Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

13.02.2017 року [PERSON] звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути заборгованість по орендній платі, індекс інфляції та 3% річних. Позов мотивований тим, що 03.03.2011 року між відповідачем та [PERSON], спадкоємцем якої відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року є позивач, було укладено договір оренди земельної ділянки, який 06.06.2011 року був зареєстрований Відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004001183 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,2097 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області. Відповідно до п. 13.8 Договору оренди земельної ділянки регламентовано перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Відповідно до даних розрахунків заборгованість по орендній платі становить: за 2014 рік - 3378,83 грн., за 2015 рік - 5324,47, а всього 8703,30 грн. Заборгованість з урахуванням індексу інфляції збільшується на 2719,66 грн. Крім того, 3% річних нарахованих на заборгованість по орендній платі за 2014 та 2015 роки складає 363,00 грн. Враховуючи невиплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки невиконанням відповідачем умов законодавства та умов договору позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 11785,96 грн., а також судові витрати. 28.02.2017 року на адресу суду від відповідача надійшло письмове заперечення проти позову в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що заборгованість по орендній платі, яку позивач нарахував не відповідає дійсності та вважає, що заборгованість по виплаті орендної плати відсутня. Також відповідач зазначає, що невиплата часткового розрахунку з орендної плати не є істотним порушенням умов договору та не є достатньою підставою для його розірвання. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, однак відповідач зазначає, що систематичність несплати орендної плати є не доведеною позивачем. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Поділля Агроінвест» надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позов в частині стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 8703,30 грн. визнає в повному обсязі, в решті позовних вимог просить відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 03.03.2011 року між відповідачем та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки, який 06.06.2011 року був зареєстрований Відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004001183 щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3,2097 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належала [PERSON] згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 83, вищезазначену земельну ділянку успадкував позивач (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Стаття 629 ЦКУ встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦКУ зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. Договору оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Однак в порушення умов договору відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорі, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за 2014 рік - 3378,83 грн., за 2015 рік - 5324,47, а всього 8703,30 грн. Відповідно до Ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних і кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 15.02.2017 року, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати, є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 146цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. У відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином у зв'язку з несвоєчасним виконання грошових зобов'язань відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - 3% річних в сумі 203,00 грн. по заборгованості за 2015 рік - 3% річних в сумі 160,00 грн.. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%) складає 2061,54 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 658,12 грн. Всього за 2014-2016 роки заборгованість складає 11785,96 грн. Враховуючи викладене, наявні підстави, для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved