overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

13 вересня 1997 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матір’ю. Сім’я з відповідачем розпалася і шлюб між ними розірваний 21 травня 2007 року, про щомає місце актовий запис за №123. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягає на позові і просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився. Вручити повістку про явку в суд йому неможливо у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року в відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції, про що має місце актовий запис за №438. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-НО №111801, який народився 16 серпня 1999 року, про що виконкомом Красноторської селищної ради м. Краматорська Донецької області зроблений актовий запис за №25, підтверджується, що його батьком являється [PERSON]. Свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується, що шлюб між сторонами розірваний 21 травня 2007 року, про що відділом РАЦС Дружківського міського управління юстиції зроблений актовий запис за №123. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

13 вересня 1997 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матірю. Сімя з відповідачем розпалася і шлюб між ними розірваний 21 травня 2007 року, про щомає місце актовий запис за №123. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягає на позові і просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Вручити повістку про явку в суд йому неможливо у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року в відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції, про що має місце актовий запис за №438. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-НО №111801, який народився 16 серпня 1999 року, про що виконкомом Красноторської селищної ради м. Краматорська Донецької області зроблений актовий запис за №25, підтверджується, що його батьком являється [PERSON]. Свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується, що шлюб між сторонами розірваний 21 травня 2007 року, про що відділом РАЦС Дружківського міського управління юстиції зроблений актовий запис за №123. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

13 вересня 1998 року в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Надсад,33 в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача Стінківської сільської ради Бучацького району в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третьої особи в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 13 вересня 1998 року в с.Стінка Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; На час смерті [PERSON], згідно довідки №1804 від 19.06.2017 року, виданої Стінківською сільською радою Бучацького району, вбачається, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, який, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, вступив в управління та володіння спадковим майном, як спадкоємець за законом першої черги (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивач [PERSON] син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Окрім позивача, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

13 вересня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Маньківській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 13. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди, мають різні погляди на життя, що з часом призвело до розпаду їхньої сім'ї. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений вчасно, письмових пояснень про причини неявки в судове засідання до суду не надіслав. Суд вважає, що відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, а тому суд може розглянути справу у відсутності особи, яка не з'явилась. Оскільки належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не явився, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а від відповідача заперечень проти його розірвання, до суду не надійшло, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13 вересня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником АТ КБ «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22011-130911, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимча-сове користування на умовах відкриття карткового рахунку грошові кошти в сумі 100 000 грн. з лімітом на день укладення договору в сумі 3 000 грн. з тер-міном до повного погашення. В квітні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 5 666 грн. 98 коп. посилаючись на те, що останній не виконує взяті на себе зо-бов'язання по поверненню грошових коштів. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання спра-ви у їх відсутність та позовні вимоги підтримує. Dідповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволен-ню. Судом об'єктивно встановлено, що 13 вересня 2011 року між ПАТ «Де-льта Банк», який є правонаступником АТ КБ «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22011-130911, відповідно до умов якого Ба-нком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах відкриття кар-ткового рахунку грошові кошти в сумі 100 000 грн. з лімітом на день укладення договору в сумі 3 000 грн. з терміном до повного погашення. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошо-вих коштів, внаслідок чого станом на 02 квітня 2015 року утворилась заборго-ваність в сумі 5 666 грн. 98 коп. з яких: 3 403 грн. 72 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 790 грн. 10 коп. - прострочення по тілу кредиту; 1 473 грн. 16 коп. - заборгованість по відсотках. Ці обставини підтверджуються: копією кредитного договору № 002-22011-130911 від 13 вересня 2011 року; умовами надання кредиту фізичним особам; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або ін-ша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються догово-ром. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивіль-ного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до зви-чаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусо-вому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

13 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 31552,90 грн., заборгованність за кредитом 5764,68 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 21714,33 грн, заборгованість за пенею та комісією -2095,18 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1478,71 грн., всього загальна сума забогованості склала 31552,90 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 вересня 2011 року в розмірі 31552,90 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 вересня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 31552,90 грн., заборгованність за кредитом 5764,68 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 21714,33 грн, заборгованість за пенею та комісією -2095,18 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1478,71 грн., всього загальна сума забогованості склала 31552,90 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

13 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового засідання підтримала позов, в подальшому просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з червня 2016 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дитини між сторонами не має.. Малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, з урахуванням даних обставин, суд вважає можливим залишити на виховання малолітню дитину разом з позивачкою. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

13 вересня 2012 року Дзержинський районний суд міста Харкова ухвалив заочне рішення по цій справі - Позов задовольнити. 1) Розірвати договір довічного утримання (догляду) ВСЕ № 401946, укладений 15 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 4-8176; 2) Зобов'язати Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» скасувати державну реєстрацію вказаного договору; 3) Виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] з усіма членами її сім'ї без надання іншого жилого приміщення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 239 гривень 95 копійок. 13 грудня 2013 року до суду надійшла заява позивача про виправлення описки у вказаному рішенні, а саме в рішенні суду невірно вказаний номер вказаний номер реєстрації договору № 4-8176, а потрібно № 4-8175. Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що є підстави для виправлення вказаної описки в рішенні суду, оскільки в рішенні вказано - договір довічного утримання (догляду) ВСЕ № 401946, укладений 15 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 4-8176, а як видно з копії цього договору (т.1 а.с.10) він зареєстрований в реєстрі за № 4-8175. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

13 вересня 2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» уклало з [PERSON] договір № 042-Z/020032, яким відкрило картковий рахунок [NUMBER] та видало платіжну картку миттєвого випуску «Visa Electron Instant Іssue» з платіжним лімітом овердрафту 8000 грн. зі сплатою 60% річних за користування кредитом. Відповідно до п. 6.1 договору за прострочення повернення кредиту та (або) процентів [PERSON] повинна сплачувати пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Оскільки [PERSON] договір не виконує, банк звернувся до неї з позовом про стягнення заборгованості, що виникла станом на 18 вересня 2014 року: 2888 грн. 94 коп. заборгованості за кредитним договором, 4185 грн. 17 коп. простроченої (несанкціонованої) заборгованості за кредитним договором, 8856 грн. 45 коп. нарахованих відсотків і 4619 грн. 09 коп. пені. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав. Відповідачка позов визнала. Позов належить задоволити, оскільки визнання позову відповідачою не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

13 вересня 2013 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі: 958,71 грн., за адресою: [ADDRESS], а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. 16 січня 2013 року ПАТ «Донецькобленерго» уточнило свої позовні вимоги, змінивши адресу за якою виникла заборгованість: [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за особовим рахунком [NUMBER]. Станом на теперішній час у відповідача, у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 06 травня 2010 року по 30 березня 2011 року у розмірі 958, 71 грн., що підтверджується копією особового рахунку. Тому, на підставі вищевикладеного, просили стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 958,71 грн., а також понесені судові витрати в сумі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги в обсязі, викладеному в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заперечення, в яких зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки не має заборгованості за вказаний позивачем період, в підтвердження чого надав копії квитанції про сплату спожитої електричної енергії. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідив надані докази, встановив наступне. Особовий рахунок [NUMBER] відкритий за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] /а.с.34/. [PERSON] здійснював оплату за спожиту електричну енергію щомісячно в період з травня 2010 року по квітень 2011 року, про що свідчать квитанції про сплату /а.с.41-52/. На підставі звірки проведеної МОРЕМ, встановлено, що на час подання позову до суду за особовим рахунком [NUMBER] за період 06 травня 2010 року по 30 березня 2011 заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня. Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги є безпідставними, як по стягненню заборгованості, так і по сплаті судового збору.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

13 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання спільної дитини на період навчання у Харківському коледжі транспортних технологій в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на таке: відповідач є батьком їхньої спільної дитини. Зараз син [PERSON], [INFO], навчається на денній формі і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати не може сама забезпечити його вищевказаним. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. У разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення Відповідач в судове засідання не прибув, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позов не надав, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 09.02.2012 року (а.с.5). Також встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.6). Останній, дійсно, є студентом 4 курсу Харківського коледжу транспортних технологій денної форми навчання, що вбачається з наданої довідки (а.с.9), і потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати - позивачка [PERSON] не може сама забезпечити його вищевказаним. Зважаючи на те, що відповідач не надав судові заперечень на позов та доказів про наявність чи відсутність інших утриманців, приховавши свій матеріальний стан та не вказавши стан свого здоров'я суд, згідно наданих стороною позивачки доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як такий, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові. Такий обов'язок прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Вимоги позивачки грунтуються на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved