Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

14 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити той факт, що посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії [NUMBER], видане на на ім'я [PERSON] належить [PERSON], [INFO]. Дана заява обґрунтована наступним. [INFO] заявниці виповнилося 55 років і вона звернулася з заявою до управліня Пенсійного фонду України в Томашпільському районі про нарахування пільгової пенсії відповідно до п. 4 .ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраджали в наслідок Чорнобильської катастрофи», однак їй було відмовлено в цьому, оскільки в посвідченні, особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю її прізвище помилково зазначено як «[PERSON]». В звязку з тим, що факт належності правовстановлюючого документа має для заявниці юридичне значення і впливає на призначення їй пенсії, тому з цією заявою вона вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Щетніцький В.С. заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в заяві, попросив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, розглянувши заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципудиспозитивності цивільного судочинства(ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, якіберутьучасть у справі. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначене в документі - посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, не збігається з прізвищем, ім'ям, по батькові, зазначеним у паспорті. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на оформлення пенсії. Судом встановлено, що 14 грудня 1985 року між заявником та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копіює свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). Як вбачається з копії даного свідоцтва, після укладення шлюбу заявниця залишила своє дошлюбне прізвище - «[PERSON]». 05 січня 1994 року Вінницькою обласною державною адміністрацією заявниці видано посвідчення особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії [NUMBER] (а.с. 5). Однак при видачі даного свідоцтва, прізвище заявниці помилково зазначено як «[PERSON]». Згідно копії паспорта серії [NUMBER], виданого 27 березня 2002 року Овідіопільським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище заявниці значиться як «[PERSON]» (а.с. 3). Згідно довідки Олександрівської сільської ради № 335 від 09 листопада 2017 року, [PERSON] та [PERSON] - одна і та ж особа згідно з погосподарської книги № 5 за 1987-1990 р.р. (а.с. 13-15). Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, викладені у заяві твердження заявника [PERSON] щодо належності їй посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, виданого на імя [PERSON], знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, даний факт підтвердився копіє свідоцтва про укладення шлюбу, копією паспорта заявника, довідкою Олександрівської сільської ради. Даний факт має для заявника юридичне значення і впливає на оформлення пенсії, тому заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення (у справах, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення) судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved