Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

13.04.2010 року позивач звернувся в суд з указаним позовом, умотивувавши вимоги таким. 03.11.2007 року він домовився з відповідачкою про купівлю - продаж кв. № 2 в с. Колочава по вул. Шевченка, 78 - А, Міжгірського району і уклав про це договір у письмовій формі. Обумовлену договором суму позивач передав відповідачці, а остання передала йому в розпорядження квартиру, з якої виселилась. Натомість відповідачка відмовляється посвідчити договір нотаріально і зареєструвати право власності в органі технічної інвентаризації. Позивач вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила, що квартира належала їй і її дітям на праві спільної сумісної власності, в якій вони мешкали спільно до продажу її позивачу. Відповідачка з повнолітніми дітьми виїхали з с. Колочава в Берегівський район де мешкають разом у будинку. Претензій до позивача не має. Відмову нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу квартири пояснили тим, що є похилого віку, не знала закону, її дочка хворіє з дитинства на психічне захворювання, яку доглядають вона, син і невістка. Тому не мають коштів для оформлення документів. Співвідповідачі в справі [PERSON] ( дочка відповідачки) і [PERSON] ( син відповідачки) на розгляд справи не з'явились, будучи повідомленими про це належно. [PERSON] доручив представляти свої інтереси матері - відповідачці. Представник Берегівської райдержадміністрації ( залучений в справу як орган опіки і піклування за ухвалою суду для захисту інтересів [PERSON]І.) в судове засідання не з'явився, однак цим органом подано письмову інформацію в справу з вимогою, що заперечень проти позову не має із проханням розглянути справу без представника райдержадміністрації. Треті особи: Колочавська сільська рада, КП Міжгірське БТІ заперечень проти позову не подали. Оцінивши позиції сторін, третіх осіб, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Суд установив наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло №74, виданого Колочавською сільською радою 21.09.2006 року на підставі рішення сесії сільської ради від 28.07.2004 р. [ADDRESS] передано безоплатно у спільну власність ( без визначення часток) [PERSON] і членам її сім'ї сину [PERSON]; дочці [PERSON] Це нерухоме майно зареєстроване в Міжгірське БТІ за вказаними власниками і станом на час розгляду справи по суті. 03.11.2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали письмовий договір про купівлю-продаж цієї житлової квартири загальною площею 51,55 кв.м за 40 тис. грн. У договорі зазначено, окрім іншого, що право власності покупця на житлову квартиру потребує обов'язкової державної реєстрації в КП Міжгірське БТІ Позивач передав відповідачеві 40 тис. грн. Натомість відповідачка з членами сім'ї звільнили квартиру, передали її у володіння позивача, а самі виїхали на інше місце проживання в [INFO] це підтверджено довідками органів місцевого самоврядування з місця проживання сторін, актом, реєстрацією проживання у паспортах гр. України, письмовим висновком Берегівської РДА. У цьому ж висновку зазначено, що заперечень проти позову не має, а також те, що укладеним між сторонами договором не ущемляються інтереси інваліда [PERSON] Згідно з ст. ст. 206, 208, 210, 379, 382, 657 ЦК України правочин у виді купівлі - продажу квартири має укладатись обов'язково в письмовій формі з нотаріальним посвідченням договору і обов'язковою державною реєстрацією об'єкту нерухомого майна у відповідному органі технічної інвентаризації. Право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації ( ст. 334 ч.4 ЦК України). Як видно з обставин справи сторони цих вимог закону не дотримались в повному обсязі. Зокрема, відповідачка з членами сім'ї, продавши майно в натурі позивачу і одержавши за це майно обумовлену суму грошей, по суті ухилились від нотаріального посвідчення договору купівлі -продажу квартири, а саме. Не зібрали всіх необхідних документів, не з'явились до нотаріуса з мотивів, що не мають коштів для цього і не можуть зібрати всіх довідок тощо. Ст. 220 ч.2 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Вищевстановлене підтверджує наявність обставин, зазначених у вказаній нормі закону. Заперечень, застережень щодо задовольнення вимог сторонами, третіми особами, державними органами не заявлено. Судові витрати, у т.ч. у виді держмита слід понести солідарно [PERSON] і [PERSON], яка діє і в інтересах [PERSON] оскільки позивач не оплачував держмито при подачі позову. Натомість позивач визнає право власності на об'єкт нерухомого майна, а відповідачка визнана винною в невиконанні зобов'язання. У такому ж порядку слід стягнути різницю щодо сплачених витрат на ІТЗ розгляду справи за діючою ставкою ( 120-37)= 83 грн. Заперечень з цього приводу не подано.

Outcome: partial