Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

14 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за умовами якого позивачка передала відповідачу у власність будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за тією адресою, а [PERSON] зобов'язався надавати їй довічне утримання. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 21.10.2014 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено: договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON] від 14.03.2013 року, реєстровий номер 486, - розірвано, стягнуто з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 243,60 грн. Позивачка, посилаючись на те, що при зверненні до Реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] у зв'язку із розірванням договору довічного утримання та поновлення права власності, отримала відмову у вчиненні реєстраційної дії через те, що рішення суду від 21.10.2014 року не містить вказівок про скасування рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] і земельну ділянку та визнання права власності за нею на це нерухоме майно. В зв'язку із цим [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташовані в [ADDRESS] та поновити за нею право власності на це нерухоме майно. До початку розгляду справи по суті [PERSON] подала до суду заяву про часткову зміну предмету позову, якою просила суд окрім скасування реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташовані в [ADDRESS], також визнати за нею право власності на це нерухоме майно. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та в заяві про часткову зміну предмету позову. Проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі, [PERSON], двічі в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, не скористався правом надання письмових заперечень проти позову. Третя особа по справі на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Реєстраційна служба Смілянського міськрайонного управління юстиції, в поданій до суду заяві, просить розгляд справи провести у відсутності її представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Для скасування рішення про державну реєстрацію прав, відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, особа повинна надати рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, суд, вирішуючи питання стосовно розірвання договору довічного утримання, що було предметом позову, не вирішив питання щодо вчинення тих чи інших реєстраційних дій, оскільки це не охоплювалося позовними вимогами, вирішення яких, проте, прямо потребує законодавство для належного захисту прав відчужувача за договором довічного утримання. В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відповідно і такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до ч.2 ст.88 ЦПК України, із відповідача в дохід державного бюджету України слід стягнути 2704 грн. судового збору. На підставі ст. 756 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved