Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

12 травня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії. Позивач просить стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію у розмірі 2994,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] призначено пенсію по втраті годувальника. Після досягнення повноліття виплата пенсії продовжилась у зв`язку з навчанням відповідача на денній формі у Одеському національному морському університеті. Під час перевірки нарахування пенсії, позивачем отримано інформацію, що відповідач був переведений на заочну форму навчання 01.12.2018 року. Пенсійна виплата проводилась управлінням з 03.06.2016 року по 31.01.2019 року. В результаті виникла переплата пенсії за період з 01.12.2018 по 31.01.2019 в сумі 2994 грн. 10 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Велікової О. про розгляд справи у відсутності особи, яка бере участь у справі. Відповідач у судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за зареєстрованою адресою, проте до суду повернулось поштове відправлення через відсутність адресата. На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , 11.06.1997 року перебував на обліку в Білгород-Дністровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області як отримувач пенсії по втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.06.2016 року. 03.03.2017 [PERSON] звернувся до позивача з заявою про призначення/перерахунок пенсії. Додав довідку Одеського національного морського університету університету № 069 від 16.02.2017 про навчання [PERSON] на 3 курсі 2 групи денної форми навчання кораблебудівного факультету за бюджетним замовленням, термін навчання до 30.07.2018 року. Позивач вказує, що відповідно до довідок про навчання від 27.09.2017 № 029, від 20.02.2018 № 089, від 03.09.2018 № 11, які були видані учбовим закладом, періодом навчання відповідача був 01.09.2016 по 31.12.2019 року. Під час проведення інвентаризації пенсійної справи відповідача на предмет періодів навчання, відділом з питань виплати пенсій №4 управління з питань виплати пенсій направлено, запит № 3497/04-6 від 02.12.2021 року про підтвердження періодів навчання відповідача. 27 грудня 2019 року на адресу позивача з Одеського національного морського університету надійшов лист від 16.12.2019 року № 253, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 15), з якого вбачається, що [PERSON] було переведено на 1 курс освітнього рівня магістра з 01.12.2018 року на заочну форму навчання. В зв`язку з чим, відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 4 винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 13.01.2020 року № 1/н за період з 01.12.2018 по 31.01.2019 в сумі 2994 грн. В той же день, тобто 13.01.2020 року позивачем було видано повідомлення [PERSON] № 182/04-6 про переплату пенсії в сумі 2994 грн., яку просили внести добровільно. Проте, таке повідомлення відповідачем проігноровано та суми переплаченої пенсії на рахунок позивача не внесено. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Згідно ч.2 ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», припинення виплати пенсії здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили припинення виплати пенсії. Відповідно до пункту 2.3 підпункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті другому частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», навчаються за денною формою навчання. Стаття 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регламентує, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З аналізу ч.1 та ч.4 ст. 103 зазначеного Закону вбачається, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. У відповідності до ч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню як безпідставно набуте майно: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач своєчасно не повідомив позивача про відрахування з навчального закладу, що не передбачає отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника та спричинило надмірну виплату йому пенсії за рахунок коштів державного бюджету, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у розмірі 2 270 грн, в зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved