Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

12 квітня 2018 року, [PERSON], звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила що з 30.06.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з разом нею, згоди щодо утримання дітей між нею та [PERSON] не досягнуто, що і стало підставою для її звернення до суду з вказаним позовом. Окрім того просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Представник позивача\~ у\~судовому засіданні\~обставини,\~викладені у\~позовній заяві\~підтвердила,\~заявлені позовні\~вимоги підтримала\~у повному\~обсязі.\~Проти ухвалення\~заочного рішення\~не заперечувала. Позивач до судового засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280,281 ЦПК України, з відома представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Суд,\~дослідивши подані\~позивачем документи\~та матеріали,\~всебічно і\~повно зясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~обєктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення справи\~по суті,\~приходить до наступного. Судом встановлено, 30.06.2009 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про що зроблено відповідний актовий запис № 253. (свідоцтво про шлюб 1-ФП № 052541). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-ФП №111400 від 06.09.2009 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-ФП №147744 від 24.05.2011 року). Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем у [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ф-3 №82 виданою 15.01.2018 року ТОВ «Миколаївдомсервіс» та Актом обстеження умов проживання від 07.02.2018 року.. Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітніх синів не досягнуто, а отже аліменти на утримання дітей у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні повинні бути стягненні за рішенням суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що малолітній [PERSON] є дитиною зі встановленою інвалідністю діагноз дитячий аутизм з порушенням комунікативних функцій, експресивне порушення мовлення, потребує лікування, курсів реабілітації та постійного стороннього догляду, що підтверджується, Консультаційним висновком спеціалістів №254 від 07.07.2017 року та Медичним висновком на дитину-інваліда від 13.07.2015 року , згідно якого [PERSON] є дитиною інвалідом до 18 років, тобто до 02.05.2029 року. Відповідач працює, інших утриманців не має. З урахуванням встановленого, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки, аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу). Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, повязана з підготовкою справи до розгляду; допомога, повязана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, повязана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано лише квитанцію до прибуткового касового ордеру №0410/18-1-ор від 10.04.2018 року про сплату 2500 грн., про те не надано розрахунку та обґрунтування даних витрат, суд вважає, що у їх стягненні слід відмовити за необґрунтованістю. Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved