Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13.02.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказує, що йому та його дружині - [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS]. Зазначає, що з 18.02.2011 відповідач зареєстрована у вищезазначеному будинку, проте вже більше року не проживає у ньому. Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі не існує, витрати по утриманню будинку остання не несе. У зв'язку з вищевикладеним, просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; зняти з реєстрації місця проживання відповідача; зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою від 14.02.2014 до участі в розгляді справи в якості третьої особи була залучена [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, яка про дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася. Тому, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи УДМС України в Чернігівській області у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача, посилаючись на письмові пояснення до позову (а.с.24-25). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що позивачу та його дружині [PERSON] на праві спільної часткової власності належить будинок [ADDRESS], що підтверджується копією Договору дарування частини будинку, посвідченого 04.03.2004 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Шатуновою С.М. (а.с.5) та копією Договору купівлі-продажу частини будинку, посвідченого 30.12.2004 приватним нотаріусом чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з копії Домової книги для реєстрації громадян, які проживають в [ADDRESS] (а.с.7-8), у зазначеному будинку зареєстрована [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Станом на 05.02.2014 [PERSON] не проживає у [ADDRESS], що підтверджується актом, складеним комісією та затвердженого головою вуличкому № 37, про те, що вищевказана особа не проживає за місцем реєстрації більше року (а.с.4). В силу того, що відповідач зареєстрована у зазначеному будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком; крім того, внаслідок реєстрації відповідача в будинку, позивач вимушений сплачувати за неї комунальні послуги. Судом не отримані відомості про наявність у відповідача поважних причин відсутності в житловому приміщенні, належному позивачу. Приймаючи до уваги, що відповідач більше року без поважних на те причин не проживає в будинку, належному позивачеві та його дружині, а залишаючись зареєстрованою в будинку порушує права позивача як власника, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку по будинку [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на житло є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстрації при зверненні зацікавленої особи до відповідних органів в передбаченому законом порядку. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.

Outcome: partial