overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

14 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту. Заявник в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Зацікавлена особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. В своїй заяві заявник вказує, що на підставі розпорядження Новосанжарської районної державної адміністрації від 30 січня 2003 року № 47 йому, як заявнику, було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серія ПЛ № 166125, який було зареєстровано за № 151 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 03 червня 2003 року. При видачі Державного акту у ньому була допущена помилка. Так в Державному акті на право власності на земельну ділянку запис у графі по батькові «Єрофіївна» не збігається із записом заявника по батькові в паспорті громадянина України серія КН № 270899, що був виданий Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 10 грудня 1996 року, де по батькові зазначене як «Єрефеївна». Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст.\~10,\~11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.\~ У відповідності до п. 6\~ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти належності правовстановлюючого документу. Встановлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166125, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від\~\~\~03 червня 2003 року, не вірно зазначено запис у графі по батькові «Єрофіївна» замість вірного «Єрефеївна» (а.с. 5). Згідно паспорта серії КН № 270899, виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 10.12.1996 року, та картки платника податків прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], ідентифікаційний номер - [NUMBER] (а.с. 4). Аналіз цих документів дає суду підстави для встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 166125 заявнику.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

14 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул.. Г.Сталінграду, 67/135. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.01.2016р. о 16 год. 13 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.01.2016р. о 16 год. 15 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Гопинова лікарні КЗ «ДМП № 1» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора приблизно орієнтована в місті, не памятає дати. Настрій нестійкий, плаксива. Марення, галюцинацій не виявляє. Память знижено на поточні та минулі дії. [PERSON] було поставлено попередній діагноз судинна деменція. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

14 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, пр. К.Маркса, 45/20. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.01.2016р. о 17 год. 34 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.01.2016р. о 17 год. 34 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора приблизно орієнтована в місті, не памятає дати. Емоційно лабільна. Суєтна, конфліктна. Память знижено на поточні дії. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлад особистості та поведінки важкого генезу, психоорганічний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

14 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Острогожськ, Воронізької обл., Острогожський р-н, вул. 20 років Жовтня, 1/12. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.01.2016р. о 17 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора несе суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.01.2016р. о 17 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, занепокоєна. Дезорієнтована в часі, збирається їхати в Росію до Путіна. Фон настрою нестійкий. Критика відсутня. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад органічного походження. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

14 січня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.08.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 30.11.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 12 972,45 грн., що складається з заборгованості за кредитом 7 401,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4714,72 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) 605,83 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.08.2007 року на загальну суму 12 972,45 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

14 січня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.04.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 11 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 30.11.2015 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 20 603,06 грн., що складається з заборгованості за кредитом 10 222,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8261,57 грн., заборгованості за пенею та комісією 900,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) 969,19 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.04.2008 року на загальну суму 20 603,06 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

14 січня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору №239798-CRED від 21.07.2008 року відповідач 1 [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. на термін до 15.07.2009 року. Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 08.10.2015 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 25\~991,70 грн., що складається з заборгованості за кредитом 7 043,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 26\~646,97 грн., від цієї суми віднімається 9\~174,18 грн., що була задоволена рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2010 року, штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) 1 225,80 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 239798-CRED від 21.07.2008 року укладений договір поруки з поручителем [PERSON]. Так як відповідачі не бажають у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 239798-CRED від 21.07.2008 року на загальну суму 25\~991,70 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

14 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 11 листопада 2005 року, актовий запис №4 у Виконавчому комітеті Медвеже - Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] ., [INFO] Вказує, що сімейне життя у них не склалось, подружні відносини припинились, оскільки вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. Зазначив, що припинення сімейних стосунків викликано неможливістю спільного проживання, вирішення сімейних питань, непорозуміння, конфлікти, часті сварки, які призвели до того, що сім'я фактично розпалась і вони з відповідачем проживають окремо. Спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети та плани на майбутнє. Вважає, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі створює йому певні труднощі в здійсненні його прав, підстав для збереження шлюбу немає, в зв'язку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій вказала, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Медвеже - Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницькій області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (видано повторно), серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] ., [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, відповідач визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

14 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 23.03.1986 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили та разом не проживають 11 років. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивлася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 23.03.1986 року виконавчим комітетом Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.12.2015 року актовий запис № 2, серії [NUMBER]. Від шлюбу є повнолітні діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved