Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

14 вересня 2021 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісяця, протягом всього часу проживання з дитиною інвалідом [PERSON] , [INFO] , догляду та опікування нею, починаючи з моменту подання позову. Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем проживали разом як подружжя, але у зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] в них народилась донька - [PERSON] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Донька народилася хворою, є інвалідом дитинства та через свою безпорадність перебуває під її повною опікою, оскільки потребує постійного догляду. Після того, як з`ясувалось що дитина має важкі хвороби і потребує тривалого витратного лікування, відповідач покинув її з дитиною та з грудня 2020 року вони проживають окремо, відповідач не приймає участі у житті дитини, не відвідує її, не надає ніякої матеріальної допомоги, поводить себе так, ніби дитини не існує. Вона не має власного житла, проживає у матері. Оскільки дитина інвалід, то потребує більшої уваги, піклування та більшого матеріального забезпечення для існування та лікування, їй призначають безліч лікувальних та профілактичних процедур та ліків, є постійна потреба винаймати транспорт для поїздок до лікарень, а вона не має можливості забезпечувати дитині належний рівень життя, знаходячись у скрутному матеріальному та психологічному становищі, в зв`язку із тим, що не має змоги працювати. Відповідач є людиною працездатного віку, інших дітей на його утриманні немає, стягнення за виконавчими документами не проводяться. Відповідач періодично працює матросом на іноземних судах, в період між рейсами має нерегулярний, мінливий дохід. До згоди з ним про надання матеріальної допомоги ні дитині ні їй вони не дійшли, оскільки він одразу конфліктує та ображає її. Рух справи у суді 17 вересня 2021 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2021 року, суд перейшов до заочного розгляду справи. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ,причина неявки суду невідома. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, судом встановлено наступне. Матеріалами справи\~встановлено,\~що позивач з відповідачем проживали разом як подружжя, але у зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] в них народилась донька - [PERSON] , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5). Дитина народилася хворою, є інвалідом дитинства та через свою безпорадність перебуває під повною опікою позивача, оскільки потребує постійного догляду та лікування, що підтверджено доданими копіями медичних виписок на направлень (а.с. 8-10). Позивач не має власного житла, проживає у матері. Оскільки дитина інвалід, то потребує більшої уваги, піклування та більшого матеріального забезпечення для існування та лікування, їй призначають безліч лікувальних та профілактичних процедур та ліків, є постійна потреба винаймати транспорт для поїздок до лікарень. Позивач не має можливості забезпечувати дитині належний рівень життя, знаходячись у скрутному матеріальному та психологічному становищі, в зв`язку із тим, що не має змоги працювати. Як вказує позивач, відповідач є людиною працездатного віку, інших дітей на його утриманні немає, стягнення за виконавчими документами не проводяться, він періодично працює матросом на іноземних судах, в період між рейсами має нерегулярний, мінливий дохід, однак добровільно не надає матеріальної допомоги ні позивачеві ні дитині. Нормативне обґрунтування За загальним правилом, передбаченим статтею 75 СК України, встановлено, що дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. В той же час, Сімейним кодексом визначені особливості надання утримання тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005р. N 2961-IV (з подальшими змінами): дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначення інвалідності дитини доповнено посиланням на те, що стійкий розлад функцій організму зумовлює обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Статтею 19 цього ж Закону визначено безпосередній причинний зв`язок інвалідності з потребою у сторонньому догляді, як форми додаткової соціальної допомоги та захисту. Згідно з ч. 1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Таким чином,\~виходячи із\~загальних засад\~справедливості цивільного\~судочинства, суд\~враховує те,\~що відповідач\~є здоровою\~працездатною особою,\~має \~заробіток,\~а тому\~спроможний платити\~аліменти на\~утримання дружини\~з якою\~проживає дитина\~з інвалідністю,\~приймає до\~уваги статус\~дитини з\~якою проживає\~позивач,\~її потреби\~та той\~факт,\~що позивач\~не має\~можливості працевлаштуватись,\~суд вважає,\~що позивачем\~обґрунтовано та\~підтверджено належними\~доказами необхідність\~стягнення \~аліментів на\~її утримання\~в розмірі\~1000\~грн,\~таприходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, а її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved