overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином через друкований засіб масової інформації, причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. За таких умов суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житло за адресою: [ADDRESS] належить до державної форми власності (не приватизоване). Позивач є наймачем вказаної квартири відповідно до договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду. З довідки КП «Деснянське» Чернігівської міської ради № 1050 від 22.04.2014 року вбачається, що у вищевказаному житловому приміщенні зареєстровані позивач - [PERSON], її дочка - [PERSON], онука - [PERSON] та колишній чоловік доньки - [PERSON] Згідно акта дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 КП «Деснянське» від 18.06.2014 року відповідач за вказаною адресою не проживає з 1996 року, тобто понад шість місяців. Шлюб між відповідачем [PERSON] та донькою позивача [PERSON] було розірвано 14.11.1997 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою позивача, проживає з нею в одному будинку, відповідача жодного разу не бачила, їй відомо, що він був зятем позивача. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не проживає на спірній житловій площі, не сплачує комунальні платежі за квартиру, його особисте майно в квартирі відсутнє, а тому позов щодо визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2012, актовий запис № 1721 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003, актовий запис № 2219 (а.с. 8). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з 18.02.2013. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюб було розірвано, згідно рішення Корюківського районного суду від 18.12.2013 року. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Наумівської сільської ради №442 від 05.05.2014 року. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, кошти не надає. Тому позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку), починаючи з дня подання до суду заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності і просить свої позовні вимоги задовольнити повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Як встановлено судом, позивач проживала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюб було розірвано, згідно рішення Корюківського районного суду від 18.12.2013 року. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Наумівської сільської ради №442 від 05.05.2014 року. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, кошти не надає. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню. За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю у запропонованому позивачкою розмірі - 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку) і до повноліття дітей, саме такий розмір аліментів і буде відповідати вимогам розумності і справедливості та не буде суперечити інтересам жодної із сторін. Оскільки позов задовольняється повністю, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, пов'язаний з розглядом даної цивільної справи, а позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору згідно чинного законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 500 грн. на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у зв'язку з його навчанням. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, на період навчання сина. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини, оскільки він працює та має на утриманні неповнолітню дитину. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 3). З довідки № 74 від 26 березня 2014 року вбачається, що [PERSON] навчається у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту державної служби охорони при МВС України, термін навчання до 01 березня 2016 року (а/с 7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи, що відповідач має місце роботи та має можливість надавати матеріальну допомогу, а також те, що у відповідача на утриманні є малолітня дитина, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина - [PERSON], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця, на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

12 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 26 червня 2010 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 130. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 26 червня 2010 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 130 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

12 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем 28 квітня 2001 року зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина та майнового спору на даний час вони не мають. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, до адреси суду від неї надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, 28 квітня 2001 року, актовий запис № 241. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 355, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

12 травня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відбуває покарання в місцях позбавлення волі Балакліївському виправному центрі УДПтС, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] - є дитиною відповідача - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження. У 2012 році подружжя припинило шлюбні стосунки. Відповідач з родиною не мешкає, відбуває покарання в місцях позбавлення волі Балакліївському виправному центрі УДПтС не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

12 травня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 квітня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівка, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, мешкають окремо. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 квітня 1996 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 102, відділом реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівка (а.с.10). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівка (а.с.10). Сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

12 травня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину зазначивши ,що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 205 року , зареєстрованому Дзержинським РАЦСом м. Кривого Рогу , актовий запис № 291 . Від сумісного життя з відповідачем мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача щомісяця , починаючи з 12.05.2014 року до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно . причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебували у шлюбі з 16 липня 205 року , зареєстрованому Дзержинським РАЦСом м. Кривого Рогу , актовий запис № 291 . Від сумісного життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини . Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved