Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

14 січня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 20 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. З квітня 2012 року відповідач проживає окремо від неї та дитини. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, що виявилося у відсутності будь-якого матеріального утримання спільної дитини. [PERSON] аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Позивач просить стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі ? частини від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд даної справи за її відсутністю, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 17). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER], актовий записом № 408 (а.с. 2).Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] мають від шлюбу малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно довідки № 77 від 13січня 2015 року, виданої КП «ЖГ Самарського району», [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO] та іншими членами сім'ї (а.с. 9). Відповідно до довідки № 126/55с від 20 січня 2015 року, виданої ДП «Придніпровська залізниця» в особі відокремленого структурного підрозділу «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол», [PERSON] дійсно працює з 16 серпня 2010 року в Дистанції електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол і займає посаду електромонтера з ремонту повітряних ліній електропередачі 5 розряду у районі електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол. Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов'язок, щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України». У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, оскільки він фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці, працює, має постійний дохід та будучі батьком дитини, зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved