Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

13.11.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини, до досягнення дитиною віку трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з дітьми мешкають окремо від відповідача. Вказує, що відповідач матеріально ухиляється від належного виконання обов`язків по утриманню дітей та її утримання, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість оскільки працює. Просить суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача аліменти на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на її утримання і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 25.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги, наполягала на стягненні аліментів на утримання дітей та дружини у розмірі, зазначеному у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що з позивачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, матеріальну допомогу надає позивачу в добровільному порядку з листопада 2020 року, перераховує 1/2 частину свого заробітку систематично. З 01.02.2021 року мешкають окремо, а до цього часу мали спільний сімейний бюджет. Згоден сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини у розмірі прожиткового рівня. Стверджує, що його дружина має змогу працювати та отримувати дохід. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.06.2012 (а.с.4). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 15.06.2016 року. Батьками в свідоцтві про народження дитини записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 20.04.2019 року. Батьками в свідоцтві про народження дитини записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради від 13.11.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та отримує допомогу на дитину в розмірі 2580,00 гривень, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб від 12.01.2021 (а. с. 26-27). Відповідач працює на посаді провідного інженера - технолога ПрАТ «ЦГЗК», відповідно до довідки № 50 від 27.01.2021 року, має середньомісячну заробітну плату 22080,01 гривень (а.с.25). Спірні правовідносини виникли із обов`язку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття та з прав дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, згідно до ст. 181, 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина та має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач має постійний дохід, суд вважає необхідним позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.11.2020 року до досягнення дітьми повноліття. З приводу вимоги позову про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Судом встановлено, відповідач є батьком дитини, дитина мешкає разом із матір`ю та домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання позивача між сторонами у справі, яка розглядалася, досягнуто не було, разом з тим, судом було встановлено, що позивач не працює та перебуває у відпустці про догляду за дитиною. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При розв`язанні питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 80 СК України, відповідно до якої аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Суд ураховує стан здоров`я платника аліментів, який є задовільним, доказів на спростування зазначеного надано не було, а також те, що відповідач працює та має постійний доход, та враховує розміру визначених аліментів на утримання дітей, а тому наявні підстави для присудження до стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини, доходу відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК). Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1681,60 гривень.

Outcome: partial