Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

13.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб, зареєстрований 19 лютого 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 216; сина - [PERSON], [INFO] залишити проживати разом із нею, прізвище залишити [PERSON] З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що 19 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції. У шлюбі народилася одна дитина - син, [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них склалися різні погляди на життя. Відповідач не піклувався про добробут сім'ї та створення нормальних сімейних відносин, що є основою для міцного шлюбу. [PERSON] зраджував їй у подружній вірності, вів неприпустимий для неї спосіб життя, внаслідок чого більше одного року і по даний час перебуває під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12, тому шлюбні відносини між ними вже тривалий час припинені. Шлюб носить формальний характер, і подальше його збереження, вважає, що є недоцільним. Дитину просить залишити проживати й надалі з нею. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Однак в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить провести підготовче засідання та розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, йому належним чином під розписку вручено в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 копію ухвали суду від 19.03.2019 рокута додані документи. Відзиву на позов ним не подано. Заяв про відкладення розгляду справи не подавалося. Судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2015 року - 19 лютого 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., актовий запис № 216. У шлюбі народилася одна дитина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, повага. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно, разом не проживають. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім'ю, а тому суд вважає встановленим, що шлюб суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, дитину залишити проживати з матір'ю. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved