Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

14 квітня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 грудня 2013 року в сумі 7807 грн. 59 коп. В обґрунтування свого позову зазначало, що 17 грудня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм-Фінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір № ЛФ-12018778 (далі - Договір), згідно якого йому був наданий кредит в розмірі 1000 грн., зі сплатою 2 % за кожен день користування ним- 730 % на рік. За умовами Договору відповідач зобов'язався погашати щомісячно отриманий кредит та відсотки за його користування згідно з умовами погашення до його повного повернення. Проте він не в повному обсязі виконував умови кредитного договору і за ним виникла зазначена кредитна заборгованість. В подальшому товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм-Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» уклали договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному Договору було відступлене на користь ТОВ «Смарт Фінексперт». Посилаючись на те, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, в наслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 7807 грн. 59 коп., позивач просив її стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 17 грудня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Фінанс» та відповідачем був укладений в письмовому виді кредитний Договір №ЛФ-12018778, згідно якого йому був наданий кредит в сумі 1000 грн., строком до 24 травня 2014 року зі сплатою 720% річних за його користування. Згідно п. 5.1 кредитного Договору, у випадку, якщо позичальник у визначений в п. 3.1 цього договору термін не сплатить кредитодавцю суму, достатню для повернення суми кредиту, та сплати нарахованих довказаного терміну процентів (п. 4.2. Договору), позичальник зобов'язаний з наступного дня після настання передбаченої в п. 3.1. дати остаточного розрахунку за кредитом сплачувати кредитодавцю пеню в розмірі 2% від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня фактичної сплати вказаної суми. Згідно п. 5.2. Договору у випадку прострочення позичальником сплати процентів, нарахованих на суму кредиту, більш ніж на 14 календарних днів, позичальник додатково до пені, передбаченої в п.5.1. цього Договору, сплачує кредитодавцю штраф в розмірі 100 грн. 30 грудня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм-Фінанс» та товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» уклали договір факторингу, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному Договору було відступлене на користь ТОВ «Смарт Фінексперт». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець повністю виконав взяті на себе зобов'язання за Договором, а позичальник навпаки, порушив його умови в частині своєчасної та повної сплати кредитних платежів, тому за ним станом на 24 березня 2015 року утворилася загальна заборгованість в сумі 7807,59 грн., яка складається з основного боргу - 1000 грн., несплачених відсотків за користування кредитом - 320 грн., пені - 6080 грн., штрафу - 100 грн., інфляційних втрат - 274 грн. 56 коп., та трьох відсотків річних - 33 грн. 3 коп. Вказана заборгованість до цього часу не погашена. Тому виходячи з положень ст.ст.526, 530, 552, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача в повному розмірі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з нього також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved