Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

12 січня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював гірником підземним 3-го розряду у ВП «Шахта №9 ДП «Волиньвугілля». 27 листопада 2017 року він був звільнений з підприємства за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні в сумі 22278,82 грн. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 290,60 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь грн. невиплаченої заробітної плати, 9589,80 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з 27 листопада 2017 по 12 січня 2018 року включно . Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вищезазначеної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки та виписки з наказу ВП «Шахта №9 ДП «Волиньвугілля» №144-к від 27 листопада 2017 року позивач [PERSON] був звільнений з підприємства 27 листопада 2017 року на підставі ст.38 КЗпП України (за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку) (а.с.4-6). Відповідно до довідок ВП «Шахта №9 ДП «Волиньвугілля» №383, №382 від 20 грудня 2017 року заборгованість підприємства по заробітній платі [PERSON] на день видачі довідок становила 22\~278,82 грн., а його середньоденний заробіток становив 290,60 грн. (а.с.7-8). З огляду на вищезазначені норми закону, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь [PERSON] 22\~278, 82 грн. заборгованості по заробітній платі. Суд, беручи до уваги розрахунок наданий позивачем (а.с.11), задоволює позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 9589,80 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 листопада 2017 року по 12 січня 2018 року включно, з розрахунку 290,60 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]В.) х 33 (робочі дні за вищевказаний період). Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved