Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

14.11.2019 [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на вчинення правочинів неповнолітньою особою та надання дозволу на реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання. Вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її колишнім чоловіком. Шлюб між ними розірваний 7 листопада 2007 року. Від шлюбу у них є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що їй та її малолітній дочці на праві спільної сумісної власності належить кімната у житловій секції в гуртожитку, що знаходиться [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 2012 року. Фактично у даній кімнаті гуртожитку вони з дочкою не проживають, позивач лише несе витрати по сплаті комунальних послуг, тому має намір продати дану житлову кімнату та поліпшити умови проживання з дочкою, та одночасно її матір - [PERSON] має намір подарувати її дочці 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що покращить житлово-побутові умови дитини. На вчинення вищевказаних правочинів вона отримала згоду органу опіки та піклування, що підтверджується рішенням №333 та № 334 від 17 жовтня 2019 року. Однак, укласти дані договори не має можливості, так як батько дитини [PERSON] не може надати дозвіл на укладення даних правочинів. [PERSON] починаючи з 2007 року разом з дитиною не проживає, не спілкується, не сплачує аліменти. Щодо нього порушене кримінальне провадження за умисне ухилення від сплати аліментів. Їй не відоме його фактичне місце проживання. Стверджує, що відповідач умисно чинить перешкоди в оформленні угод щодо відчуження і придбання житла за участю малолітньої дитини, тим самим умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення малолітній дитині здійснити її право на покращення житлових умов. Для укладання договорів купівлі-продажу та дарування необхідно зареєструвати місце проживання дочки за новою адресою. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати письмову згоду відповідача на реєстрацію місця проживання дочки просить: - надати [PERSON] дозвіл на укладення нею як законним представником від імені [PERSON] , [INFO] , договору дарування на ім`я [PERSON] частки квартири за адресою [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] , 1980 року народження. - Надати [PERSON] дозвіл на укладення нею як законним представником від імені [PERSON] , [INFO] , договору купівлі-продажу належної [PERSON] , [INFO] , частки кімнати житлової секції у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON] , 1980 року народження. - Надати [PERSON] , дозвіл на зняття малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] , та на реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] ,без письмової згоди батька - [PERSON] , 1980 року народження. У підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. (а.с.48). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову (а.с.45). Представник виконавчого комітету Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. Вважає, що задоволення даного позову не суперечить інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] , та вважає, що позов підлягає задоволенню (а.с.46). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з абзацом другим частини другої статті 32 ЦК України на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання. Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. На підставі ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1-4, 6, 7 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. Батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири. Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування. Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. При вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочину недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. На вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків. Якщо той з батьків, хто проживає окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не бере участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, правочини, зазначені в абзаці другому цієї частини, можуть бути вчинені без його згоди. Батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Частини 1, 6 ст. 29 ЦК України встановлюють, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» міститься визначення окремих термінів, які вживаються у цьому Законі. Зокрема, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в України затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 (далі Порядок). Відповідно до п. 18 Порядку для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи виключно з інтересів дитини, суд позов задовольняє. Також суд стягує з відповідача в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved