Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

12 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON], яка настала 25 квітня 2004 року, вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, просила визначити їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Поважними причинами пропуску такого строку зазначає свою необізнаність про існування спадкового майна, оскільки проживала окремо від батька, а дізналася про його наявність випадково лише нещодавно у 2015 році. Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у наданих суду заявах представник позивача [PERSON] позов підтримала, представник відповідача позов визнав, усі просили розглянути справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 24 січня 2003 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 24 січня 2003 року за №7 (а.с.6). 25 квітня 2004 року [PERSON] помер (а.с.5). Із довідки Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 12 вересня 2015 року та копії погосподарської книги за 2001-2005 роки вбачається, що разом з померлим [PERSON] на час його смерті у с.Лучка ніхто не проживав. Із 30 листопада 2001 року позивач проживає та зареєстрована [INFO] (а.с.3). За даними Липоводолинської районної держнотконтори від 15 жовтня 2015 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадкоємці за її прийняттям не зверталися, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У звязку з тим, що [PERSON] через окреме проживання з померлим не була обізнана про наявність спадкового майна та з правилами спадкування, а тому не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку поважними і такими, що дають підстави для задоволення позову. Крім того, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За відсутності клопотання про повернення судового збору за результатами розгляду справи, це питання судом не вирішується, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Outcome: approved