Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

13.04.2016р. представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1999 року сторони проживали в цивільному шлюбі. [INFO] у сторін надилась донька [PERSON]. З 2005р. стосунки між сторонами припинені, позивач з дитиною проживають окремо від відповідача, який життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, матеріально не допомагає, жодного зв'язку з відповідачем немає. Неповнолітня дитина навчається в гімназії та в клубі спортивних та оздоровчих систем, відповідач за весь час навчання дитини до закладів не з'являвся. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утримані. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом надання оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 137 від 23.07.2016 року, заяв чи клопотань до суду не надав. Представник Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, в якому висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.06.2015р. №5897/41/3/103 підтримав у повному обсязі та просив прийняти рішення згідно чинного законодавства України, виходячи з інтересів дитини. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін і третьої особи та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін і третьої особи без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON].(а.с.6), позивачу після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.47). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З позовом до суду про позбавлення батьківських прав, згідно ст. 165 СК України, має право звернутися один з батьків. Відповідно до характеристики, виданої директором гімназії №136, [PERSON] навчається в гімназії №136 з вересня 2009 року, виховується в благополучній родині. Мати та вітчим приділяють багато часу вихованню і навчанню дівчинки, за необхідності, допомагають у підготовці домашніх завдань. Вони також цікавляться успіхами доньки, консультуються у класного керівника з питань виховання, а також розвитку тих чи інших задатків [PERSON]. Мати була членом батьківського комітету протягом 2013 -2013 н/р. Батько [PERSON] за весь час навчання дівчини в школі не з'явивлявся (а.с.8). Відповідно до характеристики, виданої директором ПП «Клуб «Люпус», [PERSON] займається в Клубі з 2007р. На заняття дівчинку привів вітчим. Разом з матір'ю вони проявляють активну зацікавленість у підвищенні фізичних та вольових показників [PERSON]. Батько [PERSON] за весь час тренування дівчини в клубі не з'являвся. (а.с.9) Згідно довідки №48/85505, виданої Дніпровським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві 10.12.2015 року, проведеними заходами місцезнаходження [PERSON], [INFO], не встановлено (а.с.7). Таким чином, судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, неналежним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, на протязі тривалого часу не зустрічається з донькою, не займається її вихованням, не цікавиться життям дитини, а також не турбується про здоров'я доньки. При цьому, судом не встановлено, щоб відповідачу перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Як убачається з висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації №5897/41/3/103 від 30.06.2015р., орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку х тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а.с.10-11). Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України визначено: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України Постановою № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в підпункті 4 пункту 17 зазначив, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Виходячи з вищевикладеного, положень ст. 182 Сімейного кодексу України, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON], визначений Законом обов'язок батьків приймати участь у вихованні та утриманні дитини, те, що відповідач поклав весь тягар утримання дитини на позивача - матір дитини, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір аліментів який підлягає стягненню на утримання неповнолітньої дитини, повинен бути встановлений у розмірі 1000,00грн. щомісяця, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 551,20грн. за вимогою позову про позбавлення батьківських прав, та підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. за вимогою позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial