Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

14.01.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та\~ відповідачем [PERSON] ; неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] залишити проживати з нею, стягнути на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.05.2010 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилися діти: син [PERSON] [INFO] ; син [PERSON] [INFO] .Сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Оскільки, їх шлюб припинив фактично своє існування, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і примирення між ними не можливе, тому звернулася до суду за захистом своїх сімейних прав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с. 16). Відповідач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позов визнав та не заперечив його задоволенню (а.с. 22). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.05.2010 року (а.с. 10). У свідоцтвах\~ про\~народження [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , батьками вказані сторони по справі (а.с. 11, 12). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Відтак, дітей суд залишає на проживання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, клопотання про надання часу на примирення від сторін не надходило, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачкою при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 454,00 грн., підлягають поверненню позивачці на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивачки підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачкою при зверненні до суду з позовом, що складає 454,00 грн.

Outcome: approved