Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

13 січня 2014 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту недостовірної інформації та її спростування, яку обґрунтовує тим, що у скарзі за підписом [PERSON] від 08 жовтня 2013 року, адресованій заступнику директора Департаменту реструктуризації вугільної промисловості Міністерства енергетики та вугільної промисловості України - Коровці О.І. викладена неправдива інформація про нього, котра не відповідає дійсності та відверто спрямована на приниження його честі і гідності та авторитету як директора ДП «Передпускова дирекція шахти №10 «Нововолинська». В подальшому заявник подав до суду уточнення заявлених вимог, де просить визнати недостовірною інформацію і її спростувати, зазначену у скарзі за підписом [PERSON] від 08 жовтня 2013 року, а саме: твердження про те, що в.о. директора ДП «Передпускова дирекції шахти №10 «НВ» [PERSON] зі своєю сім'єю безпідставно звільняють людей (працівників) з роботи та твердження про те, що в.о. директора ДП «Передпускова дирекції шахти №10 «НВ» [PERSON] на робочому місці постійно перебуває у нетверезому стані. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заявлені вимоги з підстав наведених в заяві та просить їх задоволити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заявлені вимоги є підставні і підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як видно з копії скарги за підписом [PERSON] від 08 жовтня 2013 року, адресованій заступнику директора Департаменту реструктуризації вугільної промисловості Міністерства енергетики та вугільної промисловості України - Коровці О.І. у ній містяться твердження про те, що в.о. директора [PERSON] із своєю сім'єю безпідставно звільняють працівників і приймають на їх місця своїх людей. Таким чином було звільнено з роботи табельника [PERSON], яку примусили написати заяву на звільнення за власним бажанням, комірника [PERSON], механіка з транспорту [PERSON] Також у цій скарзі є твердження про те, що в.о. директора [PERSON] на робочому місці постійно перебуває в нетверезому стані, що бачать всі працівники, але по зрозумілим причинам (страх втратити роботу) бояться про це заявити (а.с.5-6). Проте ця інформація, яка викладена у зазначеній скарзі не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні дослідженими доказами. З копій письмових заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що ними були подані дані заяви про звільнення з роботи за власним бажанням (15, 17, 19). Будучи допитаними в якості свідків [PERSON], [PERSON] заперечили факт свого звільнення з роботи під тиском в.о. директора [PERSON] чи будь-якої іншої службової особи або ж сторонніх осіб, вказавши, що вони звільнилися з роботи за власним бажанням, тобто за своєю волею. Свідок [PERSON] вказала на те, що вона працює на посаді інспектора з контролю за виконанням доручень і її робоче місце знаходиться поруч з кабінетом директора ДП «Передпускова дирекції шахти №10 «НВ» [PERSON], а тому вона щоденно бачить його на роботі, який є вимогливим і толерантним, обіймаючи посаду директора, при цьому жодного разу не помічала, щоб він перебував на робочу місці у стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом четвертим ЦПК. Враховуючи наведені норми Закону, та вищезазначені обставини, суд погоджується з доводами заявника [PERSON] стосовно того, що поширення негативної інформації про нього у скарзі за підписом [PERSON] від 08 жовтня 2013 року, адресованій заступнику директора Департаменту реструктуризації вугільної промисловості Міністерства енергетики та вугільної промисловості України - Коровці О.І. мало на меті опорочення його честі, гідності та ділової репутації, і така інформація є недостовірною та підлягає спростуванню, а тому заявлені у заяві вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved