Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

13 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що її матір'ю була [PERSON] За життя матір дуже часто хворіла, тому вона забрала її в січні 1998 року жити до себе додому в с. Воронівка Білопільського району. 21 квітня 2004 року мати померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім. Ворошилова Чернігівської області. Мати, хоча з січня 1998 року і до дня смерті проживала з нею як повноправний член сім'ї, але зареєстрована була за адресою: Чернігівська область, Коропський район, село Покошичи. Проживаючи разом, вони вели спільне господарство, були обєднані спільним побутом. Після смерті матері вона зі своїм чоловіком здійснила її поховання та фактично вступила в управління спадковим майном. Заявниця має намір успадкувати майно, що залишилось після смерті матері, але нотаріус їй зазначила, що вона пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки мати не була з нею спільно зареєстрована. Тепер їй необхідно надати нотаріусу докази постійного проживання з матір'ю на момент її смерті до 21 квітня 2004 року, починаючи з січня 1998 року. У судовому засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали і просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Білопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальною конторою [PERSON] направила суду листа про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши заявницю [PERSON], її представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була матір'ю заявниці [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження заявниці (а.с.6-7). [PERSON] померла 21 квітня 2004 року в с. Воронівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну ділянку площею 3,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім. Ворошилова Коропського району Чернігівської області, що підтверджується копією сертифіката серії ЧН №0287445 від 30 травня 1997 року (а. с. 11). Судом встановлено, що до дня смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично з січня 1998 року і до дня смерті 21 квітня 2004 року проживала у своєї доньки [PERSON] за адресою: Сумська область, Білопільський район, село Воронівка, вул. Молодіжна, 1/1, що підтверджується довідкою Воронівської сільської ради №515/02-17 від 16 червня 2016 року (а. с. 10). У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду факт постійного проживання проживання [PERSON] з січня 1998 року і до дня смерті 21 квітня 2004 року в селі Воронівка Білопільського району разом зі своєю донькою [PERSON] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~\~ Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджується відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі у оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином у судовому засіданні доведено, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали за адресою: [INFO] з січня 1998 року до дня смерті [PERSON], тобто до 21 квітня 2004 року. Встановлення факту постійного проживання з померлою матір'ю заявниці [PERSON] необхідно для отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved