Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

13.06.2013 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Загорднюка В.І. від 14.06.2013 року цивільну справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2014 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вирішено направити до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Літвінової І.А. від 22.10.2014 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, одночасно зазначивши про підтримку заявлених позовних вимоги та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 20.12.2012 року по справі № 1512/27094/12 встановлено, що 02 листопада 2012 року о 10 годині громадянин [PERSON], керуючи автомобілем Деу Нубіра державний номер [NUMBER] в місті Одесі по вулиці Варненській, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106 державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Постанова набрала законної сили 03 січня 2013 року. Внаслідок вказаного ДТП позивачу - власнику автомобіля ВАЗ 2106, державний номер [NUMBER], нанесено матеріальну шкоду в розмірі 10 171, 15 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню відновлювального ремонту та матеріальних збитків № 4909 від 07.12.2012 року (а.с.7-11). Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач є особою відповідальною за завдані позивачу матеріальні збитки. Зважаючи на проведення розгляду справи в заочному порядку, суд зазначає, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Outcome: approved