Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

12 серпня 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У цій же квартирі зареєстрований, але не мешкає з 2015 р. відповідач. Оскільки відповідач тривалий час не мешкає в квартирі без поважної причини, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 30 серпня 2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Третя особа, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в засідання, призначені на 23 жовтня 2019 р., 21 листопада 2019 р. не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 16 грудня 2006 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.11-14) У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстрований також відповідач [PERSON] , який у спірній квартирі не проживає. Згідно акту про не проживання громадян від 12 серпня 2019 року відповідач у зазначеній квартирі з лютого 2015 р. не мешкає. (а.с. 17) Відповідно до ч.2 ст. 405 ст. ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, будучи членом сім`ї власника квартири не мешкає в ній понад встановленого законодавством строку, суд вважає за необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому\~суд приймає\~до уваги,\~що відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved