Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

14 грудня 2016 року Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою. Позивач просить: Визнати спадщину після смерті [PERSON], що складається з ? частини квартири № 12 у будинку №41 по Французькому бульвару у м. Одесі відумерлою. Передати ? частини квартири № 12 у будинку №41 по Французькому бульвару у м. Одесі у власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. Мотивують вимоги тим, що 02 грудня 2014 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру, оскільки в нього немає спадкоємців зазначене майно є відумерлим. В судовому засіданні представник Одеської міської ради підтримала позовні вимоги про визнання спадщини відумерлою по викладеним в позові підставам та просила їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була сповіщена належним чином. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Судом встановлено, що 02 грудня 2014 року помер [PERSON], про що свідчить актовий запис № 12172, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є [ADDRESS]. Суду надано матеріали спадкової справи № 575/2014 до майна померлого 02 грудня 2014 року [PERSON], яка почата 10 грудня 2014 року Шостою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON]. Постановою Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 05 липня 2016 року № 2396/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на за законом на ? частку квартири під № 12, що знаходиться в місті Одесі, по Французському бульвару, у будинку під № 41, що належала [PERSON], який помер 02 грудня 2014 року, у звязку з відсутністю доказів родинних відносин з спадкодавцем. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2016 року заява [PERSON], заінтересована особа [PERSON], Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сімєю залишена без розгляду, в порядку ч. 4 ст. 256 ЦПК України. 17 жовтня 2017 року із Шостої Одеської державної нотаріальної контори до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 575/2014 до майна [PERSON], померлого 02 грудня 2014 року, яка заведена 10 грудня 2014 року за заявою [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. Заяв від інших спадкоємців не надходило. [PERSON] налажало на час смерті майно ? частка квартири № 12 у будинку №41 по Французькому бульвару у м. Одесі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 01.06.1993 року №8-786. Конституцією України визначається, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, яке набувається на підставах, визначених законодавством України. На підставі норм статті 2, частини другої статті 1222, статей 1235, 1277 Цивільного кодексу України можна стверджувати, що територіальна громада може виступати і як спадкоємцем за заповітом, і\~ як правонаступник в порядку відумерлості. Отже, відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Правовими підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: 1)фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; 2)позбавлення спадкоємців за заповітом та (або) за законом права на спадкування; 3)усунення спадкоємців за заповітом та (або) за законом від права на спадкування; 4)відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; 5)неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом. Частина друга статті 1277 ЦК України встановлює ініціатором процесу визнання спадщини відумерлою лише орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, який є в даному випадку вигодонабувачем. Відумерлість майна це система дій (процедура) з виникнення права власності у територіальної громади щодо майна, стосовно якого не виявлені спадкоємці як за заповітом, так і за законом, або у разі усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини. З наведеного випливає, що спадщина може бути визнана відумерлим майном. Таким чином, позов Одеської міської ради про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою підлягає задоволенню. Оскільки спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади, то й відповідно права на нерухоме майно, яке входить до складу такої спадщини, підлягають державній реєстрації з огляду на наступне. Частина перша статті 182 ЦК України визначає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. При цьому, відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом - Закон), обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, зокрема територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. В свою чергу, пунктом 5 частини першої статті 19 Закону встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Особливості державної реєстрації права власності визначені Порядком проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, яким передбачається, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, яким зокрема може бути рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Слід зауважити, що окремого порядку реєстрації права власності за територіальною громадою на нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини, визнаної судом відумерлою, не передбачено законодавством в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Отже, звертаючись до органу державної реєстрації прав, з метою проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини, визнаної судом відумерлою, орган місцевого самоврядування зобовязаний надати всі документи, які передбачені Законом та Порядком проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868. При цьому, в даному випадку, органи місцевого самоврядування не звільняються від сплати витрат за проведення державної реєстрації прав, передбачених статтею 29 Закону. Таким чином, у випадку проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке увійшло до складу спадщини, визнаної судом відумерлою, та переданого у власність територіальної громади, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень буде прийматись державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України, яким буде розглядатись заява органу місцевого самоврядування про державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, оскільки єдиним документом, що підтверджує право власності в такому випадку, є відповідне рішення суду про передачу у власність територіальної громади нерухомого майна.

Outcome: approved