Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

14.09.2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить зобовязати відповідача поновити її на роботі та виплатити їй заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15.08.2016 року по день поновлення на роботі. При цьому посилається на те, що вона була прийнята на роботу на посаду прибиральниці сховища з 27.05.2016 р. на період хвороби основної прибиральниці. 17.08.2016 року вона прийшла на роботу, прибрала свою дільницю та їй повідомили, що вона звільнена з 15.08.2016 року, тобто відповідач завчасно не повідомив її про звільнення. Причиною її звільнення слугувало те, що вона відмовилася прибирати безкоштовно додаткову дільницю за прибиральницю, яка знаходилася у відпустці. Трудова книжка їй була видана 17.08.2016 р., а розрахунок з нею провели 29.08.2016 р. в сумі 329,66 гривень. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення на позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2016 року [PERSON] звернулася з заявою до директора КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського про прийняття її на роботу на посаду прибиральниці з 24.05.2016 року. На вказаній заяві вказано резолюцію „На період хвороби [PERSON] прийняти з 28.05.2016 року. Згідно наказу директора КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського № 41 від 27.05.2016 року [PERSON] було зараховано на посаду прибиральниці з 28.05.2016 року на період хвороби прибиральниці [PERSON] Відповідно до доповідної записки заступника директора КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського від 28.05.2016 року [PERSON] ознайомлена з наказом № 41 від 27.05.2016 року. 07.07.2016 року прибиральниця [PERSON] надала заяву директору КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського з проханням надати їй чергову відпустку з 08.07.2016 року. Згідно наказу директора КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського № 57 від 07.07.2016 року прибиральниці [PERSON], на підставі її заяви, надано чергову відпустку на 24 календарних дні з 08.07.2016 року. Відповідно до вказаного наказу [PERSON], прибиральницю, що була прийнята на цю посаду на період хвороби [PERSON],, залишити на цій посаді до кінця терміну відпустки [PERSON], з подальшим звільненням з 15.08.2016 року. Відповідно до доповідної записки заступника директора КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського від 12.07.2016 року [PERSON] ознайомлена з наказом № 57 від 07.07.2016 року. Згідно листа КУ „Одеська обласна універсальна наукова бібліотека ім. М.С.Грушевського № 11/Б від 31.01.2017 року за умовами колективного договору між адміністрацією і профкомом КУ „ООУНБ імені [PERSON] з 4 розділу, про сферу оплати праці, в підрозділі 4.1.10 вказано, що заробітну плату виплачувати регулярно в робочі дні не рідше двох раз на місяць в проміжок часу не більше шістнадцяти календарних дні, в такі дні: за 1 половина місяця 16 числа, за 2 половину місяці 1 числа наступного місяця. Заробітна плата [PERSON] була виплачена 29 серпня 2016 року. Згідно ст.36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), підставами припинення трудового договору є, в тому числі, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно ст.39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Як вбачається з наказу № 57 від 07.07.2016 року наказ про звільнення позивачки був виданий до виходу на роботу особи, на місце якої була тимчасово прийнята [PERSON], отже будь-яких порушень з боку відповідача при звільненні позивачки допущено не було, тому підстав для її поновлення на роботі не має. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки заробітної плати за час вимушеного прогулу з 15.08.2016 року, оскільки вони є похідними від першої вимоги, щодо поновлення н роботі. Отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved