Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

14 березня 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути [PERSON] зайво виплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначив, що з 31 березня 2015 року [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Кальміуського району та одержував щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 442,00 грн. Всього за період з 30.10.2015 року по 19.09.2016 року [PERSON] було виплачено державну допомогу в розмірі 4685,67 грн. При оформлені документів на отримання державної допомоги [PERSON] було представлено до УТСЗН Кальміуського району недостовірні відомості щодо відсутності в її володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Однак, згідно інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам [PERSON] у період з 30.10.2015 року по 25.02.2016 рік, тобто на момент звернення за грошовою допомогою, мав на депозитному рахунку в Приватбанку кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі коли: будь хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням управління від 29.09.2016 року [PERSON] було відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з вищенаведених підстав. В звязку з чим, за період з 30.10.2015 року по 19.09.2016 рік виникла переплата бюджетних коштів в розмірі 4685,67 грн. На підставі зазначеного просить задовольнити позовні вимоги та стягнути зайво виплачену державну допомогу в розмірі 4685,67 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечував. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. 31 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Кальміуського району із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 13). В своїй заяві [PERSON] надав письмову інформацію про відсутність у нього та членів сімї у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та відсутність на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням УПСЗН Іллічівського (Кальміуського) районну м. Маріуполя від 02.04.2015 року [PERSON] було призначено допомогу на проживання, як переміщеній особі, з 31.03.2015 року по 29.09.2015 року у розмірі 442,00 грн. (а.с. 17). Рішенням управління від 19.10.2015 року відповідачу призначено щомісячну адресну допомогу на період з 30.09.2015 року по 29.03.2016 року у розмірі 442,00 грн., а рішенням управління від 29.03.2016 року призначено щомісячну адресну допомогу на період з 24.03.2016 року по 19.09.2016 рік у розмірі 442,00 грн.(а.с.5,15). Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженої, постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі коли: будь хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідно до витягу з наданої інформації Міністерством фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги ВПО за квітень-травень 2016 року встановлено, що [PERSON] має депозит на банківському рахунку ПриватБанку, який станом на 30.10.2015 року складає 14136,61 грн., а станом на 25.02.2016 рік 17066,55 грн. (а.с.7). Рішенням управління від 29.09.2016 року [PERSON] відмовлено у надані допомоги переміщеним особам, оскільки на депозитному рахунку більше 10 прожиткових мінімумів коштів(а.с.20). Листом позивач звертався в досудовому порядку до [PERSON] з вимогою вирішення питання з приводу переплати допомоги. Проте, на даний час вказана вимога відповідачем не виконана (а.с. 5). У відповідності із пунктом 11 вказаного Порядку, уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що відповідач не повернув добровільно Управлінню праці та соціального захисту населення Іллічівського (Кальміуського) району Маріупольської міської ради переплачену допомогу в загальній сумі 4685,67 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у звязку з чим необхідно стягнути вищевказану суму з [PERSON] На підставі ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача, а саме: судовий збір в розмірі - 1600,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved