Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

14 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. На теперішній час сторони по справі разом не проживають, дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, хоча має нерегулярний, мінливий дохід, від якого отримує прибуток і в змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом про примусове стягнення аліментів на дитину з відповідача у твердій грошовій сумі, розмір яких, на думку останньої, має становити 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, і, з урахуванням заперечень відповідача, який частково визнає позовні вимоги, не заперечував проти часткового задоволення позову та стягнення аліментів на користь позивачки в розмірі 600 гривень щомісячно. (а.с.24 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та, в звязку з тим, що не має постійного місця роботи та заробітку, прибуток має тільки з домашнього господарства та городу, просив суд обмежити розмір стягнення аліментів на користь позивачки на утримання дитини до 600 гривень щомісячно (а.с.22). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, з урахуванням заяв представника позивача адвоката [PERSON] та відповідача [PERSON], підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає біля матері [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с.5). Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 280928 від 26.09.2011 року (а.с.4), згідно якої [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]; -довідкою, виданою виконавчим комітетом Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.5), із якої вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться дитина: донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто, в даному випадку - з 14 лютого 2017 року. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, оцінивши надані сторонами докази, в яких відсутні відомості щодо наявності у відповідача постійної оплачуваної роботи, яка б надавала йому можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини у визначеному нею розмірі, та враховуючи інші обставини, що мають істотне значення, а саме: не стабільну економічну ситуацію в країні, яка позбавляє можливості мати постійне місце роботі та достатній заробіток, відсутність у відповідача інших утриманців, приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 600 гривень щомісячно, що, на думку суду, буде відповідати вимогам розумності, оскільки відповідач є працездатною особою, а зазначена судом сума визначена в розумних межах з урахуванням заяв сторін по справі. Крім того, відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивачку.

Outcome: partial