Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~14.06.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1401 від 16.08.2016 року. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з березня 2017 року. Від шлюбу у подружжя 07.02.2017 року народилася донька - Єва. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. При цьому позивач пояснив, що сторони разом не проживають, про надання строку для примирення не просить, після розірвання шлюбу просить залишити позивачу дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні,16.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Сорока/ уклали шлюб, який зареєстрований у Київському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1401, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 259460 /а.с.4/. 07.02.2017 року народилася донька - Єва, актовий запис № 115, що слідує із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 509229, виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з березня 2017 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved