Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2014 року сторони розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.10.2014 року сторони розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки, яка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 185 той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Outcome: approved