Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

13 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою згідно якої 28 червня 2003 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем та знаходяться лише на її утриманні, а відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати дітей та жодної матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час ціни на продукти харчування, одяг постійно зростають, вона офіційно не працює, тому кошти на утримання дітей їй особливо необхідні. Відповідач інших дітей немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється, може підробляти неофіційно різноробочим, розмір заробітку позивачу не відомий, крім того відповідач утримує підсобне господарство, тому має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Враховуючи зазначене позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дітей. В судове засідання позивач не зявилась, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 300 грн. на кожну дитину починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дітей. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON] проти задоволення уточнених позовних вимог заперечив та вказав, що на даний час з позивачем перебуває в шлюбі, однак з березня 2016 року не проживають разом. Діти проживають разом з позивачем, йому невідомо хто утримує дітей на даний час, але по мірі можливості постійно надає дітям матеріальну допомогу. Вважає, що діти мають проживати в повноцінній сімї, їх вихованням має займатись й він як батько, хоча до соціальних служб з даного приводу не звертався. Інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, підсобне господарство не веде, має проблеми зі здоровям, хоча інвалідності не оформляв. Офіційно ніде не працює, дохід в місяць в середньому складає 2000-3000 грн. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У статті 182 СК України зазначено та у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 28 червня 2003 року у Требуховецькій сільській раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис №9, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] народився 12 березня 2005 року, [PERSON] народився 07 травня 2008 року, їх батьками є [PERSON], [PERSON]. Із довідки Меджибізької селищної ради Летичівського району від 24 червня 2016 року вбачається, що діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] по вул. Шевченка, 130 в с. Головчинці Летичівського району і перебувають на повному її утриманні та вихованні. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що немає на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, вказав, що офіційно не працює, однак має тимчасові щомісячні підробітки 2000-3000 грн., не має інвалідності, тому суд вважає, що відповідач спроможний утримувати дітей, у звязку з чим, з урахуванням досліджених доказів, повинен сплачувати аліменти на дітей, розмір яких має бути визначений в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з наступного. У ч. 2 ст. 182 СК України вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, а з 01 травня 2016 року 1399 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року 1455 грн., а з 01 травня 2016 року 1531 грн. Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів з 01 січня 2016 року становить 436,50 грн. (1455/30%), а з 01 травня 2016 року 459,30 грн. (1531/30%). Враховуючи фактичні обставини справи суд вважає, що відповідач буде спроможний сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі по 300 грн. щомісяця на кожну дитину, що не перевищує мінімального розміру на одну дитину, встановленого законом. На думку суду визначений розмір аліментів буде справедливим по відношенню як до позивача, так і до відповідача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved