Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

14.12.2016 року [PERSON] в особі свого представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, місце смерті - м.Донецьк (а.с.3-5). Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року внаслідок атеросклеротичної хвороби серця з гіпертензією померла [PERSON], яка є матір'ю заявника. Факт смерті підлягає державній реєстрації шляхом внесення до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України та наступною видачею свідоцтва про смерть, що має правові наслідки, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого та інші правові наслідки. Проте факт смерті не може бути зареєстрований, оскільки підтверджується документами, виданими на території самопроголошеної ДНР. У судовому засіданні представник заявника заявлену вимогу підтримала та повністю підтвердила викладені в заяві обставини, додатково пояснила, що заявник - її батько, який постійно проживає на тимчасово окупованій території в м.Донецьку, де також проживала її бабуся. Їй відомо, що бабуся померла вдома, до неї викликали швидку і лікарі видав довідку про смерть, після чого було видано свідоцтво про смерть, але ці документи не мають юридичної сили на території України і у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено. Представник заінтересованої особи - Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (до реорганізації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області) в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений. Заінтересована особа направила до суду заяву, відповідно до якої просить справи розглядати справу в їх відсутність, заперечень по суті справи не має. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтво про народження заявника (а.с.12), та згідно з даними його паспорта зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.10-11). В судовому засіданні встановлено, що факт смерті [PERSON], [INFO], що мала місце [INFO] року в м.Донецьку, підтверджується Лікарським свідоцтвом та довідкою про причину смерті №210 від 23 листопада 2016, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території (а.с. 13,15), з яких вбачається, що [PERSON] померла у віці 83 роки за місцем свого проживання : [ADDRESS], причина смерті: атеросклеротична хвороба серця з гіпертензією. Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Із заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Так, з наданих заявником документів встановлено, що листом від 06 грудня 2016 року №3937/03-01-36 Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки для пред'явлення факту смерті було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а. с. 17). Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, м. Єнакієве Донецької області входить до вказаного Переліку. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м.Донецьк є тимчасово окупованою територією. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. В зв'язку з цим отримана заявником довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть [PERSON] не може бути підставою для здійснення державної реєстрації її смерті на території України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття в подальшому спадщини. Аналіз наданих заявником письмових доказів у їх сукупності надає можливість суду зробити висновок про обґрунтованість поданої заяви та встановити факт смерті громадянки [PERSON], [INFO], яка наступила [INFO] року у м.Донецьку, Україна. Відповідно до вимог ч. 4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved