Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

13 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, та просила вирішити питання судових витрат. В заяві зазначила, що з 16 серпня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільний неповнолітній син [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник позивача надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І-КЕ № 021514, виданого Новосанжарським районним відділом реєстрації актів громадянського стану 16.08.1997 року, [PERSON] уклав шлюб з Шинкаренко (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с. 7). Від цього шлюбу у них 03 серпня 2007 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 050079, виданим 09.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області(а.с. 8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved