Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

14.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 1985 року Комсомольською селищною радою Готвальдівського району Харківської області, актовий запис №149. В обґрунтування позову зазначила, що з 21.09.1985 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина, який досяг повнолітнього віку. На протязі тривалого часу сімейного життя відповідач зневажливо ставився до неї, принижував, ображав, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, під час яких останній застосовував до неї фізичну силу; 25.11.2016 року їх сім'я розпалась. Вона втратила до відповідача почуття любові, поваги, порозуміння, а тому бажає розірвати з ним шлюб. Вважала, що збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, на примирення з ним вона не згодна. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Їй відомо, що шлюб з відповідачем може бути розірваний через органи РАЦС, однак відповідач [PERSON] не бажає вирішити питання щодо розірвання шлюбу через органи РАЦС, а тому вона змушена звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, від позову не відмовилася, після розірвання шлюбу просила не змінювати прізвище на дівоче. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечень проти позовної заяви не надав. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу та копії паспорта позивачки, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.1985 року, від шлюбу мають спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 3-4, 5). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Спору про розділ майна між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, проти чого не заперечував відповідач [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивачки, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved