Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

14.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 31 липня 2010 року. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, і на даний час в суді розглядається позов про розірвання шлюбу, проживають окремо один від одного, що підтверджується довідкою про склад сім'ї. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У теперішній час вона не працює, оскільки займається вихованням сина. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить суд: - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитини повноліття; - стягнути з [PERSON] на її користь на її утримання, як дружини, з якою проживає його малолітня дитина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх його доходів, з дня подання позову, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 5) З довідки від 14.08.2014 року, позивач мешкає разом з дитиною [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1У (із змінами та доповненнями), максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно зі свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], його батьком є відповідач [PERSON], який, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обов'язки по утриманню дитини до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобов'язання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на утримання дитини повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня звернення до суду з даним позовом та до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в добровільному порядку перестав давати кошти [PERSON] на її утримання, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх його доходів, з дня подання позову, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. На підставі викладеного, та

Outcome: approved