Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

14 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив змінити спосіб присудження аліментів на утримання дітей, встановивши тверду грошову суму у розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що на підставі судового наказу Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2017 року на утримання малолітніх дітей з нього стягуються аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час шлюб з відповідачкою розірвано. Він безробітний, проживає з матірю пенсійного віку, немає будь-якого рухомого чи нерухомого майна, жодних фінансових заощаджень та інших цінностей. Набув статусу учасника бойових дій за участь в АТО, за що один раз в рік отримує грошову допомогу. Вважає, що обовязок по утриманню дітей лежить однаковою мірою як на батькові так і на матері, а тому розмір аліментів повинен бути зменшений. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримав, просив зменшити розмір аліментів. Відповідач [PERSON] предявлений позов не визнала. Суду пояснила, що відповідно до закону розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, які зявилися в судове засідання, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що судовим наказом Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2017 року у справі № 561/567/17 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Судовий наказ набрав чинності 16 вересня 2017 року (а.с.11). У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В ході судового розгляду судом у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховано, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.10), проживає в [INFO] разом з матірю (а.с.12), ніде не працює з 22 травня 2015 року (а.с.13), не зареєстрований як безробітний в Зарічненському районному центрі зайнятості (а.с.14). Проте вказані обставини не дають підстав дійти висновку про зміну матеріального чи сімейного стану, або стану здоровя платника чи одержувача аліментів, як визначену ст. 192 СК України підставу зменшення розміру аліментів. Зазначені обставини існували на час винесення судового наказу Зарічненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2017 року. Також, за змістом ч. 7 ст. 105 ЦПК України (в редакції чинній на час винесення судового наказу від 12 вересня 2017 року) та ч. 7 ст. 170 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів лише у випадку видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів у відповідній частці від заробітку (доходу) платника аліментів, при цьому указані норми не наділяють позивача [PERSON] таким правом у випадку присудження з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною другою ст. 182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто мінімально визначений законодавцем розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, у тому числі зменшений судом, ніж це передбачено у ч. 2 ст. 182 СК України. З врахуванням викладеного, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру аліментів, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed