Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

13.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], з участю третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори про визначення розміру частки майна, що перебуває у спільній сумісній власності, в якому просить постановити рішення, яким визначити, що частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000га, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Творча, 20, яка належала на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії І-ЛВ №075755 від 20.10.1998 року [PERSON], яка померла 9 березня 2017 року, становила 1/3; визначити, що частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000га, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Творча, 20, яка належить на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії І-ЛВ №075755 від 20.10.1998 року [PERSON] та [PERSON] становлять по 1/3 кожному; право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000га, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Творча, 20 припинити. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.03.2017 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить належна спадкодавцю частка земельної ділянки площею 0,1000 га, розташована за адресою м.Львів, вул. Творча, 20, для обслуговування житлового будинку. Вищевказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю позивача, померлої [PERSON] та відповідача по справі [PERSON] і належить їм відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю серія І-ЛВ №075755 від 20.10.1998 року. Позивачка як донька та спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті матері, оскільки звернулась із заявою про прийняття спадщини. Відповідач, який є спадкоємцем за законом як син спадкодавці, відмовився від спадщини, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, так як в Державному акті про право приватної власності на землю не визначено розміри часток кожного із співвласників. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] змушена звернутися до суду з позовною заявою про визначення частки померлої [PERSON] в спільній сумісній власності - земельній ділянці за адресою: м.Львів, вул. Творча, 20. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, довіривши представлення своїх інтересів адвокату [PERSON] В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 11.09.2017 року, позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. Згідно Державного акта про право приватної власності на землю серія І-ЛВ №075755 від 20.10.1998 року, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,1000га, що розташована за адресою м.Львів, вул.Творча, 20, належить [PERSON], [PERSON] та їх матері - спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.6-7). 09.03.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ №459509, виданим 10.03.2017 року Шевченківським районним у м. Львові відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної їй частки земельної ділянки площею 0,1000га, що розташована за адресою м.Львів, вул.Творча, 20. З відповіді державного нотаріуса Третьої львівської державної нотаріальної контори від 11.08.2017р. №1971/02-14 вбачається, що видача [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] унеможливлюється до визначення часток у спільному майні - земельній ділянці площею 0,1000га, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Творча, 20. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності. Крім того, статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] визнав позов, про що свідчить його заява від 02.11.2017 року. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved