Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

13.05.2015 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з ФОП [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 887 грн. 27 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого вона в інтернет-магазині придбала дитячі іграшки (гараж та качку) вартістю 327 грн. 04 коп. Разом з тим, вказані товари виявились неналежної якості, про що було повідомлено відповідача. У зв'язку з чим, позивач звернулась до відповідача з заявою про надання товарів належної якості чи повернення сплачених позивачем коштів, на що остання отримала відмову. У зв'язку з відмовою відповідача, позивач 17.03.2015 надіслала на адресу відповідача лист про розірвання договору та в зв'язку з цим повернення сплачених грошових коштів в сумі 327 грн. 04 коп. Однак, відповідач в порушення вимог ст. ст.12, 13 Закону України «Про захист прав споживачів» не повернув належні позивачу грошові кошти в розмірі 327 грн. 04 коп. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку повернути вказані грошові кошти, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 327 грн. 04 коп., неустойку в розмірі 1% вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей за період з 26.03.2015 по 13.05.2015 в сумі 160 грн. 23 коп. Крім того позивач просить на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути моральну шкоду в розмірі 400грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень позивача, визнавши причини неявки відповідача, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі пояснень позивача та наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. 07.03.2015 між позивачем [PERSON] та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач в інтернет-магазині за електронною адресою [INFO] замовила та придбала у відповідача, серед іншого, дитячі іграшки, а саме: автогараж артикул ММТ-922-7 вартістю 297 грн. 64 коп. та качку артикул ММТ-К177 вартістю 29 грн. 40 коп. Факт укладення договору купівлі-продажу вказаних товарів підтверджується видатковою-накладною №РН-133443 від 07.03.2015, виданою фізичною особою-підприємцем [PERSON] та роздруківкою з інтернет-сайту «Приватбанк» про переказ коштів у загальному розмірі 1237 грн. 05 коп. (а.с.4,5,6) 13.03.2015 позивач направила на електронну адресу відповідача лист, згідно якого повідомила про неналежну якість придбаних товарів та в зв'язку з цим просила врегулювати це питання. (а.с.7) Згідно листа відповідача від 14.03.2015 придбаний позивачем товар не підлягає обміну. (а.с.8) 17.03.2015 позивач направила на адресу відповідача повідомлення про розірвання вказаного договору купівлі-продажу та повернення сплачених нею грошових коштів в розмірі 398 грн. 04 коп. (а.с.9-10) Відповідно до п.1 ч.2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно з ч.3 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей. (ч.4 ст.12 Закону) У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. (ч.5 ст.12 Закону) Як встановлено судом, станом на час розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за вказаним законом, зокрема, не повернув позивачу сплачені нею грошові кошти за придбаний товар в розмірі 327 грн. 04 грн. Інших даних, які б спростовували вказане суду не надано. За вказаних обставин, суд вважає, що сплачені позивачем грошові кошти в розмірі 327 грн. 04 коп. підлягають поверненню. Відповідно до ч.9 ст.12 Закону України якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. У зв'язку з затримкою повернення коштів позивачу, суд вважає відповідно до ч.9 ст. 12 вказаного Закону України стягнути з відповідача на користь позивача неустойку в розмірі 1% вартості продукції за кожний день затримки, а саме за період з 26.03.2015 по 13.05.2015 в розмірі 160 грн. 23 коп. Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки судом встановлено порушення прав позивача як споживача з боку відповідача, суд, виходячи з положень ч.2 ст.22 вказаного Закону та враховуючи принцип розумності та справедливості, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 400 грн. 00 коп. Виходячи з встановлених обставин справи та вимог діючого законодавства, яке регулюють дані правовідносини, суд вважає вимоги доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає стягненню з відповідача ФОП [PERSON] в дохід Держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved