Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

13.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. У цьому будинку зареєстрована її дочка - [PERSON], однак з 2010 року вона не проживає за місцем реєстрації, її майна у будинку немає, за комунальні послуги вона не сплачує та витрат з утримання будинку не несе. Визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідне для зняття її з реєстрації за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про причини неявки суд не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заперечень проти позову не надходило. Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 24.05.2000 року державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Бовдуй О.О., є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). У будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується домовою книгою, довідкою про склад сім'ї, виданою 17.10.2017 року Виконавчим комітетом Балаклійської міської ради Харківської області, відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 29.11.2017 року на запит суду (а.с. 8-10, 14). Однак понад сім років відповідач не проживає у будинку за вказаною адресою, що підтверджується актом обстеження, складеним 10.10.2017р. депутатом Балаклійської міської ради Харківської області Марченком С.М. у присутності свідків: [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Враховуючи викладене, суд приходить висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених позивачами у позовній заяві на підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача в житловому будинку, що належить позивачу, безперечно обмежує її права власника. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved