Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

13.09.2013 року орган опіки та піклування Новобузької РДА звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], в якому посилаючись на ухилення відповідачкою від виконання своїх обов'язків по вихованню вищевказаної малолітньої дитини та відмову добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на її утримання, просив відібрати у неї вказану дитину без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти на її утримання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] прояснила, що відповідачка будучи сама ще неповнолітньою, не вміє доглядати за дитиною, не створила належних умов для її виховання та зростання, дитина приживає у брудному приміщенні, неохайна, одяг, що відповідає її віку відсутній, а той що є забруднений, отримана відповідачкою допомога при народженні дитини використовується не за призначенням, остання взагалі не спроможна самостійно розпоряджатися належним чином коштами. Фізичний розвиток дитини не відповідає її віку, але мати не приділяє належної уваги її здоров'ю, ігнорує відповідні рекомендації лікарів, на зауваження реагує агресивно. Була влаштована до Вознесенського обласного центру соціально-психологічної допомоги, але із відведених трьох місяців провела лише 10 днів, покинувши центр самостійно. Наголосила, що вказана малолітня дитина терміново потрібує нагляд та обстеження відповідних лікарів, оскільки значно відстала у своєму фізичному розвитку, тому посилаючись на висновок органу опіки щодо доцільності відібрання малолітнього [PERSON] у його матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав відносно цієї дитини, просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, однак наголосила, що в достатній мірі, за наявної можливості, забезпечувала належний догляд та утримання свого сина [PERSON], при цьому погодилася, що дитина на свій вік відстала у розвитку і потребує медичної допомоги, яку вона забезпечити наразі не в змозі. Погоджувалася на тимчасове відібрання від неї дитини без позбавлення її батьківських прав, стягнення з неї аліментів та влаштування дитини на певний час у відповідний заклад, де дитині забезпечуватиметься необхідний медичний догляд та обстеження. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно свідоцтва про народження (копії) серії [NUMBER] від 06.03.2013 року є матір'ю малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Батько дітей, в силу вимог ч. 1 ст. 135 СК України, зазначений у свідоцтві за вказівкою матері. Відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання громадянки [PERSON] в с. Березнегуватське Новобузького району, що видно з актів обстеження від 19.11.2013 року, 03.12.2013 року та 11.12.2013 року, вказують на те, що достатніх умов для проживання та утримання дитини нею не створено, за дитиною належного догляду не має, зокрема кімната в якій проживає окремо дитина з матір'ю, розташована в будинку, де окрім цих осіб ще проживають 7 осіб, з яких 6 неповнолітні діти. Саме ж приміщення кімнати брудне, прохолодне, мається затхлий запах, дитина не охайна, брудна, одяг забруднений та не відповідає її віку, харчування для дитини в обмеженій кількості, інколи їжа для дитини взагалі не готувалася, мати часто на тривалий час залишала дитину без нагляду. Як видно з доповідних фахівця соціальної служби Березнегуватської сільської ради Новобузького району від 19.11.2013 року, завідувача ФАПу с. Березнегуватське від 21.11.2013 року та лікаря-педіатра Новобузької ЦРЛ від 27.11.2013 року, на зауваження вказаних осіб щодо неналежного виховання та утримання дитини відповідачка реагує агресивно, рекомендації фельдшера ігнорує, дитина на свій вік погано сидить, не вміє повзати, дитина значно відстає у своєму розвитку, у віці 4-х місяців вона оглядалася в Миколаївській обласній дитячій лікарні, де встановлено діагноз: «синдром рухових порушень», у зв'язку з чим надано направлення на госпіталізацію в неврологічне відділення вказаної лікарні, від чого мати категорично відмовилася, на періодичні прийоми до лікаря-педіатра мати дитину не приводить. Як встановлено в судовому засіданні, оскільки відповідачка ще будучи неповнолітньою народила дитину, її разом з дитиною було влаштовано до Вознесенського обласного центу соціально-психологічної допомоги, однак із можливих трьох місяців у центрі вона перебувала всього 10 днів, покинувши його самовільно. Крім цього, за неналежне виконання покладених на [PERSON] батьківських обов'язків по догляду за її малолітнім сином [PERSON], остання, згідно з постановою Новобузького районного суду від 08.01.2014 року притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП та піддавалася адміністративному стягненню. Згідно положень ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. За ухилення від виконання батьківських обов'язків та виникненням у зв'язку з цим загрози життю та здоров'ю дитини [PERSON], 2013 року народження, за розпорядженням Новобузької районної державної адміністрації від 09.12.2013 року, останнього було негайно відібрано у відповідачки та влаштовано у відповідний дитячий заклад. Відтак, наразі дитина перебуває у Миколаївському обласному будинку дитини, однак, відповідачка, за весь час перебування дитини у цьому закладі, жодного разу не відвідала її, не цікавилася її вихованням, здоров'ям та побутом. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА від 27.11.2013 року відібрання у [PERSON] малолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав щодо цієї дитини є доцільним і буде відповідати інтересам дитини. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідачка [PERSON], яка являється матір'ю вищевказаної малолітньої дитини в порушення вимог ст.150 СК України протягом тривалого часу не забезпечила належних умов утримання дитини, не виявляє щодо дитини батьківського піклування, не вчиняє дій щодо участі у її вихованні, піклуванні про її здоров'я і фізичний розвиток, що згідно вимог п.2 ч.1 ст.164 та ч. 1 ст. 170 СК України є підставами для задоволення позовних вимог органу опіки та піклування Новобузької РДА в частині відібрання вказаної дитини у відповідачки без позбавлення останньої батьківських прав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Такі ж самі положення передбачені і статтею 180 СК України. В силу вимог ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідачка [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітнього сина [PERSON], 2013 року народження, тому маються підстави, з врахуванням положень викладених у ст. 182, ст. 183 СК України, для задоволення заявлених вимог позивача і в частині стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved