Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

14 травня 2018 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку, площею 8,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 01 жовтня 2018 року позивачі подали до суду уточнену позовну заяву, у якій уточнили позовні вимоги та просили визнати за ними право власності на частину земельної ділянки, загальною площею 8,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON] , померлої [INFO] та їх батька [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: за [PERSON] право власності на 27/40 часток в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 3/40 часток в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 3/40 часток в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою суду від 14 січня 2019 року до участі у справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] . Співвідповідач [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~зустрічним позовом\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить визнати\~за ним\~право власності\~на 1/10\~та 3/40\~частки земельної\~ділянки,\~загальною площею\~8,43\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~в межах\~території Шевченківської\~сільської ради\~Вітовського району\~Миколаївської області,\~після смерті\~бабусі [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] та\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] . Зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом ухвалою суду від 14 січня 2019 року. 03 квітня 2019 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішенням в цивільній справі №477/712/19. 26 вересня 2019 року провадження у справі поновлено. У судове засідання позивачі за первісним позовом (відповідачі за зустрічним позовом) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, до суду надіслали письмові заяви, в яких зустрічні позовні вимоги визнали в повному обсязі, підтримали свої позовні вимоги та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву в якій повністю визнав первісний позов, підтримав зустрічні позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала письмову заяву, в якій визнала позовні вимоги первісного та зустрічного позову та просила справу розглянути за відсутності їхнього представника. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного рішення судом відкладено до 11 грудня 2019 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. [INFO] померла [PERSON] (а.с.21). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01 березня 1976 року, серії [NUMBER] від 03 жовтня 2017 року, серії [NUMBER] та Витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27 вересня 2017 року є рідними дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.15, 16, 17, 18). [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28 жовтня 1972 року серії [NUMBER] (а.с.23). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2019 року встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с.201-203). Вказане рішення набрало законної сили 25 травня 2019 року. Згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, позивачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] є спадкоємцями померлої [PERSON] першої черги за законом. Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України). За приписами статті 1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1273\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно довідки Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 13 грудня 2017 року №3057 на день відкриття спадщини разом з спадкодавцем [PERSON] були зареєстровані та проживали чоловік [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , донька [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). В матеріалах дослідженої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] №213/2005, заведеної Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області, містяться заяви, направлені до держнотконтори від імені [PERSON] та [PERSON] , але справжність їх підписів на таких заявах нотаріально засвідчено не було, що є порушенням пункту 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 03 березня 2004 року. Державним нотаріусом 01 липня 2005 року на адреси [PERSON] , [PERSON] були надіслані листи з пропозицією з`явитися до нотаріальної контори або надіслати заяви, на яких справжність підписів буде засвідчена нотаріально. Однак, матеріали спадкової справи не містять будь-яких заяв від імені [PERSON] , [PERSON] , що складені ними в державній нотаріальній конторі чи з підписом, справжність яких засвідчена нотаріально. Позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, що залишилася після смерті їх матері на користь брата [PERSON] , про що подали відповідні заяви, які відповідають вимогам пункту 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України від 03 березня 2004 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняли її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] . Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №030693 від 06 лютого 2001 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №843, [PERSON] належала земельна ділянка площею 8,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.19). Вартість зазначеної земельної ділянки станом на день звернення до суду становить 143517,00 грн (а.с.29-36). Згідно приписів статті 1267\~ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, з урахуванням установлених судом обставин, кожному зі спадкоємців [PERSON] в порядку спадкування мало перейти по 1/5 частці земельної ділянки. Однак, ураховуючи відмову [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] , частки спадкоємців розподілилися наступним чином: [PERSON] право на 1/5 частку спірної земельної ділянки; [PERSON] право на 1/5 частку спірної земельної ділянки; [PERSON] право на 3/5 часток спірної земельної ділянки. В той же час, після отримання спадщини спадкоємці [PERSON] її не переоформили. Таким чином, суд уважає первісний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо зустрічного позову судом установлено таке. [INFO] помер [PERSON] (а.с.20). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частки земельної ділянки, загальною площею 8,43га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яку він прийняв але не оформив після смерті своєї матері [PERSON] . Зазначену спадщину прийняв його батько [PERSON] , який проживав та був зареєстрований разом з спадкодавцем на час його смерті (а.с.28), та його син [PERSON] , який на той час був неповнолітнім і відповідно до вимог частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] як батька та сина, встановлено рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2019 року, яке набрало законної сили 25 травня 2019 року. Таким чином, до [PERSON] та [PERSON] перейшло право на 1/5 частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті сина та батька, відповідно, в рівних частках, тобто по 1/10 частці кожному. [INFO] помер [PERSON] (а.с.22). На момент смерті [PERSON] , йому належали: 1/5 частка спірної земельної ділянки, яку він прийняв але не оформив після смерті своєї дружини [PERSON] та 1/10 частка спірної земельної ділянки, яку він прийняв але не оформив після смерті свого сина [PERSON] . Зазначену спадщину прийняли, оскільки були зареєстровані та постійно проживали разом із спадкодавцем на момент смерті, його діти позивачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та за правом представлення син [PERSON] [PERSON] , який на той час був неповнолітнім і тому в силу приписів частини четвертої статті 1268 ЦК України є таким спадкоємцем, що прийняв спадщину, по 3/40 часток кожний. 27 жовтня 2017 року державний нотаріус Вітовської державної нотаріальної контори постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , враховуючи неможливість встановлення в нотаріальному порядку кола спадкоємців (а.с.6). Як передбачено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення частини першої статті 15 та статті 392\~ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої статті 206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно частини четвертої статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання позовних вимог відповідачами як за первісним позовом так і за зустрічним позовом не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вказане визнання судом приймається. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивачів за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved