Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Готель «Градецький» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі: заборгованість із заробітної плати - 29060,72 грн.; середній заробіток за період з 04.01.2014 року по 12.12.2016 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач з 17.11.1980 року по 31.05.2016 року працювала в Публічному акціонерному товаристві «Готель «Градецький» та була звільнена 31.05.2016 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 12). Заборгованість із заробітної плати відповідача перед позивачем за період з 2011 року по 2016 рік складає 29060,72 грн., що підтверджується копією довідки ПАТ «Готель «Градецький» від 07.12.2016 року № 57 (а.с. 8). В довідці ПАТ «Готель «Градецький» від 08.12.2016 року № 66 зазначено, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] за період з 2013 року по 2016 рік становить 415,55 грн. (а.с. 9) В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.09.2012 року і до звільнення працювала на умовах неповного робочого дня (2 години). Графік був встановлений з 11-00 до 13-00, вихідні субота та неділя, що також визнала позивач, а отже цей факт в силу положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. В довідці, яка є додатком листа ПАТ «Готель «Градецький» від 14.02.2017 року № 8 зазначено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] в 2016 році становила 34,64 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата працівнику виплачується регулярно. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Виходячи із вищенаведеного суд не погоджується із твердженням позивача, що ч. 1 ст. 117 КЗпП України дає право позивачеві вимагати з відповідача сплати середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати так як вказана стаття передбачає таке право лише звільненого працівника, отже період затримки розрахунку повинен обчислюватись починаючи із наступного дня після звільнення - 31.05.2016 року. Таким чином затримка розрахунку при звільненні мала місце у період з 01.06.2016 року по 12.12.2016 року (дату по яку заявлено позовну вимогу) становить 135 днів, отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 4676,40 грн. без утримання податків й інших обовязкових платежів (34,64 грн. (середньоденний заробіток за 2016 рік)*135 днів). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено на 35,16 відсотка з відповідача на позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 193 грн. 80 грн.

Outcome: partial