Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

13 грудня 2012 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 жовтня 2009 року по 01 червня 2011 року. Під час перебування у шлюбі з [PERSON], [PERSON] народила дитину - [PERSON] [INFO], а 26 липня 2011 року зареєструвала його у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 2007 (а.с. 10). Судом встановлено, що позивача записано як батька дитини відповідно до вимог ст. 122 СК України, частиною першою якої передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Однак позивач заперечує щодо свого батьківства, зазначивши, що у серпні 2009 року стан його здоров'я погіршився і в період з 31.08.2009 року по 18.09.2009 рік знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділені № 1 Київської міської лікарні № 7, дані обставини підтверджуються випискою з історії хвороби № 5270 Київської міської лікарні № 7 та копією висновку спеціаліста Олександрівської клінічної лікарні м. Києва [PERSON] від 27 січня 2010 року. 01 червня 2011 року рішенням Святошинського районного суд м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Виходячи з правових підстав заявленого [PERSON] позову та положень ч. 5 ст.136 СК України, однією із складових предмету доказування є зокрема та обставина, що особа, яка оспорює батьківство на момент реєстрації дитини знала, що не є її батьком. Роз'ясненням п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Оскільки позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, в судовому засіданні 12 лютого 2013 року представник позивача заявив клопотання про призначення по справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення походження дитини [PERSON] [INFO]. Ухвалою суду від 12 лютого 2013 року клопотання представника позивача задоволено та призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи, що знаходиться за адресою: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4. 02 вересня 2013 року справа повернена з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи без виконання, проведення експертизи методом ДНК-аналізу відповідно до ухвали суду від 12 лютого 2013 року не відбулося тому, що незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, [PERSON] та дитина на відбір зразків крові не з'явилась. Відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його визнанні. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що не може бути батьком [PERSON] через об'єктивні причини, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, була викликаний до суду рекомендованим листом. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка повернена до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. На момент розірвання шлюбу [PERSON] перебувала у стані вагітності. В рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 01 червня 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] встановлено, що сторони з жовтня 2010 року не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі, в свідоцтві про народження дитини серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, 26 липня 2011 року, матір'ю дитини записана [PERSON], а батьком - [PERSON] Позивач у судовому засіданні, повідомив про те, що він не визнає себе батьком дитини [PERSON] [INFO]. Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин підлягають внесенню і відповідні виправлення до актового запису про народження [PERSON] [INFO], пов'язані з виключенням відомостей, як батька дитини [PERSON]

Outcome: approved