Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

13.08.2018\~позивач звернувся\~ до\~суду з\~позовом до\~відповідачів про усунення перешкод у користування власністю. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є співвласником [ADDRESS]. Разом з нею у квартирі зареєстровані її племінники відповідачі у справі. У 2011 році відповідачі виїхали на постійне місце проживання до [PERSON] Федераціх, жодних особистих речей у квартирі не має. На теперішній час відповідачі є громадянами [PERSON] Федерації. На думку позивача, факт реєстрації у її квартирі племінників порушує право власності. Відповідачі не заперечують проти зняття їх з реєстрації, але не можуть приїхати до м. Харкова щоб вирішити це питання у позасудовому порядку. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов, просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявою, у якій зазначили, що проти позовних вимог не заперечують, справу просили розглядати за їх відсутності. З урахуванням того, що відповідачами надані заяви про визнання позовних вимог суд вважає можливим ухвали рішення за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло власника квартири [ADDRESS] є [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Г.І., [PERSON], [PERSON] (а.с.10,11). Статтею 41 Конституції України\~та\~ст. 321 ЦК України\~гарантовано непорушність права власності. Згідно зі\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. З довідки з місця проживання вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с 23). З актів, складених [PERSON], [PERSON], [PERSON], від 04.08.2018 вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] тривалий час у квартирі [ADDRESS] не проживають, особистих речей в зазначеній квартирі не має. (а.с.28,29). Окрім того, з копії паспортів громадян [PERSON] Федерації [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що останні зареєстровані у [PERSON] Федерації (а.с.24,26,30). Як випливає з позовної заяви позивач просить захистити його право як власника відповідно до\~статті 391 ЦК України, окрім того, судом встановлено, що відповідачі тривалий час не мешкають у квартирі [ADDRESS], натомість реєстрація відповідачів перешкоджає позивачу у користуванні його нерухомим майном, більш того позивач змушений нести тягар сплати комунальних послуг в тому числі і за відповідачів. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК \~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 вбачається, що за порівняльним аналізом статей\~383,\~391,\~405 ЦК України\~та статей\~150,\~156\~у поєднанні зі\~статтею 64 ЖК України\~слід дійти до висновку що положення статей\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення\~статей 405 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які тривалий час не мешкають у квартирі, усунення порушень свого права власності у будь-який час, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до частини першої ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття з реєстрації, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації. На підставі викладеного і

Outcome: partial