Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

14.12.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого просить суд зобов`язати відповідача знести споруджений ним гаражний бокс № [NUMBER] , площею 17,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , впродовж одного місяця з дати набрання цим рішенням законної сили, а у випадку невиконання цієї дії знести вказаний гаражний бокс з компенсацією витрат, пов`язаних з його знесенням, за рахунок відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.1996 р. позивачу на праві власності належить гаражний бокс № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 2006 р. вказаний гаражний бокс був незаконно знесений працівниками Головного управління юстиції у м.Києві при вчиненні виконавчих дій по знесенню гаражних боксів кооперативу « Пейзажний », до членів якого позивач не належить, та які знаходились за тією ж адресою, що й належний позивачу гаражний бокс. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.10.2009 р. у адміністративній справі № 2а-298/2009 визнано вказані дії ГУЮ у м.Києві неправомірними та зобов`язано відшкодувати позивачу завдану цими діями шкоду, шляхом відновлення гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, вказана постанова не була виконана, а тому ухвалою суду змінено спосіб виконання постанови на сплату позивачу грошової компенсації майнової шкоди, за рахунок яких позивач мав намір самостійно відновити свій гаражний бокс. При цьому, виплата позивачу компенсації не передбачала припинення його права власності на гаражний бокс. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2014 р. у справі № 761/7076/14-ц, також було встановлено право позивача на вищевказане відновлення майна. Разом з тим, незважаючи на наявність у позивача права власності на відновлення свого майна, останній фактично обмежений у можливості вчинити такі дії, оскільки на місці належного йому гаражного боксу, відповідач здійснив будівництво гаражного боксу, чим унеможливив для позивача відновлення ним свого майна. Таким чином, посилаючись на порушення своїх майнових прав, позивач звернувся до суду за їх захистом з даним позовом. Ухвалою від 26.01.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 28.02.2018 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому останній виклав свої заперечення щодо позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. 13.03.2018 р. через канцелярію суду позивач подав відповідь на відзив відповідача, в якому останній виклав свої пояснення та міркування щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою від 16.05.2018 р. залучено до участі у справі кооператив «Пейзажний» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою від 19.09.2018 р. задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів та зобов`язано кооператив «Пейзажний» у строк до 19.10.2018 р. направити на адресу суду інформацію щодо передання у власність і користування [PERSON] та кооперативу «Пейзажний» земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також документи, на підставі яких здійснювалось вказане передання. Ухвалою суду від 11.09.2019 р. провадження у справі було зупинено на час проведення судової земельно-технічної експертизи. Разом з тим, на адресу суду 29.07.2020 р. з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи. Ухвалою від 03.08.2020 р. поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 23.09.2020 р. задоволено клопотання про виклик в судове засідання позивача для допиту у якості свідка, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши покази свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивач є власником гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.03.1996 р., зареєстрованим на ТБ «Українська біржа «Десятинна», реєстраційний № 1682-905, та зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації згідно реєстраційного посвідчення, реєстрова книга № 4 за реєстровим № 1490 від 21.03.1996 р. У зв`язку з виконанням рішення Господарського суду м.Києва від 23.02.2005 р. гаражний бокс № [NUMBER] , площею 17,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було знесено Головним управлінням юстиції у м.Києві. Однак, постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.10.2009 р., яке набрало законної сили, такі дії були визнані неправомірними та зобов`язано Головне управління юстиції у м.Києві відшкодувати позивачу завдану неправомірними діями матеріальну шкоду, шляхом відновлення становища, що існувало до вчинення протиправних дій, а саме: відбудувати гаражний бокс № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на тому ж місці, де він існував до вчинення цих дій. У вказаному судовому рішенні було встановлено, що рішення Господарського суду м.Києва стосується знесення гаражних боксів кооперативу « Пейзажний », проте знесений гаражний бокс № [NUMBER] , належить позивачу на праві власності, який в свою чергу не є членом кооперативу «Пейзажний», у зв`язку з чим такі дії порушують права власників знесених гаражів. Проте, така постанова не була виконана, а тому ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.11.2012 р. змінено спосіб виконання постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 14.10.2009 р. в частині відбудови гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом стягнення з Головного управління юстиції у м.Києві на користь [PERSON] грошової компенсації пошкодженого гаражного боксу в сумі 527467,84 грн. При цьому, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2014 р. зобов`язано кооператив «Пейзажний» усунути перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності на належне йому майно - гаражний бокс № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом не чинити перешкоди останньому у відновленні попереднього становища та відбудові цього гаражного боксу. У поданому до суду відзиві відповідач зазначає, що у позивача припинилось право власності, оскільки його майно було знищено та в подальшому виплачено йому компенсацію за знищене майно, крім того на місці зруйнованих гаражних боксів фактично відбудовано дев`ять нових, а рішенням загальних зборів членів кооперативу «Пейзажний» від 07.08.2009 р. було змінено нумерацію гаражних боксів та гаражному боксу відповідача присвоєно № [NUMBER] . Разом з тим, суд не бере до уваги вказані твердження відповідача, оскільки вони спростовуються встановленими у рішенні Апеляційного суду м.Києва від 08.12.2015 р. обставинами, яке набрало законної сили, а саме те, що зі знесенням гаражних боксів, зміни до державного реєстру прав власності на нерухоме майно не вносилось, а тому у відповідності положень до ч.2 ст. 349 ЦК України право власності [PERSON] на гаражний бокс не припинилось. Крім того, в цьому ж рішенні було встановлено, що суд першої інстанції не звернув увагу, що право власності на гаражний бокс № [NUMBER] належить [PERSON] , чим фактично допустив наявність права різних осіб на один об`єкт нерухомості. Також судом встановлено, що відповідачу не надавалась у власність (користування) земельна ділянка, на якій відбудований гаражний бокс за адресою: [ADDRESS] , при цьому відсутня згода власника земельної ділянки на будівництво у 2009 р. об`єкта нерухомого майна - гаражного боксу № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи обставини, встановлені у судових рішеннях, які набрали законної сили, а також покази допитаного в судовому засіданні у якості свідка позивача, суд вважає, що відповідач за відсутності для цього правових підстав побудував свій гаражний бокс на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій перебував фундамент знесеного гаражного боксу № [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу, а тому суд приходить до висновку, що збудований відповідачем гаражний бокс є самочинним будівництвом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети: немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Положеннями ч.4 ст. 376 ЦК України визначено, що якщо власник (користувач) заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Одночасно, частиною 7 статті 376 ЦК України регламентовано, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво. Водночас, відповідно до положень ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, з врахуванням змісту ст. 376 ЦК України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Як вже встановлено судом, відповідач здійснив самочинне будівництво гаражного боксу на земельній ділянці, на якій знаходився фундамент незаконно знесеного гаражного боксу № [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 08.12.2015 р. встановлено, що будівництво проводилось без згоди власника земельної ділянки на будівництво у 2009 р. об`єкта нерухомого майна - гаражного боксу № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , доказів протилежного стороною відповідача надано не було. Варто також зазначити, що для перевірки чи дійсно відповідач збудував гаражний бокс № [NUMBER] в кооперативі [ADDRESS], на колишньому місці розташування належного позивачу гаражного боксу № [NUMBER] , ухвалою суду від 11.09.2019 р. була призначена земельно-технічна експертиза, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Проте, відповідно до повідомлення експерта від 20.07.2020 р., таку експертизу провести неможливо, оскільки неодноразово відкладалась дата обстеження об`єкта за клопотанням відповідача, а також на клопотання експерта, яке направлялось сторонам у справі, не було надано оригінал або належним чином оформлені матеріали інвентаризації гаражного боксу № [NUMBER] або інших споруд, споруджених відповідачем в кооперативі « Пейзажний » по [ADDRESS] . З вказаного слідує, що відповідач чинив перешкоди для проведення експертизи, як своєю неявкою на об`єкт дослідження, для надання доступу до нього, так і ненаданням наявних у нього документів експертам для дослідження. За таких обставин, оскільки споруджений відповідачем гаражний бокс, який є самочинним будівництвом, що створює позивачеві перешкоди для відновлення його порушеного права власності, шляхом відбудування неправомірно знесеного гаражного боксу на тому ж місці, де він існував до вчинення протиправних дій Головного управління юстиції у м.Києві, а тому суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати відповідача знести споруджений ним гаражний бокс № [NUMBER] , площею 17,90 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , впродовж одного місяця з дати набрання цим рішенням законної сили, а у випадку невиконання цієї дії знести вказаний гаражний бокс з компенсацією витрат, пов`язаних з його знесенням, за рахунок відповідача. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved