Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом , який обґрунтовує тим, що з 2006р. перебував у шлюбі з відповідачем, який за рішенням суду від 20.01.2012р. розірвано. За час шлюбу у них народилися сини [PERSON] та [PERSON], які являються неповнолітніми , постійно проживають з ним та перебувають на його утриманні. Відповідач, будучи зобов»язана утримувати дітей, не надає жодної матеріальної допомоги на дітей та не цікавиться їх матеріальним становищем. Він має постійне місце праці та отримує незначні доходи, а тому тих коштів на дітей не вистачає. Відповідач являється працездатною, але не працює, тому просить стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1000,00 грн. в місяць. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав повністю з вище зазначених підстав. Пояснив, що останній раз відповідач-мати дітей, провідувала їх у листопаді 2013р., але будь-яких коштів на їх утримання не дає. В місяць він заробляє 1000 - 1500 грн., на утримання дітей витрачає понад 1000 грн. в місяць. Відповідач , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не явилася, не надала свої докази та заперечення на позов, від неї не надійшло будь-яке повідомлення про причину неявки і заяви про розгляд справи за її відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини та матеріали справи та надавши їм оцінку, враховуючи ставлення сторін до заявленого позову суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 09.06.2006р. по 20.01.2012р. перебували у шлюбі та являються батьками малолітніх [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Гамаліївської сільської ради Пустомитівського району за 05.08.2013р., та Акту обстеження житлово-побутових умов від 04.02.2014р., позивач [PERSON] проживає у [ADDRESS] та має на утриманні малолітніх синів [PERSON] і [PERSON] Відповідач [PERSON] з дітьми не проживає та протягом 10 місяців їх не відвідує. Дані щодо можливого місця праці та отриманих доходів відповідачем, відсутні. Судом встановлено, що позивач працює , має незначні власні доходи та один утримує двох малолітніх дітей. А відповідач являється працездатною та ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Тому з неї слід стягнути аліменти на дітей. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов'язку , кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Статтею 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України, то дитині призначається державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, судом прийнято до відома, що позивач має незначні доходи та один утримує дітей, а також, що діючим законодавством з 01.12.2013р. визначено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років розміром 1032,00 грн., а на дитину віком від 6 до 18 років - 1286,00 грн. З врахуванням встановленого суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягають аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на двох дітей, і що така сума аліментів буде достатньою і можливою до сплати відповідачем.

Outcome: approved