Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

13.08.2021 позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 26.02.2021 водій ТОВ «НВО Ромсат» [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду, оскільки порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем OpelVectra, державний реєстраційний номер [NUMBER] , чим спричинив механічні пошкодження автомобіля та тілесні ушкодження пасажирам вказаного автомобіля. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2021 встановлено вину водія [PERSON] у скоєній ДТП. Відповідно до Виписки з медичної карти хворого №1951 [PERSON] завдано ушкодження у вигляді закритої тупої травми черевної стінки, гематоми черевної стінки, різані рани обох колін, що потягло за собою витрати на лікування в розмірі - 12 345, 89 грн. Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] завдано тілесні ушкодження: забійні рани в/повіки та зовнішнього кута лівого ока, садно волосяної частини голови зліва, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, церебно-стенічний с-м, субкон`юноативальний крововилив лівого ока. Потерпілій [PERSON] встановлено діагноз: деформуючий рубець пери орбітальної ділянки зліва. 03.06.2021 виконана операція: висічення рубців пери орбітальної ділянки зліва, скроневий лістинг. Витрати на лікування становлять - 6 319,64 грн. Також, позивачем [PERSON] були понесені витрати на зберігання автомобіля OpelVectra2.і, реєстраційний номер [NUMBER] (як речовий доказ по ДТП) на штрафному майданчику відділу поліції м. Біла Церква в розмірі 1640,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження №39 від 23.03.2021 року про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу в розмірі 3600,00 грн., а також вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу OpelVectra2.і, реєстраційний номер [NUMBER] , яка становить - 71 607, 11 грн. Загалом за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля, позивачем [PERSON] були понесені витрати в розмірі 76 847,11 грн. Тому, просили суд стягнути з ТОВ«Науково - виробниче об`єднання Ромсат» матеріальні збитки на користь [PERSON] в розмірі - 12 345,89 грн., на користь [PERSON] в розмірі - 6 319,64 грн., на користь [PERSON] в розмірі - 76847,11 грн. та стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі - 10 000,00 грн. 28.08.2021, після усунення позивачем недоліків позову, судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 13.10.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивачів - адвокат Діденко Олег Васильович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 29.11.2021 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позов підтримує та просить задовольнити. Також, повідомив, що всі письмові докази щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в даній справі. Відповідач - ТОВ «Науково-виробниче об`єднання Ромсат» повторно свого представника в судове засідання не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та відзив на позов до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 26.02.2021 о 16 год. 05 хв. на автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 115+500 м водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mersedes-BenzAtego 152», д.н.з. [NUMBER] , в порушення п. 12.1, 12.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не обрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «OpelVektra», д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, після чого транспортний засіб «OpelVektra», д.н.з [NUMBER] , по інерції виїхав на ліву смугу для руху, де зіткнувся із транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодженнята завдано матеріальні збитки. 14.05.2021 постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4809/21, яка набрала законної сили 24.05.2021 (а.с. 18), [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів, що становить 340 грн. Також, вказаною постановою встановлено, що притягнутий до адміністративної відповідальності [PERSON] працює водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого об`єднання Ромсат». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «OpelVektra», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] (а.с.30), зазнав механічні пошкодження, та водій і пасажири автомобіля «OpelVektra», д.н.з. [NUMBER] отримали тілесні ушкодження. Згідно із випискою з медичної карти амбулаторного хворого №1951 (а.с. 19), [PERSON] , [INFO] , внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми черевної стінки, гематоми черевної стінки, різані рани обох колін та перебувала на стаціонарному лікуванні 12 днів. Внаслідок заподіяних ушкоджень [PERSON] були понесені загальні витрати на лікування у розмірі 12 345,89 грн., що підтверджуються квитанціями про оплату ліків та проведення обстежень (а.с.20-25). Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1015 (а.с. 26), [PERSON] , [INFO] , внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді забійних ранах в/повіки та зовнішнього кута лівого ока, садно волосяної частини голови зліва, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, церебно-стенічний с-м, субкон`юноативальний крововилив лівого ока та перебувала на стаціонарному лікуванні 8 днів. Також, із медичної карти стаціонарного хворого №003346 (а.с. 27) вбачається, що [PERSON] було встановлено діагноз: деформуючий рубець периорбітальної ділянки зліва, 03.06.2021 виконана операція: висічення рубців пери орбітальної ділянки зліва, скроневий лістинг, внаслідок чого остання перебувала на стаціонарному лікуванні 3 дні. Витрати на лікування [PERSON] становлять 6 319,64 грн., що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера та квитанціями про придбання ліків (а.с. 28, 29). Згідно висновку експертного дослідження №39 від 23.03.2021 (а.с.37-47), вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу OpelVectra2.і, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 71 607,11 грн., крім того, витрати на проведення даного експертного дослідження № 39 від 23.03.2021 складають 3600,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №15 від 23.03.2021, актом виконаних робіт №39 від 23.03.2021 та ремонтною калькуляцією (а.с. 32, 34-35, 36). Також, позивач [PERSON] поніс витрати на зберігання автомобіля OpelVectra2.і, реєстраційний номер [NUMBER] , (як речовий доказ по ДТП) на штрафному майданчику відділу поліції м. Біла Церква в розмірі 1640,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 22.03.2021 року (а.с.36). При вирішення спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Зазначене узгоджується з висновком Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду під час розгляду справи № 923/700/17 від 03 серпня 2018 року. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається зі змісту постанови, [PERSON] , [INFO] , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав та просив суворо його не карати. Отже, протиправна поведінка [PERSON] , як водія, який працює на ТОВ «Науково-виробниче об`єднання Ромсат», вина та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням наслідків у виді збитків є доведеною. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України, в разі заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, яка володіє транспортним засобом, використання якого призвело до заподіяння шкоди. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на ті обставини, що відповідач ТОВ «Науково-виробниче об`єднання Ромсат» є відповідальним за збитки, завдані дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.02.2021, оскільки водій [PERSON] , який перебуває у трудових відносинах з відповідачем, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, порушуючи Правила дорожнього руху. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив на позов з належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами до суду не подав, отже не заперечує проти позовних вимог. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачами при поданні позову до суду судовий збір в загальному розмірі 955,40 грн. (а.с. 70, 71, 72).

Outcome: approved