Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 13.10.2016 [PERSON] Ю,О., який діє в інтересах [PERSON]Ю, [PERSON] звернулись до суду з позовом до ГУ ДФС у Харківській області, 28.10.2016 позивачами було уточнено позовні вимоги, в остаточній редакції позовних вимог позивачі просили визнати незаконним встановлення права власності на нерухоме майно, квартиру 14, розташовану за адресою м. Харків, вул. Клочківська, 274 за Головним управління ДФС у Харківській області. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.12.1999 ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова в рахунок погашення заборгованості ДП «Укртрансгаз» УМГ «Харківтрансгаз» перед державою було отримано квартиру [ADDRESS]. За клопотанням ДПА у Харківській області Дзержинська районна рада м. Харкова прийняла рішення 24/51 від 28.03.2000 про видачу службового ордеру на зазначену квартиру [PERSON] Ю,О., видача квартири була заснована не на загальних правилах, а у вигляді виключення, що свідчить про те, що і подальше користування буде відбуватись на особливих засадах. 15.08.2000 [PERSON] Ю,О. було видано ордер на квартиру. ДПА у Харківській області не заперечувала проти проведення приватизації квартири [PERSON] 22.04.2004 [PERSON] була подана заява з пакетом документів на приватизацію квартири. Рішенням ХМР №82/04 від 26.06.2004 було затверджено перелік обєктів, які прийняті до комунальної власності м. Харкова, до зазначеного переліку було включено будинок 274 по вул. Клочківській у м. Харкові. Було видано розпорядження, а на підставі розпорядження свідоцтво про право власності. У подальшому рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова було визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління комунального майна та приватизації ХМР. При вирішення справи по суті судом не було враховано, що за адресою [ADDRESS] було зареєстровано дві неповнолітні дитини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На думку позивачів були порушені права дітей. У звязку з чим позивачі просять суд визнати незаконним встановлення права власності на нерухоме майно за ГУ ДФС у Харківській області. Позивач [PERSON] підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Представники позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позову, з підстав викладених у запереченнях (а.с.48-49). Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні вважала позовні вимоги обґрунтованим, так як викладені виключено в інтересах дітей, у подальшому звернулась до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за її відсутності, рішення просила прийняти в інтересах дітей. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що листом голови податкової адміністрації від 29.09.1999 №17/01-205 надано згоду на прийняття на баланс пятикімнатної квартири у рахунок погашення 30 % заборгованості УМГ «Харківтрансгаз» (а.с.53). Відповідно до акту прийому передачу квартири від 10.12.1999 Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова прийняла у власність пятикімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], загальною площею 126,63 кв.м. (а.с.56). Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради від 11.07.2000 №124/51 включено в число службової житлової площі Державної податкової адміністрації у Харківській області пятикімнатну квартиру 14 житловою площею 93,1 кв.м. у будинку 274 по вул. Клочківській у м. Харкові (а.с.15). За клопотанням голови ДПА України в Харківській області 15.08.2000 [PERSON] було видано ордер №73/00 на зайняття пятикімнатної квартири [ADDRESS] (а.с.57,58). Листом від 29.01.2004 №973/10/13-040 голова ДПА у Харківській області повідомив, що керівництво ДПА у Харківській області не заперечує проти проведення приватизації розподіленої квартири державному службовцю податкової адміністрації [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Рішенням Харківської міської ради №82/04 від 23.06.2004 надано згоду на прийняття до комунальної власності міста обєктів згідно додатку №1, затверджено перелік обєктів, які прийняті до комунальної власності міста станом на 23.06.2004 (додаток 2). Відповідно до додатку №2 до рішення ХМР житловий будинок 274 по вул. Клочківській у м. Харкові прийнятий до комунальної власності (а.с.13). Управлінням комунального майна та приватизації було видано розпорядження №1946Д від 18.08.2004, а на підставі цього розпорядження видано свідоцтво про право власності за № 1-04-242278 від 18.08.2004, яке було зареєстровано у БТІ. (а.с. 62). Державна податкова адміністрація у Харківській області (на теперішній час Головне управління ДФС у Харківській області) вважаючи, що [PERSON] квартира [ADDRESS] була приватизована з порушенням ЗУ «Про приватизацію», звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження про приватизацію права власності. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.09.2010 №2-989/10 позов Державної податкової адміністрації у Харківській області до управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, [PERSON], Харківської міської ради задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 18.08.2004 №1946-Д, визнано право власності на квартиру 14, що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Клочківська,274, кв. за державою в особі Державної податкової адміністрації у Харківській області. Рішення набрало законної сили 27.12.2010 (а.с.78-83). На підставі зазначеного рішення суду №2-989/10 державою в особі Головного управління ДФС у Харківській області зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.227-228). Матеріали архівної справи Дзержинського районного суду м. Харкова №2-989/10 були дослідженні у судовому засіданні при розгляді даної справи. Приписами ч. 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду (стаття 9 ЖК УРСР). Згідно із частиною першою\~статті 118 ЖК\~Українької РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до\~статті 122 ЖК Української РСР\~на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~встановлено, що державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як встановлено\~статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у гуртожитках та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (у яких неможливо забезпечити проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до вимог\~статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку) житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Таким чином, спірна квартира у відповідності до вимог\~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~не може бути приватизована її мешканцями. Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними передбачено процедуру виключення жилого приміщення з числа службових, тобто таке виключення проводиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Положенням про порядок забезпечення жилим приміщенням працівників органів державної податкової служби України, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 20.08.2008 №543 встановлено, що виключення жилого приміщення з числа службових проводиться на підставі клопотання ОДПІ, яке погоджене з Державною податковою адміністрацією України. [PERSON] було вжито заходів щодо зняття з квартири статусу «службової», предявлено позов про зняття з квартири статусу «службової», але рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова №638/886/14-ц від 25.06.2014 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління Міндоходів у Харківській області про зняття з квартири статусу службової та зобовязання вчинити дії \~\~- відмовлено. Рішення набрало законної сили 19.08.2014. Тобто, на теперішній час квартира [ADDRESS] має статус «службової» квартири. Посилання позивачів на те, що при скасуванні рішення про приватизацію були порушені права та інтереси неповнолітніх осіб не можуть бути прийняті судом до уваги, так як квартира має статус службової та, відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить державі в особі Головного управління ДФС у Харківській області. Відповідно до статті 8 Конвенції\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Службове житло надається особі тимчасово, допоки з роботодавцем, який надав це житло, її пов'язують трудові правовідносини. Після їх припинення службове житло має бути повернене роботодавцю для того, щоб у ньому мали можливість проживати інші працівники. Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що відмова у визнанні незаконним встановлення права власності на нерухоме майно переслідує легітимну мету у розумінні статті 8 Конвенції. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed