Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

13.08.2019 року адвокат Бердичевський О.В. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що29.09.2001 року між сторонами був зареєстрований шлюб, під час якого [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне подружнє життя не склалось та 29.08.2008 року шлюб між сторонами був розірваний. Сторони дійшли згоди про проживання дитини з матір`ю та про участь батька в утриманні дитини. Проте перші три-чотири роки участь батька у вихованні дитини зводилась до рідких зустрічей та телефонних розмов. З 2015 року відповідач припинив будь-які контакти з дитиною, на зв`язок не виходив, інформації щодо себе не надавав. Представник позивача зазначає, що позивач повністю утримує доньку, забезпечує її піклуванням, належним розвитком, навчанням, харчуванням, лікуванням, відпочинком тощо. Наразі виникла потреба в забезпеченні якісної освіти дитини, її оздоровлення, в тому числі за кордоном, та у вирішенні інших питань розвитку, які не можуть бути вирішені без участі другого з батьків. Таким чином, з урахуванням того, що відповідач ухиляється від участі у вихованні дитини, представник позивача просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2019 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2019 року витребувані додаткові докази у справі. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, згідно якої просили справу слухати без присутності представника Служби та прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який являється товаришем родини [PERSON] , показав, що відповідач десь п`ять років не появляється, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям. Свідок [PERSON] , яка являється хрещеною матір`ю дитини, суду показала, що відповідач довгий час не з`являється в житті дитини. Дівчинка активна, займається танцями і у неї була можливість поїхати за кордон виступати, проте, так як потрібна згода батька, дівчинка була позбавлена цього. Позивач робила спроби розшукати відповідача, проте не змогла цього зробити. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, його місце перебування невідоме. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 вересня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського МУЮ Київської області. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м.Києві. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] 29.08.2008 року було розірвано. Судом прийнято до уваги висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за № 103/9397/41/3 від 20.10.2019 року, в якому зазначено, що батько дитини [PERSON] з донькою не проживає з 2015 року, вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку, матеріально не допомагає. На даний час місце перебування його невідоме. 07.10.2019 року спеціалістами службами у справах дітей та сім`ї проведено обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , та вході обстеження встановлено, що за даною адресою проживає мати дитини [PERSON] , малолітня [PERSON] , вітчим [PERSON] та братик [PERSON] , 2018 р.н. Квартира облаштована необхідними меблями, наявні речі побуту та вжитку. Для [PERSON] виділено окрему кімнату, в якій є спальне місце, шафа для одягу, письмовий стіл, наявний сезонний одяг та взуття. Дитина навчається в спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської та італійської мов №130 м. Києва. Батько за період навчання дитини не з`являвся у школі, не цікавився навчальними досягненнями дитини, не відвідував батьківськи збори та дитячі свята. Крім того, [PERSON] жодного разу до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався. Виходячи з викладеного, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виховання та утримання дитини. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Оскільки відповідач повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя та розвитку, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, обставини справи підтверджуються певними засобами доказування та з урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved