Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

14.06.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить вселити її в квартиру за адресою: [ADDRESS], відповідно до ухвали Київського районного суду від 19.03.2008 року по справі №2-4713/07. При цьому позивач посилається на те, що внаслідок ряду судових рішень були поновлені її права та відновлено реєстрацію за вказаною адресою, однак відповідачі чинять перепони , не впускають до квартири, не дають ключі та змінили замок, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 22.06.2018 року провадження у справі відкрито. В ході судового розгляду справи були розглянуті клопотання щодо витребування доказів та допиту свідків. 09.11.2018 року сторона позивача з'ясувала, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] знялись з реєстрації після пред'явленну позову, в зв'язку з чим позовні вимоги позивач підтримала тільки відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON], про що [PERSON] надала заяву до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, повідомлялась належним чином. Вислухавши представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується Талоном реєстрації за місцем проживання від 20.12.2007 року та відбитком штампу про реєстрацію в паспорті позивача /а.с.8,10/. При цьому суд зазначає, що до 2004 року позивач [PERSON] проживала разом зі своєю матірю [PERSON] за вказаною адресою. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2004 року були задоволені позовні вимоги [PERSON], діючої в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON] та зобовязано [PERSON] не перешкоджати у користуванні, володінні та розпорядженні спірною квартирою, а також на підставі вказаного рішення суду [PERSON] та неповнолітню [PERSON] було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою. 27.05.2004 року рішенням Київського районного суду м. Одеси було визнано недійсним розпорядження органа приватизації УЖКГ Одеського міськвиконкому №126752 від 14.10.1998 року про безоплатну приватизацію [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартири [ADDRESS], визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло від 14.10.1998 року, видане УЖКГ виконкому Одеської міської ради на вказану квартиру та визнано недійсним договір дарування 1/4 частини спірної квартири. 13.07.2007 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2004 року було скасовано за нововиявленими обставинами та 03.12.2007 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси цивільна справа у частині позову [PERSON], діючої в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] про зобовязання Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (в особі відділу громадянства паспортної та міграційної служби) зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] була закрита. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2008 року здійснено поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.01.2004 року та зобовязано посадових осіб ВГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області відновити реєстрацію неповнолітньої [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Судом також досліджено Довідку про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, вих. №203 від 27.09.2018 року, видану ОСББ «Дружний-59», з якої вбачається, що до складу зареєстрованих за адресою: [INFO], входять: [PERSON], [INFO] уповноважений власник, [PERSON], [INFO] брат, [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] племінниця /а.с.67/. Таким чином, судом встановлено, що на теперішній час позивач [PERSON] має законні підстави для проживання в [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зверталась до Таїровського відділення поліції Київського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області з заявою про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], котрі проживають за адресою: [INFO], корп.. 2, кв. 71, не впускають позивача проживати в квартирі, створюють різні перепони для проживання за даною адресою, не дають ключі від квартири. В казана заява була зареєстрована Таїровським ВП Київського ВП м. Одеси та розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». В період розгляду було встановлено, що факти, викладені в зверненні містять цивільно-правовий характер, задля вирішення яких необхідно звертатись до суду в приватному порядку /а.с.29/. В ході судового розгляду справи судом допитано свідків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні 09.11.2018 року свідок [PERSON] пояснила, що є далекою родичкою позивача [PERSON] та була її піклувальником після позбавлення батьківських прав [PERSON] в 2004 році. Відповідачі вигнали [PERSON], потім її посадили в тюрму. Свідок [PERSON] зазначила, що з пяти років опікувалась [PERSON], жила з нею в с. Митрофанівка Кировоградської області. Коли приїжджали в [PERSON], жили у невістки. За адресою спірної квартири свідок та позивач приходили неодноразово, також приходила міліція, сусіди говорили, що там живуть квартиранти. Дільничний інспектор міліції сказав, що вселить [PERSON] до квартири за наявності рішення суду. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні 28.11.2018 року суду пояснив, що з 2003 року по 2006 рік працював двірником по вул. Ак. Вільямса, 59. Тоді весь ЖЕК говорив, що дитину разом з мамою виселили. Опікуном позивача була [PERSON]. Свідок [PERSON] допоміг влаштувати дитину в школу в с. Митрофанівка Кировоградської області. Їздили на суди, дільничний говорив, що потрібен дозвіл на вселення. Стаття 47\~Конституції України\~зазначає,\~що\~кожен має\~право на\~житло.\~Держава створює\~умови,\~за яких\~кожний громадянин\~матиме змогу\~побудувати житло,\~придбати його\~у власність\~або взяти\~в оренду. Громадянам,\~які потребують\~соціального захисту,\~житло надається\~державою та\~органами місцевого\~самоврядування безоплатно\~або за\~доступну для\~них плату\~відповідно до\~закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 \~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що права позивача були порушені відповідачами, в звязку з чим позивач [PERSON] правомірно звернулась до суду за захистом своїх прав. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому заперечення відповідача [PERSON] є лише усними поясненнями, будь-яких доказів стороною відповідача не надано, обгрунтовання відсутні. Відповідач обізнаний щодо прийнятих судових рішень, якими права позивача поновлено, але все таки не бажає вселення [PERSON] та виконання судового рішення відносно захисту житлових прав позивача. В зв'язку з чим вказані заперечення суд відхиляє. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved