Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

13 травня 2020 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Степове», в якій просив відновити його порушене право як спадкоємця на земельну частку (пай) та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , та після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , право на дві земельні частки (паї) в розмірі по 11,17 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Степовий» Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Степовий» серії ХР-01-00-000467 від 20 лютого 1996 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що його батьки були внесені до додатку зазначеного державного акту на право колективної власності на землю - списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай), однак сертифікатів на право на земель\-ну частку (пай) не отримали. Через відсутність правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити спадщину після смерті батьків. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Ухвалою від 14.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 05.06.2020. Ухвалою від 05.06.2020 частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2020. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій просив задовольнити позовні вимоги. Від відповідачів - Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» до суду надійшли заяви про визнання позову і розгляд справи за відсутності представників відповідачів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] народився [INFO] в с.Шевелівка Балаклійського району Харківської області, з 11.02.1993 його місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 17.04.2019 Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 10). Зміна прізвища матері позивача [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 18.05.2019 № 00022887216, згідно якого 02.10.1970 між [PERSON] і [PERSON] було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, про що складено актовий запис № 22 (а.с. 11, 12). [PERSON] помер [INFO] в селищі Жовтневе (Асіївська с/р) Балаклійського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у селищі Жовтневе (Асіївська с/р) Балаклійського району Харківської області, що убачається зі свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , виданих повторно 08.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 8, 9). Згідно довідки, виданої 21.04.2016 виконавчим комітетом Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, [PERSON] станом на день смерті - [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею були зареєстровані: син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). [PERSON] померла [INFO] , що встановлено зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 09.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 14). З відповіді відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вих. № 29-20-0.23,09-233/101-19 від 28.10.2019) убачається, що згідно додатку до державного акта на право колективної власності на землю по КСП «Степовий» серія ХР-01-00-000467, зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю 20.02.1996 за № 16, до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства « [PERSON] » внесений за № 52, « [PERSON] » - за № 53. Розмір земельної частки (паю) КСП «Степовий» становить 11,17 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на право власності на землю на [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано (а.с. 9). Вказане також підтверджується копією Державного акта на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000467, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 20.02.1996 за № 16, та копією додатку 1 до державного акта (а.с. 16-22). Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області 23.04.2020 надано відповідь на лист [PERSON] про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після померлих [PERSON] та [PERSON] , необхідно підтвердити право на земельну частку (пай) оригіналом сертифіката на земельну частку (пай). У разі відсутності або у зв`язку з неможливістю отримання вказаного документа йому запропоновано звернутися до суду (а.с. 26). Асіївська сільська рада Балаклійського району Харківської області у заяві про визнання позову від 19.05.2020 повідомила суд про наявність вільних земель сільськогосподарського призначення колективної власності розпайованого КСП «Степовий», а саме: контур 6 ВРФ (рілля): ділянка 03 площею 8,3531 га та ділянка 04 площею 8,7061 га на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 34). Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При вирішенні справи суд виходить з того, що спірні правовідносини щодо спадкування права на земельну частку (пай) врегульовані положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Згідно положень п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції 2004 року, цей Цивільний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. На час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був чинним Цивільний кодекс Української РСР 1963 року, тому на правовідносини щодо спадкування майна після смерті [PERSON] поширюється дія ЦК в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР у редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За змістом ст.ст. 548, 549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому про фактичне прийняття спадщини може свідчити спільне проживання спадкоємця з померлим безпосередньо перед його смертю, наявність у спадкоємця документів померлого, квитанції, свідоцтв, тощо. Вирішуючи справу в частині позовних вимог про визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд застосовує положення Цивільного кодексу України в редакції 2004 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу (стаття 1261 ЦК України). Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 11.06.2020 на запит суду та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.06.2020, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщину ніхто зі спадкоємців не звертався (а.с. 48-51). Беручи до уваги, що позивач [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] першої черги за законом, позбавлений можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права на земельну частку (пай), реалізувати своє право на спадщину після смерті своїх батьків, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, що є належним способом захисту прав позивача. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку з задоволенням позову [PERSON] , на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільненого від сплати судового зору як особа з інвалідністю ІІ групи (а.с. 27), судовий збір у сумі 1681,60 грн за подання до суду позовної заяви, яка містить дві вимоги немайнового характеру, підлягає стягненню з відповідачів на користь держави у рівних частках - по 840,80 грн з кожного.

Outcome: approved