Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

13.04.2016 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], а також зняти його з реєстраційного обліку у вище вказаному будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Він є власником будинку, в якому зареєстровані: він, його дружина [PERSON], донька [PERSON] та донька [PERSON], відповідач [PERSON]. Однак, відповідач фактично в зазначеному будинку не проживає. Позивач змушений звернутися до суду, оскільки відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає, комунальними послугами не користується, але сплата нараховується з урахуванням всіх зареєстрованих осіб у будинку. У судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з'явився повторно, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23 лютого 2007 року, реєстровий номер 377 (а.с.30), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14237322 від 13.04.2007 року, виданим КП Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації (а.с.31), технічним паспортом на житловий будинок, реєстровий №2785, зареєстрований в Бориспільському міському бюро технічної інвентаризації 23 червня 2006 року (а.с.5-9). Встановлено, що, крім позивача, в належному йому на праві приватної власності будинку зареєстровані: його дружина [PERSON], [INFO], його дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується даними домової книги (а.с.10-12). Згідно з показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] з моменту своєї реєстрації у 2003 році по даний час у вищевказаному будинку не проживає. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач, який зареєстрований в належному позивачу будинку тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за вказаною адресою: [ADDRESS], - він втратив право користування вказаним жилим приміщенням. В зв'язку з цим позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Проте, в частині заявленої вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача у вище вказаному будинку, суд вважає заявлену позовну вимогу безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання» здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, тобто в позасудовому порядку. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 551 гривень 20 копійок, понесені позивачем (а.с.-1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial