Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

13 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 23 лютого 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких з [PERSON] стягнуто аліменти. Шлюбні відносини виявились невдалими з причини несумісності характерів, розходження поглядів на життя, шлюб фактично припинено з липня 2016 року, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам [PERSON] Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй прізвище «Дорофєєва». Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином засобом зв'язку, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надала, суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про шлюбу серії I-КИ №298816, виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 23 лютого 2015 року, актовий запис №1, сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2015 року. Згідно свідоцтв про народження серії I-КИ №441721 та серії I-КИ №549723, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 14 серпня 2013 року та 17 червня 2015 року, актовий запис №54 та №43, сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Довідкою Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області №311 від 14 липня 2017 року підтверджується, що до складу сімї позивача, яка зареєстрована [INFO] входить донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року, справа №181/612/16-ц, з [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти на користь доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частини кожному усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2016 року, в особі матері [PERSON], допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб, шлюбні відносини не підтримуються тривалий час, сімя розпалась і подальше її збереження неможливе. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України.

Outcome: approved