Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

13 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 11.01.2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір MRXRFB03000282, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1 748,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв'язку із чим станом на 03.12.2014 року заборгував позивачу суму в розмірі 44 625,96 гривень, яка складається з заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 13 192,67 гривні, 31 433,29 гривні - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Під час розрахунку суми заборгованості враховується сума в розмірі 5299,77 гривень, яка була задоволена судовим наказом виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 22.12.2008 року, а тому заборгованість становить 39 326,19 гривень. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксований), 1 966,31 гривень - штраф (процентна складова). Отже остаточно заборгованість становить 41 792,50 гривні. На підставі вище викладеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 41 792,50 гривні, та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 417,92 гривень. Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що діє на підставі довіреності, Пархоменко М.О. до судового засідання не з'явилась від неї до адреси суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності на задоволені позовних вимог наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, згідно діючого законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так матеріалами справи встановлено, що 11 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (з 05 жовтня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Банківської ліцензії № 22) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № MRXRFB03000282, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 748,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно судового наказу виданого 22 грудня 2008 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області з [PERSON] стягнуто 5 299,77 гривень а саме: заборгован6ість за кредитом - 1748,00 гривень, заборгованість по процентам ха користування кредитом - 2713,57 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 838,20 гривень, а також судові витрати в розмірі 41,50 гривня. Судовий наказ набрав законної сили 01.01.2009 року. Згідно розрахунку загальна сума заборгованості за кредитом [PERSON] згідно кредитного договору № MRXRFB03000282 від 11.01.2007 року станом на 03 грудня 2014 року, становить 39326,19 гривень, та складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13 192,67 гривні, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 31 433,29 гривні. А також штраф 500,00 гривень - штраф (фіксований) та 725,44 гривень - штраф (процентна складова) а всього 41 792,50 гривень. В розрахунок суми заборгованості не входить заборгованість стягнута за судовим наказом який видано 22 грудня 2008 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 549, ч.3 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 5.3 умов та правил надання кредиту при порушення позичальником строків платежу, передбаченого вказаним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову. Згідно ст.598 ч.1 ЦК України, зобов'язання припиняється з підстав передбачених договором або законом. Таким чином наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог ст. 599 ЦК України. Згідно заяви позичальника МRXRFB03000282 від 1 січня 2007 року банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 1748,0 гривень строком з 11 січня 2007 року по 8 листопада 2007 року. ( а.с.6) Отже, нарахування процентів за користування кредитом та пені після закінчення строку дії договору не передбачено. Строк кредитного договору сторонами визначено до 8 листопада 2007 року. Крім того, судовим рішенням вся кредитна заборгованість стягнута, тобто договірних правовідносин між сторонами немає. Крім того, відповідно до абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604- 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Таким чином суд вважає, що оскільки вимог щодо стягнення коштів на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України позивачем заявлено не було то позовні вимоги ПАТ «КБ»Приватбанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 11 січня 2007 року не підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 598 ч.1, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed