Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

14 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 січня 2008 року між позивачем та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» укладено кредитний договір № 1/009-МК на загальну суму 35000 доларів США. 17 січня 2008 року на виконання договору кредиту № 1/009-МК між сторонами було укладено договір про видачу траншу №1/009-МК/2 від 07.05.2008 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні засоби у розмірі 15000,00 доларів США. Відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого, станом на 19.01.2017 року, утворилась заборгованість в розмірі 36408,14 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 9857,92 долари США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10164,97 долари США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 16385,25 долари США. Просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9857,92 долари США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4650,00 долари США, а всього заборгованість у розмірі 14507,92 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 398822,72 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала посилаючись на письмові заперечення в яких зазначила, що дійсно між нею та позивачем було укладено кредитний договір №1/009-МК з кінцевим строком повернення кредиту 17.01.2018 року. Зазначила, що вказаний кредит вона погашала, але станом на 23.12.2010 року у неї виникла заборгованість перед позивачем за даним кредитним договором у розмірі 31796,89 доларів США, яка складалась з заборгованості за кредитом у розмірі 23968,90 долари США, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом у розмірі 5345,77 долари США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 938,18 долари США, а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 31,39 долари США, штраф (процентна складова) 1512,64 долари США. Зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з неї на користь позивача стягнуто заборгованість по кредитному договору № 1-009-МК від 17.01.2008 року, станом на 23.12.2010 року у розмірі 253214,50 грн. Дане рішення суду виконується та з її пенсії відраховується 20% на погашення заборгованості. Зазначила, що надалі сплачує кредит щомісяця та до неї вже було застосовано дострокове стягнення за даним кредитним Договором. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 17 січня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитну угоду № 1/009-МК. (а.с.9-12). Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, предметом даної Угоди є загальні умови та порядок надання Банком, в рамках програми мікрокредитування, кредиту Позичальнику. Кредит надається при наявності вільних грошових коштів. Надання коштів здійснюється окремими частинами-Траншами кредиту (Транш-визначена сума коштів, оговорена в договорі про видачу траншу, яка надається в рамках кредитної угоди), сукупна величина сальдо за яким не буде перевищувати суму, оговорену п.1.2 даної Угоди. Видача частин кредиту здійснюється після підписання договору про видачу траншу, на строк та на умовах передбачених у даній Угоді, а також в договорі про видачу Траншу. Позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти та винагороду в строки, встановлені даною Угодою та договорами про видачу Траншів. Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Кредитного договору, загальна сума кредиту в рамках кредитної Угоди 20000 доларів США. Строк повернення кредиту в окремих частинах -Траншу кредиту встановлюється договорами про видачу Траншей кредиту, а також графіками погашення кредиту, процентів та винагороди, які є невід'ємними додатками до договору про видачу Траншів, але не пізніше 17 січня 2018 року. Зазначений строк може бути змінений згідно п.п.2.3.3,2.4.1 даної Угоди. Згідно п.4.1, 4.3,4.4 Кредитного договору, за користування кредитним коштами в період із дати списання коштів із ссудного рахунку до дати погашення Траншу кредиту, згідно п.п.2.2.3,2.3.3,2.4.1,4.10 даної Угоди, п.1.3,4.1,4.2,4.3 договорів про видачу Траншу, Позичальник сплачує проценти у розмірі 16 % річних. При порушенні позичальником, будь-якого з зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.2.2.3,2.3.3, 2.4.1,4.10 даної Угоди, а також п.п.1.3,2.2.3 договорів про видачу Траншу, Позичальник сплачує Банку проценти за користування Траншем кредиту у розмірі 32 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до договору про видачу Траншу №1/009-МК/1 від 17.01.2008 року [PERSON] отримала транш кредиту у розмірі 20000,00 доларів США. (а.с. 13-15). 06 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитної угоди №1/009-МК від 17.01.2008 року.(а.с.13) Згідно п.1 даної додаткової угоди сторони виклали п.1.2 Кредитної угоди №1/009-МК від 17.01.2008 року у наступній редакції «Загальна сума кредиту в рамках кредитної Угоди: 35000 доларів США (Тридцять п'ять тисяч доларів США 00 центів). Згідно п.2 даної додаткової угоди сторони виклали п.4.1 Кредитної угоди №1/009-МК від 17.01.2008 року у наступній редакції: «За користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з ссудного рахунку до дати погашення Траншу кредиту згідно п.п.2.2.3,2.3.3,2.4Г,4.10 даної Угоди, п.п.1.3,4.1,4.2,4.3 договорів про видачу Траншу, Позичальник сплачує проценти у розмірі 18 (вісімнадцять) % річних.» Відповідно до п.3 зазначеної додаткової угоди, сторони виклали п.4.3 Кредитної угоди №1/009-МК від 17.01.2008 року у наступній редакції: «При порушенні позичальником, будь-якого з зобов'язань з погашення кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3,2.4.1,4.10 даної Угоди, а також п.п.1.3, 2.2.3 договорів про видачу Траншу Позичальник сплачує Банку проценти за користування Траншем кредиту в розмірі 36 (тридцять шість процентів) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.» Додаткова угода №1 є невід'ємною частиною Кредитної угоди №1/009-МК від 17.01.2008 року та набирає чинності з моменту підписання сторонами. Відповідно до Договору про видачу траншу №1/009-МК/2 від 07.05.2008 року [PERSON] отримала суму Траншу кредиту у розмірі 15000,00 доларів США.( а.с.15-16). Відповідно до рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.02.2011 року, яке набрало законної сили 11 березня 2011 року з [PERSON] стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору №1/009-МК від 17.01.2008 року станом на 23.12.2010 року у розмірі 253214 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 23968,90 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5345,77 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 938,18 доларів США, штраф (фіксована частина) 31,39 доларів США, штраф (процентна складова) 1512,64 долари США. (а.с.34-36). Згідно відомості про відрахування Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, від 30.03.2017 року, із пенсії відповідача [PERSON], на підставі виконавчого листа Покровського ВДВС на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» щомісячно проводяться стягнення, залишок боргу становить 239102,81 грн. (а.с.37-39). Згідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Так, за кредитним договором № 1/009-МК від 17.01.2008 року у [PERSON] станом на 19.01.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 36408,14 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 1000859,77 грн., яка складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 9857,92 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 270994,22 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 10164,97 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 279435,03 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 16385,25 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 450430,52 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.(а.с. 4-8). Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] свої зобов`язання перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаним кредитним договором не виконувала, своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншим витратам згідно умов Договору - не повернула, чим порушила ст. 526 ЦК України та умови Договору. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи те, що сторонами визначено строк дії Кредитного договору № 1/009-МК до 17 січня 2018 року та наявність встановленого порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає доведеними позовні вимоги зі стягнення суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4650,00 долари США, що за курсом НБУ станом на 19.01.2017 року складає 127828,50 грн. Водночас зважаючи на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.02.2011 року, яким з відповідача [PERSON] вже було стягнуто достроково заборгованість за наданим в розмірі 35000 доларів США тілом кредиту за кредитним договором № 1/009-МК, суд вважає, що в даному випадку мається подвійне стягнення тіла кредиту, що свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У зв'язку із викладеним суд вважає недоведеними позовні вимоги в частині стягненні заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9857,92 долари США , а тому у їх задоволенні позивачу слід відмовити. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в межах задоволених позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1917,34 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 3, 6, 253, 256, 259, 264, 525, 526, 536, 549, 551, 599, 611, 625, 631, 627, 628, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial