінченко» (а.с.7). 20 та 15 серпня 2000 року [PERSON] отримала державні акти на право приватної власності на розташовані на території Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки, площею 0,882 га, для ведення особистого селянського господраства та 2,573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8,9). 28 вересня 2006 року [PERSON] помела (а.с.11). ЇЇ батько [PERSON] помер ще 17 жовтня 2004 року, який на день смерті проживав та був зареєстрованим у [INFO] разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с.10, 12). Позивачка [PERSON] із 13 грудня 2002 року проживає та зареєстрована по 2-му провулку Гвардійської, 5 у м.Ромни Сумської області (а.с.4-5). Із довідки Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що [PERSON] на час смерті була зареєстрована та самотньо проживала у [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом сільради не посвідчувався (а.с.13). За даними Липоводолинської державної нотаріальної контори від 21 червня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, спадкоємці за її прийняттям не зверталися, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні, заповіт від імені померлої не посвідчувався. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У звязку з тим, що [PERSON] через окреме проживання з матірю не була обізнана про наявність спадкового майна, а тому не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved