Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

12 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на Ѕ будинку по [ADDRESS] , що належала йому на праві власності. 29 жовтня 2015 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповів їй. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину будинку по [ADDRESS] їй відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. В зв`язку з наведеним просила позов задовольнити. Ухвалою суду від 14 травня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого судового засідання на 11 червня 2020 року. Підготовче судове засідання відкладалося на 24 липня 2020 року та 29 липня 2020 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року підготовче судове засідання по справі закрито, справу призначено до розгляду на 10 серпня 2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Через канцелярію суду надала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на Ѕ частину житлового будинку з прибудовами, а саме: 2 сараї, погріб, літня кухня, гараж, які розташовані по [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Горлюк Ю.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача Судилківської сільської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився. Сільський голова Т.Котик подала заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] помер [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 лютого 2016 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно: Ѕ частину житлового будинку з прибудовами, що розташовані по [ADDRESS] . Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї. Будучи дочкою [PERSON] , позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа №220/2016, що підтверджено копією повідомлення завідувача Шепетівської районної державної нотаріальної контори Оскаєвої Л. за вих. №129/01-16 від 11 лютого 2020 року. Відповідно до зазначеного повідомлення позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , замовником якого є [PERSON] , слідує, що будинковолодіння складається з житлового будинку, двох прибудов, сараю 1966 року побудови, сараю 1968 року побудови, погребу 1985 року побудови, літньої кухні, гаражу. Згідно довідки ПП «Сокіл СК» про вартість майна від 06 березня 2020 року вартість Ѕ частини будинковолодіння з прибудовами складає 51 200 грн. Відповідно до довідок виконавчого комітету Судилківської сільської ради Шепетівського району №02-20/823 від 03 квітня 2020 року, №510 від 07 квітня 2020 року згідно із записом в погосподарській книзі та відомостей погосподарського обліку за 2016-2017 роки власником Ѕ частини житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] є [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачка на день смерті батька [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку по [ADDRESS] , тому є такою, що прийняла спадщину. Судом встановлено, що будинок завершений будівництвом до 1991 року, побудований в установленому порядку на підставі відповідних рішень компетентних органів, відповідає будівельним, пожежним, санітарним та технічним нормам, його розташування не порушує правил добросусідства, що підтверджується даними технічної інвентаризації. Фактично будівництво житлового будинку здійснювалось у період дії норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, відповідно до положень якого виникнення права власності на будинок не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, до 05 серпня 1992 року, тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України №449 порядку прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення, не передбачалося процедури введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності. Для реєстрації права власності будинку, збудованого до 05 серпня 1992 року достатньо висновку про технічний стан будинку, що складається Бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Після смерті [PERSON] його права та обов`язки спадкодавця увійшли до складу спадщини і переходять в порядку спадкування до спадкоємця, який прийняв спадщину. Таким чином позивач, як спадкоємець за законом позбавлений можливості оформити спадщину на будинковолодіння через відсутність на день смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на домоволодіння на ім`я останнього, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, так як заявлені нею вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та до пустимими доказами.

Outcome: approved