Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

14.03.2016 року заявниця звернулась до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, просить встановити факт народження [INFO] року дитини чоловічої статі - [PERSON] в м. Севастополь АР Крим від матері [PERSON], уродженки м.Севастополь, громадянки України, зобов'язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєструвати народження [INFO] року [PERSON], внести відомості про народження до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру та видати свідоцтво про народження, допустити негайне виконання рішення суду, копію рішення направити заінтересованій особі для виконання. В заяві зазначає, що [INFO] року у пологовому будинку № 2 м.Севастополь АР Крим народила сина, не перебувала у зареєстрованому шлюбі, добровільно визнати батьківство батько дитини не бажає. З метою виїзду з території АР Крим, яка є тимчасово окупованою за змістом ч.1 ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вимушена була звернутись для реєстрації народження дитини до органів РАЦС м.Севастополь. 04.08.2015 року отримала свідоцтво про народження дитини зразка, встановленого Російською Федерацією. Оскільки свідоцтво про народження видане на тимчасово окупованій території, за змістом ч.2 ст. 9 зазначеного закону є недійсним, не створює правових наслідків, та внаслідок відсутності медичного свідоцтва про народження дитини, яке передбачено ч.2 ст.1 розділу Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні № 52/5 від 18.10.2000 року, заявниця звернулась до суду. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала письмову заяву, вх. № від 14.03.2016 року, про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених вище. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду за допомогою електронного листування, що підтверджено матеріалами справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі такого. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як встановлено ч.1 ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N 1207-VII від 15.04.2014 року для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Крім того, за змістом ч.ч.2-3 ст. 9 зазначеного нормативно-правового акту, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Крім того, як врегульовано п.5 ч.4 ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» N 2398-VI від 01.07.2010 року, за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Як встановлено судом, [INFO] року у пологовому будинку № 2 м.Севастополь АР Крим народила сина. Заявниця на час народження не перебувала у зареєстрованому шлюбі, добровільно визнати батьківство батько дитини не бажає. З метою виїзду з території АР Крим, яка є тимчасово окупованою за змістом ч.1 ст.3 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вимушена була звернутись для реєстрації народження дитини до органів РАЦС м. Севастополь. 11.03.2016 року заявниці пологовим будинком №2 м. Севастополь виданий дублікат медичного свідоцтва серії 67 № 161128 про народження [PERSON], [INFO] року, [INFO] року о 22-30 годині дитини чоловічої статі. Крім того, 04.08.2015 року [PERSON] відділом записів актів громадянського стану Балаклавського району міста Севастополя Управління записів актів громадянського стану м.Севастополь видано свідоцтво про народження дитини зразка, встановленого Російською Федерацією, серії [NUMBER] яким підтверджено народження [PERSON], [INFO] року у м.Севастополь, про що 04.08.2015 року складено актовий запис про народження № 407. В графі «матір» міститься запис про [PERSON]. Відомості в графі «батько» відсутні. Оскільки свідоцтво про народження видане на тимчасово окупованій території, за змістом ч.2 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» N 1207-VII від 15.04.2014 року є недійсним, не створює правових наслідків. Як встановлено судом, у заявниці відсутнє медичне свідоцтво про народження дитини, яке передбачено ч.2 ст.1 розділу ІІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» № 52/5 від 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, що унеможливлює проведення державної реєстрації народження дитини. Суд дійшов висновку про те, що обставини, повідомлені заявницею, знайшли своє належне підтвердження під час судового розгляду справи, тому наявні підстави для задоволення заяви, встановлення факту народження дитини чоловічої статі - [PERSON], народженого [INFO] року у м. Севастополь та для зобов'язання Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєструвати народження [INFO] року [PERSON], внести відомості про народження до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру та видати свідоцтво про народження. Відповідно до ч.5 ст. 257-1 ЦПК України копію судового рішення необхідно невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження. На підставі викладеного і

Outcome: approved