Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послалась на те, що 31 серпня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 513. Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із постійними сварками, непорозуміннями, суперечностями. Відповідач періодично застосовує до позивача фізичну силу та побиття. Спільного господарства сторони не ведуть, спір про поділ майна відсутній, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем, про що досягнуто згоди. Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, шлюб - формальним, його збереження таким, що суперечить його інтересам, а отже є недоцільним в подальшому. 06 лютого 2015 рокупозивач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином. Одночасно до суду від позивача надійшла письмова заява, відповідно до якої остання просила суд розглянути справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог за викладених обставин, проти винесення заочного рішення не заперечувала. 06 лютого 2015 року відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. З огляду на таке, суд вирішує справу за відсутністю учасників цивільного процесу та враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 серпня 2007 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 513 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 26 лютого 2010 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від 09 січня 2014 року. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинились. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння, постійні сварки, суперечності. Сторони спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна відсутній, діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. У відповідності зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між сторонами по даній справі тривалий час мають негативний характер, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалась остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved