Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

13 грудня 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для особи відповідного віку, на період навчання по 28 червня 2023 року включно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 28 квітня 2004 року. Від спільного життя вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час донька є повнолітньою, однак продовжує навчання у Національному університеті «Запорізька політехніка» на денній формі навчання, у зв`язку з чим вона не може самостійно отримувати дохід, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Позивач не має можливості утримувати доньку самостійно, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 09 січня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. 27 січня 2020 року відповідач, не погодившись із вказаним позовом надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що їхня спільна з позивачем донька дійсно навчається на денному відділенні, однак має індивідуальний графік відвідування занять. До місця навчання вона приїздить 1-2 рази на місяць. Крім того, донька працює неофіційно та отримує заробітну плату. Від своїх обов`язків щодо утримання дітей він ніколи не відмовлявся та за першою вимогою надавав доньці допомогу, у тому числі й у грошовому вигляді. На теперішній час він офіційно не працевлаштований, його заробітки мають мінливий характер та крім того, на його утриманні знаходиться літня матір, яка після складної операції потребує постійного догляду, обстежень та підтримуючого лікування. Також, вважає не обґрунтованим розмір аліментів, які позивач просить стягнути з нього на утримання доньки. В свою чергу позивач, 07 лютого 2020 року надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що відповідач взагалі не спілкується з дитиною та йому невідомо скільки разів на тиждень дитина відвідує навчальний заклад. Дитині необхідні кошти на придбання квитків та продуктів харчування. Крім того, донька є діючим спортсменом, постійно приймає участь у спортивних заходах, що також потребує значних фінансових витрат. Ще з 2009 року відповідач оголошувався у розшук в зв`язку з ухиленням від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач є працездатною особою, але офіційно не працевлаштувався. Доказів на підтвердження догляду та матеріального утримання своєї матері відповідачем також надано не було. Зазначила також, що вона має на утриманні ще неповнолітню дитини - доньку [PERSON] , а тому не може самостійно забезпечити належний рівень забезпечення для спільної з відповідачем повнолітньої доньки. 17 лютого 2020 року відповідачем було подано до суду заперечення щодо відповіді на відзив, в якому зазначено, що позивачем не доведено, що вона несе певні витрати у зв`язку з продовженням навчання їхньою спільною дитиною. Дитина має можливість самостійно заробляти грошові кошти. Відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, визначеній пропорційно 50 % витрат, необхідних для продовження навчання. Мати відповідача у лютому 2018 року перенесла оперативне втручання з метою видалення злоякісної пухлини головного мозку, після якого у неї поступово розвились зміни у поведінці, сприйнятті реальності та відношення до оточуючих. Вона почала поводити себе неадекватно, постійно втрачала речі, гроши та документи. Також зазначив, що на теперішній час він разом із матір`ю перебуває у скрутному становищі. Позивач та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги, а також обставини, викладені у відповіді на відзив, підтримали у повному обсязі та просили суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, обставини викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні щодо відповіді на відзив підтримали у повному обсязі та просили суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання у розмірі 1/9 части з усіх видів заробітку/доходу відповідача. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідка, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 квітня 2004 року, про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 99, що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3) Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії довідки № 194 від 02 грудня 2019 року виданої деканом [PERSON] , [PERSON] є студенткою 1 курсу денної контрактної форми навчання спеціальності 017 Фізична культура і спорт факультету Управління фізичною культурою та спортом Національного університету «Запорізька політехніка» ІV рівня акредитації. Стипендію не отримує. Термін навчання для здобуття освітнього ступеню «бакалавр» згідно навчального плану складає 4 роки з 01.09.2019 по 28.06.2023. (а.с. 6) 27 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 172, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , в графі «мати» зазначено позивача [PERSON] (а.с. 60) Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , в графі «мати» зазначено [PERSON] (а.с.19) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00022356366 [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб 23 серпня 1997 року, про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 344, та після реєстрації шлюбу отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 22-23) Згідно висновків комп`ютерної томографії головного мозку від 05.11.2018 під час обстеження [PERSON] виявлено пост операційну кісту в області полюса правої лобної долі, невелику менінгіому на кордоні правих темної та потиличної чатин, дифузні атрофічні зміни головного мозку (а.с. 21) Як вбачається з висновків мультизрізової комп`ютерної томографії головного мозку від 30.05.2019 за результатами обстеження [PERSON] виявлено ознаки пост операційних змін лобної долі праворуч з формуванням гліомезодирального рубця на фоні енцефалопатії, обизвіствела менінгіома на кордоні потиличної та теменної частин (а.с. 20) Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] за період з 01 квітня 2009 року по 27 грудня 2010 року інфляційну суму у розмірі 1335,05 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 01 квітня 2009 року по 27 грудня 2010 року в розмірі 540,99, всього на суму 1876,04 грн. (а.с.34-36) Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 6300 грн. (а.с.39-42) Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по аліментам за період з серпня 2003 року по січень 2009 року в сумі 5349,21 грн., пеню за несвоєчасну сплату аліментів з січня 2007 року по березень 2009 року в сумі 5000 грн. (а.с.31-33). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] , за період з 01.01.2016 по 31 грудня 2018 року станом на 31.01.2019 року в розмірі 7000 грн. (а.с. 44-55) Згідно рішення виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпропетровську ради № 468 від 21.08.2009 [PERSON] у встановленні днів та часу у спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] відмовлено. Запропоновано самостійно налагодити стосунки з дітьми та попереджено про відповідальність за виховання та утримання дітей (а.с. 57-58) Як вбачається з листа начальника відділу Самарського РВ Дніпроперовського міського управління юстиції Управління УМВС України № 47/8559 від 27.07.2010 СГІРФО Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було встановлено місцезнаходження громадянина [PERSON] , який на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2009 року оголошений у розшук за несплату аліментів. (а.с. 59) Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач та відповідач є її рідними батьками. На теперішній час вона проживає разом із матір`ю, навчається у вищому навчальному закладі у м. Запоріжжі, заняття відвідує за індивідуальним графіком 3-4 рази на тиждень. Витрати на навчання складають 11500 грн. на рік, проїзд та харчування 300 грн. на день. Окрім того витрати на реферати та контрольні складають 200 грн. за семестр. У зв`язку з навчанням за спеціальністю тренер та зайняттями спортом вона не має змоги працювати та самостійно отримувати доходи. Також зазначила, що інколи батько надсилав їй кошти на карту. Гроші на навчання, проїзд та харчування надає їй мати. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Так, судом встановлено, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі денної форми навчання на контрактній основі, у зв`язку з чим дійсно потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проїзду, харчування, тощо. Позивач, звертаючись до суду із даним позовом зазначала, що самостійно надавати матеріальну допомогу повнолітній донці у зв`язку з навчанням не взмозі, оскільки має на утриманні ще одну малолітню дитину, що підтверджено належними та допустимими доказами. Судом також встановлено та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що з відповідача на користь позивача рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення повноліття. При цьому, за період стягнення аліментів, відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів, у зв`язку з чим позивач неодноразово зверталась до суду із позовами до відповідача про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів, що підтверджується відповідними рішеннями суду, які набрали законної сили, тобто відповідач фактично ухилявся від обов`язків сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої доньки. Також, суд звертає увагу, що відповідач за весь період стягнення аліментів не скористався своїм правом на звернення до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів у зв`язку із погіршенням його майнового стану, а лише заперечував щодо суми заборгованості та пені за несплату аліментів, тобто був згоден з раніше призначеним розміром аліментів. Крім того, у судовому засіданні відповідач не заперечував, що він фактично отримує доходи, проте вони мають мінливий характер. Разом з тим, суд враховує той факт, що обов`язок відповідача про сплаті аліментів на період навчання має визначений не тривалий термін, а саме до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення 23 річного віку, а отже період відрахування аліментів з відповідача не є значно великим. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує майновий стан позивача та відповідача, які мають реальну можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання доньці, яка її потребує, оскільки у зв`язку з денною формою навчання не має можливості самостійно себе утримувати, а також те, що відповідач офіційно не працевлаштований, його доходи мають мінливий характер, останній має на утриманні мати, яка є особою похилого віку та має певні захворювання, з урахуванням фактичних затрат позивача на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням, а також того факту, що обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків у рівних частинах, суд вважає за доцільне визначити аліменти на утримання доньки відповідача у розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача. Суд вважає, що такий розмір аліментів на період навчання повнолітньої доньки є пропорційним половині зазначених свідком [PERSON] фактичних витрат на таке навчання (проїзд, харчування, виконання контрольних робіт та придбання необхідної літератури та інш.), не призведе до суттєвого порушення майнового стану відповідача та буде справедливо визначеним розміром до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 СК України якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 13 грудня 2019 року. В той же час вимоги позивачки в частині стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів на період навчання. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial