Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

13 грудня 2016 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в Малокужелівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №2. Від спільного проживання є двоє дітей: [PERSON], 01.07.2004р.н. та [PERSON], 07.09.2012р.н., які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. В період спільного проживання жили погано, часто виникали сварки, в сімї не будо поступок та взаєморозуміння, так як відповідач пив, скандалив, не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбав про збереження і матеріальне забезпечення сім'ї. Все це призвело до того, що в грудні 2013 року припинили спільне проживання, шлюб розпався остаточно і безповоротно, примирення неможливе, а тому звернулася до суду . Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує та позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб в Малокужелівській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання мають двоє дітей: [PERSON], 01.07.2004р.н. та [PERSON], 07.09.2012р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через сварки в сімї, відсутність поступок та взаєморозуміння, розпиванням відповідачем спиртних напоїв, скандалами, відсутність взаємоповаги один до одного, що привело до припинення шлюбних відносин в грудні 2013 року. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08 лютого 2017 року, сторонам надавався строк для примирення на три місяці, однак протягом цього строку вони не помирилися. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, позивачка миритися не бажає і їх шлюб носить формальний характер, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved