Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

13 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем [PERSON] 14 вересня 2013 року зареєстрували шлюб в Виконкомі Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування. Просила суд розірвати шлюб. Позивач до зали судового засідання не прибула, від неї в матеріалах справи є заява з проханням розглядати справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін Відповідач до суду не прибув за невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений рекомендованим судовим повідомленням, яке було повернуто на адресу суду з відміткою «про закінчення терміну зберігання». Відповідно до ст. 280 ЦПК України (від 15 грудня 2017 року) однією з умов ухвалення заочного рішення є не подання відповідачем відзиву. Нормами ЦПК України, які діяли на момент відкриття провадження по справи не передбачено подання відзиву відповідачами, у зв'язку з чим суд не пропонував відповідачу надати відзив. На даний час відповідач неодноразово в судові засідання не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. Тому суд вважає що наступне відкладання справи з пропозицією надання відповіді чи строку для надання відзиву, порушить права позивача, щодо розгляду справи в межах розумних строків. При цьому суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься заява позивача, за якою вона не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку заочного розгляду на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Виконкомом Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області, 14 вересня 2013 року, актовий запис № 3. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим Орджонікідзевським відділом державної РАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 30 січня 2015 року, [PERSON] народилась [INFO] року в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносин припинені пів року тому, та примирення сторони вважають неможливим. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень

Outcome: approved