Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

14 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди. Вимоги позову мотивовано тим, що згідно туристичного ваучера 129137425 туристичної фірми «Тез Тур» позивач мав намір виїхати на відпочинок до Греції в період з 19 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року, який було сплановано заздалегідь. З огляду на критичний стан здоров`я позивача останній планував пройти додаткове медичне дослідження у лікаря-кардіолога за місцем відпочинку. Напередодні, 18 серпня 2021 року позивач з`явився до Філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у м. Вінниця, за адресою: вул. Соборна, 69, маючи на меті поповнити сумою в гривні та зняти ліміт на використання та зняття готівки закордоном картку № [NUMBER] , яка була випущена відповідачем на ім`я позивача. Однак, цього позивач не зміг зробити, так як працівник банку повідомив, що картка позивача була знищена касиром відділення [PERSON] ще 03 серпня 2021 року. Працівник Філії запропонував позивачу випустити нову картку, але через 10 днів. Банківська картка № [NUMBER] була випущена Філією Вінницького відділення АТ «Ощадбанк» для отримання позивачем пенсії 27 лютого 2021 року. Про знищення банківської картки позивача, яка була дійсна до січня 2026 року, Філією банку позивач жодним чином попереджений не був, станом на 18 серпня 2021 року на картці перебували кошти в розмірі близько 5 393 грн., які позивач планував використати за кордоном, та поповнити картку іншою сумою у гривні. Позивач був обурений такими діями банку, знищення його банківської картки напередодні виїзду закордон поставило під загрозу зриву його планів перебування закордоном. Того ж дня, 18 серпня 2021 року, у відділенні банку Позивач написав заяву керівнику Філії з проханням повідомити його про причини знищення його картки, відповідь на яку позивач отримав особисто лише 08 вересня 2021 року, в якій було зазначено, що «працівником Відділення [PERSON] було помилково проставлено в програмному комплексі відмітку про її знищення». Заплановані заходи під час відпочинку було зірвано, а саме - проходження додаткового медичного обстеження у лікаря-кардіолога перед тим, як позивач повинен був дати свою згоду на оперативному втручанні на серці з приводу видалення аневризми висхідного відділу аорти. За наведених вище обставин, позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк від представника відповідача АТ «Ощадбанк» - адвоката Дем`янова І.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с 26-32). У встановлений судом строк, від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 80-82). Одночасно із відповіддю на відзив, позивачем подано заяву про зміну предмету позову, у якому позивач зазначає про те, що після отримання відзиву йому стало відомо, що Філія Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не має статусу юридичної особи та відповідно не може бути стороною у справі. В зв`язку із цим уточнив свої вимоги, шляхом зміни предмету позову в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (а.с. 87, 88). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 лютого 2021 року на підставі заяви № 123851603/040221 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України та видано платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 54-57). Із відповіді Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТВБВ №10001/0179 від 08 вересня 2021 року на звернення [PERSON] від 18 серпня 2021 року вбачається, що касирами Відділення щомісячно проводиться перевірка виготовлених клієнтам платіжних карт, які більше 6 місячно терміну знаходяться в касі не витребуваними, для їх знищення з метою недопущення правопорушень при використанні карт. На платіжну картку [NUMBER] [PERSON], яка фактично знаходилася у його користуванні, працівником Відділення [PERSON] було помилково проставлено в програмному комплексі відмітку про її знищення. І тому Ви не змогли скористатись карткою при здійсненні фінансових операцій. Після виявлення помилки працівником Відділення було перевипущено нову платіжну картку № [NUMBER] на безоплатній основі. Перевіркою встановлено, що дії [PERSON] не носили умисного характеру, їй вказано на недопущення помилок в роботі в подальшому. (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» в редакції, чинній з 02 лютого 2021 року, тобто, станом на день написання заяви [PERSON] заяви на приєднання до даного договору, розміщених на офіційному сайті АТ «Ощадбанк», зокрема п. 9.2. та п. 9.2.1. глави 9 «Загальні положення про використання платіжних карток» розділу XX «Умови договору банківського рахунку» Особливої частини даного договору визначено, що знищення карток та ПІН-конвертів до них (за наявності) відбувається відповідно до викладених нижче строків та норм: 9.2.1. Картки та ПІН-конверти до них (за наявності), які зберігаються в Установі Банку і не були видані Клієнту підлягають знищенню Банком після закінчення строку 6 (шести) місяців з дати випуску Картки (при цьому після закінчення строку 6 (шести) місяців з дати випуску Картки до моменту фактичного її знищення, здійснюється автоматичне блокування видаткових операцій по Картці). Матеріалами справи встановлено, що електронний платіжний засіб - платіжна картка № [NUMBER] , яка була видана позивачу банком, перебувала у користуванні [PERSON] , про що свідчить її копія, яка надана позивачем при зверненні до суду (а.с. 7). Вказані обставини не оспорюються відповідачами. Таким чином, судом встановлено, що блокування банком платіжної картки № [NUMBER] , надаючи їй статус такої, як знищена, що призвело до блокування по ній видаткових операцій, є таким, що не ґрунтується на умовах договору комплексного банківського обслуговування, укладеного між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому ч. 2 зазначеної статті визначено, що моральна шкода може полягати і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач обґрунтовуючи стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000 грн зазначає про те, що у нього погіршився стан здоров`я, підвищився тиск, він не зміг пройти медичне обстеження за кордоном. Проте консультативне заключення від 04 березня 2021 року (а.с. 11) не містить обов`язкових вимог лікування за кордоном, а наміри позивача лікуватися за кордоном не підтверджено жодним доказом. В матеріалах справи наявний туристичний ваучер № [NUMBER] туристичної фірми «Тез Тур» (а.с. 9). Наявність такого ваучера дає суду підстав для висновку, що позивач мав наміри виїхати на відпочинок до Грецької Республіки у період з 19 серпня 2021 року по 02 вересня 2021 року, проте не дає підстав дійти висновку, що позивачем дійсно фактично здійснювалась поїздка у вказаний період, адже докази на підтвердження даної обставини матеріали цивільної справи не містять. Разом з тим, судом не може бути залишено поза увагою безпідставне, таке, що не ґрунтується на умовах договору, обмеження позивача у користуванні своїм банківським рахунком за допомогою електронного платіжного засобу - платіжної картки № [NUMBER] , адже з`ясовуючи обставини блокування картки, позивач поніс моральні страждання, що виразилось у переживаннях, зверненням до відділення банку, витрачанням часу для з`ясування причин блокування. Діями банку фактично було обмежено право позивача за допомогою платіжної картки № [NUMBER] на розпорядження грошовими коштами, які містять на банківському рахунку. Суд, враховуючи обставини, щодо завдання моральної шкоди та принципи розумності і справедливості вважає, що на користь позивача з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 000 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Дана позовна заява містить дві вимоги: одна із яких немайнова (визнання протиправною діяльність філії банку), інша - майнова (про стягнення моральної шкоди). Розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день подання позивачем позовної заяви до суду, становить 908 грн., а розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 908 грн. (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, при зверненні до суду із даним позовом, враховуючи те, що він містить одну немайнову вимогу та одну майнову вимогу з ціною 40 000 грн., загальний розмір судового збору, який підлягав сплаті становить 1 816 грн. (908 грн. + 908 грн.). Однак, при прийняті позовної заяви до розгляду та відкритті провадження у справі судом не було звернуто увагу на те, що позивачем сплачено судовий збір не у повному обсязі, оскільки згідно квитанцій від 13 вересня 2021 року сплачено судовий збір на загальну суму 1 338 грн. (а.с. 15). Отже, розмір недосплаченого позивачем судового збору становить 478 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимогу позовної заяви про визнати протиправною діяльність Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10001/0179 щодо помилкового знищення платіжної картки № [NUMBER] , яка була випущена на ім`я [PERSON] , то судовий збір за подання до суду даної позовної вимоги в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вимогу позовної заяви про стягнення в розмірі 40 000 грн. судом задоволено частково, в розмірі 5 000 грн, тому, виходячи із ставки судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду із даної вимогою (908 грн.), до стягнення підлягає судовий збір в розмірі 113 грн., що становить пропорційно розміру задоволеної вимоги. Таким чином загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 021 (908 грн. + 113 грн.), проте з вказаної суми, а саме: 543 грн. слід стягнути на користь позивача, а 478 грн. - на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved