Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

14 травня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] 10.10.2018 року рухаючись в м. Українка, керуючи транспортним засобом Ford Focus д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну дистанцію, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Toyota д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст.. 124 КУпАП. 22.10.2018 року постановою Обухівського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.. В результаті ДТП автомобіль «Toyota», д.н.з. [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи, власника транспортного засобу марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в сумі 16332 грн. 27 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані із здійсненням регламентованої виплати потерпілому, в розмірі 16332 грн. 27 коп., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 гривень. Ухвалою судді від 03.06.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 05.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечив, надав до суду відзив та зазначив, що власник транспортного засобу Toyota», д.н.з. [NUMBER] є інша особа, а не та котрій позивачем здійснена виплати. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , 10.10.2018 року о 13 год. 45 хв. в м. Українка по вул. Промислова, 21Б, керуючи автомобілем Ford Focus н.з. [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Toyota д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальних збитків учасникам ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху України, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль «Toyota», д.н.з. [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту №9/11-ТЗ про оцінку автомобіля «Toyota», д.н.з. [NUMBER] 16525,95 грн. Зазначена шкода особисто Винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якого було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5006630 з терміном дії з 10.08.2018 року до 09.08.2019 року (а.с. 4-5). Відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 22.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до с. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки (діяльністю, пов`язаною з використанням, зберіганням або утриманням ; транспортних засобів, механізмів та обладнання та ін.), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, сприяла недбалість її власника (володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей. Відповідно до підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою щільно-правову відповідальність. На момент настання ДТП 10.10.2018 року, відповідальність [PERSON] не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілій особі, власника транспортного засобу марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , страхове відшкодування в сумі 16332 грн. 27 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі наказу № 3040 від 27.03.2019 року позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду в розмірі 16332,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 936571 від 28.03.2019 року. Оскільки МТСБУ відшкодувало шкоду, завдану іншою особою, то відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу , який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Зокрема, ч. 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь позивача понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 16322 грн. 27 коп. Враховуючи, що суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в сумі 2102, 00 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved