Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

13.01.2021 року позивач Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 07.07.2020 року до Департаменту «ЦНАП у м. Луцьку» звернулась [PERSON] , бабуся малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав батьків її онуків - [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони в червні 2019 року залишили дітей у неї, не беруть участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, не цікавляться їх життям, зловживають спиртними напоями, бродяжать. В ході з`ясування обставин службою у справах дітей було встановлено, що 06.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. На момент одруження [PERSON] виховувала дочку [PERSON] , [INFO] , як одинока матір. Разом з тим, у відповідачів за час шлюбу народилося троє спільних дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Відповідачі часто зловживали спиртними напоями, бродяжили, догляд за дітьми перекладали на бабусю та старшу доньку - [PERSON] , у зв`язку з цим [PERSON] неодноразово зверталась у службу у справах дітей із заявами щодо проведення профілактичної роботи з батьками її онуків. У 2016 року [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини. [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в с. Зоря Володимир-Волинського р-ну та згідно інформації Устилузької міської ради Володимир-Волинського району, - останній зловживає спиртними напоями, не працює, бродяжить, веде аморальний спосіб життя. В свою чергу, [PERSON] також зловживала алкоголем, періодично залишала місце постійного проживання та дітей на свою матір, а 03.06.2019 року пішла з дому та не повернулася. Діти залишились проживати із [PERSON] , яка створила належні умови для їх навчання, виховання та розвитку. 23.07.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були взяті на облік у службі у справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. В серпні 2020 року [PERSON] забрала до себе на постійне проживання дочку [PERSON] , однак мати і надалі ухилялась від виконання батьківських обов`язків, не здійснювала належного догляду за дитиною, не цікавилась її успіхами у школі, продовжувала зловживати спиртними напоями. В листопаді 2020 року вона вигнала [PERSON] з дому, а 16.12.2020 року неповнолітня [PERSON] була влаштована у притулок для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації. [PERSON] та [PERSON] самоусунулися від виховання дітей. Відповідачі не цікавляться їх життям та здоров`ям, не надають коштів на матеріальне утримання, не вітають зі святами та днями народження. Враховуючи наведене, просить суд присудити рішення, яким: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання усіх її дітей, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі та щодо ухвалення судового рішення не заперечує (а.с. 42). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові повістки, які були направлені останнім за місцем їх реєстрації (а.с. 33, 40) та поштові повідомлення про їх отримання (а.с. 34, 41). Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідачів на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Суд, зі згоди сторони позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.09.2008 року відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який було зареєстровано виконкомом Зорянської сільської ради Володимир-Волинського р-ну Волинської області за актовим записом № 01. Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11-13). Від попереднього шлюбу відповідачка [PERSON] має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 17). За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народилося троє спільних дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також син [PERSON] , [INFO] . Дані обставини стверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 18-20). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2019 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, заявлені позовні вимоги були задоволені у повному обсязі; шлюб між сторонами було розірвано, а також вирішено стягувати з [PERSON] на утримання трьох спільних з [PERSON] дітей в твердій грошовій сумі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття (а.с. 14-16). Дане судове рішення набрало законної сили та є чинним Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Як вбачається із листа Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 3/3398 від 10.07.2019 року, адресованого начальнику Служби у справах дітей Луцької міської ради Шульгану Ф.П., до відділу поліції надійшло звернення [PERSON] , 1955 р.н., яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в якій остання просить вжити профілактичних заходів відносно її доньки [PERSON] , 1983 р.н., яка не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання своїх чотирьох дітей. В ході розгляду звернення було встановлено, що донька заявниці з 03.06.2019 року залишила місце свого проживання та своїх чотирьох дітей, з якими вони усі разом проживають, та понад місяць не повертається додому. Про дітей [PERSON] не турбується, фінансово не утримує та не приймає участі у їх вихованні. Рекомендовано взяти на контроль дану сім`ю для обстеження житлово-побутових умов (а.с. 21). 22.07.2019 року працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради за адресою: [ADDRESS] , було складено Акт з якого вбачається, що під час обстеження умов проживання [PERSON] , 1955 р.н., [PERSON] , 1983 р.н. та її чотирьох дітей, встановлено, що для дітей створені задовільні умови для навчання, виховання та розвитку дітей. Однак, відповідач [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки, часто залишає дітей на бабусю (а.с. 27). Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22.10.2019 року № 384 Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області [PERSON] проживає один у будинку своєї сестри, будь-якого господарства не веде, город не обробляє, систематично зловживає спиртними напоями, перебуває у компанії осіб ромської національної меншини (а.с. 26). Згідно Інформації КЗ «Луцька ЗОШ І-ІІІ ступенів № 15 Луцької міської ради Волинської обл.» про стан утримання, навчання та виховання вихованців закладу [PERSON] (10-Б клас), [PERSON] (3-Б клас) та [PERSON] (2-Б клас) № 1-2/40 від 04.02.2020 року, встановлено наступні обставини. У червні 2019 року батьки залишили чотирьох дітей з бабусею [PERSON] , 1955 р.н. Мама до дітей не приходить, не цікавиться. Матеріальної допомоги батьки своїм дітям не надають, до школи ніколи не приходять, батьківські збори не відвідують. [PERSON] відвідує школу не систематично по причині необхідності інколи залишатися вдома, щоб доглянути за найменшою дитиною в сім`ї (братик 3 роки), так як бабуся-пенсіонер змушена виходити на роботу, щоб матеріально забезпечувати онуків. Учениця завжди чисто та охайно одягнена. [PERSON] навчається в 3-Б класі. Відповідально ставиться до виконання домашніх завдань. Учениця дуже охайна. [PERSON] навчається в 2-Б класі. Завжди виконує домашні завдання. Так як бабусі дуже важко одній матеріально забезпечувати чотирьох онуків, то батьки з класу, в якому навчається [PERSON] , добровільно погодилися оплачувати дівчинці шкільні обіли та екскурсії. Проживає бабуся з онуками в будинку, в якому є коридор, кухня та чотири кімнати. Житлово-побутові умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Бабуся належним чином здійснює догляд за онуками. При можливості забезпечує необхідним одягом, взуттям, приладдям. Відвідує систематично батьківські збори. Часто приходить до школи та спілкується з вчителями. [PERSON] добросовісно виконує рекомендації та поради класного керівника, класоводів та соціального педагога школи (а.с. 25). Відповідно до акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Луцької міської ради від 28.05.2020 року, [PERSON] зі своїми дітьми не проживає, залишила їх на вихованні бабусі. Стосунки бабусі [PERSON] , 1955 р.н. із онуками доброзичливі, інколи виникають непорозуміння з [PERSON] . За висновком комісії вирішено залишити дітей на обліку у Службі у справах дітей Луцької міської ради та провести із [PERSON] , [INFO] профілактичну бесіду (а.с. 28). В обґрунтування заявлених позовних вимог Орган опіки та піклування Луцької міської ради зазначає, що з [PERSON] та [PERSON] в повній мірі самоусунулися від виховання своїх дітей, а тому існують усі підстави для позбавлення їх батьківських прав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Як встановлено судом, 07.07.2020 року до Департаменту «ЦНАП у місті Луцьку» звернулась [PERSON] , бабуся - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , батьків її онуків, оскільки вони в червні 2019 року залишили дітей у неї, не беруть участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, не цікавляться їх життям, зловживають спиртними напоями, бродяжать (а.с. 8). До вищевказаної заяви [PERSON] було долучено письмові пояснення в якій остання виклала обставини, які стали підставою для її звернення (а.с. 9-10). Як вбачається із листа Луцького ВП ГУНП у Волинській області № 3/3207 від 26.07.2020 року, адресованого начальнику Служби у справах дітей Луцької міської ради Шульгану Ф.П., в ході проведення перевірки працівниками ювенальної превенції за фактом звернення у Службу [PERSON] було перевірено адресу [ADDRESS] , для того, щоб поспілкуватися з [PERSON] та відібрати пояснення стосовно її участі у вихованні та матеріальному утримані дітей. За вказаною адресою [PERSON] не проживає та місце знаходження її невідомо. Старша донька [PERSON] повідомила, що з матір`ю зв`язку немає та де саме вона проживає точно теж не знає, останній раз, коли вона її бачила це було більше місяця назад. Зустрілись випадково на вул. Винниченка, матір повідомила, що повертатися не бажає, оскільки її все влаштовує та забрати дітей не може, бо немає місця (а.с. 22). Із пояснювальної записки [PERSON] від 06.08.2020 року слідує, що остання є кумою [PERSON] , а тому обставини, які склалися у сім`ї їй відомі. Зазначила, що [PERSON] дуже часто залишала своїх дітей на свою старшу доньку або бабусю. Разом з тим, вона неодноразово бачила [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, конфліктувала з нею та просила останню повернутися до своїх дітей, проте такі прохання залишалися без уваги. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, а тому вихованням її дітей займається бабуся (а.с. 23). Як зазначила [PERSON] у своїй пояснювальній записці від 06.08.2020 року, [PERSON] вона знає протягом тривалого часу, а тому із ситуацією, яка склалася у її сім`ї їй достовірно відомо. Вказала, що [PERSON] залишила своїх дітей без материнської турботи та на її неодноразові вмовляння отямитися, остання не ігнорувала та при зустрічах уникала її. [PERSON] не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, не цікавиться їх життям, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя (а.с. 24). 29.10.2020 року Службою у справах дітей Луцької міської ради було проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] та 29.10.2020 року складено Акт з якого вбачається, що [PERSON] зі своїми дітьми не проживає близько 1,5 років та фактично ухиляється від виконання батьківських обов`язків. За наслідками обстеження вирішено малолітніх дітей залишити на обліку у Службі у справах дітей (а.с. 29). З вищевикладеного слідує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не забезпечують належної турботи по відношенню до своїх малолітніх дітей; не піклуються про стан їх здоров`я; не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом; не вживають заходів щодо підготовки дітей до самостійного життя; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, що негативно впливає на фізичний, духовний та моральний розвиток доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а також, у зв`язку із зловживанням спиртними напоями, відповідачі фактично самоусунулися від їх догляду та виховання. 21.12.2020 року Службою у справах дітей Луцької міської ради було складено висновок № 289 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] » з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в повній мірі самоусунилися від будь-якої участі у вихованні, утриманні та догляді за своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим існує доцільність в позбавленні їх батьківських прав відносно останніх (а.с. 5-7). Крім того, рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 752-1 від 28.12.2020 року було затверджено вищевказаний висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі не піклувалися про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, не спілкувалася з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу та не сприяли засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] і їх подальшому життю. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є здоровими, працездатними, на обліку у лікарів не перебувають, розмір їх середньомісячного доходу не відомий. На утриманні відповідачів інших утриманців немає. Доказів іншого відповідачами суду надано не було. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є здоровою, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] здорові, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідачів та малолітніх дітей, реальну спроможність [PERSON] та [PERSON] сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно та з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Луцької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Із наведеного слідує, що Орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , та малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зі змісту позовної заяви слідує, що Органом опіки та піклування Луцької міської ради було заявлено три позовні вимоги, а саме: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів). Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 9080 грн., з яких: по 2270 грн. за кожні із вимог про позбавлення батьківських прав та по 2270 грн. за кожну із вимог про стягнення аліментів. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 9080 грн. з яких: 4540 грн. (по 2270 грн. з кожного) за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та 4540 грн. (по 2270 грн. з кожного) за позовні вимоги про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 164-167, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved