Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

12 травня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції про зняття арешту з майна, зобов'язання вчинити дії. Представник позивача [PERSON] вказувала, що 06 квітня 2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист № 2- 7923 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КФ ВАТ «Полтаваобленерго». 29 жовтня 2004 року постановою державного виконавця Автозаводського ДВС Кременчуцького МУЮ Ульягич І.І. накладено арешт на майно [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]. Представник позивача зазначала, що накладений арешт перешкоджає позивачу [PERSON] розпоряджатися на власний розсуд належним їй майном, а саме 1/4 квартири за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Норець М.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити. Посилалась на те, що орган виконавчої служби не є належним відповідачем у справі, а тому вважає позов у частині вимог до Автозаводського ВДВС КМУЮ невмотивованим та безпідставним. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справ, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом достовірно встановлено, 06 квітня 2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист № 2- 7923 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КФ ВАТ «Полтаваобленерго». 29 жовтня 2004 року постановою державного виконавця Автозаводського ДВС Кременчуцького МУЮ Ульягич І.І. накладено арешт на майно [PERSON], а саме квартири [ADDRESS]. Вказане обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 15.11.2005 року за реєстровим № 1469545. Те, що квартира, за адресою [ADDRESS], на яку накладений арешт, ? частина якої належить саме позивачу, підтверджує додана до матеріалів позовної заяви копія свідоцтва про право власності на житло. Позивачем виконані усі боргові зобов'язання перед КФ ВАТ «Полтаваобленерго», що підтверджується відповідним листом № 484 від 11.02.2015, який доданий до матеріалів позовної заяви. Виконавче провадження, у рамках якого накладено арешт на квартиру знищено, що підтверджується відповідним актом ВДВС, який міститься в матеріалах справи. Тому відповідач не має можливості самостійно зняти арешт з майна. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій України» гарантовано право кожному захищати свої права та інтереси в суді. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно за ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч.1,2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на квартиру за адресою [ADDRESS] порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Крім того, суд вважає, що вимога про зобов'язання відповідача внести відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про зняття заборони відчуження на нерухоме майно - ? частину квартири [ADDRESS] не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що відповідачем порушено її право, а саме відмовлено у виконанні рішення суду про зняття арешту на майно. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial