Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

12 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Вказала, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 21 вересня 2015 року. Подружнє життя не склалося. На даний час чоловік проживає окремо від дружини та сина. Дитина перебуває на утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатним, однак на даний час розмір доходів позивачу не відомий, а тому просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала в судове засідання заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має не достатній хоча і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2011 року до 21 вересня 2015 року, мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 6). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін в судовому засіданні. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому даний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має стабільний дохід, є працездатним та не має на утриманні інших осіб, а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітнього сина, стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в розмірі ? частки його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved