Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

14 вересня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його дід [PERSON] та баба [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Дружби, 35 в с. Рудка-Червинська Камінь-Каширського району Волинської області. 23 березня 1999 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном. 18 серпня 2002 року [PERSON] померла. На випадок своєї смерті 15 травня 2000 року вона склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області, яким усе своє майно заповіла [PERSON] Спадщину після її смерті своєчасно прийняв позивач шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] являються також її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на спадщину не претендують. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Дружби, 35 в с. Рудка-Червинська Камінь-Каширського району та належав покійній [PERSON] Позивач [PERSON], його представник [PERSON], в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви, в якій також просять справу розглянути в їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не подала. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (в ред. 2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтями 60, 70 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Дружби, 35 в с. Рудка-Червинська Камінь-Каширського району Волинської області, загальною площею 100,5 м.кв. 23 березня 1999 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті своєчасно прийняла дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном. 18 серпня 2002 року [PERSON] померла. На випадок своєї смерті 15 травня 2000 року вона склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] Спадщину після її смерті своєчасно прийняв позивач шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом являються діти покійної відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак вони на спадкове майно не претендують та не заперечують щодо визнання права власності на нього за позивачем. Зазначене підтвердили сторони в поданих до суду заявах. Також це встановлено з досліджених судом свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №443079 від 21.12.1973 року, свідоцтв про смерть серії І-ЕГ №115200 від 19.08.2002 року, серії І-ЕГ №118052 від 28.08.2002 року, заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району 15.05.2000 року зареєстрований в реєстрі за №51, повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області №230/02-14 від 29.08.2017 року, свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 12.082003 року, довідки Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району №50 від 01.09.2017 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2017 рік Новочервищанської сільської ради Камінь-Каширського району, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №35 вул. Дружби, село Рудка-Червинська, виготовлений за станом на 08.09.2017 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №97492730 від 15.09.2017 року, повідомлення КП «Волинське обласне БТІ» № 2062 від 02.10.2017 року, копії спадкової справи № 313/2002 до майна померлої [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Дружби, 37 в с. Рудка Червинська Камінь-Каширського району Волинської області, фактично набув на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Outcome: approved