Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

14.03.2018 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому заповіту від 22.11.2006 року, складеного [PERSON]ю Іванівною та посвідченого [PERSON], нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, та зареєстрованого в реєстрі за № 5012. В заяві вказав, що 20.10.2017 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 36 по вул. Овчаренка в м. Оріхів Запорізької області. [PERSON] залишила заповіт від 22.11.2006 року, яким заповіла належний їй житловий будинок заявнику. Однак в даному заповіті було допущено помилку, а саме прізвище заявника зазначено «Чесняк» замість «Чисняк». Дана помилка унеможливлює прийняття заявником спадщини за заповітом після смерті [PERSON] У звязку із зазначеним заявник просить суд встановити факт належності йому вказаного заповіту. Заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Заявник також пояснив, що померла [PERSON] була його рідною сестрою, дітей чи чоловіка вона не мала, проживала одна. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив розглядати справу без його участі. Суд вислухавши пояснення заявника та його представника, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23.10.2017 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно до свідоцтва про народження серії БЮ № 017776, виданого 08.10.1947 року, [PERSON] народилася 27.09.1947 року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії БЮ № 238260, виданого 20.10.1949 року, [PERSON] народився 16.10.1949 року, батьками є [PERSON] та [PERSON]. 22.11.2006 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала належний їй на праві приватної власності житловий будинок № 36 по вул. Овчаренка в м. Оріхів Запорізької області [PERSON], [INFO] Даний заповіт посвідчений 22.11.2006 року [PERSON], нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 5012. Згідно до матеріалів спадкової справи № 21/2018, яка була заведена після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звертався [PERSON] (заявник). Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони знали померлу [PERSON], у якої родичів не було, крім брата [PERSON] Незадовго до смерті [PERSON] їм казала, що вона залишила заповіт на свого брата. Також вони знають, що заявник постійно спілкувався із сестрою та допомагав їй по господарству. Від встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності заявнику вказаного заповіту залежить питання прийняття спадщини заявником після померлої [PERSON] Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». За результатами зясування обставин справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що написання у заповіті прізвища спадкоємця як «Чесняк» є опискою, яку допустив нотаріус при складанні і посвідченні заповіту, у якого на час вчинення цих дій був відсутній документ, підтверджуючий правильність прізвища призначеного заповідачем спадкоємця. Наявність спору між спадкоємцями або можливість впливу на спадкові права інших спадкоємців не встановлені під час розгляду справи. Надані суду докази переконують суд в тому, що саме заявнику належить заповіт від 22.11.2006 року, складений [PERSON]ю Іванівною, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved