Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

12 серпня 2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову вказала, що 06.05.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16.10.2013 року. В період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Донька весь час після розлучення проживала та проживає разом із позивачкою, вона самостійно займається її вихованням, піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створює належні умови для розвитку природних здібностей, готує її до самостійного життя та праці, задовольняє матеріальні потреби, займається влаштуванням до навчальних закладів та гуртків. Відповідач не виконує покладених на нього законом обов'язків. Відповідач є працездатним. Інших дітей, а також непрацездатних батьків він не має. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, обмежується неофіційним працевлаштуванням, де отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. У зв'язку із тим, що позивачка сама не може в повному обсязі забезпечувати доньку, а відповідач не приймає участі в її вихованні та не надає матеріальної допомоги, вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні заявлених позовних вимог наполягала, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, підтримав подане заперечення де зазначив, що 06 травня 2006 року між ним та позивачкою було укладено шлюб, який за рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16.10.2013 року по справі № 621/2473/13-ц було розірвано. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивачка безпідставно посилається у своєму позові на те, що «жодного із покладених законом на батьків обов'язків, він не виконує: не спілкується з донькою, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує її, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її виховання, утримання». Зазначені твердження позивачки є необґрунтованими виходячи зі змісту положення ст. 60 ЦПК України, як не доведені, і не є належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про не виконання ним обов'язків з утримання неповнолітньої доньки та не надання їй матеріальної допомоги. Позивачка намагається безпідставно, у своїх корисливих цілях, за ради свого майнового інтересу завдати йому шкоди та надати суду недостовірні відомості щодо не виконання мною своїх обов'язків з утримання дочки. Він дуже любить свою дочку і ніколи не відмовлявся брати участі у вихованні та утриманні. Відповідач погоджуюся у добровільному порядку про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Під час проведення судового розгляду була оголошена перерва у судовому засіданні, після якої сторони в судове засідання не з'явилися, подали заяви в яких, позивачка [PERSON] зменшила розмір позовних вимог, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] визнав зменшені позовні вимоги в частині сплати аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Сторони просили розглянути справу без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. /а.с. 40, 41/ У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає його і задовольняє позов, яки належить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 184 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved