Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки у якому зазначив, що 07.10.2011 року між ними було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільного сина [PERSON] [INFO]. 10 лютого 2014 року шлюб між ними було розірвано, вони мешкають окремо, син [PERSON] залишився проживати з відповідачкою в смт.Березнегувате Миколаївської області. Після фактичного припинення шлюбних стосунків відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та її виховані, тому він просив суд визначити порядок та спосіб його участі у виховані сина [PERSON], шляхом особистих побачень з дитиною кожної першої та третьої неділі щомісяця з 10 години ранку до 14 години. Позивач та його представник [PERSON] (за договором від 03.06.2014 року), в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, просили визначити спосіб та порядок участі у виховані [PERSON], шляхом особистих побачень у присутності відповідачки кожної першої та третьої неділі кожного місяця з 8 год. 30 хв. до 11 год. 30 хв. в смт.Березнегувате Миколаївської області. Відповідач та її представник - адвокат [PERSON] (за договором) не заперечували проти уточнених вимог позивача. Представник служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації Маленяк О.А. (за дорученням від 03.06.2014 року) вважала, що позов підлягає задоволенню. До суду надала висновок щодо визначення порядку та способу участі позивача у виховані малолітнього сина, згідно якого вважала доцільним встановити порядок аналогічний уточненим позовним вимогам позивача. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. Із свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданого повторно 22 лютого 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, убачається що він народився [INFO], його батьками записані [PERSON] та позивач по справі ( а.с.6). Сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2014 року між ними було розірвано, після розірвання шлюбу відповідачці відновлене її дошлюбне прізвище «[PERSON]», малолітнього [PERSON] залишено проживати з нею (а.с.12). 19 лютого 2014 року за рішенням Березнегуватського районного суду з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 17.09.2014 року (а.с.13-14). З довідки № 1312 виданої 27.03.2014 року Миколаївським комунальним підприємством Миколаївської міської ради ЖЕК № 3 убачається, що місце проживання [PERSON] зареєстроване у кв. [ADDRESS] (а.с.7), але фактично він проживає за місцем реєстрації відповідачки по [ADDRESS] ( а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 157 СК України додатково підкреслює обов'язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною другою ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) теж передбачено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу участі позивача у спілкуванні та виховані малолітнього [PERSON]. З матеріалів наданих позивачем слідує, що він має постійне місце роботи, а саме, працює водієм на комунальному виробничому підприємстві з організації харчування в навчальних закладах м. Миколаєва (а.с.9). Як за місцем роботи так і проживання характеризується позитивно (а. с.10-11). Направляє відповідачці кошти на утримання її та дитини (а.с.18). З пояснень сторін зрозуміло, що між ними існують напруженні стосунки, але кожен з батьків любить малолітнього сина та бажає брати участь у його вихованні, батько бажає спілкуватися з ним. Обставин, які б свідчили, що виховання та спілкування батька з дитиною суперечить її інтересам судом встановлено не було. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, у тому числі стан психічного здоров'я одного із батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного із батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд погоджується з висновком служби у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації, оскільки при його складені враховано як думки обох батьків щодо участі позивача у виховані та спілкуванні з [PERSON], так і інтереси самої дитини ( а.с.29-30). На думку суду періодичні зустрічі позивача з дитиною, не менше двох разів на місяць, у присутності його матері в смт.Березнегувате, будуть відповідати як віку дитини, його режиму, так і психофізіологічним особливостям [PERSON], за такого позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved