Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

13.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути на її користь з відповідача, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж\~ 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона\~ з жовтня 2010 року, після розірвання шлюбу з відповідачем,\~ проживає разом з вказаним малолітнім сином окремо від відповідача. При цьому, з часу відокремленого проживання відповідач по теперішній час не надає коштів на матеріальне утримання малолітнього сина, який знаходиться на її повному забезпеченні. Крім того, на даний час\~ позивачка\~ не працює, займається домогосподарством, на її утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина, щомісячно, до його повноліття. Заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.04.2014 року заявлений позов позивачки було задоволено повністю. 28.07.2014 року за ухвалою вказаного суду вищезазначене заочне рішення скасовано, оскільки відповідач мав заперечення проти позову, однак не міг їх своєчасно надати в судове засідання через свій призов на військову службу у звязку з частковою мобілізацією в зону АТО. Під час повторного розгляду вказаної цивільної справи позивачка [PERSON] у судовому засіданні, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлений позов підтримала і просила його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду справи позов визнав частково, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою утримують трьох неповнолітніх дітей 2005, 2010 та 2013 років народження, а також на наявність у відповідача не погашеної заборгованості по кредитним зобовязанням з ПАТ КБ «Надра» у розмірі близько 100 тис. грн., просив присудити стягнення з відповідача аліменти на користь позивачки, але лише у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Вислухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходе наступного висновку. В період з вересня 2003 року по жовтень 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Як встановлено при судовому розгляді справи, фактичні шлюбні стосунки як подружжя сторони мали лише до 2004 року, після чого вони стали проживати відокремлено. У вказаному шлюбі у сторін народився син [PERSON], народжений 28.04.2004 року (а.с. 6). При реєстрації розірвання шлюбу, що мало місце 05.10.2010 року згідно рішення Новобузького районного суду Миколаївської області, позивачка повернула собі дошлюбне прізвище [PERSON]. Як вбачається з довідки Новобузької міської ради Миколаївської області від 13.02.2014 року № 1290, на утримані позивачки [PERSON], яка проживає в [INFO] знаходиться неповнолітні діти, сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання спільної дитини\~ [PERSON] не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на її утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СУ України та ст.182 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. В силу положень ст.ст. 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема, останній який має непогашені грошові зобовязання з ПАТ КБ «Надра», на суму близько 100 тис., при цьому відповідач створив собі нову сімю, де має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2010 та 2013 років народження, а відтак вважає за можливе і достатнє присудити позивачці аліменти за рахунок відповідача у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст..11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору. \~

Outcome: partial