Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Товстянської сільської ради, площею 3,57 га, посвідчену державним актом серії [NUMBER], яку фактично прийняла мати - [PERSON]. [INFO] остання померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка, розташована на території Товстянської сільської ради, площею 3,59 га, посвідчена державним актом серії [NUMBER], а також земельна ділянка, яку мати успадкувала після батька. За життя [PERSON] зробила заповіт, яким заповіла їй все своє майно. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у зв'язку із хворобою та скрутним матеріальним становищем. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], тривалістю в один місяць. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує (а. с. 25). Представник відповідача - Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують (а. с. 18). Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Завідувач нотконторою Бойко О. І. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника (а. с. 22). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя спадкодавця, який його пережив. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Білопільською районною державною адміністрацією 30 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року №106, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №364, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,57 га в межах згідно з планом, розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 8). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Товста Білопільського району Сумської області (а. с. 4). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 лютого 2016 року спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO], не заводилася (а. с. 23). З довідки Товстянської сільської ради від 05 лютого 2016 року вбачається, що згідно з погосподарською книгою №1, особовий рахунок [NUMBER], [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] проживав із дружиною [PERSON] в [ADDRESS]. Остання фактично прийняла спадщину після чоловіка, але юридично її не оформила (а. с. 10). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] шляхом постійного проживання з останнім на час відкриття спадщини. Крім того судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Білопільської районною державною адміністрацією 30 березня 2004 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року №106, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №365, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,59 га в межах згідно з планом, розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 9). Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області 14 січня 2011 року, зареєстрованим у реєстрі за №16, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] - позивачці у справі (а. с. 7). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 5). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 лютого 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заводилася (а. с. 24). З довідки Товстянської сільської ради від 05 лютого 2016 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Товстянської сільської ради 14 січня 2011 року за №16, не змінювався і не відмінявся. [PERSON] доглядала та здійснила поховання [PERSON]. Після її смерті вступила в управління і володіння спадковим майном, розпорядилася особистими речами, предметами домашнього вжитку і обиходу, обробляла город, фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила (а. с. 10). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину після [PERSON] за заповітом, однак вона не може реалізувати його у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка пропустила установлений законом строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] у зв'язку із скрутним матеріальним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved