Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 02.04.2013 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 966,59 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Відповідно до ст. 1054 ЦПК України Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, на що остання зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань станом на 07.12.2016 р. має заборгованість в сумі 31 878,73 грн., яка складається з: 10 570,12 грн. - заборгованість за кредитом; 6 969,66 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 10 992,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 3 346,15 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Тому просять позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, у якій позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить слухати справу в її відсутність; позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 02.04.2013 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов укладеної угоди Банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 10 966,59 грн. на строк 24 місяці з 02.04.2013 р. по 30.04.2015 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобов'язання відповідача по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Відповідач зобов'язана до повернення суми кредиту, процентів, винагороди відповідно до Генеральної угоди і Умов та правил. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Згідно з п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач як користувач платіжної картки зобов'язаний до сплати заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених дійсним договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6, у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту і Овердафту), оплаті винагороди Банку. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконала, що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати заборгованості. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 07.12.2016 року сума заборгованості за вищезазначеним договором складає 31 878,73 грн., а саме: 10 570,12 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 6 969,66 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, 10 992,80 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до Генеральної угоди - 3 346,15 грн. Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, у тому числі, і щодо розміру заборгованості за кредитним договором, відповідач суду не надав. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Частиною 1ст. 212 ЦК України передбачено право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved