overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

14.08.2017 р. позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловою площею кімнати [ADDRESS] мотивуючи свої вимоги тим, що він не проживає в даній кімнати більше двох років, добровільно залишив житло. Відповідач по теперішній час зареєстрований за вказаною адресою, тому на нього нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, у зв'язку з чим ростуть борги по оплаті даної кімнати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений в установленому Законом порядку. Треті особи надали заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників та про прийняття рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у кімнаті [ADDRESS] (а.с.5), який більше двох років за вказаною адресою не проживає без поважних причин, (а.с.6,7). Таким чином, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

14.08.2017 р. позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловою площею кімнати №33, будинку №48 по вул. Щорса (Каштанова) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, мотивуючи свої вимоги тим, що він не проживає в даній кімнати більше шести років, добровільно залишив житло. Відповідач по теперішній час зареєстрований за вказаною адресою, тому на нього нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, у звязку з чим ростуть борги по оплаті даної кімнати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений в установленому Законом порядку. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за відсутністю їх представників та про прийняття рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у кімнаті №33, будинку №48 по вул.. Щорса (Каштанова) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.5), який більше шести років за вказаною адресою не проживає без поважних причин, (а.с.6,7).\~\~\~\~ Таким чином, на підставі ст. ст. 71,\~72 ЖК України,\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

14.08.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 23.10.1993 р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради народних депутатів. Від спільного проживання у шлюбі в них народився син [PERSON], 22.02.1994 р.н, який на даний час є повнолітнім. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з веденням спільного господарства, з 2013 року фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують ніяких стосунків, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивача [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримав, просять такі задоволити та не надавати строк для примирення сторонам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не заперечив, визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 23.10.1993 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають з 2013 року, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрати по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

14.08.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 08.06.2001 Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від шлюбу дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Більше чотирьох років не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на веб-сайті суду, не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

14.08.2018.\~[PERSON]\~звернулася в\~суд із\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~аліментів на малолітню дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що 22.08.2015р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON], 05.03.2016р. нар.. Спільне життя з відповідачем не склалося і тому рішенням Снятинського районного суду від 27.04.2018р. шлюб було розірвано, дитину залишено проживати з нею матір'ю. Рішення суду набрало законної сили. У відповідача було легковажне відношення до збереження сім'ї, що стало відбитком і на його відношення до власної дитини, про матеріальне забезпечення і духовни й розвиток якої він не думає. Весь тягар вирішення будь-яких проблем по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини ляг на неї. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задоволити. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

14.08.2018 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.07.2011 вони уклали шлюб. Від спільного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. За час спільного мешкання вони зрозуміли, що по різному дивляться на питання, які виникають у сімейному житті, з ціє причини між ними стали відбуватися суперечки. В січні 2017 року вони припинили шлюбно- сімейні відносини. На теперішній час родина розпалась остаточно, у звязку з чим позивач просить розірвати шлюб, після розірвання любу залишити прізвище «Косманенко». У підготовче засідання позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у підготовчому засіданні за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити «Косманенко». Відповідач у підготовче засідання надав, заяву у якій зазначив, що просить справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, не заперечує проти розгляду справи у підготовчому засіданні. Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 09.07.2011 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 391. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

14.08.2018 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13.01.2009 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу мешкали разом, потім почались непорозуміння, образи з боку [PERSON], він постійно витребував грошові кошти, відповідач поводив себе агресивно та цинічно, остаточно шлюбні відносини припинені у травні 2018 року. Після того, як шлюбні відносини були фактично припинені, відповідач прибув на її робоче місце та зухвало, при підлеглих побив її шкіряним ременем. Примирення не можливе. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просили задовольнити, зазначила, що примирення не можливе, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 13.01.2009 у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №03. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

14.08.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майновий спір вирішуватиметься окремо. \~ \~ \~ \~Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «Лісовська» (а.с.13-14). \~ \~ \~ \~Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення. (а.с.10-12). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх чотирьох років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. \~ \~ \~ \~Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом останніх чотирьох років, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

14.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.11.2002 року він домовився купити у [PERSON] квартиру [ADDRESS] і передав їй кошти за покупку квартири, на що [PERSON] склала відповідну розписку та зобов'язалась укласти договір купівлі-продажу нотаріально, але [INFO] року померла. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 29.10.2002 року. Позивач мешкає з 2004 року у вищевказаній квартирі до теперішнього часу понад десять років, а тому і звернувся до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з'явився, а його представник [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у відсутність її та позивача, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Третя особа в підготовче засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, а проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із копії договору дарування квартири укладеного 29.10.2002 року видно, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар квартиру [ADDRESS]. Із довідки Первомайського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області від 10.02.2018 року видно, що [PERSON] померла [INFO] року. Із довідки ПП «Водолій» від 22.08.2017 року видно, що [PERSON] проживає з 2004 року до теперішнього часу в квартирі [ADDRESS] без реєстрації. Згідно копії звіту про оцінку майна видно, що вартість вищевказаної квартири на 07.05.2018 року складає 83362 грн. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованих сумнівів в достовірності визнаних обставин та добровільності їх визнання, суд знаходить доведеними заявлені позовні вимоги та підлягаючими задоволенню, згідно вимог ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved