Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

13 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 червня 2007 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1079. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди життя, взаєморозуміння в сім'ї відсутнє, у зв'язку з чим з січня 2013 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та спільне проживання. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім'ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У зв'язку з наведеним просить шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, заперечень проти заочного розгляду справи не висловлював. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 02 червня 2007 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1079(а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З січня 2013 року з причини взаємного непорозуміння та різних поглядів на сімейне життя сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved