Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

14.08.2019 р. позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який в 2018 р. розірваний. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після закінчення навчання в школі, їх донька [PERSON] продовжила навчання в Національному університеті «Запорізька політехніка», в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків. Посилаючись на ст.ст. 199, 200 СК України, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання їх повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х років. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2019 р. було відкрито провадження у справі та призначений її розгляд у порядку загального позовного провадження, також встановлений сторонам строк для надання заяв по суті. В підготовче засідання позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду повідомлена, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволення позовних вимог наполягає. Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував відносно їх задоволення. Суд, вислухав пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Шлюб наразі розірваний. Дана обставини визнана сторонами по справі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , витягами з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. Згідно з довідкою Національного університету «Запорізька політехніка» від 13.08.2019 р. [PERSON] наказом ректора даного навчального закладу від 06.08.2019 р. зарахована студенткою першого курсу на денну форму навчання за контрактом факультету Міжнародного туризму та економіки за спеціальністю готельно-ресторанна справа з освітнім ступенем бакалавр. За заявою [PERSON] на ім`я ректора Національного університету «Запорізька політехніка» їй дозволено здійснити оплату за навчання частинами, всього на загальну суму - 6550 грн. [INFO] . донька сторін - [PERSON] досягла повноліття. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Оцінивши вищезазначені докази, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що наразі існують підстави для стягнення з відповідача заявлених позивачем аліментів. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що обов`язок відповідача, як батька повнолітньої [PERSON] , утримувати її після повноліття, на час навчання, який передбачений ст. 199 СК України, та на який посилається позивач, виник лише з 25.11.2019 р., тобто з часу коли [PERSON] досягла повноліття. З огляду на вищевказану обставину, а також враховуючи, що відповідач погодився з розміром аліментів, заявленим позивачем, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача в заявленому позивачем розмірі підлягають стягненню не з дня пред`явлення позову, а з 25.11.2019 р. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial