overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON], третя особа Південна товарна біржа, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], мотивуючи тим, що згідно договору купівлі-продажу № 2160 від 20.07.1995 року, оформленому Південною товарною біржею, йому належить даний житловий будинок. Даний договір нотаріально не посвідчений, окрім того, оригінал даного договору купівлі-продажу на вказаний житловий будинок втрачений. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Також не заперечувала проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та не надала до суду заяву про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області. В обгрунтування позовних вимог, зазначила, що 08.10.2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом із нею. Спору про поділ майна не виникає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 232, що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 6). Згідно матеріалів справи, а саме згідно з свідоцтвом про народження, від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просила суд залишити їй прізвище - «[PERSON]». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 17.11.2006 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4356. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя, між ними немає злагоди та довіри. Вказує, що тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому шлюб існує лише формально, та зберігати надалі таку сім»ю позивач не бачить ніякого змісту. В судове засідання позивач не з'явилась зазначивши в позовній заяві, що просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась подавши 14.01.2016 року на адресу суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просить проводити розгляд справи у його відсутності. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 17 листопада 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4356 (а.с.6). Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є син - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення. З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 13.07.2012 року виконкомом Наталівської сільської ради, актовий запис № 7. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, з грудня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, просила позов задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання з'явився, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2012 р., виданого виконкомом Наталівської сільської ради, актовий запис № 7. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2009 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2009 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6). Подружні стосунки припинені, позивачка наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої доньки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 11.02.2005 року в Жалиборівській сільській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]., які проживають з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, відсутня взаємна повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї, разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, а тому звернулася до суду з даним позовом. Крім того в даний час проживає з іншим чоловіком, від якого чекає дитину і бажають зареєструвати свої відносини та створити міцну сім'ю. Тому просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.02.2005 року в Жалиборівській сільській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2015 року (а.с.6). У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та дочка, [PERSON], [INFO]. (а.с.7-8). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, склалися неприязні стосунки, часто виникали конфлікти, разом не проживають. В даний час позивач проживає з іншим чоловіком, [PERSON] з яким чекають на народження їхньої спільної дитини та мають намір зареєструвати шлюб. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що вона зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] 10 березня 2015 року. Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюб розірвано, але на утримання дитини він матеріальної допомоги не надає. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і самостійно не має змоги забезпечити дитину всім необхідним. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від сумісного шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.10). Згідно наданої довідки, дитина проживає разом з позивачем (а.с. 12). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~ Суд враховуючи, що відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу. Крім того, у відповідності до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

14.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначала, що від спільного життя з відповідачем мають доньку, яка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позивачка позов підтримала, а відповідач позовні вимоги визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком малолітньої - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 14.01.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Сторони від сплати судового збору звільнені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

14.01.2016 року до Київського районного суду м. Полтави звернулась [PERSON] з позовною заявою до КС «Полтава і полтавці» про стягнення коштів за депозитним договором, мотивуючи позов тим, що між нею та КС «Полтава і полтавці» було укладено договір про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, а саме № 8 від 14.01.2015 року. Відповідно до даного договору спілка прийняла від позивача на депозитний рахунок грошову суму в розмірі 56000 гривень. Після закінчення дії договору позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу. Однак відповідачем умов договору на даний час не виконано, кошти не повернуті. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача суму невиплаченого вкладу в розмірі 56000 грн. та 9281,54 гривень відсотків. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та КС «Полтава і полтавці» 14 січня 2015 року було укладено договір №8 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 56000 грн. терміном до 14 квітня 2015 року зі сплатою 27 % річних. Як встановлено судом позивач звертався до відповідача після закінчення строку договору про повернення коштів. Однак відповідачем на час розгляду справи кошти не повернуто. Згідно довідки №30 від 14 січня 2016 року виданої КС «Полтава і полтавці» член кредитної спілки «Полтава і полтавці» [PERSON] станом на 14.01.2016 року має внески на депозитному рахунку згідно договору №8 від 14.01.2015 року в розмірі 56000 гривень та відсотки в розмірі 9281,54 гривень. Відповідно до ст. 526ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1ст. 1058 ЦК Україниза договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] до Кредитної спілки «Полтава і полтавці» про стягнення вкладу в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved