Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

14.06.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, шлюбні відносини фактично припинені з травня 2021 року, проживають із відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть, розлад подружніх стосунків між ними є стійким. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні звички, характери. Подальше спільне життя і збереження сім`ї позивач вважає неможливим, так як це суперечитиме їх з відповідачем інтересам, строку для примирення не потребує. У сторін є спільні неповнолітні діти: сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. У сьогоднішнє судове засідання сторони не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », понесені нею судові витрати з відповідача не стягувати. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про судове засідання, та повідомили про причини своєї неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 85 (а.с.9). У сторін є спільні неповнолітні діти: сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутні взаємопорозуміння, втрачено почуття любові та поваги. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам дітей та інтересам суспільства, у зв`язку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний.

Outcome: approved