Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

14.10.2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], який 18.03.2016 уточнили, визначивши відповідачем лише [PERSON], та просять встановити безоплатний постійний земельний сервітут у вигляді користування чужою земельною ділянкою, яка належить [PERSON], та розташована по вул. Авдєєва-Чорноморського, 35 у м. Одесі, розміром 8,14 м, з влаштуванням входу з хвірткою з території земельної ділянки № 30-Б для доступу до стіни та проведення відповідних будівельних робіт у вигляді: підсилення фундаментів та влаштування гідроізоляції; штукатурка поверхні зовнішньої сторони стіни; влаштування бетонного мощення вздовж північно-східної стіни житлового будинку № 30-Б по вул. Чубаївській в м. Одесі, який належить [PERSON] та [PERSON] для проведення капітального та поточного ремонту будинку № 30-Б по вул. Чубаївській у м. Одесі не менш як два рази на рік; зобовязати відповідача знести за особистий рахунок тимчасову деревяну самочинну споруду, яка влаштована без будівництва фундаменту та знаходиться між будинком № 30-Б по вул. Чубаївській у м. Одесі, який належить [PERSON] та [PERSON], як таку яка знаходиться у місці встановлення земельного сервітуту, та перешкоджає виконанню будівельних робіт та користування земельним сервітутом та будинком № 35 по вул. Авдєєва-Чорноморського у м. Одесі, який належить [PERSON]; зобовязати відповідача не перешкоджати позивачам у користуванні земельною ділянкою площею 386 кв.м., яка розташована по вул. Чубаївській, 30-Б в м. Одесі шляхом надання згоди на безоплатну передачу у власність позивачам земельної ділянки площею 386 кв.м., яка розташована по вул. Чубаївській, 30-Б в м. Одесі. В подальшому після повернення справи з експертної установи, а саме 11.09.2017 року позивачі надали заяву про збільшення позовних вимог та просять встановити безоплатний постійний земельний сервітут у вигляді користування чужою земельною ділянкою, яка належить [PERSON], та розташована по вул. Авдєєва-Чорноморського, 35 у м. Одесі, розміром 9,6 кв.м., вздовж стіни житлового будинку літ. «Б» та стіни прибудови літ. «б», яка належить [PERSON] та [PERSON], що є суміжними із з земельною ділянкою [PERSON], межі якого описуються наступним чином відповідно до точок, які відображені у графічному відображені малюнку № 1 висновку судової будівельної експертизи № 067/2017 від 27.06.2017 року; зобовязати [PERSON] знести за особистий рахунок тимчасову деревяну самочинну споруду, яка влаштована без будівництва фундаменту та знаходиться між будинком № 30-Б по вул. Чубаївській у м. Одесі, який належить [PERSON] та [PERSON], та будинком № 35 по вул. Авдєєва-Чорноморського у м. Одесі, який належить [PERSON], як таку яка знаходиться у місці встановлення земельного сервітуту, та перешкоджає виконанню будівельних робіт та користування земельним сервітутом; зобовязати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] та [PERSON] у користуванні земельною ділянкою площею 386 кв.м., яка розташована по вул. Чубаївській, 30-Б в м. Одесі, шляхом надання згоди на безоплатну передачу у власність [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею 386 кв.м., яка розташована по вул. Чубаївській, 30-Б в м. Одесі; зобовязати [PERSON] відновити межі земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Чубаївська, 30-б, яка знаходиться у фактичному користуванні та належить [PERSON] та [PERSON], шляхом перенесення огорож (парканів) відповідно до меж земельної ділянки № 35 по вул. Авдєєва-Чорноморського у м. Одесі, що належить [PERSON], які встановлені кадастровим планом земельної ділянки, що наявний в додатку до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5122108672015 від 22.07.2015 року та позначено у графічному відображені малюнку № 4 синім кольором площею 0,19 кв.м. та жовтим кольором площею 16,84 кв.м. При цьому позивачі посилаються на те, що сторони є суміжними землекористувачами. Позивачі вказують, що земельна ділянка, яка розмежовує ділянки сторін, на теперішній час забудована з боку відповідача сараєм, що унеможливлює доступ позивачів до північно-східної стіни власного будинку. У зв'язку із чим, позивачі змушені звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представники позивачів - адвокат [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги в редакції від 11.09.2017 року підтримали та просять їх задовольнити. При цьому представники вказали, що позовні вимоги узгоджуються із висновком експерта № 063/2017 від 27.06.2017 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, так як вказала, що не згодна із висновком експерта № 063/2017 від 27.06.2017 року. Представник третьої особи Одеської міської ради до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши учасників справи, які зявилися до судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.11.2004 року на праві спільної часткової власності є власниками домоволодіння № 30-б по вул. Чубаївській в м. Одесі /а.с. 8/. Вказана обставина підтверджується також витягом КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 10/. Судом досліджено технічний паспорт від 2004 року /а.с. 11-14/ та технічний паспорт від 2011 року /а.с. 15-19/ на домоволодіння № 30-б по вул. Чубаївській в м. Одесі. Зі свідоцтва про право власності на домоволодіння № 2-293 від 07.05.1997 року вбачається, що [PERSON] на праві особистої власності належить будинок № 35 по вул. Авдєєва-Чорноморського у м. Одесі /а.с. 19/. Окрім того, згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0691 гектарів, яка розташована на території Київського району м. Одеси по вул. Авдєєва-Чорноморського, 35 /а.с. 20/. У ході розгляду справи, а саме 21.02.2015 року у віці 75 років помер [PERSON], актовий запис № 2085, що вбачається із свідоцтва серії І-ЖД № 406947 /том 1 а.с. 148/. У зв'язку із чим, ухвалою суду від 04.03.2015 року було зупинено провадження для визначення кола спадкоємців [PERSON] та його правонаступників у справі. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 26.08.2015 року судом отримано та досліджено копію спадкової справи № 604/2015, заведену до майна померлого 21.02.2015 року [PERSON] /том 1 а.с. 167-235/. Із спадкової справи слідує, що із заявою про прийняття спадщини 24.06.2015 року зверталася [PERSON] Окрім того, 24.06.2015 року [PERSON] та [PERSON] надали заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] Державним нотаріусом 26.08.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 41541 та № 4 1545 на імя [PERSON] Суд зазначає, що [PERSON] та [PERSON] правомірно після смерті [PERSON] уточнили позовні вимоги 18.03.2016 року, визначивши відповідачем лише [PERSON] Так як, саме [PERSON] є спадкоємцем майна померлого та відповідно правонаступником у справі. Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі є суміжними землекористувачами, та судом спростовуються заперечення відповідача щодо відсутності права власності у позивачів на житловий будинок. Судом на виконання ухвали суду від 05.02.2015 року отримано та досліджено надані КП «БТІ» ОМР копії посвідчених належним чином архівних справ щодо домоволодінь № 35 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі (колишня: м. Одеса, с. Чубаївка, вул. Шевченко, 19) та № 30-Б по вул. Чубаївська в м. Одесі /том 2 а.с. 1-119/. В ході розгляду справи ухвалою суду від 27.10.2015 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Так, висновком № 159/2015 від 18.01.2016 року /том 2 а.с. 142-149/ встановлено, що забезпечити обслуговування та підтримання у задовільному технічному стані фактичної північно-східної стіни житлового будинку літ. «Б» по вул. Чубаївській, 30-Б у м. Одесі неможливо без виділення земельної ділянки для обслуговування або встановлення земельного сервітуту. У результаті обстеження експерт встановив, що між житловим будинком літ. «Б», який належить [PERSON] та [PERSON], та житловим будинком літ. «А», який належить [PERSON], та житловим будинком літ. «А», який належить [PERSON], розташована деревяна тимчасова надвірна споруда без влаштування фундаменту. Експерт зазначив, що у зв'язку із відсутністю технічного звіту про виконання топографо-геодезичних робіт земельної ділянки № 35, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, відсутня можливість дати відповідь на питання щодо необхідності встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці № 35 по вул. Авдєєва-Чорноморського у м. Одесі. У судовому засіданні 01.06.2016 року судом було допитано судового експерта [PERSON], яка пояснила, що для надання повного висновку необхідно залучити до проведення експертизи у якості спеціаліста інженера геодезиста з метою проведення топографо-геодезичних досліджень земельних ділянок. У звязку із чим, судом за клопотанням представників позивачів [PERSON] та адвокат [PERSON] ухвалою суду від 30.06.2016 року призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу. Однак, через несплату вартості проведення експертизи, матеріали справи були повернуті до суду без виконання. Ухвалою суду від 14.11.2016 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, оскільки, для проведення експертизи стороною позивача надано до матеріалів справи технічний звіт з геодезичних вишукувань /том 2 а.с. 226-239/. Однак, суду не було надано експертний висновок та справу повернуто у зв'язку із необхідністю надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Після виконання клопотання експерта, а також у звязку із тим, що матеріали справи містять отримані від КП «БТІ» ОМР копії архівних справ на домоволодіння по вул. Чубаївській, 30-б та по вул. Авдєєва-Чорноморського, 35, ухвалою суду від 24.03.2017 року у справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу. Суд зазначає, що сторонами проведено достатньо роботи із збору усіх необхідних документів для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Висновком № 063/2017 року від 27.06.2017 року/том 3 а.с. 47-67/ визначено, що наявна технічна можливість встановлення земельного сервітуту для періодичного (два рази на рік) обслуговування стіни житлового будинку літ. «Б» з прибудовою літ. «б», який належить [PERSON] та [PERSON]; згідно даних, вказаних у копії Кадастрового плану земельної ділянки, розташованої по вул. Авдєєва-Чорноморського, 35, в м. Одесі, виконаного Концерном «Камелот», станом на 2016 року, в фактичному користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 712 кв.м., що на 15 кв.м. більше ніж площа, що вказана в копії Кадастрового плану земельної ділянки. Фактичні межі та площа земельної ділянки, яка належить [PERSON] не відповідають межам та площі, відображеним у копії Кадастрового плану земельної ділянки. Ознайомившись із висновком № 063/2017 року від 27.06.2017 року /том 3 а.с. 47-67/, відповідач [PERSON] надала до суду письмові заперечення, вважаючи висновок експерта таким, що не відповідає дійсності та позбавлений належного обґрунтування. У зв'язку із чим, 12.09.2017 року відповідач надала до суду клопотання про виклик судового експерта для надання пояснень щодо висновку № 063/2017 року від 27.06.2017 року. 18.10.2017 року до суду надійшли письмові пояснення судового експерта щодо висновку № 063/2017 року від 27.06.2017 року. Так, експерт вказує, що оскільки площа забудови основної частини будинку літ. «Б» починаючи з 1953 року, згідно матеріалів технічної інвентаризації і до останньої інвентаризації не змінювалась, експерт у відповідності до вимог нормативно-технічних актів, запропонував встановлення сервітуту для періодичного (два рази на рік) обслуговування житлового будинку, так як [PERSON] та [PERSON] технічно не мали можливості відступити не менше 1 м. від межі земельної ділянки із суміжним землевласником. На заявлене клопотання експерта був виконаний технічний паспорт станом на 06.02.2017 року та довідка БТІ № 986-10/109-Н від 16.03.2017 року, на які посилався експерт. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, судом однозначно встановлено, що між сторонами існує спір, оскільки фактичні межі та площа земельної ділянки, яка належить [PERSON] не відповідають межам та площі, відображеним у копії Кадастрового плану земельної ділянки. Вказана обставина унеможливлює належне користування /обслуговування/ позивачами житловим будинком без встановлення земельного сервітуту. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 5 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Положеннями ч. 2 ст. 386 ЦК України регламентовано, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З урахуванням вказаного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи, що позовні вимоги в редакції від 11.09.2017 року узгоджуються із висновком експерта № 063/2017 року від 27.06.2017 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому заперечення відповідача суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються дослідженими матеріалами справи. Оскільки відповідач взагалі ставить під сумнів законність правовстановлюючих документів позивачів та технічної документації на будинок. У звязку із чим, за заявою відповідача було відкрито кримінальне провадження щодо фальсифікації позивачами документів. Проте наразі не дивлячись на судові спори щодо оспорювання права власності позивачів на житловий будинок, правовстановлюючі документи [PERSON] та [PERSON] є дійсними та не скасовані. Разом із тим, вказані заперечення жодним чином не спростовують факт невідповідності фактичних меж та площі земельної ділянки, яка належить [PERSON], межам та площі, відображеним у копії Кадастрового плану земельної ділянки.

Outcome: approved