Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

14 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, просила суд стягнути з відповідача на її користь 2716,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданих злочином. В обґрунтування позову вказувала, що 26.04.2016 року [PERSON] вчинив відносно неї злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємно викрав чуже майно: ЖК телевізор «SAMSUNG» LE32C450E вартістю 2340 грн. та ТВ тюнер «Digitle Box4100 C» вартістю 376,00 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду позивачу в розмірі 2716,00 грн.. За вчинення вказаного злочину, вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року [PERSON] визнано виним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 01 рік. Позивач зазначає, що [PERSON] повинен нести перед нею матеріальну відповідальність, тому що спричинив їй матеріальну шкоду, яка становить 2716,00 грн. та яка складається з вартості викраденого ЖК телевізора «SAMSUNG» LE32C450E та ТВ тюнер «Digitle Box4100 C», що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №2964 від 25.11.2016 року. У судове засідання позивач направив заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, про розгляд справи на 22.01.2018 р., 09.02.2018 р. повідомлявся шляхом направлення судової повістки, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України. Справа надійшла до суду 14.12.2017 року, при цьому розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч. 1 п. 9 Розділу XІІІ Перехідних Положень ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2017 року, [PERSON] було визнано виним та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 02 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 01 рік. Вирок не оскаржувався, набрав законної сили 17.06.2017 року. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в результаті протиправних дій [PERSON], потерпілій [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 2176,00. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками, серед іншого, є в втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги те, що факт вчинення відповідачем протиправних дій відносно майна позивача, та його вина у вчиненні вказаних протиправних дій, встановлені вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області, що не підлягає доказуванню в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України, а розмір завданих позивачеві матеріальних збитків крім цього, не оспорюється відповідачем, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення з відповідача збитків по відшкодуванню матеріальної шкоди у розмірі 2716,00 грн. грн. задовольнити в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову і її позов задоволено в повному обсязі, суд,

Outcome: approved