Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

13.07.2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають в шлюбі зареєстрованому 15 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області,актовий запис № 09. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, та як наслідок припинення сімейних відносин, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява позивача в якій вона просить суд розглянути вимоги позовної заяви без її участі на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.7) Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. Нормою ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно квитанції №93 від 13.07.2020 року сплачено судовий збір в сумі 840.80 грн. (а.с. 1). Так як суд задовольняє позов повністю, судові витрати у справі складають 840.80 грн. судового збору та у відповідності до положень ст.ст. 133, 141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі. З цих підстав,

Outcome: approved