Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

13.05.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання у розмірі 1 500 гривень до досягнення дитиною трьох років. Позов обґрунтований такими обставинами. [INFO] у цивільному шлюбі сторін народився син [PERSON] . Спільне життя сторін не склалося, наразі дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Дитина знаходиться на обліку в Київській міській клінічній лікарні № 5, потребує регулярних медичних обстежень, харчується якісною молочною сумішшю, оскільки грудне вигодовування неможливе. Позивач здійснює догляд за дитиною і не має змоги працювати, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює неофіційно, у зв`язку з чим немає можливості надати докази його доходів, він є фізично здоровою працездатною людиною, відомості щодо наявності у нього інших утриманців відсутні, а тому він може сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Ухвалою від 26.05.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків. 23.07.2020 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого невідоме, повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду він повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. З огляду на повторну неявку відповідача в судове засідання суд відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Після припинення фактичних шлюбних відносин сторін дитина залишилась з матір`ю, яка несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, лікування, одяг тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). З позовної заяви вбачається, що батько не приймає участі в утриманні дитини. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже за змістом вказаних положень сімейного законодавства позивач [PERSON] як мати, з якою проживає дитина, має право на утримання від батька дитини - відповідача [PERSON] , до досягнення дитиною трьох років незалежно від будь-яких обставин, в тому числі і свого матеріального становища. Єдиною умовою, яка враховується при вирішенні цього спору, є спроможність батька дитини надавати таке утримання. Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності сплачувати аліменти на дитину та надавати утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у заявленому позивачем розмірі відповідач не надав, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. та надання утримання позивачу в розмірі 1 500 грн. На підставі положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved