overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1990 року. Від даного неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 29.07.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1990 року. Від даного неповнолітніх дітей не мають (а.с.4). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-19 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 2007 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 29.07.2014 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 2007 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства та виховання дітей. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.11.2008 р. вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі РАЦС по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №282. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти взаєморозуміння, відповідач має схильність до зловживання спиртними напоями, до азартних ігор, на ґрунті чого виникають сварки та скандали. Позивач вважає, що сім'я розпалася і відновлювати стосунки вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи без участі сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. Отже, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача до повноліття дитини та на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] надала заяву у якій просить розгляди справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.11.2011 року, від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого, батьком записаний [PERSON] - відповідач у справі. Відповідач [PERSON] працевлаштований та працює у ВАТ «Запоріжсталь», що сторонами не оспорюється, та має можливість виділяти кошти на утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, з того, що відповідач працевлаштований, положення ст. 174 ч. 4 ЦПК України, так як відповідач визнає позовні вимоги, суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 14 частини заробітку(доходу) відповідача щомісяця, та це буде відповідати критеріям виваженості, розумності та справедливості і не суперечить законодавству. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з тим, що відповідно до твердження позивачки, вона не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до 3-х років, то потребує матеріальної допомоги, яку суд визначає у розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, що ним також визнається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 січня 2011 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №23. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначила, що шлюб з відповідачкою існує формально, оскільки вони з січня 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення кореспонденції до Вознесенської ВК-72, однак заяви з викладенням позиції стосовно позовних вимог до суду не надіслав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 березня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №62. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з січня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON], [INFO]. В обгрунтування вимог вказує, що 19 вересня 1982 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. В 1986 році чоловік пішов на роботу і не повернувся. Розшуком чоловіка не займалася, так як жили погано, він пиячив та постійно бив її, офіційно не працював, матеріально сім'ю не утримував. З тих пір жодних відомостей про його місце перебування невідомо. Дану обставину можуть підтвердити свідки. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім потрібно для розлучення. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги своєї довірительки і просить суд, визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви [PERSON] - не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відділу ДРАЦС по місту Кам'янець-Подільському. Заслухавши заявника, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. 43 ЦК України. Встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу [NUMBER] від 19.09.1982 року, актовий запис № 22. В 1986 році чоловік пішов з дому і не повернувся. З того часу жодних відомостей про його місце перебування невідомо. Розшуком чоловіка [PERSON] не займалася, так як жили з останнім погано, він пиячив та постійно бив її, офіційно не працював, матеріально сім'ю не утримував. Дані обставини підтверджуються також показами в судовому засіданні свідків [PERSON] і [PERSON], які пояснили, що в вісімдесятих роках чоловік [PERSON] пішов з дому і не повернувся, місце його знаходження не відомо. Аналогічні покази дала свідок [PERSON], яка є дочкою подружжя [PERSON].Вона батька не пам»ятає,весь час жила з матір»ю.Про батька нічого невідомо. Відсутність відомостей про місце знаходження [PERSON] більше одного року в місці його постійного проживання є підставою для визнання безвісно відсутнім. Визнання його безвісно відсутнім необхідно для вирішення питання про розірвання шлюбу. Заява подана до суду відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України за останнім відомим місцем перебування фізичної особи, місце перебування якої невідоме.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні уточнила заявлені вимоги і просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] в селі Кам'янка, Кам'янець-Подільського району Хмельницької області є матір'ю [PERSON] [INFO]. В обгрунтування вимог вказує, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина. Проте спадщину [PERSON] оформити не може, у зв'язку із розбіжностями у написанні імені матері в правовстановлюючих документах, а саме: у її свідоцтві про народження ім»я матері записано «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть [PERSON] та у заповіті, який вона склала ще при житті і посвідчила в Кам'янській сільській раді - «[PERSON]». Для оформлення спадщини необхідно встановлення факту родинних відносин. Юридичний факт підтверджується документами, наданими до заяви та показами свідків. Представник Кам'янської сільської рад в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень не має. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] - [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина, на яку [PERSON] має право за заповітом складеним її матір'ю . Проте спадщину [PERSON] оформити не може, у зв'язку із розбіжностями у написанні імені матері в свідоцтві про народження, що вбачається з листа державного нотаріуса Другої Кам»янець-Подільської державної нотаріальної контори № 422/02-14 від 14.07.2014 р. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Юридичний факт підтверджується: копією повторного свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 08.01.1981 року; копією заповіту складеного [PERSON] та посвідченого 27.11.2008 року Кам'янською сільською радою Кам'янець-Подільського району і зареєстрованого за № 165, довідкою Кам'янської сільської ради № 35 від 24.01.2014 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON], серія [NUMBER] від 21.01.2013 року та показами свідків [PERSON], [PERSON] даними ними в судовому засіданні, які пояснили, що [PERSON] і [PERSON], одна і та сама особа і є матір'ю [PERSON] Суд вважає заяву доведеною і такою, що підлягає задоволенню згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], зареєстрованого 05.05.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 271, від якого є син - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом телефонограми, в ході якої повідомив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 05.05.2012 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 271 /а.с. 5/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 26 /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved