Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

14.12.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець» (далі по тексту ПрАТ ФК «Чорноморець»), [PERSON] комітету Одеської міської ради (далі по тексту виконком) про зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що рішенням [PERSON] комітету Одеської міської ради №40 від 15.01.2004 року, до якого були внесені зміни рішенням виконкому №390 від 29.08.2012 року, вирішено здійснити комплексну реконструкцію кварталів у межах вул. Пантелеймонівської, вул. Преображенської, вул. М. Арнаутської та вул.Катерининської, забудовником ПрАТ ФК «Чорноморець», й відповідно до додатку №1 цього рішення підлягають відселенню мешканці 103 квартир з 10 будинків, в тому числі мешканці з квартири [ADDRESS], до число яких входить і він, член сімї [PERSON] з 23.05.2007 року, [PERSON], з наданням житла. Позивач зазначив, що незважаючи на письмові звернення до відповідачів надати відповідне житлове приміщення, крім формальних відписок, з боку відповідачів для поновлення його, позивача, прав не вчинено, й житлове питання не врегульоване. Позивач вважає, що відповідачі порушили, зокрема, положення Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» та положення ст. 109-110, ст. 111, 113 ЖК УРСР, якими передбачений обов'язок відповідачів надати відселюваним громадянам інше благоустроєне жиле приміщення. Крім того позивач вважає, що ПрАТ ФК «Чорноморець» спричинило йому, позивачу, моральну шкоду, яку він оцінює у 30 000,00 гривень. Позивач просить суд зобовязати солідарно відповідачів передати у його власність у звязку з відселенням благоустроєну однокімнатну квартиру у місті Одеса, яка відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам у межах норм житлової площі; стягнути з ПрАТ ФК «Чорноморець» на його користь заподіяну моральну шкоду у розмірі 30 000,00 гривень; стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просять суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] комітету Одеської міської ради та представник ПрАТ ФК «Чорноморець» позов [PERSON] не визнали, просять відмовити у його задоволені, вважаючи, що заявлені позові вимоги є безпідставними та недоведеними, такими, що не відповідають вимогам закону. При цьому представник ПрАТ ФК «Чорноморець» надав суду письмові заперечення проти позову й пояснив, що за домовленістю з позивачем 25.02.2014 року членами його сімї дружині [PERSON] та малолітній донці [PERSON] була куплена квартира №96 за адресою: м.Одеса, вул.І.Рабіна, 53, яка в цілому складається з двох житлових кімнат загальною площею 40,6 кв.м. При цьому досягнуті домовленості позивачем були проігноровані і він відмовився прийти до нотаріуса для того, щоб підписати заяву про виконання обовязку ПрАТ ФК «Чорноморець» щодо його відселення й відсутність його претензій фінансового характеру до ПрАТ ФК «Чорноморець». Проте на даний час позивач проживає однією сімєю в квартирі, що була придбана на імя [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15.01.2004 року [PERSON] комітетом Одеської міської ради прийнято рішення за №40 «Про заходи щодо здійснення комплексної реконструкції кварталів у межах вул.Пантелеймонівської, вул.Преображенської, вул.М.Арнаутської, вул.Катерининської», згідно якого вирішено здійснити в м. Одесі комплексну реконструкцію кварталів у межах вулиць Пантелеймонівської, Преображенської, [PERSON], Катерининської; визначено ЗАТ «Футбольний клуб Чорноморець» забудовником кварталів, й забудовника, зокрема, зобов'язано надати громадянам, що підлягають відселенню з будинків, які зносяться, інше благоустроєне жиле приміщення згідно з додатком, що додається (а.с.58-59). Рішенням виконкому №390 від 29.08.2012 року до рішення за №40 від 15.01.2004 року внесено зміни та доповнення, й в список громадян, які підлягають відселенню відповідно до комплексної програми реконструкції, підлягають відселенню з квартири [ADDRESS] окрім [PERSON] (основний квартиронаймач, 1942) інші мешканці, до числа яких увійшов [PERSON] (зять, 1978). Крім того, судом зясовано, що згідно довідки про склад сімї та реєстрацію, виданої дільницею №12 КП «ЖКС «Фонтанський» за №266 від 24.03.2014 року, в квартирі [ADDRESS], загальною площею 34,96 кв.м., неприватизована, був зареєстрований, зокрема, з 23.05.2007 року [PERSON], як зять основного квартиронаймача [PERSON] Таким чином, позивач [PERSON] набув право на відселення з квартири [ADDRESS] відповідно рішення виконкому №40 від 15.01.2004 року «Про заходи щодо здійснення комплексної реконструкції кварталів у межах вул.Пантелеймонівської, вул.Преображенської, вул.М.Арнаутської, вул.Катерининської» (зі змінами та доповненнями). Суд не погоджується з доводами відповідачів щодо виконання ПрАТ ФК «Чорноморець» своїх зобовязань по відселенню позивача з посиланням на укладений 25.02.2014 року договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] набула право власності на квартиру №96 за адресою: м.Одеса, вул.І.Рабіна, 53, так як згідно зазначеного договору купівлі-продажу та відповідної нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , житло набуте нею в особисту приватну власність (п.11 договору купівлі-продажу) та з метою відселення її, [PERSON], та її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.78-82). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідною перепискою (лист №15/05 від 15.05.2015 року) з [PERSON] відповідач ПрАТ ФК «Чорноморець» визнав факт невиконання ним зобовязань по забезпеченню житлом позивача (а.а.19). При цьому суд виходить з того, що Держава Україна гарантує право кожного на житло, яке закріплено в статті 47 Конституції України, та відповідно статті 2 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» сприяє реалізації права громадян на житло та забезпечує гарантії речових прав на нерухоме майно під час комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду. При цьому, згідно приписів ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до правил ст. 50 ЖК УРСР жиле приміщення, що надається громадянам, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні житла не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років. Норма жилої площі згідно статті 47 ЖК України складає 13.65 кв.м. на одну особу. За правилом пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України позивач має право вимагати від суду застосування такого способу захисту його порушених цивільних прав та законних інтересів, як примусове виконання обов'язку в натурі. У відповідності до ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Таким чином, судом також враховано, що цивільні права й обов'язки можуть виникати не тільки з правочинів, а й з адміністративних актів органів місцевого самоврядування. Відповідно до рішення виконкому від 15.01.2004 року №40 зі змінами винесеними рішенням виконкому №390 від 29.08.2012 року до ПрАТ ФК «Чорноморець» перейшли не тільки відповідні права з реконструкції кварталу, а й певні обов'язки щодо здійснення відселення мешканців будинків, що підлягали знесенню, забезпеченню їх ізольованим житлом. Згідно з частинами 1, 3 та 4 статті 12 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так як позивач відповідно до додатку до рішення виконкому №390 від 29.08.2012 року був включений до переліку осіб, які підлягали відселенню, суд вважає, що відповідне рішення є підставою виникнення зобов'язання у ПрАТ ФК «Чорноморець» надати позивачу окреме ізольоване житло, а останній набув право вимагати від забудовника виконання цього обов'язку у примусовому порядку. Щодо позовних вимог відшкодувати моральну шкоду суд виходить з наступного. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням положень ст.60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач повинен довести наявність моральних збитків, наявність неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний звязок між правопорушенням та заподіянням збитків, розмір відшкодування та його обрахування. Доводи ж [PERSON] суд вважає непереконливими, оскільки наявні в матеріалах справи докази та встановлені на їх підставі обставини справи не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення ПрАТ ФК «Чорноморець» до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial