Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

13.07.2018 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до відповідача [PERSON] 06.09.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача-фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 26 жовтня 2018 року. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі 2000 грн., починаючи із 25.06.2018 року по 04 лютого 2020 року , тобто до досягнення дитиною трирічного віку В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 24 липня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Їх шлюб був зареєстрований у Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Актовий запис № 6 В період шлюбу у них народилася двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Вона разом з дітьми проживає в [INFO]. Батько дітей [PERSON], проживає окремо від них по вул. Привокзальній, 4/1 в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Відповідач з дітьми не спілкується, не провідує їх, участі у вихованні дітей не приймає, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та ніде не працює. В зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Матеріальної допомоги на її утримання відповідач в добровільну порядку не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що хоч вони проживають з відповідачем разом. Але останній матеріальної допомоги їй не надає. Вона не зверталась би із даним позовом, якби не було необхідності у оплаті комунальних послуг, плата за які на даний час є досить високою. При цьому відповідач користується комунальними послугами, але коли вона просить гроші на їх оплату, останній їх їй не надає та сам не оплачує. Крім того їй необхідно купувати засоби гігієни, речі, необхідні їй як жінці. Але відповідач говорить, що то її особисті проблеми і відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу. Тому позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач є алкогольно залежною, тому при стягненні з нього аліментів на її утримання, дані кошти підуть не на утримання дитина, а на придбання алкогольних напоїв. На даний час старша дитина проживає разом з ним і не хоче повертатись до матері. На старшу дитину матеріальну допомогу отримував він, так як позивачка витрачала б дані гроші на придбання спиртних напоїв. Крім того він дитину одів, взув, зібрав до школи. Позивачка ж в сою чергу зовсім ніяких речей не купила для дітей. Але вона брала речі, зошити, продукти харчування для дітей в магазині в борг, і коли він приходить до магазинів, продавці йому пропонують розрахуватись за борги позивачки. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши зміст позовних вимог та наданого відповідачем відзиву, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2009 року. Шлюб між сторонами зареєстрований у виконавучому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що сторони проживають спільно, проте відповідач має окреме житло і іноді проживає там окремо від сім'ї. На даний час донька сторін - [PERSON], [INFO] на не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. За даних обставин позивач не працює. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так як позивачка має дитину, якій не виповнилось три роки, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів від чоловіка-батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідачем надана довідка відповідно до якої останній отримує пенсію по інвалідності в сумі 1452 грн. Заперечуючи про стягнення аліментів відповідач посилається на те, що позивачка є алкогольно залежною, але будь-яких доводів даного факту не надав. Відповідачем подана довідка про те, що [PERSON], 11.10.2018 року притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП ( невиконання батьківських обов'язків). Проте в даній довідці не зазначено за невиконання яких саме батьківських обов'язків і по відношенню до якої дитини позивачка притягувалась до адміністративної відповідальності. Крім того з даної довідки вбачається, що даний факт встановлений лише 11.10.2018 року. Тобто після того, як позивач звернулась із позовом до відповідача про стягнення аліментів. Доказів того, що позивачка і раніше не виконувала своїх материнських обов'язків суду не надано. А той факт що друга дитина народилась в сторін в 2017 році свідчить про те, що сторони приймали рішення про народження другої дитини і суттєвих перешкод, втому числі таких як алкогольна залежність позивачки, до цього факту у сторін не виникало. Довідка про те, що відповідач отримував допомогу про народження старшої дитини, також на думку суду не підтверджує факт нецільового використання коштів позивачкою. Так як допомогу при народженні дитини та перебування у відпустці по догляду за дитиною мають право оформляти обоє з батьків і навіть дід, баба дитини, а враховуючи те, що відповідач отримує пенсію по інвалідності, а позивачка є працездатною особою, відповідно даний факт міг бути причиною отримання цієї допомоги саме відповідачем, а не алкогольна залежність позивачки. Також відповідачем в судовому засіданні надавався акт про те, що старша дитина проживає разом з ним, але даний акт не прийнятий судом як доказ. Так як не оформлений належним чином, без підпису депутата Новомсиколаївської селищної ради та без печатки. Крім того позивачем ставляться вимоги не про стягнення аліментів на утримання дітей, а про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення меншою донькою трирічного віку тому накидний доказ є неналежним до предмету спору. Доказів того, що менша дитина проживає з відповідачем та перебуває на його отриманні суду не надано. А в судовому засіданні відповідач не заперечував факт, що менша дитина проживає саме з позивачкою Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, та враховуючи, що суду все - таки наданий доказ про притягнення позивачки до в відповідальності за неналежне виконання материнських обов'язків, а також не надання відповідачем доказів про надання матеріальної допомоги позивачі, в зв'язку з перебуванням останньої у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд у в відповідності до обраного позивачкою способу захисту порушених прав, та враховуючи всі вищенаведені обставини,

Outcome: partial