Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

13.11.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2006 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці В.Лісового (Комсомольська) в с. Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області, що належала померлій 26.12.2015 року [PERSON] на підставі державних актів серії ЯД № 904379 та серії № 904378 від 13.03.2008 року; та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.12.2015 року померла його матір, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та Ѕ часток вищезазначених земельних ділянок. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, оскільки заповіту вона не склала за життя та майном своїм не розпорядилась, а позивач прийняв спадщину шляхом вчасного звернення з відповідною заявою до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно він не може, оскільки у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з причини відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та рекомендовано звернутись до суду. Оскільки оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки знаходяться у співвласника земельних ділянок, [PERSON], який відмовляється надавати їх нотаріусу, а нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, він змушений звертатися до суду з цим позовом, адже іншого способу захистити своє право на отримання спадщини не має. Ухвалою судді від 09.01.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 11.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Ухвалою суду від 13.12.2018 року за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав вказаних у позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачка не спілкувалася з відповідачем та зазначив, що з цих підстав оригінали державних актів, які у нього знаходяться не надав нотаріусу, для отримання позивачем свідоцтв про право на спадщину. Третя особа, Великодмитровицька сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду лист, в якому просить розглянути справу без участі представника сільської ради, при цьому зазначає, що позов визнає. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вислухавши учасників по справі, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивач, [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АВ № 359952 [PERSON], копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] від 08.04.2016 року. 26.12.2015 року померла матір позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 69 від 04.01.2016 року. За життя матір позивача не склала заповіт та не розпорядилась належним їй майном на випадок своєї смерті, що підтверджується копією спадкової справи. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі 1/2 частка земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,2006 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці В.Лісового (Комсомольська) в с. Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області, що належала померлій 26.12.2015 року [PERSON] на підставі державних актів серії ЯД № 904379 та серії № 904378 від 13.03.2008 року. Позивач, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією спадкової справи. Позивач своєчасно звернувся до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, прийняла її. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частка земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 1/2 частка земельної ділянки площею 0,2006 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці В.Лісового (Комсомольська) в с. Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області нотаріус позивачу відмовив, оскільки спадкоємцем не було подано оригінали правовстановлюючих документів щодо належності вищезазначеного майна спадкодавцеві [PERSON] Надані оригінали правовстановлюючих документів на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 3223180501:01:010:0006, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2006 га , кадастровий номер 3223180501:01:010:0013, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вулиці В.Лісового (Комсомольська) в с. Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області, що належала померлій 26.12.2015 року [PERSON] на підставі державних актів серії ЯД № 904379 та серії № 904378 від 13.03.2008 року позивач не мала можливості, оскільки вони знаходились у співвласника земельних ділянок [PERSON], який на звернення позивача відмовився надавати нотаріусу оригінали державних актів на земельні ділянки, що підтверджується копією листа [PERSON]І від 13.08.2017 року. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, однак, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належним спадкоємцем за законом, а його звернення до суду є правомірним. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПКУ\~звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст.1217 ЦК України\~спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно ч. 1\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права. Як вбачається зі змісту ст.ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України, цивільне\~\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Сторони та інші особи,\~\~які беруть участь у справі,\~\~мають рівні\~\~права\~\~щодо\~\~подання\~\~доказів,\~\~їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.\~\~Суд розглядає цивільні справи не інакше як\~\~за\~\~зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в\~\~межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~\~та\~\~інших\~\~осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх\~вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, дослідивши всі докази в їх сукупності,суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті своєї матері, спадкодавця [PERSON] якою набуто право власності на вищезазначені земельні ділянки на підставі рішення ХІІ сесії V скликання Великодмитровицької сільської ради від 21.06.2007 року та на підставі державних актів серії ЯД № 904379 та серії № 904378 від 13.03.2008 року, тобто на законних правових підставах і до її смерті ніким не оспорювалось, а тому за позивачем має бути визнано право власності на Ѕ частину зазначених земельних ділянок в порядку спадкування. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved