Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

14 лютого 2019 року (за інформацією про відправлення) представник позивача за довіреністю Гаренко Н.В. звернулась до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 8 червня 2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 9500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір, що підтверджується підписом у заяві та надав право позивачу, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 в будь-який момент змінити кредитний ліміт. На підставі п. 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість відповідач станом на 20 січня 2019 року порушила зобов`язання за Договором, ухиляється від їх виконання та має заборгованість в розмірі 22322,57 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. У письмових запереченнях на позов відповідач посилається на неналежне оформлення позовної заяви, зокрема надання позивачем копії паспорта не у повному обсязі, ненадання письмового договору між сторонами із зазначенням його номера у позові, незазначення річних відсотків, суми погашення кредиту, його терміни та строки. Анкету-заяву вона оформляла на отримання пенсійної картки, до якої додали кредитну картку з приблизним кредитним лімітом 300,00 грн. У доданій до позовної заяви розрахунковій таблиці не зазначено річні відсотки. Відтак вона не була ознайомлена з умовами Договору, тому вважає, що позивач ввів її в оману щодо істотних умов Договору. Кредитний ліміт (відповідно до її розрахунків) за період 07.2010-07.2017 збільшувався з 300,00 грн до 9500,00 грн. Зазначає про позовну давність строком 1 рік щодо неустойки. Відповідно до ст. 61 Конституції України та ст. 549 ЦПК України одночасно не може стягуватися штраф та пеня. За період з 05.2014 по 06.2018 щомісячні платежі складають 29650,00 грн, відсотки - від 60% до 84% річних. Останній платіж здійснено 06.2018 у розмірі 300,00 грн. Позивач не вживав заходів досудового врегулювання спору. Вона відмовилась від реструктуризації боргу, оскільки є пенсіонером та запропонована до сплати сума є надмірною, а саме, 15300,00 грн та судовий збір 2000,00 грн. На її думку, загальна сума заборгованості складає 732,03 грн, з яких тіло кредиту - 163,40 грн, 42% річних - 68,63 грн, штраф (фіксована складова) - 500,00 грн. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 01 лютого 2019 року справу клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику осіб задоволено частково. В судове засідання позивач повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, його представник направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов визнає частково. У судове засідання 07.05.2019 представник відповідача не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідач не заперечує проти продовження розгляду справи за його відсутності. В судовому засіданні відповідач та її представник надали пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, відповідач пояснила, що вона не підписувала Умови. Довідку про умови кредитування вона підписувала. Просить застосувати загальну позовну давність 3 роки щодо тіла кредиту та процентів та 1 рік щодо неустойки. Вона своєчасно щомісячно сплачувала борг за кредитом та вважала його погашеним. Із розрахунку заборгованості вбачається, що до липня 2018 року вона регулярно виконувала свої кредитні зобов`язання. На її звернення позивач не надав інформації щодо боргу по тілу кредиту, у зв`язку з чим з його вини виникла заборгованість, проте у незначному розмірі. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставинах, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказах, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 8 червня 2010 року між сторонами у справі було укладено Договір, б/н, який складається із заяви позичальника у виді стандартного формуляра, де відповідач зазначила свої персональні дані, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів Банку, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с.7, 8, 9-23 - копії анкети-заяви, Витягів із Тарифів, Умов та Правил). Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було замінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та замінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічоного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.29-30 - копія Витягу із Статуту). Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.5.7 Умов передбачено, що власник картрахунку зобов`язаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, в розмірі якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Пункт 1.1.7.42 Умов встановлює, що цей Договір діє без обмеження строку. Пункт 1.1.7.11 Умов встановлює, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує про виникнення дії Договору він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20 січня 2019 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем у зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором становить 22322,57 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 163,40 грн, відсотків за користування кредитом - 12162,96 грн, пені - 8457,04 грн, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов: 500,00 грн - фіксована частина, 1039,17 грн - процентна складова (а.с.5 - розрахунок). При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Належних та достовірних доказів повного погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надала. [PERSON] є жителем села [ADDRESS] (а.с.41 - адресна довідка). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані позивачем докази вбачаються достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із неї заборгованості у розмірі 367,60 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 163,40 грн, відсотків за користування кредитом - 20,40 грн та пені 183,80 грн. При цьому суд виходить з того, що відповідач підписувала анкету-заяву. Із наданих позивачем доказів, що не заперечує відповідач, вбачається, що вона погашала заборгованість за Договором, що свідчить про визнання нею факту отримання кредитних коштів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості по тілу кредиту становить 163,40 грн, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «Приват Банк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Проте витяг з Умов, які надані суду, відповідачем не підписані, а Пам`ятку клієнта суду взагалі не надано. У позовній заяві зазначено, що Умови і Тарифи банку викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, про що вказано у анкеті-заяві. Проте у доданому витягу із Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що вони розміщені на сайті http://privatbank.ua/terms/. Всі ці обставини не дають підстав вважати, що відповідачу при оформленні анкети-заяви про приєднання до Умов від 08.06.2010 були надані для ознайомлення в письмовому виді саме ті Умови і саме в тій редакції, які надав позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, що саме вони мались на увазі сторонами при оформленні анкети-заяви і що Пам`ятка клієнта взагалі надавалась. Зазначені вище доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16). Відтак позивач не довів виникнення у відповідача зобов`язань за Договором на умовах, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. Отже позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо пені та штрафу, а отже вимоги банку про стягнення зазначених складових заборгованості є безпідставними і повному обсязі задоволені бути не можуть, в тому числі відсотки за користування кредитом у збільшеному розміру відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви), згідно з якою встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Відповідно до довідки про умови кредитування, підписаної відповідачем, базова % ставка в місяць становить 2,5% (30% річних). Зазначене в Умовах право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемним. Враховуючи викладене, вбачається за необхідне стягнути із відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період із 01.02.2018 по 30.06.2018, оскільки до зазначеного періоду відповідач своєчасно виконувала свої кредитні зобов`язання, що вбачається із розрахунку заборгованості, та з 01.07.2018 позивач не проводить нарахування відсотків. Відтак підстав для застосування позовної давності не вбачається. Таким чином, суд визначає заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 20,40 грн (163,40 грн х 30% : 360 дн. х 150 дн.). При цьому відповідно до довідки про умови кредитування, яку відповідач підписувала, враховано, що базова відсоткова ставка у місяць нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році. П. 2.1.1.12.6 Умов передбачено проведення розрахунку 365/366 календарних днів на рік, однак відповідач не підписувала ці Умови. З урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд може застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. При цьому суд враховує, що відповідач є пенсіонером та особою похилого віку (а.с.66 - копія пенсійного посвідчення). Отже вбачається, що визначений позивачем розмір пені значно перевищує основний розмір боргу та наявні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку. Відтак, враховуючи ст.ст. 3, 509, 627 ЦК України та засади справедливості, добросовісності та розумності, суд визначає пеню у розмірі 183,80 грн. Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 31,63 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Суд не вбачає законних підстав для стягнення нарахованого розміру штрафів, оскільки не вбачається за можливе одночасне стягнення штрафу та пені,

Outcome: partial