Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

12 липня 2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на обов'язкову частку у спадковому майні. Позов мотивований тим, що 29 липня 2016 р. помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка загальним розміром 17,10 га в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. [PERSON] на випадок смерті вказану земельну ділянку заповів [PERSON] Позивач [PERSON] є сином спадкодавця, інвалідом, а тому має право на обов'язкову частку у спадщині після його смерті. Позивач [PERSON] у визначений законом строк прийняв спадщину, проте не може оформити свої спадкові права, інакше як у судовому порядку. Перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, підтвердженою відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Враховуючи зазначене, позивач просить визнати за ним право власності на 1/8 частину земельної ділянки загальною площею 17,10 га, що належала спадкодавцю [PERSON], розташовану в межах Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. У судове засідання з розгляду справи по суті сторони не зявилися, у письмових заявах просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON] у письмовій заяві позов визнала повністю, просила задовольнити його та розглянути справу у її та відповідача відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України, іншими нормативними актами. Судом встановлено, що 29 липня 2016 р. в с.Зелений Яр Доманівського району помер [PERSON], що підтверджене копією свідоцтва про його смерть. [PERSON]І, як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №587264 та витягів з Державного земельного кадастру, був власником земельної ділянки площею 17,10 га в межах території Володимирівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до дубліката заповіту, посвідченого 11 серпня 2008 р. секретарем Зеленоярської сільської ради Доманівського району, зареєстрованого в реєстрі за №236, [PERSON] на випадок смерті заповів усе майно, що належатиме йому на день смерті, [PERSON] З копій документів, що містяться у спадковій справі №197/2016, заведеній після смерті [PERSON]І, вбачається, що спадщину після його смерті прийняли: за заповітом - його онук [PERSON] та за законом син [PERSON] Спадкоємці першої черги: син [PERSON] та дочка [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Позивач [PERSON] відповідно до вимог ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця, оскільки є пенсіонером та інвалідом 3 групи. Як вбачається з наданих позивачем доказів та матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] у випадку спадкування за законом позивач мав би право на 1/4 частку спадкового майна, а тому обов'язкова частка його становить 1/8 частину. Саме відсутність правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, про що зазначено у постанові приватного нотаріуса Доманівського районного нотаріального округу [PERSON] від 06.07.2017 р. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця [PERSON] втрачений, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене є підставою для визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Враховуючи те, що позивач довів своє право на спадщину та неможливість отримання свідоцтва про право на неї у нотаріальній конторі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved