overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

14.06.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а/з №264 (а.с.7). Від шлюбних стосунків [INFO] у сторін народилася спільна донька [PERSON], що свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.2015 року (а.с.8). Як вказувала позивач, що також підтверджується довідкою №136 від 20.12.2017 року (а.с.9), дитина зареєстрована та проживає разом з нею як матір'ю. Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинено у зв'язку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.2014 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін згідно поданої нею заяви. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, в межах наданого позивачем строку на примирення сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач від явок до суду ухиляється, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14.06.2014 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №264 - розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «[PERSON]» без змін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1,2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

14.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого неповнолітніх дітей не мають, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з початку 2015 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30.10.2010 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Тернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 413 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

14.06.2016 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно на її користь, обгрунтовуючи вимоги тим, що з липня 2010 року по квітень 2015 року вона проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а [INFO] народилася дочка [PERSON]. Дитина з квітня 2015 року утримується нею, а батько матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив і заяву про можливість розгляду справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року народилася [PERSON], актовий запис № 165. Батьками дитини у свідоцтві про її народження записані сторони (а.с. 3). Відповідач утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо її матеріального забезпечення не виконує, письмових заперечень проти позову не подав як доказів в підтвердження того, що він за станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу дитині чи відсутні для цього джерела доходів, та що не має зобов'язань щодо інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. При цьому судом встановлено, що [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фактично не проживає, не має постійного місця роботи, а тому має нерегулярний дохід. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 75, 84, 179 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

14.06.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх пяти місяців з відповідачем подружні стосунки не підтримує, миритися не бажає, малолітня донька Евеліна, 2011р.н. проживатиме з матірю, майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, прізвище вибрала «Лущинська» (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 19). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх пяти місяців подружні стосунки не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом останніх пяти місяців подружні стосунки вони не підтримують, миритися не бажають, малолітня донька проживатиме з матірю, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

14.06.2016 року [PERSON] , заінтересована особа Управління праці та соціального захисту виконкому Саксаганської районної у місті ради, звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що з 2008 року вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з [PERSON] . Від даних стосунків мають доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер внаслідок захворювання, отриманого під час виконання військового обов`язку в зоні проведення антитерористичної операції. В травні 2016 року заявник звернулась до Управління праці та соціального захисту виконкому Саксаганської районної у місті ради з метою отримання пільг для членів сімей загиблих учасників АТО, але у прийнятті заяви їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю факту її проживання та [PERSON] , померлого [INFO] , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, оскільки шлюб між ними не було офіційно зареєстровано та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. На підставі викладеного, заявник [PERSON] просить встановити факт її проживання з [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заявник в судове засідання не з`явилась, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту виконкому Саксаганської районної у місті ради Пилипенко О.В. в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, вирішення справи залишає на розсуд суду. Оскільки суду надано всі належні докази, то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Факт проживання [PERSON] з [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбупідтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.9), витягом з наказу №106 від 11.04.2016 року командиру військової частини польова пошта [NUMBER] (а.с.10), свідоцтвом по народження [PERSON] (а.с.11), та письмовими поясненнями [PERSON] , який є батьком [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.18).\~\~\~ Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

14.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 14.02.2004 року між ним та відповідачкою. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з кінця квітня 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не мають. Від сумісного проживання мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з матірю та перебувають на їх спільному утриманні. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала, діти проживають та залишаться проживати з нею, після розірвання шлюбу просила повернути їй дівоче прізвище «Чернявська». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 14 лютого 2004 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №140. Відповідно до Свідоцтв про народження, подружжя має сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, діти проживають та залишаться проживати з матірю [PERSON] Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з кінця квітня 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

14.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові він вказав, що 20.08.1983 року між ним та відповідачкою відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського РУЮ Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №109. Від шлюбу малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Як зазначив позивач, сумісне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинено з 2006 року, спільне господарство не ведеться. Спір про поділ майна буде вирішено в іншому провадженні. У судове засідання [PERSON] не з'явився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] позов визнала, просила також розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 20.08.1983 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського РУЮ Харківської області, актовий запис №109, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 23.01.2004 року. (а.с.9) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинено з 2006 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спір про поділ майна на даний час відсутній. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору позивач взяв на свій рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

14.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON]. 25 жовтня 2009 року у відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя.. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про вручення повістки. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

14.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказує, що він, [PERSON], у червні 2016 року звернувся до УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з метою оформлення пенсії. При формуванні пенсійної справи зясувалось, що в його трудовій книжці допущена помилка в написанні дати народження. В трудовій книжці дата народження його зазначена 27.06.56р., цифра «27» перекреслена та написано «24». На даний час внести зміни до трудової книжки не має можливості, заявник був вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту. Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду від заявника надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу за його відсутності, доводи заяви підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, враховуючи думку заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що в трудовій книжці заповненій 23 липня 1974 року на імя [PERSON] дата народження його зазначена як 27.06.56 р.(а.с.9) Відповідно до свідоцтва про народження серія ГД №839075 та відповідно до паспорта серія ММ165044, виданого Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області 29.03.1999 року, [PERSON] народився 24 червня 1956 року(а.с. 4-5,7). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 року «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт належності особі трудової книжки, іншого документу про трудовий стаж. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, а саме для оформлення пенсії за віком. На підставі викладеного,

Outcome: approved