Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

13.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором підряду у розмірі 5000 грн., три відсотки річних 100 грн., витрати на правову допомогу 1000 грн.; стягнути з відповідача на користь Держави штраф за порушення умов договору - 100 відсотків вартості робіт. Як на підставу позову посилається на те, що між ним та відповідачем 28.05.2017 року укладено усний договір підряду з частковою попередньою оплатою товарну - металевого вироку -клітки. Він як споживач здійснив попередню оплату у розмірі 5000 грн., що складає 63% від повної вартості виробу, що підтверджується розпискою відповідача. Сторони погодили строк виконання договору - один місяць з моменту отримання коштів у виді попередньої оплати. Однак, відповідач до теперішнього часу не виконав обумовлені роботи, пояснюючи це великою завантаженістю. В грудні 2017 рові він скористався своїм правом на розірвання договору з поверненням попередньої оплати згідно зі ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», однак відповідач відмовився повертати йому 5000 грн. Відповідач прострочив грошове зобов'язання, тому має сплатити 3відсоки річних згідно зі ст. 625 ЦК України. Також відповідно до вимог ст. 23 ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідач за поручення умов договору між споживачем має сплатити штраф у розмірі 100% вартості робіт. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Позивач пояснив, що в договорі строк виготовлення клітки було встановлено один місяць. Клітку для звіра необхідно було встановити на балконі квартири. Розміри клітки змінились за пропозицією самого [PERSON], який після купівлі сітки сказав, що буде клітка красивіше, якщо клітка буде вищою зі 170 см. до 220 см., він погодився, однак це не кардинальні зміни умов. Раніше на балконі була стара клітка, також клітка була і на старій квартирі. [PERSON] приїжджав на стару квартиру з метою обговорення того, що він хоче заказати нову клітку у новій квартирі у зв'язку з чим, через два дні після переїзду на нову квартиру [PERSON] приїхав на нову квартиру та здійснив там заміри. Потім [PERSON] ще раз приїжджав до нього для здійснення замірів. Він з [PERSON] їздили по трьох магазинах, однак потрібної сітки не було, тому він показав сайт, на якому можна це швидко купити, після чого [PERSON] купив сітку. Після того, як протягом тривалого часу виконано роботу не було, він усно звернувся до [PERSON], щоб останній або протягом місця зробив клітку, або повернув всі кошти. Однак, [PERSON] не відреагував. На фотознімку наданого відповідачем, справді зображено зроблено дно клітки на балконі нової квартири. Зміна габаритів клітки відбулась за рекомендацією самого відповідача, щоб клітка краще виглядала. Однак, така зміна умов договору не є суттєвою. Надали письмову відповідь на відзив. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав письмовий відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив. Представник зазначив, що 28.05.2017 року між позивачем та відповідачем укладено усний договір про виготовлення кімнатної клітки для птиці - ворона, терміни виготовлена клітки обумовлені не були. Відповідач виїхав на місце установки виробу до додому позивача за місцем проживання: [ADDRESS], і зробив заміри місця розташування майбутньої клітки. Після проведення замірів була попередньо встановлена кошторисна вартість виробу в сумі, яка становила 8000 грн. Через деякий час позивач попросив зупинити розробку виробу, посилаючись на переїзд в іншу квартиру треба з'ясувати адресу квартири. Після переїзду, у травні 2017 року, [PERSON] ще раз було проведено заміри місця розташування клітини. Технічне завдання було усно узгоджено з позивачем. В технічному завданні змінилися лише габаритні розміри і споживчі побажання по експлуатації. Позивач дав відповідачу 5000 грн. у вигляді передоплати для закупівлі матеріалів, після чого [PERSON] була написана розписка. Через дві доби відповідач приступив до виконання замовлення. Після виготовлення вертикальних складових він доставив їх на місце установки для примірки та уточнення деталей. Після чого необхідно було придбати сітку для заповнення поверхневої конструкції. [PERSON] та [PERSON] разом об'їхали всі можливі місця реалізації зварної сітки по місту Харкову. Жоден із запропонованих варіантів позивача не влаштував, після чого він самостійно знайшов сайт виготовлення необхідної йому сітки, і відповідач зробив там замовлення. Оплату сітки та її доставку в м. Харків відповідачем було проведено за грошові кошти які він отримав від позивача як передоплату. Після отримання товару [PERSON] зробив фото сітки й відправив замовнику. Після чого позивач зробив коригування габаритних розмірів з висоти 170см. на висоту 180см. та з ширини 180см. на ширину 210-220 см., без обговорення кошторисної вартості. Відповідачем було продовжено виготовлення виробу. В подальшому позивач побажав змінити квадратний профіль стандартної профільної труби 20*20 на трапецивидну по всім чотирьом не прямокутних кутах (в двох сусідніх стійках в цьому місці). Враховуючи суттєві зміни замовлення, відповідачу для виготовлення нового виробу був потрібен додатковий час для розробки, узгодження та затвердження замовлення з відповідачем, при цьому довелося узгоджувати кожну деталь, оскільки [PERSON] дуже прискіпливо вимагав виконати його замовлення, змінюючи завдання в процесі виконання попередньо узгоджених умов клітки. У зв'язку з тим, що на початку роботи висота виробу передбачалася максимально 180 см., а в подальшому її висоту було збільшено до 220см., це спричинило певні труднощі виконання замовлення. Всі зміни погоджувались. Такий розмір сітки просто сам по собі не поміщався на робочому столі відповідача, так як технологічне нерознімне обладнання, а саме, витяжка, полки верстата, освітлення, має висоту 190см., так як зріст відповідача становить 180см., а робоче місце було обладнано під зріст відповідача для зручності виконання робіт. Про дану обставину відповідач повідомив позивачеві, і приступив до збільшення робочого простору для подальшого виконання замовлення, при цьому було узгоджено, що вартість замовлення безумовно буде більшою ніж раніше визначена сума в 8000 грн., та вирішили повернутись до даного питання по завершенню виконання робіт. У листопаді 2017 року позивач без будь-яких попереджень почав вимагати повернення грошових коштів в розмірі 5000 грн. При цьому, вже були здійснені витрати за покупку сітки в розмірі 2350 грн. та витрати за доставку сітки транспортною компанією до м. Харкова в розмірі - 350,00 грн. Позивач стверджує, що відповідачем у розписці не вказаний термін виготовлення сітки, тому посилаючись на ст. 612 ЦК України вважає, що відповідач є боржником який прострочив строк виконання договору, оскільки він не приступив до виконання зобов'язання у строк встановлений договором або законом. Однак, відповідач не погоджується з доводами та міркуваннями позивача, оскільки позивач з власної ініціативи припинив виготовлення виробу клітки для птиці. Доводи позивача, стосовно того, що строк виконання робіт станови один місяць та відповідачем в строк не виконані роботи є абсолютно хибними та ніякими доказами з боку позивача не підтверджені, усі твердження позивача викладені на припущеннях. Відповідач неодноразово йшов на уступки позивачу, позивач спочатку зробив заказ на виготовлення клітки за однією адресою, потім за іншою, а відповідача попросив призупинити виготовлення виробу на деякий час. Позивач неодноразово змінював технічне завдання, розміри, вид та форму виробу, що кожен раз тягло за собою затримання виготовлення його заказу. Відповідач неодноразово приїжджав до позивача на об'єкт замовлення, де проводилися заміри та примірялися наполовину готові деталі замовлення, що підтверджується фотографіями, які були зняти з місця примірки деталей виробу. Розпечатка дзвінків свідчить лише про вхідні та вихідні дзвінки та не відображає змісту розмов. Ніякими належними доказами та документами не доведено, що відповідач був належним чином повідомлений про вимогу позивача про негайне виконання договору чи у встановлений строк. Крім того, позивачем не доведено та нічим не підтверджено, що саме ця електронна адреса зареєстрована та належить [PERSON], тим більше, сама розписка не містить вказівку, що дану електрону адресу сторони можуть використовувати для листування. Надані в додатку на відзив роздруківки з електронної пошти містять також текст в адресу адвоката [PERSON], однак він представнику позивача електронну адресу не давав, [PERSON] її не знає, а електронні листи він взагалі ні від позивача, ні від його представника не отримував. Потім в грудні 2017 року сторони намагались мирним шляхом залагодити конфлікт, зокрема, продати сітку та повернути решту коштів, однак протягом декількох місяців продати не вдалося, тому консенсусу не дійшли. Ухвалою суду від 16.03.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і сторони визнають, що 28.05.2017 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] (виконавцем) та [PERSON] (замовником) укладений усний договір побутового підряду про виконання роботи з частковою попередньою оплатою товару - металевого виробу - клітки. Замовник [PERSON] здійснив попередню оплату виробу у розмірі 5000 грн., всього вартість робіт при укладенні договору встановлена у розмірі 8000 грн. Про факт отримання попередньої оплати у розмірі 5000 грн. виконавець надав письмову розписку від 28.05.2017, в якій зазначив, що отримав кошти у якості попередньої оплати за виготовлення клітки із металу. Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Встановлено, що між сторонами 28.05.2017 року укладено усний договір побутового підряду. Позивач посилається на те, що такий строк було встановлено у розмірі один місяць, натомість відповідач посилається на те, що у договорі підряду не були встановлені строки виконання роботи. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12, ч.ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред'явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача; за таких умов, доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов'язків. Таким чином, позивачем не доведено належними, допустимими доказами того, що в договорі побутового підряду від 28.05.2017 року строк виконання робіт встановлено в один місяць, у зв'язку з цим вказаний договір вважається таким, що у якому не встановлені строки виконання роботи. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони визнають, що клітку для звіра необхідно було встановити на балконі квартири. Відповідач приїжджав до позивача на стару та на нову квартиру. Одного разу відповідач приїжджав для здійснення та зняття замірів, габаритів для виконання робіт (клітки). Були погоджені така конфігурація клітки та її розмір (з висотою 170 см., шириною 180 см.). Потім позивач та відповідач разом їздили по трьох магазинах для купівлі сітки на клітку, однак потрібної сітки не знайшли, тому позивач запропонував Інтернет-сайт, на якому було обрано сітку, і відповідач зробив замовлення вказаної сітки. Оплату сітки у розмірі 2340 грн. та її доставку в м. Харків відповідачем було проведено за грошові кошти, які він отримав від позивача як передоплату, що підтверджується фотознімками та накладною від 07.08.2017. Після отримання товару [PERSON] зробив фото сітки й відправив замовнику. Сторони також визнають, що відповідач знову приїжджав до позивача до квартири для уточнення, здійснення вимірів клітки. Відповідачем надані фотознімки каркасу клітки, решітку з сіткою, деталі клітки. Сторони також визнають, що після купівлі сітки за пропозицією відповідача сторони погодились скорегувати габаритні розміри клітки з висоти 170 см. на висоту 180 см. Отже, після купівлі сітки сторони в серпні 2017 року узгодили змінену конфігурацію клітки, і позивач не відмовлявся від продовження виконання робіт, що фактично потребувало додаткового часу для виконання робіт. Крім того, у наданій позивачем роздруківки з повідомлень з Вайберу зазначено, що позивачу 22.08.2017 прийшло повідомлення, з якого вбачається, що йде виготовлення клітки, необхідно трохи переробити; 02.09.2017 позивачу направлені фотознімки, зазначено «стик двох сторін, види з'єднань» (а.с.13-14). Отже, вбачається, що відповідачем виконуються роботи, будь-яких вимог щодо встановлення чи зміни певного строку робіт не міститься, тобто у вересні 2017 продовжується виконання робіт без визнання строку їх виконання, і позивачем не висловлювались тоді якісь заперечення. При цьому, надана позивачем роздруківка телефонних дзвінків лише підтверджує факт з'єднання номерів з 05.06.2017 по 20.11.2017, однак не відображає змісту розмов сторін, враховуючи, що відповідач заперечує про факту встановлення позивачем конкретних строків для завершення робіт, з відповідними вимогами позивач до відповідача не звертався. Листування за допомогою електронної пошти не є допустимим доказом, враховуючи що сторонами не було погодженого такого виду переписки, відповідач заперечує факт належного повідомлення про такі вимоги; представник відповідача заперечує про факт отримання ним електронних листів від позивача чи його представника, свою електронну адресу він позивачу чи його представнику не надавав. Таким чином, позивачем не було доведено належними, допустимими та достатніми доказами про порушення відповідачем строку виконання робіт за договором побутового підряду від 28.05.2017. Також суд враховує, що позивачем не було надано жодних доказів для можливості визначити розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту при виконанні робіт за договором від 28.05.2017. При цьому, відповідач заперечував про порушення ним розумних строків виконання робіт, враховуючи обставини, що виникнули, поведінку самого позивача. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК) і суд не має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 2 ст. 13 ЦПК), тому суду не надано доказів для підтвердження порушення відповідачем розумних строків виконання робіт в цьому конкретному випадку, а рішення не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Враховуючи заперечення відповідача того, що його було попереджено про встановлені строки виконання робіт або розірвання договору, і позивачем не доведено цих обставин належними та допустимими доказами, то у суду немає підстав для встановлення цих обставин як дійні обставини справи. Відповідач зазначив, що у листопаді 2017 року позивач без будь-яких попереджень почав вимагати повернення грошових коштів в розмірі 5000 грн. У зв'язку з цим він перестав виконувати роботу. Він не був проти віддати позивачу куплену світку (2350 грн. + 350 грн. доставка) і решту від попередньої оплати. Однак, позивач не погодився, тому вони вирішити продати сітку, однак сітку продано не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, підставою позову та стягнення коштів у розмірі 5000 грн. є невиконання відповідачем умов усного побутового підряду, зокрема, через порушення відповідачем строку виконання договору, що передбачено ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». При цьому, згідно з принципами змагальності та диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та в межах підстав обґрунтування таких вимог, і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Разом з тим, позивачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що відповідач своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим, тому підстави для застосування вказаних положень Закону відсутні. Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 5000 грн. з підстав, заявлених позивачем, зокрема, порушення умов договору щодо виконання робіт у встановлений строк, тому ці вимоги задоволенню не підлягають. З вищевказаних підстав, відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 100 грн., при цьому положення ч. 2 ст. 625 ЦК застосується при простроченні виконання грошового зобов'язання, однак в ході судового розгляду позивачем не було доведено порушення відповідачем умов щодо строку виконання договору, що є вирішальним для застосування положень ст. 625 ЦК України. Пунктом 11 ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суми штрафів зараховуються до державного бюджету. Пунктом 13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що право накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, має відповідний центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. У зв'язку з цим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу до державного бюджету в сумі 100% вартості роботи. Накладення на суб'єктів господарювання штрафних санкцій за порушення вимог законодавства та звернення їх в дохід держави є заходом відповідальності за порушення відповідних норм та не може розглядатися як спосіб захисту цивільного права чи інтересу позивачки. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору як споживач, і в задоволенні позову відмовлено, то судовий збір у розмірі 704,80 грн. стягненню з відповідача на користь Держави не підлягає, та підлягає віднесенню за рахунок Держави. Оскілки у задоволенні позову відмовлено, то витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вимоги представника відповідача щодо розподілу процесуальних витрат між сторонами та понесення відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження цих витрат не надано належних доказів (відсутні договір на правничу допомогу, квитанція про сплату таких витрат). Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed