Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

14.02.2014 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON], померлому [INFO] року, 11/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], а також визнати за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] зазначеної частки домоволодіння. В судовому засіданні позивач підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Третьої одеської державної нотаріальної контори, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, разом з тим від представника Третьої одеської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, у яких вони не заперечували проти задоволення позовних вимог та просили розглядати справу у їх відсутність. [PERSON], будучи раніше присутнім у судовому засіданні, позовні вимоги визнав повністю. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] р., що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 06.08.2001 р., оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні. (а.с. 20, 67 ) Після укладення шлюбу з [PERSON] 04.01.1984 р. позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]» та Палацом укладення шлюбу м. Горловки Донецької обл. видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 01. (а.с. 5, 66) З договору купівлі-продажу від 09.01.1986 р. вбачається, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] склали договір про продаж 11/25 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] та складається в цілому з двох кам'яних житлових будинків, загальною житловою площею 40.1 кв.м., з надвірними будівлями: «П» - сарай, «З» - літня кухня, «М» - вбиральня, № 1-2 - огорожа, І-мощення, розташованих на земельній ділянці площею 442 кв.м. Договір було посвідчено 09.01.1986 р. старшим державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори та зареєєстровано в реєстрі за № 3-С-22 та записано в реєстрову книгу під № 10911 на стор. 116 кн. 18 доп. (а.с. 7, 68-69) За життя [PERSON] 21.10.2012 р. склав заповіт, у якому на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: усе своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, а також належну йому частку домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] заповів своїй дружині - [PERSON] Зазначений заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотарального округу [PERSON] та згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31854565 зареєстровано за № 53467264, бланк серії ВРТ № 054542, номер у нотаріуса 171 (а.с.10-11, 59 звор., 63-65) [INFO] р. [PERSON] помер у віці 55 років, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 11034 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с.8, 55) 06.08.1999 р. на підставі розпорядження № 565 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток між співвласниками в домоволодінні [ADDRESS]» Іллічівською райадміністрацією зроблений розрахунок ідеальних часток між співвласниками у домоволодінні [ADDRESS], відповідно до якого у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться: в літ. «А»: 2-1 кухня площею 12,2 кв.м., 2-2 житлова кімната площею 15,4 кв.м., вбиральня літ. «М», що складає 11/50 часток домоволодіння. ( а.с. 81-82) З відповіді КП «БТІ» Одеської міської ради вбачається, що право власності на домоволодіння по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (11/25 часток) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П'ятою одеською державною нотаріальною конторою 09.01.1986 р., р. № 3С-22 (реєстрація від 17.02.1986 р.). (а.с. 76) Виходячи із зазначеного розрахунку, був змінений розмір ідеальних часток між іншими співвласниками домоволодіння, які отримали відповідні правовстановлюючі документи зі зміненими частками, уклали цивільно-правові договори відчуження належних часток. Право власності на інші частки затверджено: на 12/25 часток за [PERSON]; на 3/10 за [PERSON] У розрахунок ідеальних часток не ввійшли самочинно побудовані будівлі: літня кухня літ. «І», літня кухня літ. «Т», що належали [PERSON] З заявою № 536 від 22.03.2013 р. про прийняття спадщини до Третьої державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] звернулася дружина померлого - [PERSON], на підставі чого згідно з Витягу про реєстрацію в спадкому реєстрі № 33563773 Третьою одеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 54290710, номер у нотаріуса 260/2013. (а.с. 12, 60, 77) Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2013 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 11/50 часток зазначеного домоволодіння на підставі відсутності права власності та реєстрацію у відповідних реєстраційних службах права власності на цю частку домоволодіння, які належали померлому. Відповідно до ст. 112-113 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Положення ч. 3 ст. 358 ЦК України визначає, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Таким чином, передбачений правовий механізм зміни часток у праві спільної часткової власності. Така зміна у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] відбулася, вона неоспорена. Крім того, деякими співвласниками здійснено право на відчуження частки, яка визначена відповідно до вказаного розрахунку. (а.с. 81-82) Ще до моменту укладення договору купівлі-продажу [PERSON] літня кухня літ. «І» та літня кухня літ. «Т» вже були побудовані. Зазначені об'єкти будівництва являються самочинним будівництвом, тому що вони збудовані без належного дозволу. (ст. 105 ЦК УРСР і ч. 1 ст. 376 ЦК України) Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на момент відкриття спадщини не набув права власності на зазначені об'єкти самочинного будівництва, а отже [PERSON] також не набуває право власності на них. Зазначене право вона може реалізувати в позасудовому порядку. В цій частині відсутній цивільно-правовий спір, а відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право або право, що не визнається або оспорюється. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить реалізація нею права на спадщину за заповітом після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, виходячи з того, що частка [PERSON] у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] змінилась, суд визначає частку [PERSON], померлого [INFO] року, у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] в розмірі 11/50, що складається з в літері «А»: 2-1 кухня, площею 12,2 кв.м., 2-2 житлова кімната, площею 15, 4 кв.м., вбиральня літера «М» та встановлює факт належності йому на праві власності зазначеної частки. Під час розгляду справи судом встановлено, що інші співвласники фактично не оспорюють право власності [PERSON] Разом з тим, [PERSON] не може реалізувати право на отримання свідоцтва про право на спадщину через наявність постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.11.2013 р. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] в установленому ЦК України (ст.ст. 1268 і 1269) порядку прийняла спадщину, яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тому суд визнає за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на 11/50 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з в літері «А»: 2-1 кухня, площею 12,2 кв.м., 2-2 житлова кімната, площею 15, 4 кв.м., вбиральня літера «М».

Outcome: approved