Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

13 серпня 2015 року [PERSON] як власниця недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, селище Билбасівка Словянського району, вулиця Красноармійська, будинок № 64, звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням, в якому він з вересня 1991 року прописаний як член сімї попереднього власника, але не проживав і не проживає з грудня 1991 року, коли вона стала власницею цього недобудованого житлового будинку за договором дарування, і по теперішній час, тобто більше року відповідач без поважних причин не проживає у цьому житловому приміщені і не користується ним, але залишається в ньому зареєстрованим, що порушує її право власності на житло, тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у належному їй житловому будинку за вищевказаною адресою. Позивач в судове засідання не зявилась,подала заяву про розгляд справи у її відсутності та на підставі наданих письмових доказів наполягала на задоволенні її позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, повністю визнав позов [PERSON] За приписами статті 174 частин 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно копії Договору дарування недобудованого будинку від 24 грудня 1991 року [PERSON] подарувала [PERSON] недобудований житловий будинок готовністю на 67 %, розташований у селищі Билбасівка Словянського району Донецької області по вулиці Красноармійська, 64. Право власності позивача [PERSON] на вказане нерухоме майно у вигляді недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, селище Билбасівка Словянського району, вулиця Красноармійська, будинок № 64, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру. Згідно копії домової книги для прописки мешканців у житловому будинку № 64 по вулиці Красноармійська селища Билбасівка Словянського району Донецької області, де попереднім власником зазначена [PERSON], з 25.09.1991 року значиться прописаним ( зареєстрованим ) відповідач [PERSON], [INFO], як член сімї попереднього власника зазначеного житла. Відповідно до пункту 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК ) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК України, статі 405 ЦК ), а саме від вирішення однієї з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно статті 11 ЦПК України,особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач, як власник жилого приміщення, звернулася до суду за захистом свого порушеного права користування та розпорядження цим жилим приміщенням саме шляхом визнання члена сімї попереднього власника квартири відповідача таким, що втратив право користування цим житлом. Як вбачається з довідки Билбасівської селищної ради та акту обстеження від 05 серпня 2015 року, депутатом селищної ради у присутності сусідів- мешканців селища Билбасівка,в житловому будинку № 64 по вулиці Красноармійська селища Билбасівка Словянського району [PERSON] прописаний тане проживає фактично з 1990 року. Він проживає в [INFO]. Відповідно до приписів частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] понад рік, а саме з грудня 1991 року , не проживає у житловому будинку, належному позивачці на праві власності, без поважних причин, тому він втратив право користування цим жилим приміщенням. Судовий порядок визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, належним особі на праві приватної власності, передбачений ст. ст. 71, 160,161 ЖК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування вказаним жилим приміщенням, у звязку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України, ст. ст.72, 160,161 ЖК України,

Outcome: approved