Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

13 липня 2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. В якості подарунку, на особисте свято, в травні 2014 року, вона отримала подарунковий сертифікат на суму 500 грн. мережі магазинів «Білизна», власником яких є приватне підприємство «Базза». З метою використання сертифікату за призначенням, вона звернулась до одного з магазинів «Білизна» за адресою м.Дніпропетровськ, вул..Чкалова,35. Однак, працівники магазину відмовили їй у використанні сертифікату, обґрунтовуючи це тим, що до сертифікату обов'язково надати оригінал квитанції на придбання сертифікату. На її зауваження, що сертифікат є подарованим, працівники магазину не реагували. З метою вирішення ситуації та захисту свого права на придбання товару, вона звернулась з листом до директора ПП «Білизна», однак їй було відмовлено і роз'яснено, що відповідно до їх внутрішніх правил надання послуг з використання подарункових сертифікатів у мережі магазинів, були внесені зміни, щодо обов'язкового пред'явлення разом із сертифікатом квитанції про оплату сертифікату. Це було викликано тим, що мала місце крадіжка сертифікатів. З вказаним позивачка не згодна, тому звернулась до суду з позовом до відповідача, просила винести рішення про стягнення з відповідача на її користь 500 грн. вартості подарункового сертифікату та 4000 грн. за завдану їй моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги. Відмовився від позову в частині стягнення вартості подарункового сертифікату, оскільки до розгляду справи по суті відповідач добровільно прийняла рішення про дозвіл використання позивачкою вказаного подарункового сертифікату, без надання касового чеку, який підтверджує оплату сертифікату. Відмова від позову в даній частині судом була прийнята, провадження по справі у вказаній частині було закрито. Решту позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оцінюваної позивачкою у 4000 грн., представник позивача підтримав у судовому засіданні. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила добровільність рішення відповідача про дозвіл використання позивачкою вказаного подарункового сертифікату, без надання касового чеку, який підтверджує оплату сертифікату, Заперечувала проти позовних вимог про стягнення моральної шкоди, вважала позовні вимоги в цій частині необґрунтованими. Суд, вислухав представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Сторони не заперечують факт наявності у позивачки подарункового сертифікату на суму 500 грн. мережі магазинів «Білизна», власником яких є приватне підприємство «Базза», що позивачці відмовлялось у використанні сертифікату без наявності касового чеку, що підтверджує оплату сертифікату. Представник відповідача підтвердив, що в липні 2014 року мала місце крадіжка таких сертифікатів, внаслідок чого підприємству завдана шкода особами, які після крадіжки використовували викрадені сертифікати в мережі їх магазинів. Тому відповідач вимушений був внести зміну у внутрішні правила надання послуг з використання сертифікатів, а саме щодо обов'язкового пред'явлення разом з сертифікатом квитанції про оплату придбаного сертифікату. Суд визнає, що вимоги позивачки про відшкодування завданої їй моральної шкоди мають підстави для задоволення, але частково. До цього висновку суд прийшов виходячи з наступного. Позиція позивачки про те, що вона є добропорядною особою, яка законно придбала подарунковий сертифікат на обслуговування в мережі магазинів відповідача, що сертифікатом вона володіла на законних підставах, визнається аргументованою, нічим не спростовується. За таких умов відмова відповідача у використанні подарункового сертифіката без квитанції про його придбання, є протиправною, позбавило позивачку законних прав на використання подарунком, тобто порушені її законні права споживача. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно юдо умов договору та вимог кього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів» передбачає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Визначено, що вимоги позивачки про стягнення вартості подарункового сертифікату були вирішені добровільно відповідачем після її звернення до суду з позовом про захист її прав споживача. Позивачкою доведено, що дійсно, у зв'язку з необхідністю захисту своїх прав вона витратила значну кількість свого часу, звертаючись до відповідача з вимогою виконання її законних прав (а.с.4), звертатися до інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області (а.с.6), звертатися за правовою допомогою для звернення до суду, нести у зв'язку з цим матеріальні витрати, це тривало протягом року, коли відповідач вперто не бажав відновити її порушені права, вона не мала можливості використати сертифікат, придбати необхідний товар, внаслідок значних інфляційних процесів понесла збитки, що спричинило моральні страждання, відчуття невпевненості та несправедливості. Однак, суду не надано дійсних аргументів про завдання моральної шкоди в розмірі, визначеному позивачкою- 4000 грн. Відсутні підтвердження щодо можливого погіршення стану здоров'я позивачки тощо. Суд визнає можливим і справедливим визначити моральну шкоду в розмірі, що дорівнює 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян . Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про захист прав споживачів звільнена від сплати судового збору, то судовий збір повинно стягнути на користь держави з відповідача.

Outcome: partial