Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

13 жовтня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить шлюб укладений між ним та відповідачем розірвати. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 25.02.2015 року він перебуває з відповідачем в офіційному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте, спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, сім'ю, ведення господарства та виховання дітей. Між ними часто виникали сварки та суперечки, які негативно відображались на їхніх стосунках та психічному стані дітей. Однією сім'єю практично не проживали та протягом останнього року будь-яких стосунків не підтримували. Майнових претензій один до одного не мають та за спільною домовленістю вирішили, що діти проживатимуть разом з відповідачем [PERSON] Вважає, що збереження сім'ї не можливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій зазначила, що з позовом згодна та просить справу слухати без її участі. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 25.02.2015 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER], за актовим записом № 18. З відповідачем мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], актовий запис № 130) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], актовий запис № 40). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сім`ю, ведення господарства, виховання дітей, неодноразові спроби зберегти сім'ю не дали свого результату, а тому зберегти сім'ю не надається можливим. Таким чином, у відповідності до положень ст. 111 та ч. 2 ст. 112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві зазначив, що вони з відповідачем дійшли спільної згоди про те, що діти проживатимуть разом з відповідачем [PERSON] Відповідач в своїй заяві зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Таким чином, суд, дослідивши письмові докази, враховуючи думку сторін, вважає за необхідне [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити проживати разом з [PERSON]. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивач зазначив, що судові витрати згоден нести сам. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved