Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

14.04.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати наказ директора Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Солом'янського району м. Києва від 20.01.2014 року недійсним в частині притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності, поновити позивача на посаді енергетика виробничої дільниці, стягнути з відповідача на користь позивача неправомірно стягнуті із заробітної плати кошти в розмірі 5700.00 грн. гривень та судові витрати. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 20.01.2014 року був виданий наказ про притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності за невиконання посадових обов'язків енергетика, внаслідок чого з нього було стягнуто гроші в сумі 5 700, 00 грн.. Зазначений наказ позивач вважає незаконним та просить визнати його недійсним, оскільки за порушення трудової дисципліни чинним законодавством накладення будь-яких стягнень не передбачено. Фактом фіксування даного порушення може бути лише складений відповідним чином акт, із яким його мали ознайомити. Просить визнати наказ недійсним та повернути кошти, які були стягнуті з нього за цим наказом. Крім того, просить поновити його на посаді енергетика, посилаючись на те, що він безпідставно був переведений на іншу посаду без законних на те підстав. В судовому засіданні позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі і просив позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали і просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність на недоведеність позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Статтею 134 КЗпП України передбачені випадки повної матеріальної відповідальності працівників, серед яких зокрема, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Згідно ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в Комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Солом'янського району м. Києва на посаді енергетика, а з 08.01.2014 року - на посаді електрика, відповідно до наказу директора № 3/1-к. З 08 по 14 січня 2014 року в КП УЗН Солом`янського району м. Києва було проведено службове розслідування за фактом надмірного споживання КП УЗН Солом`янського району м. Києва електроенергії у грудні 2013 року. Вказаним розслідуванням встановлено, що бездіяльністю [PERSON], зокрема невиконанням своїх посадових обов'язків енергетика, та інших посадових осіб відповідачеві нанесена пряма матеріальна шкода. Як посилається відповідач, позивач [PERSON] протягом 2013 року працюючи на посаді енергетика не виконував положення посадової інструкції, що призвело до заподіяння КП УЗН прямої дійсної шкоди. Згідно бухгалтерської довідки від 14.01.2014 року про визначення розміру збитку нанесеного підприємству працівниками про неналежному виконанні своїх прямих посадових обов'язків, пряма матеріальна шкода підприємству становила 15 300,00 грн.. Встановлено, що 01.12.2011 року між КП УЗН Солом`янського району м. Києва та енергетиком [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 20.01.2014 року директором КП УЗН Солом`янського району м. Києва винесено наказ про притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності за невиконання своїх посадових інструкцій та стягнення з нього на користь підприємства збитків в розмірі 5 700,00 грн.. Враховуючи викладені вище обставини, з огляду на укладений між сторонами договір про повну матеріальну відповідальність, і встановлений факт заподіяння відповідачеві прямих матеріальних збитків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання недійсним оспорюваного наказу, а відтак і про стягнення з відповідача на користь позивача грошей в сумі 5700,00 грн., які були відраховані з його заробітної плати на погашення збитків, заподіяних підприємству. Стосовно вимог позивача про поновлення його на посаді енергетика виробничої дільниці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, враховуючи, що наказ про переведення позивача на посаду енергетика від 08.01.2014 року за № 3/1-к на час розгляду справи чинний і позивачем не оспорений. Виходячи з цього, позовні вимоги позивача в цій частині є передчасними, а тому підстав для переведення [PERSON] на посаду енергетика з посади електрика відсутні. До того ж, відповідно до наказу № 19-к від 03.03.2014 року [PERSON] звільнений з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: dismissed