Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником зазначеного жилого будинку, в будинку був зареєстрований син його дружини [PERSON] - [PERSON], який з дня його реєстрації в будинку не проживав, відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права як власника жилого будинку, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який повернувся до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що позивач скористався правом заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності та відповідач не скористався правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі доказами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] в місті Рубіжне належить [PERSON] на підставі договорів дарування та свідоцтва про право на спадщину (а.с. 4-5, 10-13). Згідно довідки виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області № 13343 від 10.03.2015 року у жилому будинку [ADDRESS] в місті Рубіжне зареєстрований син дружини позивача [PERSON] - відповідач [PERSON], [INFO] як член сім'ї власника (а.с. 13). Згідно акту обстеження жилого приміщення від 15.04.2015 року, який складений сусідами позивача [PERSON], [PERSON] та депутатом Рубіжанської міської ради Бабенком Д.В., підписи яких засвідчені секретарем міської ради, [PERSON] не проживає у жилому [ADDRESS] (а.с. 41). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень ст. 150 ЖК України, які кореспондують з положеннями ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що будучи зареєстрованим у жилому будинку, відповідач в ньому не проживає, плату за користування будинком не сплачує, доказів утримання будинку відповідачем та оплати за користування будинком відповідачем, справа не містять. Відповідач не надав суду жодних доказів з приводу збереження за ним права користування жилим будинком та доказів, які підтверджують поважність причин його відсутності понад 1 рік в цьому будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved