Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

12 червня 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та просить: встановити факт прийняття [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,7885 га, рілля, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області за межами Хотіївського старостинського округу; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3923 га, пасовища, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області за межами Хотіївського старостинського округу; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,7035 га, сіножаті, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області за межами Хотіївського старостинського округу; - земельну частку (пай)) площею 4,14 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на право па земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Корюківською районною державною адміністрацією, право на яку належало [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] року мати позивача [PERSON] у віці 73 років померла, про що Крюківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області видано повторне свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ). За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» Хотіївської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державними актами па право власності на земельну ділянку, а саме: земельна ділянка площею 1,7885 та, рілля, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 27 125,60 гри, що підтверджується державним актом серії [NUMBER] ; земельна ділянка площею 0,7035 га, сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 3 461,53 грн., що підтверджується державним актом серії [NUMBER] ; земельна ділянка площею 0.3923 та, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 1 445,97 грн., що підтверджується державним актом серії [NUMBER] . Також за життя покійна мати успадкувала від свого громадянського чоловіка - його батька - [PERSON] , який помер [INFO] , земельну частку (пай) розміром 4,14 умовних кадастрових гектари, право на яку у покійного посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , нормативна грошова оцінка на момент смерті становить 14 201,00 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. На момент смерті [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] (довідка Виконавчого комітету Корюківської міської ради від 20.06.2018 року № 114). Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані документи повідомила, що в них відсутні оригінал правовстановлюючого документу - державні акти на право власності на земельну ділянку, видані на покійну матір та сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на покійного батька. Нажаль правовстановлюючі документи були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання він змушений звернутися до суду. Також нотаріус вказала на те, що необхідно звернутися до суду для встановлення факту вступу покійної матері [PERSON] у фактичне володіння і управління спадковим майном у відповідності до норм ЦК УРСР, що на лежало покійному чоловіку [PERSON] . У відповідності з вимогами ст.549 ЦК УРСР покійна мати прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння належним спадковим майном після [PERSON] , однак через сплив тривалого часу з дня відкриття спадщини та у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на покійного [PERSON] , нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз. З п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР. якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.І ст.548 ЦК УРСР). За змістом п.1 ч.І ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК УРСР). На момент смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом із ним проживала [PERSON] (довідка виконавчого комітету Корюківської міської ради від 20 червня 2018 року № 113). Після смерті [PERSON] покійна [PERSON] доглядала та утримувала належне йому майно, всі інші правовстановлюючі документи знаходилися у неї, що за змістом п.1 ч.І та ч.2 ст.549 ЦК України є свідченням прийняття матір`ю спадщини померлого [PERSON] . Для підтвердження дійсності отримання покійними батьками документів на землю він звернувся з заявами до Міжрайонного управління у Коркжівському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію (від 21.03.2019 року № 1728/177-19 та від 20.03.2019 року № 1721/177-19). У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13). Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, а так як позивачем при подачі позову до суду було сплачено 384 грн. 20 коп., що і становить 50% судового збору, то сплачений позивачем судовий збір слід залишити за ним.

Outcome: approved