Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

13.01.2016 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому вказано, що відповідно до укладеного договору б/н від 15.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 12900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний ліміт може бути змінено за рішенням Банку, на що Клієнт ([PERSON]К.) надала свою згоду. Також відповідач підтвердила своїм підписом свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між нею та позивачем [PERSON]. При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг» - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у т.ч. простроченого Кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 1.1.2.7 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ПАТ «КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, отже зобовязання за вказаним Договором не виконала. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання Боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У звязку з порушенням [PERSON] зобовязань за кредитним Договором у неї, станом на 30.11.2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 21708 грн. 97 коп., яка складається із: 1) заборгованості за кредитом 12296,88 грн.; 2) заборгованості по процентам за користування кредитом 7702,14 грн.; 3) заборгованості за пенею та комісією 200 грн.; 4) штрафу (фіксована частина) 500 грн.; 5) штрафу (процентна складова) 1009,95 грн. Враховуючи, що [PERSON] продовжує ухилятися від сплати заборгованості перед Банком, зобовязання не виконує, ПАТ «КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 21708 грн. 97 коп. за кредитним договором б/н від 15.11.2010 року, а також судові витрати по справі у розмірі 1378 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав. Крім того, просив стягнути із [PERSON] судові витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у розмірі 174 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердила той факт, що дійсно отримувала кредит у ПАТ «КБ «Приватбанк», користувалася кредитними коштами, однак, з позовом не згодна, оскільки вважає, що не має будь-якої заборгованості, кредит погасила, стверджувала, що Банк незаконно стягує з неї проценти за користування кредитом. На підставі викладеного [PERSON] заперечувала проти позовних вимог. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 15.11.2010 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Приватбанк» було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 12900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний ліміт може бути змінено за рішенням Банку, на що Клієнт ([PERSON]К.) надала свою згоду. Також відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку» складає між нею та позивачем [PERSON]. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 «Умов надання банківських послуг» - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у т.ч. простроченого Кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п. 1.1.2.7 «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг» - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання Боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором /а.с. 6, 7-8, 9, 10, 11-34/. Позивач належним чином виконав свої зобовязання за Кредитним договором від 15.11.2010 року, надавши [PERSON] кредит. Як вбачається з копії розрахунку суми позову, а також копії Виписки по особовому рахунку та як не заперечувалося самою відповідачкою, [PERSON] кредитні кошти отримала та користувалася ними, з Умовами кредитування була ознайомлена, зобовязувалася своєчасно здійснювати погашення кредиту, що підтверджується її підписом в Анкеті-Заяві та Довідці про умови кредитування /а.с. 4-5, 6, 7-8, 9, 10/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, 15.11.2010 року [PERSON] уклала кредитний договір із ПАТ «КБ «Приватбанк», отримала кошти, користувалася ними, однак, внаслідок не виконання нею взятих на себе зобовязань виникла заборгованість. З розрахунку ціни позову вбачається, що станом на 30.11.2015 року заборгованість відповідача перед Банком становить 21708 грн. 97 коп. та складається із: 1) заборгованості за кредитом 12296,88 грн.; 2) заборгованості по процентам за користування кредитом 7702,14 грн.; 3) заборгованості за пенею та комісією 200 грн.; 4) штрафу (фіксована частина) 500 грн.; 5) штрафу (процентна складова) 1009,95 грн. /а.с. 4-5/. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У статті 1050 ЦК України вказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебувала у договірних відносинах з ПАТ «КБ «Приватбанк», але взятих на себе зобовязань належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 21708 грн. 97 коп., отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобовязана відшкодувати наявну заборгованість. Твердження [PERSON] стосовно незаконного списання процентів за користування кредитними коштами не приймаються судом до уваги як такі, що не відповідають дійсності, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням Кредитного договору. Крім того сама відповідач вказувала на те, що вона здійснювала часткове погашення кредиту, однак, вважала, що вказані кошти йдуть на погашення основної суму заборгованості. З огляду на вищевикладене, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 21708 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором від 15.11.2010 року. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Витрати, повязані з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у розмірі 174 грн. стягненню не підлягають, оскільки публікація оголошення є виключним засобом виклику відповідача у судове засідання. [PERSON] завжди зявлялася за викликами суду, отже, необхідність в публікації оголошення була відсутня. В той же час, представником ПАТ «КБ «Приватбанк» самовільно було здійснено публікацію оголошення про виклик [PERSON] до суду, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами.

Outcome: partial