Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

12 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] , в якій просить видати щодо [PERSON] обмежувальний припис строком на 6 місяців: заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 300 метрів до місця фактичного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 300 метрів до місць частого відвідування [PERSON] та [PERSON] за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] (місце навчання дитини гімназія №4); заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо я та (або) вона за власним бажанням перебуваю (перебуває) у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з [PERSON] та [PERSON] або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява мотивована тим, [PERSON] та [PERSON] були у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 29 серпня 2019 року. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. З 2015 року між заявником та [PERSON] сварки були систематичними, проте не зафіксовані у встановленому чинним законодавством. Зафіксованими є 12.09.2015, 04.06.2016 (кримінальне провадження), 26.09.2016, 18.10.2017 (кримінальне провадження), 13.08.2018 (кримінальне провадження), 12.11.2018. Наявність звернень заявника, пов`язаних з домашнім насильством не впливають на [PERSON] та не сприяли припиненню проявів домашнього насильства щодо заявника та дитини. З метою фіксації домашнього насильства до сина заявником подано заяву до служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 15.01.2020. 17.03.2020 син проходив психологічну корекцію психолого-емоційного стану. Дії [PERSON] носять систематичний та подовжувальний характер. Вважає, що до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних вчинення насильства щодо мене та спільної малолітньої дитини на час судового розгляду справи №487/4218/20 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо. Провадження у справі відкрито 12 жовтня 2020 року та призначено заяву до розгляду. В позовній заяві заявником зазначено клопотання про розгляд справи без її участі. [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Представник служби у справах дітей Адміністрації Заводського району до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до приписів ст. 350-5 ЦПК неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності учасників справи, на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 12 лютого 2016 року Серія [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ). Таким чином, заявник та [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що [PERSON] щодо неї та спільної дитини вчиняє як психологічне, так і фізичне домашнє насильство. Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 28.12.2019: 12.09.2015 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від [PERSON] , що біля буд. [ADDRESS] хуліганить чоловік заявниці. Вказану інформацію внесено до журналу єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 10274 від 12.09.2015. Матеріали списано до справи висновком № 5315. 04.06.2016 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від [PERSON] про те, що по [ADDRESS] її побив чоловік [PERSON] , який знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Вказану інформацію зареєстровано в ЖЄО за № 9114 та внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12016150030002581 від 04.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 26.09.2016 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від [PERSON] , що біля будинку [ADDRESS] відбувається конфлікт з чоловіком, який не пускає заявницю додому. Вказану інформацію внесено до журналу єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 17771 від 26.09.2016. Матеріали списано до справи висновком № 13020. 18.10.2017 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , сварка з чоловіком. Вказану інформацію внесено до журналу єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 20981 від 18.10.2017 та внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12017150030004082 від 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 18.10.2017 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» від [PERSON] , про те, що за адресою: [ADDRESS] , бешкетує її чоловік. Вказану інформацію внесено до журналу єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 20982 від 18.10.2017 та внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12017150030004082 від 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 18.10.2017 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою звернулась [PERSON] щодо вжиття заходів до її чоловіка [PERSON] , який наніс їй тілесні ушкодження. Вказану інформацію внесено до журналу єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 20985 від 18.10.2017 та приєднано до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12017150030004082 від 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 13.08.2018 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що до ЛШМД доставлено [PERSON] , яка отримала тілесні ушкодження, вдома побив чоловік. Вказану інформацію внесено до журналу єдиного обліку Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 17167 від 13.08.2018 та внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12018150030003124 від 14.08.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 12.11.2018 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: [ADDRESS] , сімейна сварка, чоловік вигнав з квартири, не віддає речі.. За результатами розгляду заяви перевірку припинено. Таким чином, з вказаної відповіді вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області з приводу сварок з чоловіком [PERSON] та його хуліганських дій протягом 2015-108 років. Проте, з наданих доказів не вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вказаними фактами. Крім того, будь-яких доказів скоєння [PERSON] домашнього насильства як щодо заявниці так і щодо її сина протягом 2019-2020 років взагалі не надано. Одночасно, на підтвердження факту домашнього насильства відносно дитини заявник надає копію звернення до Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 15.01.2020, в якому зазначає, що [PERSON] не спілкується з дитиною та взагалі не приймає участі у його житті. Зазначене спростовує твердження заявниці, викладені в заяві про видачу обмежувального припису щодо вчинення домашнього насильства відносно дитини. Звернення заявниці до Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді із заявою про надання висновку щодо психологічної корекції психолого-емоційного стану дитини та з заявою до директора Миколаївської гімназії №4 про надання психолого-педагогічної характеристики, не є належним та допустимим доказом вчинення домашнього насильства відносно дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України, У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. Приймаючи до уваги скорочені строки розгляду справи та не подання заявницею клопотання про витребування доказів, відсутність заявниці в судовому засіданні особисто, не забезпечення явки в судове засіданні вказаних нею у заяві свідків, суд позбавлений можливості отримати та дослідити інші докази, ніж ті, що надані заявницею. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих заявницею доказів, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів вчинення [PERSON] домашнього насильства, що є підставою для відмови у задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed