overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

15.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Посилається на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина -[PERSON], [INFO]. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання доньки. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2009 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 3). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

15.01.2014 року [PERSON], звернулася до суду з цією заявою, вказуючи, що для нотаріального оформлення договору дарування належної їй частини будинку, за наявності розбіжностей запису у правовстановлюючих документах її прізвища та прізвища спадкодавця, їй необхідно встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] був її подружжям, що їй належить свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.02.1985 року після померлого [INFO] [PERSON] і свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку від 12.02.1985року, які видані на ім'я [PERSON]. В судове засідання [PERSON] звернулася письмово з заявою про підтримання своїх вимог і розгляд справи у її відсутність. З урахуванням досліджених доказів, суд визнає за необхідне задовольнити заяву повністю з таких міркувань. За даними паспорта серії [NUMBER], виданого Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 16.01.1998 року заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Високе Севського району Брянської області . (а.с.9) Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 21.08.1961 року Голицькою сільською радою Іллінецького району Вінницької області [PERSON], [INFO], який народився в с. Райки Іллінецького району одружився з [PERSON] 1941 року народження, яка народилася с. Високе Севського району Брянської області, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], про що Галицькою сільською радою Іллінецького району Вінницької області 21.08.1961 року складено запис за №22 .(а.с.8) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом РАЦСУ Гайсинського РУЮ 24.04.2002 року [PERSON] помер [INFO] в м. Гайсин у віці 47 років(а.с.7). За свідоцтвом про право власності, виданим державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори 12.02.1985 року, зареєстрованим в реєстрі за №149, [PERSON] , належить право власності на ? частину у спільному сумісному майні, яке придбано у шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. (а.с.21) Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори 12.02.1985 року, зареєстрованим в реєстрі за №152, [PERSON] ї її син [PERSON] є спадкоємцями в рівних частинах після померлого [INFO] [PERSON] . (а.с.22) Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, за якою факт набуття права власності може бути встановлений судом у разі не визначення законом іншого порядку його встановлення та для забезпечення виникнення особистих майнових прав фізичних . Оскільки встановлені обставини беззаперечно свідчать, що [PERSON], який помер [INFO] і [PERSON], [INFO], який 21.01.1961 року одружився з [PERSON] є однією і тією ж самою особою, то для реалізації заявником права на нотаріальне оформлення угоди щодо майна набутого у шлюбі необхідно встановити юридичні факти перебування у шлюбі і належності правовстановлюючих документів на набуте у шлюбі і в порядку спадкування майно. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

15.01.2014 року[PERSON] звернулася з позовною завою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 01 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають доньку -[PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року Спільне життя не склалося з причини, що за час спільного проживання з відповідачем постійно виникали непорозуміння внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути за її відсутності. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 01 червня 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с 4). Шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року. Позивач наполягає на розірвані шлюбу. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

15.01.2014 року, а уточнивши вимоги 27.06.2014 року, ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» (далі - Товариство) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кошті в сумі 488 863-27 грн., з яких: - 24 270-00 грн. - відсотки за кредитом, отриманим ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» від ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» на придбання двох напівпричепів - самоскидів «BODEX KIS 3WS , в період з 20.05.2013 року по 20.07.2013 року; - 2 835-00 грн. - витрати за страхування предметів лізингу, в період з 20.05.2013 року по 20.07.2013 року; - 18 000-00 грн. - платіж, як винагорода за отримання майна у лізинг, в період з 20.05.2013 року по 20.07.2013 року; - 12 791-04 грн. - пеня за прострочення лізингових платежів, в період з 20.05.2013 року по 15.08.2013 року; -225 894-00 грн. - штраф за незабезпечення повернення предметів лізингу; -204 542-38 грн. - вартість ремонту предмету лізингу - навіппричепа - самоскида «BODEX KIS 3WS, реєстраційний номер [NUMBER]; - 530-85 грн.- три проценти річних від простроченої суми. (а.с.а.с.1-4, 92-95) Свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2012 року, між ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» та ТОВ «Транслендмарин» укладено Договір фінансового лізингу №151012/ФЛ-101 (далі - Договір), згідно з яким Товариство набуває у власність два напівпричепи - самоскиди «BODEX KIS 3WS, які передає у лізинг ТОВ «Транслендмарин», а останній зобов»язався прийняти предмети лізингу та сплачувати кошти, передбачені умовами Договору. Поручителем виконання умов Договору виступив [PERSON]. 02.11.2012 року, Товариство отримало в кредит від ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» кошти в сумі 514 500-00 грн., строком до 28.10.2015 року, на придбання двох напівпричепів - самоскидів «BODEX KIS 3WS. Напівпричепи - самоскиди були придбані та передані у лізинг ТОВ «Транслендмарин», але умови Договору належним чином не виконуються, кошти не сплачуються, а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Дідковська Т.О. надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.116) Інші учасники причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

15.01.2014 року Дергачівським районним судом Харківської області було винесено заочне рішення, згідно якого позов [PERSON] був задоволений в повному обсязі. Вказаним рішенням було стягнуто з Дергачівського відділення Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 7902 грн. 76 коп. та понесені судові витрати: судовий збір в сумі 229 грн. 41 коп., а всього 8132 грн. 17 коп. В Дергачівський районний суд Харківської області 11.02.2014 року ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта» звернулася з заявою про перегляд судового рішення і просить його відмінити, вказуючи, що представник в судовому засіданні не брав участь тому, що не був повідомлений про час та місце розгляду справи, так як Дергачівське відділення не є юридичною особою і не повідомило належного відповідача про розгляд справи своєчасно. Представник позивача [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що представник ВАТ Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» в особі Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта» не був присутній в судовому засіданні, так як не був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

15.01.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 12 серпня 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 51. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно. Причиною розпаду сім»ї стало зловживання відповідачем спиртними напоями, постійні сварки та суперечки, внаслідок чого подружжя втратило почуття любові та взаємоповаги один до одного, Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не надійшло ніяких заперечень відповідача проти позовних вимог позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи» Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Таким чином шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Проживають окремо. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати. Крім того, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачка сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), який і повинен бути повернутий їй відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

15.01.2014 року до Карлівського районного суду надійшла вищевказана заява, в якій заявник просить суд припинити надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 26.06.2013 року Карлівським районним судом винесено рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра про призначення [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Протягом 6 місяців хворий регулярно відвідував психіатричний кабінет, у зв'язку з чим поліпшився його загальний стан, тому лікар звернулась до суду з цією заявою. В судовому засіданні представники заявника підтримують вимоги заяви і просять суд їх задовольнити. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представників заявника, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Розгляд судом заяв про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку, передбачено ст. 279 ЦПК України. Згідно з положеннями частин 3 та 5 ст. 280 ЦПК України, у заяві фізичної особи або її законного представника про припинення амбулаторної психіатричної допомоги чи госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку мають бути наведені обставини і докази, на яких ґрунтуються ці вимоги. Заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку або її продовження, госпіталізацію у примусовому порядку, її продовження. З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2013 року Карлівським районним судом було винесено рішення про надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Рішення було винесено на тій підставі, що [PERSON] страждає на легку розумову відсталість, при цьому відмовлявся від необхідного йому лікування в добровільному порядку. (а.с. 11) До матеріалів справи долучено висновок ЛКК №17 від 09.01.2014 року, в якому вказано про необхідність припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] (а.с. 2) На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе постановити рішення про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. На підставі п. 11 ст. 2 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір має бути відшкодовано за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

15.01.2014 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулась позивачка з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 27.05.1995 року виконкомом Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області під актовим записом № 3, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], не склався. Відповідач створив нову сім'ю і проживає разом з іншою жінкою. Позивачка [PERSON] також створила нову сім'ю, проживає разом з [PERSON] і у них є їхня спільна донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Сімейне життя не склалося. Подальше існування шлюбу позивачка вважє неможливим, так як воно буде суперечити інтересам її малолітніх дітей, на підставі ст.105, ст.110, ст.112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися. Подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. У цих заявах позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав, прохали шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], видане виконкомом Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та вчинено актовий запис № 3 /а.с. 6/. Сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 березня 2006 року /а.с. 10/. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Претензій майнового характеру один до одного сторони не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

15.01.2014 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки для виникнення у неї права на отримання пенсії за віком. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився, причин неявки суду не надав, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності та проти задоволенню заяви не заперечує. Розглянувши надані докази, з'ясувавши позицію сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Факт того, що трудова книжка ([NUMBER]), видана на ім'я [PERSON], [INFO], дата заповнення трудової книжки 30.10.1979 року, належить [PERSON], [INFO], підтверджується наступним: [INFO] в м. Запоріжжя народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER]) виданий повторно 02 березня 1978р. 30.10.1979 року на ім'я заявниці, на той час [PERSON], було заповнено Трудову книжку, в якій при заповненні допущено помилку, та зазначено ім'я [PERSON], замість [PERSON], доказом чого є сама Трудова книжка (копія додається). 28.07.1984 року між заявницею, на той час [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку із чим її прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON], підтвердженням чого є відповідний запис на Трудовій книжці та свідоцтво про укладення шлюбу ([NUMBER]) видане 28.07.1984 р. (копія додається). У Трудовій книжці на підставі паспорту [NUMBER] виданого 30 листопада 1996 року Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області було змінено ім'я з [PERSON] на [PERSON], підтвердженням чого є відповідний запис на Трудовій книжці Таким чином суд дійшов до висновку, що Трудова книжка дійсно належить [PERSON], і встановлення цього факту судом є необхідним для виникнення у неї відповідних прав (права на отримання пенсії за віком).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

15.01.2014 року КП «Стрийтеплоенерго» звернулося в суд з позовом просить стягнути з відповідачки [PERSON], яка проживає в квартирі [ADDRESS], заборгованість в сумі 5893,93 грн. станом на 01.08.2013 року за надані послуги теплової енергії. Оскільки відповідачка на усні та письмові повідомлення не реагує. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що згідно судового наказу від 01.08.2013 року з відповідачки було стягнено 5893, 93 грн. однак по її заяві судовий наказ ухвалою суду від 21 жовтня 2013 року було скасовано, а тому КП «Стрийтеплоенерго» звернулося з позовом до відповідача про стягнення зазначеної суми позову. В суді представник позивача Гільбран І.І. позовні вимоги підтримала повністю, просить позовні вимоги задовольнити, оскільки жодних дозволів чи документів на від'єднання у відповідачки немає, а тому крім суми позову просить стягнути і витрати по справі, а також судовий збір 229.40 грн. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовних вимог не визнали просять в позові відмовити бо однокімнатна квартира відповідачки відключена від теплової мережі самовільно з 11 листопада 2008 року, дійсно жодних дозволів немають, однак неодноразово просили про це позивача, виконком та Стрийське УЕГГ, однак отримували відмову, яку до суду не оскаржували. Дійсно послугами позивача не користуються. Просять в позові відмовити. Зібраними і перевіреними по справі доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення частково. Згідно вимог ст. 64, 67, 68 ЖК України повнолітні члени сім'ї зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги в тому числі і за теплову енергію за затвердженими тарифами, щомісячно. Перебіг строку позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку або довідалася чи повинна була довідатись про порушення свого права. Здобутими в суді доказами доведено, що відповідачка регулярно отримувала теплову енергію, плату щомісячно не вносила, остання оплата мала місце у 2008 році сплатила 571,81 коп. а тому станом на 01.08.2013 р. борг становив 5893, 93 грн. а.с.5 Однак враховуючи, що відповідачка по справі та її представник просять застосувати строк позовної давності, який дійсно позивачем пропущено без поважних причин тому суд нараховує заборгованість за три роки з часу подачі та скасування судового наказу, а саме на 01.08.2013 року борг становив 5893,93 грн., а станом на 01.08.2010 року заборгованість становила 1387, 20 грн., яку суд віднімає від суми позову, а тому підлягає до сплати 4 506, 73 грн., оскільки вважає, що позивачем пропущено строк без поважних причин. а. с. 1-25.

Outcome: partial