Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

12 січня 2017 року завідуючий 2-м відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу недієздатної [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] 18.10.1996 року була визнана недієздатною. 08.12.2015 року [PERSON] була госпіталізована до КЗ СОР 1 ОСЛ. 06.01.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Комісією винесено рішення про необхідність продовження лікування пацієнтки в психіатричному стаціонарі. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу. Внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу оточуючим, не в змозі задовольняти свої основні життєвім потреби на рівні, що забезпечують життєдіяльність. Ненадання психічної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнтки. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] в психіатричному стаціонарі КЗ «1ОСЛ м.Ромни» на строк до шести місяців. У судовому засіданні представник 2 відділення КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом [PERSON] не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації (а.с.6). Представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування Роменської міської ради, не заперечувала проти заяви. Особа, яка надає правову допомогу - Єрньєй А.А. не заперечувала проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації недієздатної [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 вересня 1996 року [PERSON] було визнано недієздатною ( а.с.9). 20 липня 2016 року рішенням Роменського міськрайонного суду [PERSON] було продовжено примусові заходи медичного характеру ( а.с.10). Після проведеного лікування [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розгляду у вигляді : «природженої недоумкуватості у ступені вираженої дебільності. Внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу оточуючим, не в змозі задовольняти свої основні життєвім потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність. Ненадання психічної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнтки. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра Калачникова О.В. Згідно довідки 1 ОСЛ від 10.01.2017 року [PERSON] хворіє психічним захворюванням з 1994 року та являється інвалідом 2 групи по психічному захворюванні. З приводу захворювання багаторазово і тривалий час знаходилася на лікуванні в 1 ОСЛ. Останні госпіталізації з 21.08.2014 року по 04.02.2015 року, з 04.02.2015 року по 04.12.2015 року, з 08.12.2015 року по даний час ( а.с.6). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для оточуючих.

Outcome: approved