Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13.09.2013 року в.о. прокурора відповідно до ст.121 Конституції України, ст.45 Цивільного процесуального кодексу України в інтересах [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позивною вимогою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Позовні вимоги мотивували тим, що 25.05.2007 року о 13 год. 50 хв. водій [PERSON], перебуваючи стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140» реєстраційний номер [NUMBER], рухався в м.Чернігові по вул. Шевченко, з сторони с.Новоселівка в напрямку вул.Маліновського, в районі буд. 235 по вул.. Шевченко відповідач [PERSON] проявив неуважність, не оцінив дорожню обстановку не вибрав безпечний боковий інтервал руху, виїхав на праве узбіччя відносно напрямку свого руху, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась по вказаному узбіччю вул.Шевченка в попутному напрямку з автомобілем відповідача «АЗЛК 2140». В результаті ДТП позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя. Прокурор та позивач в судовому засіданні зменшили позовні вимоги та їх підтримали. Відповідач та його представник у судове засідання заперечували проти позову, просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на відсутність у відповідача можливості сплачувати кошти. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 25.05.2007 року о 13 год. 50 хв. водій [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «АЗЛК 2140» реєстраційний номер [NUMBER], рухався в м.Чернігові по вул. Шевченко, з сторони с.Новоселівка в напрямку вул.Маліновського, в районі буд. 235 по вул.. Шевченко відповідач [PERSON] проявив неуважність, не оцінив дорожню обстановку не вибрав безпечний боковий інтервал руху, виїхав на праве узбіччя відносно напрямку свого руху, де здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась по вказаному узбіччю вул.Шевченка в попутному напрямку з автомобілем відповідача «АЗЛК 2140». В результаті ДТП позивач отримала ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 2248 від 06.09.2007 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова відповідач [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Позивачу [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень Чернігівською травматологічною міжрайонною медико-соціальною експертною установою 21.09.2007 року встановлено першу групу інвалідності. В подальшому при проведені повторних оглядів з 30.09.2009 року встановлено другу групу інвалідності, а з 17.11.2011 року та на даний час - третю. Згідно висновку судово-медичної комісійної експертизи № 299 від 23.01.201 року встановлено, що у позивача [PERSON] мають місце наслідки краніо-скелетної травми, отриманої 25.05.2007 року. Стійка втрата працездатності у [PERSON] складає 30%. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичної особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (доход), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, а також інших доходів. Відповідно до ч. 1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (доход) обчисляється за бажанням потерпілого за двадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я або втрати працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. На час дорожньо - транспортної пригоди позивач [PERSON] працювала в ПАТ ВТФ «Сіверянка» на посаді швачки. Згідно довідок про доходи № 212 та № 213 від 20.02.2007 року розмір її середньомісячної заробітної плати за 12 місяців складає 635 грн. 16 коп. Згідно ст.76 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з 01.04.2007 року розмір мінімальної заробітної плати складав 420 грн. Відповідно до висновку експерта № 299 від 23.01.2013 року станом на час огляду 23.01.2013 року згідно ст..120 наказу № 238 від 05.08.1998 року Міністерство охорони здоров'я «Про становлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності» стійка втрата професійної працездатності в неї складає 30 %. На підставі викладеного розмір втраченого заробітку позивачки обчислюватися виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, який на час отримання каліцтва становив 2100 грн. (420 грн. х 5). Виходячи з цього втрачений заробіток позивача становить 630 грн. ( 30 % від 2100 грн.). За період з 01 лютого 2013 року по 01 січня 2014 року сума втраченого заробітку складає 7560 грн.(12 місяців х 630 грн.). Згідно ч.1 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Враховуючи, що дорожньо - транспортна пригода сталася 2007 році та з того часу значно підвищилася вартість життя, розмір щомісячного відшкодування підлягає сплаті з урахуванням щомісячного індексу інфляції. Тобто з урахуванням щомісячного рівня інфляції згідно доданого розрахунку загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача з 01 лютого 2013 року по 01 січня 2014 року, становить 12 882 грн. 24 коп. Суд вважає обґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з відповідача втрачений заробіток внаслідок каліцтва за період з 01 лютого 2013 року по 01 січня 2014 року одноразово в сумі 12 882 грн. 24 коп. Також суд вважає, що обґрунтовані підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача втрачений заробіток внаслідок каліцтва починаючи з 01 лютого 2014 року щомісячними платежами по 1073 грн. 52 коп. до відновлення праце здатностями. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved