Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

14 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 06 січня 2017 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок № 67 по вул. Тельмана в м. Ворожба та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,0416 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,2103 га, що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 березня 2002 року. Крім того, до спадкової маси належить житловий будинок № 69 по вул. Рубанівка в м. Ворожба Білопільського району Сумської області та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0,4315 га, що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 грудня 2014 року. Також, до спадщини входить квартира № 10 у житловому будинку № 16 по вул. Пушкіна в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2014 року. За життя батько заповітного розпорядження не складав. До спадкоємців першої черги входять: донька [PERSON] (від першого шлюбу) та неповнолітній [PERSON] (від другого шлюбу). Представник спадкоємця [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] подала до держнотконтори заяву про намір прийняти спадщину. Позивачка також має намір оформити свої спадкові права після смерті батька, але своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у звязку зі складними сімейними обставинами, хворобою та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], який помер 06 січня 2017 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги, уточнені позовні вимоги підтримали, просили встановити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після батька [PERSON], який помер 06 січня 2017 року. Та позивачка та її представник пояснили, що дійшли згоди з представником відповідача [PERSON] щодо оформлення спадщини, так як вона визнала позовні вимоги. Законний представник малолітнього відповідача [PERSON], - [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала повністю, просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника за довіреністю [PERSON] Третя особа державний нотаріус Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши позивачку [PERSON], її представника [PERSON], законного представника малолітнього відповідача [PERSON]- [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця і народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).\~ За змістом ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьком позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 250992 (а. с. 6). Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 9). Відповідно до заповіту, посвідченого керуючою справами виконкому Ворожбянської міської ради від 24 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 235, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 660314, виданого 18 жовтня 2012 року на підставі рішення Ворожбянської міської ради від 29 грудня 2011 року, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: м. Ворожба, вул. Рубанівка, 69 Білопільського району Сумської області (а. с. 46). Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 568148, виданого 20 грудня 2012 року на підставі рішення Ворожбянської міської ради від 29 грудня 2011 року, встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4315 га, що знаходиться за адресою: м. Ворожба, вул. Рубанівка, 69 Білопільського району Сумської області (а. с. 45). Згідно свідоцтва про смерть серії І-БП № 211095 [PERSON] померла 13 січня 2014 року (а. с. 12). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 09 грудня 2014 року вбачається, що після [PERSON], яка померла 13 січня 2014 року, заведена спадкова справа № 150/2014 та видані свідоцтва про право на спадщину (а. с. 14, 18, 19, 42). На підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 09 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1461, № 1463, № 1466 спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON], яка померла 13 січня 2014 року, є її син [PERSON]. Спадщина, на яку видані свідоцтва складається з житлового будинку з прибудовами та господарчими будівлями і спорудами під № 69 по вул. Рубанівка в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, який знаходиться на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, площею 0,1000 га, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЯМ № 660314, а також земельної ділянки, площею 0,4315 га для ведення особистого селянського господарства за вказаною вище адресою (а. с. 13, 17, 41). Вищевказаний житловий будинок було зареєстровано як обєкт нерухомого майна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а. с. 15-16, 20-21, 43). З технічного паспорту та довідки характеристики обєкту нерухомого майна на житловий будинок № 69 по вул. Рубанівка в м. Ворожба, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що власником житлового будинку є [PERSON] (а. с. 37-40). Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 16 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1513, спадкова справа № 123/2013, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON], яка померла 29 грудня 2012 року, є [PERSON]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з однокімнатної квартири, що знаходиться в м. Ворожба, вул. Пушкіна, 16/10 Білопільського району Сумської області (а. с. 27). [PERSON] померла 29 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 195519 (а. с. 26). Зі змісту Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 16 грудня 2014 року вбачається, що після [PERSON], яка померла 29 грудня 2012 року, заведена спадкова справа № 123/2013 та видано свідоцтва про право на спадщину (а. с. 28-29). З технічного паспорту та довідки характеристики обєкту нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] вбачається, що власником квартири є [PERSON] (а. с. 22-25). Зазначена вище квартира була зареєстрована як обєкт нерухомого майна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 30). Також, у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Білопільською держнотконторою 22 березня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 520, спадкова справа № 505/2001, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 17 червня 2001 року, є її онук [PERSON]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку № 67 по вул. Тельмана в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, а також земельної ділянки, площею 0,2518 га, на якій розташований житловий будинок (а. с. 36). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 020229, виданого 29 квітня 2002 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Білопільською держнотконторою 22 березня 2002 року № 520, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, загальною площею 0,2518 га, з них: для обслуговування житлового будинку 0,0416 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,2103 га, що знаходиться за адресою: м. Ворожба, вул. Тельмана, 67 Білопільського району Сумської області (а. с. 44). З технічного паспорту на житловий будинок № 67 по вул. Тельмана в м. Ворожба вбачається, що власником домоволодіння є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 березня 2002 року (а. с. 32-35). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 06 січня 2017 року в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 275578 (а. с. 31). Зі змісту письмового розяснення, виданого Білопільською районною державною нотаріальною конторою від 12 липня 2017 року № 686/01-16 вбачається, що оформлення спадщини після [PERSON], який помер 06 січня 2017 року, не вдається можливим у звязку з пропущеним строком для подання заяви про прийняття спадщини (а. с. 10). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори після [PERSON], який помер 06 січня 2017 року, заведена спадкова справа № 49/2017 за заявою [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON] (а. с. 57-59). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті батька [PERSON], так як і неповнолітній [PERSON] в рівних частках, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, та згідно поясненням позивачки в судовому засіданні, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку з хворобою, що підтверджується довідкою та випискою із медичної картки хворого денного стаціонару. Діагноз : «Гострий бронхіт затяжний перебіг». Дата надходження в стаціонар: 03.07.2017 р., дата виписки: 08.07.2017р. А також внаслідок утримання законним представником відповідача документів з метою перешкодити її зверненню до нотаріуса та прийняттю спадщини після батька.(а. с. 7-8, 63). Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного

Outcome: approved