Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

12 лютого 2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради (далі - КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради) в особі генерального директора Кіяшко А.І., звернулося до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , для лікування до протитуберкульозного закладу. Свою заяву мотивує тим, що останній знаходиться на обліку у туберкульозному кабінеті з діагнозом: РРТБ (розширено резистентний туберкульоз) легень (інфільтративний). Також посилається на те, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Регіональний клінічний фтизіопульмонологічний медичний центр» Сумської обласної ради з 26.06.2019 по 15.11.2019, виписаний з відділення за систематичне зловживання алкоголем, амбулаторно не лікувався. Повторно 12.12.2019 хворий госпіталізований в стаціонарне відділення КНПП «Регіональний клінічний фтизіопульмонологічний центр», але 23.12.2019 самовільно залишив відділення. Крім того, [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Останній раз обстежений 20.11.2019 і результат позитивний. Хворий ухиляється від амбулаторного лікування, хоча неодноразово викликався медичними працівниками на прийом. [PERSON] підлягає примусовому обстеженню на базі туберкульозного кабінету КНП «Глухівська міська лікарня» та подальшому лікуванню в «Першій обласній спеціалізованій лікарні» м. Ромни, оскільки не виявляє прихильності до лікування, становить небезпеку для оточуючих, терміном не менше 3 місяців до припинення бактеріовиділення. У судовому засіданні лікар-фтизіатр Нікіфорова [PERSON] заяву підтримала, вважає за необхідне примусово обстежити хворого [PERSON] та в подальшому примусово госпіталізувати останнього до КНП «Першої обласної спеціалізованої лікарні» м. Ромни, оскільки хворий має діагноз відкрита форма туберкульозу легень, не виявляє прихильності до лікування, у зв`язку з чим становить небезпеку для оточуючих. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію в судовому засіданні зазначив, що враховуючи обставини справи, вважає за доцільне примусову госпіталізацію [PERSON] , оскільки останній веде аморальний спосіб життя та становити небезпеку для мешканців села. Розгляд справи відповідно до частини першої статті 345 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) проводиться без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, оскільки за даними висновку КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради [PERSON] має діагноз відкрита форма туберкульозу легень та становить небезпеку для оточуючих. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви [PERSON] ухиляється від обстеження на базі туберкульозного кабінету КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради та від лікування в КНП «Регіональний клінічний фтизіопульмонологічний медичний центр» Сумської обласної ради. Згідно із висновком КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради № 300/01-13 від 11.02.2020, хворий [PERSON] , знаходиться на обліку у туберкульозному кабінеті КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради з діагнозом: розширено резистентний туберкульоз легень. 23.12.2019 самовільно залишив лікувальний заклад. Знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом « Розлад особистості та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Від амбулаторного лікування ухиляється, неодноразово викликався працівниками на прийом, за місцем мешкання відсутній, не виявляє прихильності до лікування, а тому підлягає примусовому лікуванню в КНП «Першої обласної спеціалізованої лікарні» м. Ромни, до припинення бактеріовиділення відповідно до результатів обстеження, оскільки становить небезпеку для оточуючих. Судом встановлено, що хворий [PERSON] ухиляється від лікування. На прийом до лікаря-фтизіатра не з`являється. Відповідно до\~частини першої\~статті 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05 липня 2001 року\~за\~№2586-ІІІ\~(далі - Закон №2586-ІІІ), у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Згідно частини\~третьої статті\~11 Закону №2586-ІІІ, примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 11 Закону №2586-ІІІ, рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про повне задоволення заяви, а саме, з метою запобігання поширенню туберкульозу [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 430, частини другої статті 346 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення. Згідно з пунктом 12 частини другої статті 3 Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання заяви про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу судовий збір не справляється.

Outcome: approved