Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

14 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 16 грудня 2015 року з [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №20791а5оа, за яким було застраховано автомобіль Ford Fiesta, державний реєстраційний номер [NUMBER]). 30 серпня 2016 року о 10 год. 15 хв. у м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Ford Fiesta та автомобіля ВАЗ 2103, державний реєстраці \~ \~ \~ \~йний номер [NUMBER] під керуванням відповідача, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Ford Fiesta. Згідно з відміткою в Європротоколі дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. За розрахунком суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2165900 від 15 вересня 2016 року та умов Договору страхування, розмір страхового відшкодування склав 50000 грн., які було сплачено на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. На момент скоєння дорожньотранспортної пригоди відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». На вимогу про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, ПрАТ «СК «Провідна» було сплачено 24500 грн. Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача частину не відшкодованих збитків в сумі 25500 грн. та судовий збір в сумі 1762 грн. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю № 51/18 від 11.01.2018 року) в судове засідання не з'явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 30 серпня 2016 року о 10 год. 15 хв. по вул. В.Морській, 49 в м. Миколаєві сталася дорожньотранспортна пригода за участю транспортного засобу «Ford Fiesta», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача. У результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ford Fiesta» (а.с.9). Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Ford Fiesta» застрахована позивачем АТ «СК»АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 20791а5оа від 16 грудня 2015 року (а.с.24-28). Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 30 серпня 2016 року відповідач визнав свою вину у її вчиненні, що підтверджується відміткою у Євопротоколі (а.с.9). 16 вересня 2016 року позивач відповідно до рахункуфактури № СФ-8848 від 14 вересня 2016 року, страхового акту № АХА2165900 від 15 вересня 2016 року перерахував [PERSON] страхове відшкодування на ремонт забезпеченого ним автомобіля, у розмірі 50000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 268787 (а.с.8,10,12). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», яке перерахувало на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 24500 грн. з вирахуванням франшизи, в сумі 500 грн., що підтверджується копією повідомлення про виплату №17-05/2033 від 16.02.2017 року (а.с.31). В позові позивач послався на те, що відповідач, як вина у ДТП особа, має перерахувати на його користь залишок страхового відшкодування, у розмірі 25500 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченого страхового відшкодування на підставі статті 1194 ЦК України. За положеннями \~статей 9, 22-31, 35-35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~\~настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому\~різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).\~\~ Сторонами договору обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик, при цьому такий договір укладається саме з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Відповідно завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні таким потерпілим виступає страховик. З огляду на викладене вище, оскільки позивач відшкодував потерпілій особі суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, він набув право на звернення до відповідача з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченого страхового відшкодування, з компенсацією франшизи, якщо така була передбачена договором страхування, згідно пункту 12.1.\~статті 12, пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За такого суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при поданні позову в сумі 1762 грн.

Outcome: approved