Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

13 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов зазначила, що рішенням Іршавського районного суду від 08.11.2016 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Рішенням Іршавського районного суду від 20.12.2016 року з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі по 800,00 гривень. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 11.10.2018 року змінено розмір аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей та призначено в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що призначених судом аліментів на дітей не вистачає для їх належного утримання, відповідач працює в Чеській Республіці, а в позивачки погіршилося її матеріальне становище, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і коштів не вистачає на утримання дітей, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 2800 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку за рішенням Іршавського районного суду від 11 жовтня 2018 р. року у справі №301/1961/18. 12.11.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, зі змісту якого позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що сплата ним аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на утримання дітей за рішенням суду є достатньою, позивачкою не додано доказів про зміну її майнового стану, що є підставою для збільшення розміру аліментів, до відзиву додав копію постанови Закарпатського апеляційного суду від 07 липня 2020 року, якою рішення Іршавського районного суду від 26.02.2020 року скасовано, в позові [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів відмовлено, просить суд в задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, суду пояснила, що на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, старший син [PERSON] часто хворіє, у зв`язку з чим потребує санаторно-курортного лікування, досяг 9 - ти річного віку, на даний час навчається в школі, що збільшує витрати на його утримання, відповідач окрім сплати аліментів за рішенням суду, не допомагає в утриманні спільних дітей, відповідач працює за кордоном в Чеській Республіці, також відмовляється у надані будь-якої допомоги на лікування дітей коли вони хворіють. Розгляд справи проведено у відсутності представника позивача - адвоката Дубровської О.М., яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 08 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано . Від шлюбу сторони, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 65, мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) та згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області мають дочку - [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Рішенням Іршавського районного суду від 20.12.2016 у справі № 301/2421/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь матері дітей, на той час [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячного на кожну дитину, починаючи з 30.11.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Іршавського районного суду від 11.10.2018 у справі № 301/1961/18 змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Іршавського районного суду від 20.12.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , постановлено стягувати аліменти в розмірі по 50% прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу між сторонами діти проживають із матір`ю, перебувають на повному її утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 2211 від 03.08.2020 року ( а.с. 10). 23.01.2019 позивачка уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ( а.с. 9). Від даного шлюбу у позивачки народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області ( а.с. 8). Згідно наказу Воловицької загальноосвітньої школи І ступеня № 33 від 17.12.2019 року, [PERSON] , вчителю початкових класів Воловицької ЗОШ І ступеня, надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( а.с. 11). Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи обставини справи, те, що з віком потреби дітей зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, забезпечення їх гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей, те, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд визнає як зміну матеріального стану позивача, що є однією з умов з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, а також враховуючи той факт, що відповідач на даний час офіційно не працює, оскільки доказів про те, що відповідач офіційно працює в Чеській Республіці суду не надано, однак є молодою, працездатною людиною, суд вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з відповідача з 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1900 гривень на кожну дитинущомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial