overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

12 червня 2015 року позивач прокуратура Івано-Франківської області в інтересах пенсіонера та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та стягнення трьох процентів річних. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 жовтня 2014 року був внесений депозит у сумі 12 000 доларів США згідно договору про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті № 300131/121264/7-14. Внесення коштів підтверджується меморіальним валютним ордером № 47644 від 20.10.2014 року. 06 січня 2015 року позивачем [PERSON] було поповнено даний вклад на 200 доларів США. Позивачу було виплачено 600 доларів США. Станом на час подання позовної заяви до суду відповідач не повернув позивачу банківський вклад у сумі 11 774 доларів США. Позивач неодноразово звертався до відповідача про повернення депозиту, проте безрезультатно. Також позивач просить стягнути три проценти річних у сумі 450,40 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 11 774,00 доларів США за договором банківського вкладу та три проценти річних у сумі 450,40 грн. Позивач та представник позивача у судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали частково, оскільки відповідачем було сплачено 840,00 доларів США, просили задовольнити частково, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

12 червня 2015 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ ) звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що Полонський районний суд 23 листопада 2010 року задовольнив позов ПАТ «УкрСиббанку» (далі Банк) і стягнув з [PERSON] та [PERSON] борг за договором кредиту. 12 грудня 2011 року Банк уклав із ТОВ договір факторингу - відступлення прав вимоги за договором кредиту, відповідно до якого ТОВ набуло права грошової вимоги до боржників [PERSON], в тому числі і щодо [PERSON] та [PERSON] Після укладання договору факторингу даних про судові рішення Банк для ТОВ не передав, заявник дізнався про судові рішення з державного реєстру судових рішень. В порядку ст. 37 ЦПК України просить замінити сторону позивача : з [PERSON] на ТОВ. В судовому засідання представник ТОВ [PERSON] доводи заяви підтримує і пояснила, що про те, що були виготовлені виконавчі листи на виконання рішення суду про стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] їй стало відомо в судовому засіданні. Представник [PERSON] [PERSON] заперечує проти задоволення заяви з тих підстав, що [PERSON] не отримував повідомлення про договір факторингу, відсутні докази про передачу [PERSON] для ТОВ прав вимоги . [PERSON] повідомлена про час та місце розгляду заяви, в суд не прибула. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Полонського районного суду від 23 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 04 травня 2011 року, із [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку стягнуто борг за договором кредиту та договору поруки від 29 жовтня 2008 року. 18 липня 2011 року представник [PERSON] звернувся до суду із вимогою надати виконавчі листи для здійснення стягнення. Виконавчі листи в суді були виготовлені, але [PERSON] не направлені та зберігаються в матеріалах справи. За договором факторингу від 12 грудня 2011 року Банк передав право вимоги ТОВ до [PERSON] та [PERSON] за договором кредиту. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що Банк не передав ТОВ рішення суду та виконавчі листи, тому за таких обставин доводи заяви ТОВ є обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки відсутність даних у заявника про судові рішення та наявність виконавчих листів є поважною причиною пропуску строку ТОВ для предявлення виконавчого документа для виконання. Заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

12 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився , хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити дітей на виховання позивачці [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір в розмірі 768.40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 25 серпня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом ЗАГС м.Павлограду, актовий запис № 795. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 серпня 1990 року. Шлюб зареєстровано міським відділом ЗАГС м.Павлограду, актовий запис № 795. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою 45 у будинку № 543 по вул. Дніпровській в м. Павлограді Дніпропетровської області. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS], в зазначеній квартирі зареєстровані він та його колишня співмешканка, яка останні два роки не мешкає за місцем реєстрації. Відповідачу ніхто не чинить перешкоди у користуванні квартирою. У звязку з тим, що відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, позивач не може скористуватися житлово-комунальною субсидією. Позивач у судове засідання не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.06.2012 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за р. № 1-2292, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно. У вищевказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 05 липня 2017 року, довідкою виданою житлово-будівельним кооперативом «Молодіжний» № 47 від 01 червня 2017 року. Відповідно до акту про непроживання [PERSON], який мешкає аз адресою м. Павлоград вул. Дніпровська 543/45, [PERSON], [INFO], всі свої особисті речі вивезла з квартири в квітня 2015 року і з того час за вищевказаною адресою не мешкає, що про що засвідчують сусіди: [PERSON] (кв. 33), [PERSON] (кв. 35). У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 21 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №169. Від спільного проживання в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, постійні сварки та непорозуміння. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з 13 вересня 2013 року не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Спроби примиритися не принесли жодних результатів. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. залишити за ним у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вона з відповідачем [PERSON] уклали шлюб 02.10.2015 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON]А не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку, про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 02 жовтня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №135477 від 02.10.2015 року, актовий запис №1598. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №239457 від 17.02.2016 року, актовий запис №204. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 22 січня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з червня 2016 року не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 22 січня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-СР №376532 від 22 січня 2015 року. З червня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 19 жовтня 2012 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, народився син [PERSON], [INFO]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо тривалий час, спільний бюджет не ведуть. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-КИ № 240635, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2012 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 717. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Молчанової» на «Заремба» (а.с.6). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-КИ № 438381 (а.с. 7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, сторони мешкають окремо на протязі тривалого часу, спільного бюджету не мають, спільно господарство не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved