Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

14.01.2020 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» в особі представника за довіреністю Яременко О.В. звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за договором позики у розмірі 34 498,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.12.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики №106151 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. договору позики встановлено, що позика надається строком на 25 днів. Відповідно п. 1.1, 1.5 договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 08.01.2020 року становить 34 498,00 грн., з яких: 800,00 грн. - основний борг; 17 054,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 16 644,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2020 року позовна заява ТОВ «ВЕЛЛФІН» задоволена. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики у розмірі 34 498, 00 грн. та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. 28.07.021 року суд за заявою відповідача [PERSON] скасував заочне рішення та призначив справу до розгляду. 05.08.2021 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив суд застосувати позовну давність до позовних вимог позивача, оскільки вважає, що позивач, подавши позов 14.01.2020 року, пропустив трирічний строк для звернення до суду. В судове засідання представник позивача ТОВ «ВЕЛЛФІН» не з`явився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача адвокат Безугла А.В. проти позову заперечила, просила суд відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.526,615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції, яка була чинною на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 14.12.2016 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики №106151 в електронній формі. Згідно п. 1.1 договору позикодавець зобов`язується надає позичальникові на умовах, що передбачених договором, грошові кошти в позику в сумі 800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені договором. Згідно п. 1.3. договору позики строк позики за цим договором складає 25 днів, позика має бути повернута до 08.01.2017 року. Згідно п. 1.5. договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 гривень за перший день користування позикою; - 1,9 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього договору; - 1,9 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.3 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Позивач виконав умови договору перерахувавши на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 800,00 грн. Відповідач прийняті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, що встановлено розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідач [PERSON] доказів повернення кредиту, або сплати будь-яких платежів за кредитом, суду не надав, його заперечення полягають у пропуску позивачем трирічного строку звернення до суду із позовом. Таким чином, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Заборгованість відповідача за договором позики станом на 08.01.2020 року становить 34 498,00 грн., з яких: 800,00 грн. - основний борг; 17 054,00 грн. - заборгованість по відсоткам; 16 644,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджено розрахунком заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на три роки. [PERSON] на підставі наказу №50 від 28.02.2017 року начальника штабу військової частини [NUMBER] [PERSON] зарахований до особового складу військової частини [NUMBER] . 26.02.2020 року контракт про проходження військової служби був укладений ще на один рік. Згідно ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду. Особливий період діє у державі починаючи від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014. Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Завершення заходів мобілізації не припиняє особливого періоду. У зв`язку із цим, на [PERSON] розповсюджується пільга, передбачена ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає, що військовослужбовцям під час дії особливого періоду проценти за користування кредитом не нараховуються. Тому суд залишає без задоволення позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення 17 054,00 грн. заборгованості по відсоткам та 16 644,00 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Щодо застосування позовної давності до позовних вимог позивача, суд зазначає наступне. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 (три) роки. Відповідно до ст. 267 ч. ч. 3,4 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до статей 253-255 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Кредитним договором (п.1.3) встановлено, що строк позики складає 25 днів, позика має бути повернута до 08.01.2017 року. Трирічний строк перебігу позовної давності розпочався з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто 09.01.2017 року і спливає 09.01.2020 року. Позовна заява датована 09.01.2020 року і була направлена до суду засобами поштового зв`язку (а.с. 29). Судом позовна заява була отримана 14.01.2020 року. Суд вважає, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» не пропустило строк позовної давності за вимогами до [PERSON] , оскільки позовна заява була здана до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, а тому вважається такою, що здана своєчасно. Таким чином позовні вимоги в частині повернення тіла кредиту в сумі 800 гривень підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір суд покладає на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 800/34498*100=2,31%).

Outcome: partial