Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

12 травня 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просить суд шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 01 липня 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 202. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 липня 2006 року уклав шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя не склалося. З червня 2020 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Причиною тому стало те, що сторони не зійшлись характерами, взаєморозуміння повністю відсутнє, бажання відновити сім`ю та знаходитись у шлюбі у сторін немає (а.с.2-3). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року було відкрито провадження по справі (а.с.12). В судове засідання призначене на 02 липня 2021 року, позивач не з`явився. Подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує (а.с.18). Відповідач в судове засідання призначене на 02 липня 2021 року, не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 01 липня 2006 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 202, про що 01 липня 2006 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Як вбачається зі свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2010 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №9 (а.с.6). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved