Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

13.02.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком його дочки, зареєстрований в даному житловому будинку з 2001 року, однак з 2010 року в ньому не проживає. Він звертався з проханням до відповідача, щоб останній в добровільному порядку знявся з реєстрації з належного йому житлового будинку, однак він відмовився, тому просить в судовому порядку визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача [PERSON] , проти чого позивач не заперечив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №128948237 від 25.06.2018 вбачається, що будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно з будинкової книги для прописки громадян відповідач по справі [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] з 2001 року. Відповідно до акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за місцем реєстрації з 2010 року. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] постійно проживає за іншою адресою, спірним житлом не користується, а відтак втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим приміщенням, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач втративши право на користування житлом, в добровільному порядку знятись з реєстрації відмовляється, тому суд вважає, що відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved