overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 26 листопада 2004 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем подружнє життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, застосовує до позивачки та її дітей психологічне та фізичне насильство. На теперішній час вони не мешкають разом, сімейні стосунки не підтримують. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу - неможливі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачкою надано до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу - визнає в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 26 листопада 2004 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім»ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які припинили шлюбні відносини і мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, майнового спору не мають, спору з приводу виховання на місця мешкання дитини - не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. Через різні погляди на життя, втрату почуттів взаємної поваги та любові сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зазначивши, що з відповідачем немає наміру примиритися, подружні стосунки не підтримує з жовтня 2012 року. На підставі викладеного просила про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з підстав зазначених позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 95. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Причинами розпаду сім'ї стала втрата почуттів любові та взаємної поваги. Сторони не підтримують шлюбних відносин з жовтня 2012 року. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що досягла пенсійного віку, звернулася до управління Пенсійного фонду України в Полонському районі (далі - УПФ) із заявою про призначення їй пенсії, надала необхідні документи, але їй було відмовлено в призначенні пенсії на підставі наданих нею документів, тому що в трудовій книжці і в атестаті про навчання в профтехучилищі неправильно вказано її по батькові - вона «[PERSON]» , а вказано - «[PERSON]» та «[PERSON]» . Просить встановити факт, що їй належать трудова книжка та атестат. В суді заявника доводи заяви підтримує. Представник УПФ в суд не прибув, подала заяву про розгляд без участі представника, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник по батькові «[PERSON]», що підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб та паспортом. В наданих заявником трудовій книжці та атестаті про навчання зазначено по батькові відповідно «[PERSON]» та «[PERSON]». Дані про і»мя, прізвище, дата народження заявника у всіх вказаних документах збігаються. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявникові [PERSON] належать трудова книжка та атестат, в яких неправильно вказано її по батькові. Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], яка доводиться матір'ю [PERSON]. Після смерті спадкодавці залишилась спадщина, яку [PERSON] прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав з матір'ю. Даний факт заявниці необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки вона діє від імені та в інтересах малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. З'ясувавши позицію заявниці та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Вказані правовідносини регулюються: - ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки та іншого майна, яку [PERSON] прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому цей факт необхідно встановити рішенням суду на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

14 липня 2014 року в с.Новоставці Бучацького району померла мати позивачки [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового\~\~будинку\~\~з\~\~надвірними\~\~будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гора,163, с.Новоставці, Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,\~\~позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно поданого відзиву позов визнає, просить суд розглядати справу у його відсутності. \~ Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх\~\~осіб,\~\~які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до\~\~положень\~\~цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за\~\~відсутності\~\~осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового \~\~процесу \~\~за\~\~ допомогою\~ \~звукозаписувального\~ \~технічного\~ \~засобу не\~\~здійснюється. 14 липня 2014 року в с.Новоставці Бучацького району померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 170772, виданим Пилявською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді\~\~житлового будинку з\~\~надвірними\~\~будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гора,163, с.Новоставці Бучацького району, Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 441 від 04.06.2015 року, виданою Пилявською сільською радою, довідкою № 83 від 25.05.2016 року, виданою Бучацьким РБТІ. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно свідоцтва про народження серії II-УР № 976751, вбачається, що позивачка [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] \~\~\~\~\~\~ Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала разом з нею. Відповідно до розяснення, виданого Бучацькою державною нотаріальною конторою, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав [PERSON] до Бучацької держнотконтори не було подано, в звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на імя [PERSON] є неможливим. Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

14 липня 2014 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно для утримання їх спільної неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач добровільно не бере участі в утриманні дочки, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та простить їх задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 6), і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, рівною мірою зобов'язані її утримувати до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів на користь позивача для утримання неповнолітньої дитини, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Тобто, однією з умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене та зобов'язання обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, суд враховує і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоров'я або за іншими підставами не спроможний надавати матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дочки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, з урахуванням того, що обоє батьки зобов'язані нести обов'язок утримання дітей. Згідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

14 липня 2014 року до Овідіопольського районного суду від позивача надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивача зазначив, що сільська рада є належним користувачем житлових приміщень фінського будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В одній із кімнат вищевказаного фінського будинку, зареєстрований та проживав [PERSON], [INFO], який тривалий час не мешкає в житловому приміщенні. Тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування фінським будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В ході судового засідання представник позивача підтримав позов. Відповідач до суду не з'явився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. Так судом встановлено, Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району Одеської області ( код ЄДРПОУ 04527253) є належним користувачем фінського будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується документацією сільської ради (а.с. 10-19), в одній із кімнат вищевказаного будинку зареєстрований [PERSON], [INFO]. Позивач в своєму позові посилається на те, що відповідач не мешкає у житловому приміщенні понад шість місяців. В підтвердження цих доводів позивач надав акт обстеження приміщення від 12.04.2013 року, 01.10.2013 року, та довідоки з компетентних установ (а.с. 36-37), але до цих доводів суд відноситься критично. Так відповідно до інформації з ДАІ РВ ГУМВС України в Одеській області видно, що відповідач неодноразово у 2014 році притягувався до адміністративної відповідальності за порушення дорожнього руху, при цьому правопорушник зазначив вищевказане місце проживання. Окрім цього, з інформації яка надійшла від відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області видно, що у 2014 році відносно до відповідача відкривалось виконавче провадження щодо стягнення грошей. Місцем проживання відповідача зазначено с. Молодіжне. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що відповідач не порушив вимоги ст. 71 ЖК України, а тому підстав вважати відповідача таким, що втратив право користування фінським будинком немає. Відповідно до ст.88 судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

14 липня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникають постійні сварки через різні погляди на життя. Сімейні негаразди негативно впливають на життя та розвиток дитини. Сім'я фактично розпалася і її подальше збереження неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Дочка після розірвання буде проживати з позивачкою і вона буде надавати відповідачу можливість спілкуватися з нею. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище вона не бажає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що в подальшому має намір утворити нову сім'ю. Відповідач [PERSON] позов визнав. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2002 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Між сторонами склалися напружені стосунки, подружні стосунки вони не підтримують, заходів до примирення не вживають. Подальше збереження шлюбу шкодить інтересам позивачки та дитини. Примирення між подружжям неможливе. Спору щодо місяця проживання дитини та поділу спільно нажитого майна немає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

14 липня 2014 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказуючи, що 12.05.2008р. при посвідченні секретарем Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області заповіту, реєстровий № 506, була допущена помилка, а саме запис імені заповідача був внесений як, [PERSON], тоді як необхідно було внести правильний запис імені - [PERSON]. Тому через розбіжності у написанні імені заповідача у заповіті, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду довідку про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що заповідачем посвідченого секретарем Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області заповіту від 12.05.2008р., реєстровий № 506, дійсно є [PERSON], яка померла [INFO]. і іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено, тому його необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

14 липня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій вказав, що через допущену у державному акті серії ХМ виданому 10.02.1995 року на підставі рішення Стуфчинецької сільської ради народних депутатів № 6 від 21.07.1994 року на земельну ділянку площею 0,09 га, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради на землях садівничого товариства «Ранкові зорі», помилку його прізвище, зазначене у державному акті «[PERSON]» не відповідає його прізвищу, зазначеному у його паспорті «[PERSON]». На даний час помилка в державному акті на право приватної власності на землю є перешкодою для здійснення заявником його права власності на земельну ділянку, в зв'язку з чим він просить встановити факт належності йому вказаного державного акта. В судове засідання заявник не з`явився, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Стуфчинецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що внаслідок помилки в державному акті серії ХМ виданому 10.02.1995 року на підставі рішення Стуфчинецької сільської ради народних депутатів № 6 від 21.07.1994 року на земельну ділянку площею 0,09 га, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради на землях садівничого товариства «Ранкові зорі», заявнику [PERSON] було видано державний акт з невірним зазначенням його прізвища «[PERSON]». Вказаний державний акт дійсно належить заявнику [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме копією паспорта заявника, копією державного акту, копією технічної документації на земельну ділянку, копією пенсійного посвідчення, копією довідки СТ «Ранкові зорі», копією свідоцтва про народження заявника. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON]

Outcome: approved