Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

13.09.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 30.09.1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо і не надає допомоги на утримання дітей. Відповідач офіційно ніде не працює. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчатись, в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач подала заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], а решту позовних вимог підтримала та просила позов задовольнити в повному обємі. Зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 06.04.2017 року позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], за заявою позивача залишено без розгляду. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 30.09.1995 року перебували у шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.02.2017 року було розірвано (а.с. ). Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 4, 6). Встановлено, що відповідач проживає окремо і добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, офіційно ніде не працює. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 (одній тисячі) гривень, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, з 13.09.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved