Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

12 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області із [PERSON] , актовий запис № 434. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає несумісність характерів, втрата почуттів. Шлюбні відносини припинені з серпня 2019 року. Примирення не можливе, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Ухвалою судді від 17 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 27,33). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання (а.с. 23,36). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 434 (а.с.5). Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.07.2016 (а.с.6). Дитина перебуває на утриманні позивача відповідно до акту підтвердження фактичного місця проживання особи на території міста Миргород від 12.06.2020 (а.с.7). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , 840 гривень 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved