Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

14 червня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 18 липня 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 200 та відповідно було видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ № 013344. Від спільного подружнього життя у них дітей не має. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. В сімї склались складні взаємовідносини, постійно виникають непорозуміння та сварки. Вони різні за характерами, в сімї відсутні взаєморозуміння та довіря. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки , застосовує до неї фізичне насильство. Шлюбні відносини між ними не підтримуються, а сам шлюб носить формальний характер. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки не повідомив. Будь-яких клопотань суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому18 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 200. Дана обставина стверджується свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ № 013344. Від спільного подружнього життя у них дітей не має . Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та судового розгляду, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved