Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

13 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні належною їй на праві власності квартирою [ADDRESS], шляхом визнання їх втратившими право користування цим жилим приміщенням та їх виселення. Позов мотивовано тим, що позивач набула права власності на вказане жиле приміщення на підставі договору дарування, а відповідачі не є членами її сім'ї, тому прав на користування квартирою не мають, але їх реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати своє право власності. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно і належним чином, причини неявки до суду не повідомили, про відкладення розгляду справи не звертались. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 17.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 583. Відповідно до довідки КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради № 898 від 12.03.2014 року у вищевказаній квартирі зареєстровано три особи: син власника - [PERSON], колишня невістка - [PERSON], та дочка колишньої невістки, яка не є онукою власника - [PERSON] Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України (з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Передбачаючи права власника будинку на її відчуження, закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири). Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником квартири, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Чинним законодавством не передбачено перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а отже у разі припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняється і право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном За таких обставин, суд вважає, що по даній справі наявні всі підстави для визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Проте, суд дійшов висновку, що вимога позивача про виселення відповідачів зі спірної квартири є безпідставною, оскільки в своїй заяві позивач зазначає, що вони вже понад рік не проживають у квартирі позивача і в ній відсутні будь-які їх речі. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial