Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

12 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 06 квітня 2015 року. У шлюбі з відповідачем, 19 березня 2010 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач також зазначив, що за весь час окремого проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає і ухиляється від утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому 14.03.2017 представник позивача [PERSON] подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, у заочному порядку. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у подружжя 19 березня 2010 року народився син [PERSON]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26 березня 2015 шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано (а.с. 6). Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина проживає разом із позивачем [PERSON]і знаходиться на її утриманні (а.с. 7). [PERSON]і [PERSON]є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У п. 17 в абзацах 3,4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз'яснено, що вирішуючи питання\~ \~щодо \~\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне\~ становище\~ дитини\~\~і платника аліментів;\~\~наявність в\~\~останнього\~\~інших\~\~неповнолітніх дітей, непрацездатних\~ чоловіка, \~дружини, \~батьків, \~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання\~ \~щодо \~\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~ураховує матеріальне\~ становище\~ дитини\~\~і платника аліментів. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров'я або за іншими обставинами судом не встановлені. Будь - яких доказів на підтвердження того, що відповідач не може надавати позивачу матеріальну допомогу відповідач суду не представив. Отже, відповідач як батько дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved