Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

14 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. У заяві від 01 серпня 2017 року позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 від всіх його доходів. Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей 2011 та 2013 років народження. Наразі шлюбні відносини фактично між ними припинені, а позивач з дітьми проживає окремо. З наведених підстав просить суд стягувати з відповідача щомісячно на її користь на утримання малолітній дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак у заяві від 01 серпня 2017 року просить розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак у заяві від 01 серпня 2017 року визнав позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 від всіх його доходів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 травня 2009 року сторони уклали шлюб, який наразі нерозірваний (а.с.4). Матеріалами справи підтверджується, що від шлюбу сторони мають : 1)сина [PERSON], [INFO] (а.с.5); 2)дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Наразі, як встановлено під час судового розгляду, сторони проживають окремо, а діти фактично проживають є з матір'ю. Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не проживає разом з дитиною та не приймає участі в її утриманні, отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дитиною. З врахуванням вищенаведеного з відповідача на користь позивача слід присудити аліменти на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища дитини. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 від всіх доходів та визнав позов в цій частині. Частиною четвертою статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, тому вони підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому у частині другій статті 182 СК України, в редакції, яка чинна станом на день звернення до суду, було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З 08 липня 2017 року набула чинності нова редакції вищенаведеної статті, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги шляхом щомісячного стягнення з [PERSON]на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від його сукупного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку у період з 14 червня 2017 року по 07 липня 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, від дня подання позовної заяви з 14 червня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави. Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн, тому вказаний розмір судового збору суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved