Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

13.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати квартири [ADDRESS] окремими домоволодіннями. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спірний будинок [ADDRESS] загальною площею 117,6 кв.м належав на праві власності Тресту ВАТ «Південтеплоенергомонтаж». Він є зблокованим будинком і складається з 2-х квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою вхідні двері у відповідні квартири ( квартира [ADDRESS].). Власником квартири [ADDRESS] спірного будинку є позивач [PERSON]. Співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], якій належить 2/3 частини квартири, та [PERSON], якій належить 1/3 частини вказаної квартири. Позивач зазначив в своєму позові, що наказом № 15 ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» від 16.02.1999 року будинок [ADDRESS] вилучено із списків основних засобів підприємства і з цього часу спірний будинок перестав обліковуватись на балансі ВАТ «Південтеплоенергомонтаж». Рішенням Залізничної районної Ради м. Києва №3 від 29.12.1999 р. (п.2.2) будинок [ADDRESS] який складається з двох квартир, передано власникам квартир у співвласність. Справа на будинок була передана власникам квартир, після чого весь тягар по утриманню та обслуговуванню всього будинку, а не тільки квартир, ліг на плечі позивача та відповідачів. Позивач посилається на те, що житловий будинок [ADDRESS] складається з 2-х (двох) квартир, які мають окремі, не пов`язані між собою вхідні двері у відповідні квартири. З моменту зняття будинку з балансу ВАТ «Південтеплоенергомонтаж», тобто з 1999 року, обслуговування будинку припинилося, а всі договори по його утриманню співвласниками укладено безпосередньо з організаціями, що надають такі послуги. Позивач та відповідачі зверталися в різні інстанції, в тому числі до Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, з проханням про зміну статусу даної будівлі на приватну садибну забудову, але позитивної відповіді не отримали. Виходячи з наведеного, а також з метою раціонального користування будинком, належного його утримання і реалізації повноважень власників, позивач просить визнати квартири [ADDRESS] окремими домоволодіннями. На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка одночасно є представником відповідача [PERSON], в судовому засіданні позов визнала. Наслідки визнання відповідачем позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, відповідачці роз'яснені і зрозумілі. Треті особи - Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації - в судове засідання своїх представників не направили, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією 08.04.2014 року направлено на адресу суду лист за № 108-3391/01 в якому третя особа просить розглядати справу у відсутності свого представника та винести законне і обґрунтоване рішення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], яка одночасно є представником відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірний будинок [ADDRESS] загальною площею 117,6 кв.м належав на праві власності Тресту ВАТ «Південтеплоенергомонтаж». Він є зблокованим будинком і складається з 2-х квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою вхідні двері у відповідні квартири: квартира [ADDRESS] Відповідно до Договору купівлі-продажу від 28 травня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 849, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Трестом ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» 27.08.1996 року згідно з розпорядженням № 170 від 27.08.1996року, співвласниками квартири [ADDRESS] стали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/3 частини вказаної квартири. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за №? 1-1828, виданого Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою, її частку успадкувала [PERSON]. Таким чином, на даний час [PERSON] належить 1/3 частини квартири [ADDRESS], а [PERSON] 2/3 частини. Наказом № 15 ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» від 16.02.1999 року будинок [ADDRESS] вилучено із списків основних засобів підприємства. З цього часу спірний будинок перестав обліковуватись на балансі ВАТ «Південтеплоенергомонтаж», справа на будинок була передана Позивачу [PERSON]. Виходячи з наведеного, спірний будинок вибув з власності підприємства, але до комунальної власності району також не був прийнятий. Рішенням Залізничної районної Ради м. Києва № 3 від 29.12.1999 р. (п.2.2) будинок [ADDRESS] який складається з двох квартир, передано власникам квартир у співвласність. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Судом встановлено, що спірний будинок [ADDRESS] належить позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності. Згідно ч. 2 ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Як вбачається з Технічних паспортів на квартиру [ADDRESS], він складається з 2-х (двох) квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою вхідні двері у відповідні квартири та функціонують як окремі домоволодіння. Квартира [ADDRESS], має загальну площу 48,2 кв.м і складається з таких приміщень: веранди, площею 12,00 кв.м, коридора, площею 6,80 кв.м, жилої кімнати, площею 16, 20 кв.м, кухні, площею 9,00 кв.м, санвузлу, площею 4,20 кв.м. У відповідності до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Зважаючи на викладене вище, а також те, що спірний будинок складається з 2-х (двох) квартир, які мають окремі, не пов'язані між собою вхідні двері у відповідні квартири, відокремлені одна від одної, знаходяться на утриманні та обслугованні її власників, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved