Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

14.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому 07.06.2014 року шлюбі виконавчим комітетом Новогнідської сільської Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №9. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося з приводу протилежних поглядів на спільне життя, різних світоглядів, відсутності взаєморозуміння. Шлюбні стосунки вони не підтримують, відсутній спільний бюджет та спільного господарства не ведуть. Вважає що шлюб розпався та примирення не можливе. Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю, у них на даний час не має. Вона неодноразова зверталася до відповідача з проханням розірвати шлюб через органи РАЦСу шляхом подання спільної заяви, відповідач погоджувався, але до органу РАЦС не з'являвся, тому вона вимушена звернути до суду для вирішення питання про розірвання шлюбу. У звязку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб з відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах підтверджується свідоцтвом [PERSON] І-КИ №273860 про укладення шлюбу 07.06.2014 року виданого 07.06.2014 року Виконавчим комітетом Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №9. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу [PERSON], якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved