Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

14 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні нею 1/4 частиною жилого будинку [ADDRESS], та вселити її у дане помешкання, а також стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. В обґрунтування вищевказаних вимог позивач зазначила, що їй та [PERSON] належить по 1/4 частині вищевказаного домоволодіння на підставі договору дарування від 31.01.2017 року. Співвласник цього будинку - [PERSON] помер у листопаді 2016 року. У будинку проживає його дружина - відповідачка по справі [PERSON], яка, як вказує позивач, перешкоджає користуватися і розпоряджатися будинком, надвірними будівлями і земельною ділянкою. Куп'янським ВП ГУ НП в Харківській області за заявою позивача проводилася перевірка, яка припинена через не встановлення ознак правопорушення. Отже, оскільки співвласник домоволодіння помер і сторони не можуть домовитися відносно спільного користування нерухомістю, [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відомостей про звернення позивача [PERSON] до суду з аналогічним позовом немає. 15 листопада 2017 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 04 грудня 2017 року, ухвалою судді від 06 грудня 2017 року провадження по справі було відкрито та призначено попереднє судове засідання на 21 грудня 2017 року. У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, подальший розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» проводився за правилами нового ЦПК України. 21 грудня 2017 року було проведено підготовче засідання та справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 січня 2018 року. Судове засідання 11 січня 2018 року відклалося до 30 січня 2018 року за клопотанням відповідача через її хворобу. У судове засідання 11 січня 2018 року сторони, представник позивача [PERSON] та третя особа не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Крім того, у своїх заявах позивач [PERSON] позов підтримала і просила задовольнити у повному обсязі та стягнути на її користь з відповідача сплачений судовий збір в сумі 640 грн. і 1500 грн. витрати на правову допомогу згідно наданих квитанцій. Її представник підтримала позицію свого клієнта. Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. [PERSON] підтримала вимоги [PERSON] Враховуючи надані учасниками справи заяви, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася. У зв'язку з наданням відповідачем заяви про визнання позову, суд ухвалює рішення по наявним доказам про задоволення даного позову, оскільки для цього існують законні підстави та це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси учасників справи та інших осіб. З'ясувавши думки учасників справи та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до копій договору дарування частки житлового будинку від 31 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Черняєвою А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 225, а також двох Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2017 року та технічного паспорту, [PERSON] і [PERSON] належить по 1/4 частині кожній і [PERSON] - 1/2 частина, жилого будинку [ADDRESS] ( а.с. 4-10,14-15). [INFO] року [PERSON] помер. По свідоцтву про право на спадщину за законом, виданого 02.11.2017 року приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Герасименко Т.Л., зареєстрованого у реєстрі за № 442, спадкоємицею 1/2 частини вищевказаного домоволодіння, розташованого на земельній ділянці Куп'янської міської ради Харківської області, є його дружина [PERSON] Відомості про право власності спадкоємиці були внесені до Державного реєстру речових прав (а.с.30-32). Відповідно довідки № 296 від 18.12.2017 року уповноваженого виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області [PERSON], позивач і третя особа у згаданому вище будинку постійно не мешкають, однак з травня місяця по жовтень місяць користуються земельною ділянкою (а.с.29). На підтвердження перешкоджання [PERSON] позивачу в праві користування і розпорядження своєю власністю, [PERSON] надані комісійний акт від 28 серпня 2017 року про те, що було встановлено перешкоджання відповідачем увійти позивачу до спірного домоволодіння (а.с.13), а також висновок ДОП Куп'янського ВП ( м. Куп'янськ) ГУ НП в Харківській області ст. лейтенанта поліції [PERSON] від 23 жовтня 2017 року за заявою [PERSON] (ЄО № 7300 від 03.10.2017 р.) про проведення перевірки щодо перешкоджання доступу до будинку, в результаті якої ознак правопорушення не виявлено, перевірку було припинено ( а.с. 11,12) У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК Украхни, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 155 ЖК України встановлено, що власник жилого будинку (квартири) не може бути позбавлений права користування будинком, крім випадків, установлених законодавством. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У ході судового розгляду справи встановлено, що з боку відповідача існує порушення прав співвласників, зокрема позивача у справі щодо володіння та користування належним їй нерухомим майном, а саме 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] Крім того, сама відповідач визнала заявлений [PERSON] позов, будь-якого відзиву, пояснень чи заперечень по суті вимог [PERSON] до суду надано не було. Враховуючи викладені вище обставини та надані суду докази, визнання позову відповідачем, з огляду на те, що сторони у справі самостійно не можуть вирішити виниклі розбіжності щодо користування спірним майном, суд приходить до висновку про наявність підстав для усунення перешкод позивачу у користуванні власністю та вселення у спірне помешкання, отже даний позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи обґрунтованість позову, на підставі ст. ст. 133, 137, 141, 142 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати з оплати судового збору в сумі 640 грн. та за надання правової допомоги, яка полягає у складанні позову і участі в судовому процесу, в загальному розмірі 1500 грн., оскільки їх оплата була підтверджена наданими оригіналами квитанцій та не спростована і не оспорювана відповідачем (а.с.1,47).

Outcome: approved