Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

12 травня 2020 року, згідно поштового відправлення, АТ «Державний ощадний банк України» звернулись до суду з позовом, в якому просили стягнути з відповідача заборгованість в сумі 57185,90 грн, яка виникла по кредитному договору № 5467132 від 09.10.2018 року, за яким банк відкриває рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ банку та надає клієнту платіжну картку та пін-конверт до неї. Позовні вимоги обґрунтовані тим, за умовами договору, відповідачу було встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 53100,00 грн, позичальник зобов`язувався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту шляхом сплати суми щомісячного обов`язкового платежу, сплатити проценти, комісійну винагороду, в разі не виконання обо несвоєчасного виконання договору - пеню. Проте, відповідач систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав, повідомив, що не має можливості прибути в судове засідання через зайнятість по роботі та значної віддаленості від місця проживання. В поданій заяві вказав про визнання заявленої суми боргу за умови його фіксування у зазначеному розмірі, розподілу судових витрат та рекструктуризації на 24 місяці рівними частинами, зазначивши, що має незначний дохід, сплачує аліменти. Суд визнав можливим проводити судовий розгляд за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено. 09 жовтня 2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України) та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання заяви про приєднання № 5467132 до ДКБО (а.с. 23). З приводу зазначеного відповідач не висловив своїх заперечень. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ощадбанк України»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до п.3.1 блоку 3 Заяви про приєднання визначено, що клієнт шляхом підписання заяви про приєднання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. За умовами п. 3.4. заяви про приєднання банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт». Банк відкриває рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, та надає клієнту платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. 26 березня 2019 року акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] збільшено кредитний ліміт та укладено заяву про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (а.с. 11-12). Згідно пункту 3.3.1. заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38.00 (тридцять вісім) процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно пункту 3.3.2. заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 0,001 (нуль цілих і одна тисячна) процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. За умовами договору відповідачу встановлено відновлювану кредитну лінію в розмірі 53100,00 грн. Умовами п. 1.17 розділу ХХІІ договору визначено, що клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. На підтвердження наявності заборгованості позивачем надано суду в якості доказу, розрахунок заборгованості за яким станом на 16.03.2020 року загальна сума заборгованісті становить 57185,90 грн, з них: 51146,24 - заборгованість по основному боргу, 5056,42 - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 23,92 грн - комісія за розрахунково-касове обслуговування, 409,16 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 240,48 грн - пеня та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 263,96 грн - сума 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 46,39 грн - сумі 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам. Відповідно до п.п. 1.18.15 п. 1.18 розділу ХХІІ договору, сплата нарахованих процентів за користування кредитом (в т.ч. процентів за користування кредитом протягом Грейс періоду) обов`язкового щомісячного платежу процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Згідно із п. 1.21. розділу XXII Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами. Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Відповідно до п. 1.23. розділу XXII Договору будь-яке невиконання клієнтом умов договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором та його невід`ємними частинами. За умовами п. 1.24. розділу XXII Договору банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним. сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати клієнтом заборгованості по кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування кредиту, обов`язок сплати яких передбачений заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати клієнтом більше однієї виплати за кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми кредиту; 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати інших платежів. За змістом п. 1.29. розділу XXII Договору строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин), зокрема, прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) за кредитним договором на строк понад 58 календарних днів. Відповідно до п. 9.1 розділу IX Договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Згідно зі статтями до 526, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частина першастатті 625 ЦКУ країни вказує, щоборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як зазначено у частині 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до частини другоїстатті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно достатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Умовами договору укладеного між позивачем та відповідачем погоджено розмір процентів та пені, а також порядок їх нарахування. Відповідачем не надано заперечень щодо наявності заборгованості за кредитним договором, а також заборгованості по сплаті процентів, щодо зазначених розрахунків пені. Також умовами договору сторони погодили сплату комісії на розрахунков-касове обслуговування. Враховуючи наведене підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по основному боргу 51 146,24 грн, заборгованості до сплаті процентів за користування кредитом в сумі 5 056,42 грн, пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 409,16 грн, пені та несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 240,48 грн, комісії в сумі 23,92 грн. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому правова природа нарахувань передбачних ст.625 ЦК України в розумінні цивільного законодавства не є неустойкою, а входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Таким чином, нарахування позивачем 3% річних передбачено нормами чинного законодавства та є способом майнового захисту його прав та інтересів. Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному боргу на суму 263,96 грн та 3 % річних від простроченої суми заборгованості по процентам на суму 46,39 грн підлягають задоволенню. Отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд не наділений правом проводити реструктаризацію заборгованості, оскільки ці питання віднесені до повноважень кредитора. Понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102 грн, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved