Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

13 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно, житловий будинок, де зазначив, з 01.01.2003 року і до сьогодні позивач без реєстрації постійно мешкає у будинку [ADDRESS] ). Первісно вказаний будинок перебував у користуванні [PERSON] (підстава отримання будинку та користування ним позивачу не відома). В липні 2002 році [PERSON] переїхав до іншого місця постійного проживання та передав йому в постійне користування та розпорядження вказаний будинок. На сьогодні місце перебування та постійного проживання попереднього користувача будинком позивачу не відоме. Проживши у вказаному домі понад вісімнадцять років, здійснюючи за весь цей час догляд за нерухомим майном та несучи всі витрати по його утриманню, позивач вирішив провести оформлення прав на цю нерухомість та з метою встановлення власника звернулася до відповідача та КП «Веселівське БТІ». Відповідно до довідки виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 10.09.2020 року № 753, вказаний житловий будинок не перебуває на балансі органу місцевого самоврядування. Із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна до органу, який здійснює реєстрацію, селищна рада щодо вказаного житлового будинку не зверталася. Згідно до листа Комунального підприємства «Веселівське бюро технічної інвентаризації» від 06.04.2021 року № 103/01-21 право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно із ст. 335 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. На сьогоднішній день, беручи до уваги положення ст. 335 ЦК України, житловий будинок в якому позивач постійно мешкає фактично є безхазяйним. У зв`язку із відсутністю власника, провести належним чином оформлення виникнення або переходу права власності не представляється можливим, що в свою чергу позбавляє можливості розпорядитися належним йому майном. Тому, звернувся до суду із позовом про визнання власності за набувальною давністю. Відповідно до по господарського обліку на початку січня 2003 року, як зазначалося вище, позивач заселився до будинку [ADDRESS] та мешкає в ньому до сьогоднішнього дня. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Сторони в судове засідання не прибули, суду надали письмові заяви про розгляд справи без участі сторін. Відповідач Чкаловська сільська рада не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача про що надала заяву. З огляду на викладене, враховуючи складність даної справи та те, що, дана справа є справою незначної складності (малозначна), а також з огляду на наявність загрози та попередженню розповсюдження коронавірусу COVID-19 на території України, внаслідок чого урядом введено карантин, суд вважає, що дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з п.2 ст.19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: ... 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що з 01.01.2003 року і до сьогодні позивач [PERSON] без реєстрації постійно мешкає у будинку [ADDRESS] ). Первісно вказаний будинок перебував у користуванні [PERSON] (підстава отримання будинку та користування ним позивачу не відома). В липні 2002 році [PERSON] переїхав до іншого місця постійного проживання та передав йому в постійне користування та розпорядження вказаний будинок. На сьогодні місце перебування та постійного проживання попереднього користувача будинком позивачу не відоме. Проживши у вказаному домі понад вісімнадцять років, здійснюючи за весь цей час догляд за нерухомим майном та несучи всі витрати по його утриманню, позивач вирішив провести оформлення прав на цю нерухомість та з метою встановлення власника звернулася до відповідача та КП «Веселівське БТІ». Відповідно до довідки виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 10.09.2020 року № 753, вказаний житловий будинок не перебуває на балансі органу місцевого самоврядування. Із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна до органу, який здійснює реєстрацію, селищна рада щодо вказаного житлового будинку не зверталася. Згідно до листа Комунального підприємства «Веселівське бюро технічної інвентаризації» від 06.04.2021 року № 103/01-21 право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно із ст. 335 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. На сьогоднішній день, беручи до уваги положення ст. 335 ЦК України, житловий будинок в якому позивач постійно мешкає фактично є безхазяйним. У зв`язку із відсутністю власника, провести належним чином оформлення виникнення або переходу права власності не представляється можливим, що в свою чергу позбавляє можливості розпорядитися належним йому майном. Тому, звернувся до суду із позовом про визнання власності за набувальною давністю. Відповідно до по господарського обліку на початку січня 2003 року, як зазначалося вище, позивач заселився до будинку [ADDRESS] та мешкає в ньому до сьогоднішнього дня. Факт відкритого володіння вказаним будинком понад десять років підтверджується довідкою Виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 03.08.2020 року № 639, довідкою від 10.09.2020 року № 753, по господарським книгою, договорами про постачання електричної енергії та водопостачання. Відповідно до ст. 15 ЦК, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання права судом відповідно до ст. 16 ЦК України є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Отже, враховуючи що я добросовісно заволодів будинком [ADDRESS] та використовую понад десять років я маю право на визнання права власності за набувальною давністю. До складу домоволодіння відповідно до технічного паспорту входять: житловий будинок з прибудовами - літ. «А-1», літня кухня - літ. «Б», гараж - літ. «В», сарай - літ. «Г», навіс - літ. «Д», сараї - літ. «Ж», сарай - літ. «З», водогін - літ. «К», сарай з підвалом - літ. «Л», навіс - літ. «М», огорожа - літ. «№1, №2», ворота - літ. «№3», хвіртка - літ. «№4». Вартість спірного майна відповідно до висновку про орієнтовну вартість об`єкта оцінки станом на 23.03.2021 року становить 85 000 грн. 00 коп. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. На сьогодні спірний будинок у встановленому порядку безхазяйним не визнаний та на обліку не перебуває, власник відсутній. У зв`язку із цим відповідачем у даній справі має бути орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а саме Чкалівська сільська рада Веселівського району Запорізької області. Викладені обставини підтверджуються копіями документів, які долучені до позову, оригінали паспорту, довідок, договорів та технічної документації на будинок знаходяться у позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Враховуючи, що предмет позову - про визнання права власності і спір виник з приводу нерухомого майна, дана позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України та п. 42 Постанови Пленуму ВСС України від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» підсудна Веселівському районному суду Запорізької області. На підставі викладеного та ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 344 ЦК України,

Outcome: approved