Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

13 січня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 19.09.2012 року. Відповідно умов договору банк надав вказаній особі кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов, встановлених договором. Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) 2,5 %, розмір щомісячних платежів -7% від заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше залишку заборгованості; стрко внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня= (пеня1) + (пеня2), де: пеня1 базова відсоткова ставка за договором/ 30- нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня2 заборгованість, яка не менше ніж 10 грн. в місяць нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або відсотки 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Згідно п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг та витягу з тарифів ( за використання кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду») банк скористався своїм правом щодо зміни тарифів, тому було змінено відсоткову ставку з 01.09.2014 року 2,9% на місяць, з 01.04.2016 року 3,6% на місяць. З 1.04.2015 року змінено порядок нарахування пені. 14.01.2016 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.01.2016 року. Станом на дату смерті позичальник мав перед банком заборгованість, яка становить 9196,80 грн. та складається з 4236,07 грн. заборгованість за кредитом; 4676,89 грн.заборгованість за відсотками та 283,84 грн. заборгованість з пені. За інформацією наданою Чорнухинською нотаріальною конторою Полтавської області встановлено, що спадкоємцем на майно померлого [PERSON] є його дочка [PERSON], якій 12.07.2016 року було направлено лист-претензію з вимогою про погашення боргу, але на момент звернення до суду вказаних вимог спадкоємцем не виконано. Враховуючи, що існують не задоволенні вимоги банку про погашення заборгованості, позивач прохає стягнути з відповідача [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] заборгованість по кредитному договору у розмірі 9196,80 грн. та судові витрати. У судове засіданні сторони не з'явились. У поданих до суду заявах сторони просять справу розглядати без їх участі. Враховуючи неявку сторін, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксації судового засідання звукозаписувальними пристроями. Відповідач у направленій до суду заяві, позовні вимоги визнала, що на думку суду, не відповідає положенням ч.4 ст. 174 ЦПК України, про що суд постановив ухвалу. Суд розглядає справу у межах наданих сторонами доказів та з урахуванням позиції позивача, який залишив поза увагою ухвалу суду без руху від 16.01.2017 року направивши до суду заяву від 20.01.2017 року згідно якої вказує на право сторін подавати докази під час судового розгляду справи. Суд, розглянувши наявні у справі докази, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 19.09.2012 року. Відповідно умов договору банк надав вказаній особі кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов, встановлених договором. Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) 2,5 %, розмір щомісячних платежів -7% від заборгованості, але не менше ніж 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строком внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня = (пеня1) + (пеня2), де: пеня1 базова відсоткова ставка за договором/ 30- нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня2 заборгованість, яка не менше ніж 10 грн. в місяць нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або відсотки 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Згідно п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг та витягу з тарифів ( за використання кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду») банк скористався своїм правом щодо зміни тарифів, тому було змінено відсоткову ставку з 01.09.2014 року 2,9% на місяць, з 01.04.2016 року 3,6% на місяць. З 1.04.2015 року змінено порядок нарахування пені. За змістом анкети-заяви про приєднання до Умов та Привал надання банківських послуг [PERSON] 19.07.2012 року підтвердив свою згоду на вказані банком умови кредитування. 14.01.2016 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.01.2016 року серія 1-КЕ № 314061 виданого виконавчим комітетом Чорнухинської селищної ради. За змістом позову, станом на дату смерті позичальник мав перед банком заборгованість, яка становить 9196,80 грн. та складається з 4236,07 грн. заборгованість за кредитом; 4676,89 грн. заборгованість за відсотками та 283,84 грн. заборгованість з пені. Вказане доводиться розрахунком, який міститься у матеріалах справи. 03.05.2016 року банк звернувся до Чорнухинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора з проханням включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу. Згідно листа № 163 від 17.05.2016 року Чорнухинської нотаріальної контори Полтавської області встановлено, що спадкоємцем на майно померлого [PERSON] є його дочка [PERSON], яка 22.02.2016 року звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] В інтересах своєї дочки заяву подала [PERSON] За даними свідоцтва про народження серія 1-КЕ № 027983 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. 01.07.2016 року банком було направлено на адресу відповідача лист-претензію з вимогою про погашення боргу, але на момент звернення до суду вказаних вимог спадкоємцем не виконано. Взаємовідносини, що склались урегульовані слідуючими нормами законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналіз норм статей 1216,1218,1219,1231,1268,1269,1296,1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Згідно даних нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини після смерті позичальника, з дотриманням шестимісячного строку, звернулась дочка спадкодавця [PERSON]\~\~\~Відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст. ст.1281,1282 ЦК України\~зобов'язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Кредитор спадкодавця мав звернутися до суду з відповідним позовом в разі відмови спадкоємця задовольнити шляхом одноразового платежу вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Позивач в порушення вимог ст. 10 ч.3, ст. 60 ч 1.\~ЦПК України, не надав суду доказів одержання [PERSON], у спадщину майна достатньою вартістю для задоволення вимог банку, а зміст позовних вимог сформульовано без урахування положень ч.2. ст. 1282 ЦК України, а отже, позивачем обраний не належний спосіб захисту своїх порушених прав. Відповідно до діючого законодавства позивач має право вимагати задоволення своїх вимог за рахунок передачі спадкового майна в натурі, якщо спадкоємець відмовляється сплатити позивачу суму боргу одноразовим платежем. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у спадкодавця [PERSON] на час смерті майна та одержане [PERSON] у спадщину майно, його перелік та вартість, що унеможливлює стягнення, оскільки, як уже зазначалось, спадкоємець зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Надавши суду відомості про існування одного спадкоємця [PERSON], позивач не врахував, що строк для подачі заяв про прийняття спадщини встановлено у шість місяців, що передбачено ст. 1270 ЦК України. Позивач не надав суду доказів, що лише відповідач за позовом звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідь нотаріальної контори, яка була направлена банку у травні 2016 року, надана не по закінченню шестимісячного терміну, згідно якого спадкоємці мають право звернутися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, а у межах даного строку. Ухвалу суду про залишення позову без руху від 16.01.2017 року банком було виконано частково без зазначення чи приєднання до справи доказів відносно спадкового майна. У ході розгляду справи позивачем не заявлялися клопотання про витребування цих відомостей, а позовна заява в новій редакції від 27.01.2017 року була сформульована повторно, як позов про стягнення боргу по кредитному договору з спадкоємця позичальника. За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, а судові витрати у вигляді судового збору залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed