Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

14 серпня 2019 року позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Азот» (м. Черкаси, вул.. Г. Холодного Яру, 72) про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику, вказавши, що з 20.05.1998 по 18.04.2017 вона працювала на ПАТ «Азот» та була звільнена з роботи на підставі ст.. 38 КЗпП (за власним бажанням), що підтверджується її трудовою книжкою. При звільненні позивача з роботи відповідач не провів з нею повний розрахунок пол. Заробітній платі. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2018 по справі № 711/8486/18 з ПАТ «Азот» стягнуто на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 10354 грн.35 коп., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.04.2018 по 08.11.2018 у сумі 74 995 грн. 31 коп., а всього 85349грн.66 коп. з відрахуванням при виплаті всіх обов`язкових платежів. Позивач вказує, що відповідач здійснив виплату заробітної плати позивачу 26.06.2019. На думку позивача, відповідач зобов`язаний виплатити їй середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за увесь період затримки, тобто з дня звільнення позивача з роботи 18.04.2017 по день фактичного розрахунку - 26.06.2019. Оскільки, за період з 19.04.2017 по 08.11.2018 середній заробіток за час затримки виплати їй заробітної плати стягнуто рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2018 по справі № 711/9486/1, то при проведенні розрахунку за цим позовом зазначений період позивачем виключено. На думку позивача відповідач має сплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 в сумі 29882 грн.45коп. Крім того, просила стягнути з ПАТ «Азот» на її користь витрати на судовий збір в розмірі 768грн.40 коп. А тому просить суд стягнути з ПАТ «Азот» на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати звільненому працівнику за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 у сумі 29882грн.45коп. з утриманням при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів. 15 серпня 2019 року ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження в цивільній справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача за дорученням Шарая Л. О. надала суду заяву про слухання справи без її участі та участі позивача. Також зазначила, що позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Представник відповідача ПАТ «Азот» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Надали суду відзив на позовну заяву, в якому просили в позові відмовити. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2018 року (а.с. 8-10) у цивільній справі №711/9486/18 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні стягнуто із ПАТ «Азот» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 10354 грн. 35 коп., компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 19 квітня 2018 року по 08 листопада 2018 року в сумі 74995 грн. 31 коп., а всього 85349 грн. 66 коп. з відрахуванням всіх обов`язкових платежів, передбачених законом. Рішення суду від 20 грудня 2018 року набрало законної сили. На підставі рішення суду від 20 грудня 2018 у справі №711/9486/18 Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано [PERSON] виконавчий лист. Постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції для примусового виконання указаного судового рішення було відкрито виконавчі провадження № 58364152 та № 58364412. Відповідач здійснив виплату заробітної плати позивачу 26.06.2019 та державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із його повним виконанням. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. В ст. 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. ПАТ «Азот» не заперечувало, що заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] була виплачена 26.06.2019 року. Наявність провини ПАТ «Азот» у несвоєчасній виплаті заробітної плати [PERSON] встановлена рішенням суду від 20 грудня 2018 у справі №711/9486/18. Оскільки ПАТ «Азот» не надано доказів відсутності у відповідача коштів, що перевищують обсяг фінансового ресурсу, який був арештований, а також наявність/відсутність інших банківських рахунків, тому доводи відповідача про неможливість здійснення повного розрахунку із [PERSON] в день її звільнення суд не приймає. За таких обставин стягненню з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 року (в межах заявлених позовних вимог). Відповідно до положень статей 12 і 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. У позові [PERSON] наведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 року. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 року суд виходить з наступного. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2018 року та Довідки про доходи середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 192 грн. 79 коп. За період з 09.11.2018 по 26.06.2019 року пройшло 155 робочих днів, а листопад 2018 року - 16 робочих днів; грудень 2018 року - 20 робочих днів; січень 2019 року - 21 робочий день; лютий 2019 року - 20 робочих днів; березень 2019 року - 20 робочих днів; квітень 2019 - 21 робочий день; травень 2019 року - 21 робочий день; червень 2019 року - 16 днів. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із п`ятиденного робочого тижня [PERSON] та даних викладених у Роз`ясненні Мінсоцполітики України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 та 2019 роки. Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 року становить 29882 грн. 45 коп. (із розрахунку 192,79 грн. х 155 днів). Оскільки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] в сумі 192,79 грн. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обов`язкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 по 26.06.2019 року в сумі 29882,45 гривень на користь [PERSON] необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обов`язкових платежів передбачених законодавством України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 768,40 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с. 1). Вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі задоволені в повному обсязі, а тому до стягнення з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] підлягає 768,40 гривень понесених нею судових витрат. На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України,

Outcome: approved