Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~13.08.15 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] боргу за договором позики, після уточнення якого просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості, а саме: 149697,74 гривень- основний борг, 53906,11 гривень- сума процентів на рівні облікової ставки НБУ, 12709,33 гривень- 3% річних, а всього 216313,18 гривень та судові витрати,мотивуючи вимоги тим, що 13.08.2012 року він уклав з відповідачкою письмовий договір у вигляді розписки, згідно з яким він позичив гроші в сумі 7000,00 дол. США, а [PERSON] в свою чергу зобовязалась повернути позичені кошти не пізніше 12.10.12 року. У встановлений строк борг небуло повернуто, що стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом. \~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала, оскільки щодо нарахування відсотків між сторонами угоди не було, та позивач взагалі не звертався до боржниці з вимогою про повернення позичених коштів. \~\~На запитання судді в судовому засіданні позивач пояснив, що письмових доказів його звернення до відповідачки з вимогою повернення боргу не має, як і не має письмових доказів того, що між сторонами існувала домовленість щодо нарахування процентів за користування позиченими коштами та строки їх повернення..\~\~\~\~ \~\~\~\~\~Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані ними докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачем надано суду розписку від 13.08.2012 року, згідно з якою [PERSON],[INFO] взяла в нього у борг кошти сумою 7000,00 дол. США та їх повернення гарантує належним їй майном, зокрема квартирою за адресою: м.Одеса, увл. [ADDRESS]. Строк повернення боргу у розписки не зазначено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт написання розписки представник відповідача не заперечує. За змістом ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і якості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір є укладеним з моменту\~\~передання грошей або речей, визначених родовими ознаками(ч.2 ст.1046 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч.2 ст.1047 цього кодексу\~\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання\~\~йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тобто, зазначений договір є реальним і породжує для його сторін настання правових наслідків лише після передачі коштів. Зокрема, тільки в такому випадку позикодавець набуває права вимагати борг, а позичальник - обов'язок його повернути. Таким чином, з моменту передання Позивачем [PERSON] грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України був укладений договір позики, істотні умови якого зафіксовані у розписці, наданій [PERSON], а саме: визначено особу позикодавця та позичальника, суму грошових коштів, що передаються у позику, та сума, яка підлягає поверненню, однак не встановлено строку повернення грошових коштів. Відносини позики, які виникли між позивачем, як позикодавцем, та Відповідачем, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому Відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а позивач, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із умовами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика, у відповідності до вимог ч.2 ст. 1049 ЦК України, має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У судовому засіданні позивачем [PERSON] не доведено факту ухилення відповідачки від виконання зобовязань з поверненню позичених коштів, оскільки не надано жодного доказу, що [PERSON] взагалі зверталась до [PERSON] з вимогою про повернення позичених коштів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed