Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

12 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 01.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутні спільні погляди на життя, різні інтереси, постійно виникають непорозуміння та конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки відсутні спільні погляди на життя, різні інтереси, постійно виникають непорозуміння та конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами було припинено, спільне господарство не ведеться. Малолітній син [PERSON] перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У зв'язку з вищевикладеним повно та всебічно з'ясувавши обставини справ, врахувавши те, що відповідач повідомив суд про отримання ним середньомісячного доходу в сумі 7000 грн, суд розриває шлюб між [PERSON] та [PERSON] та присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивачки на малолітнього сина [PERSON] [INFO] щомісячно в розмірі 1500 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.08.2015 року і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved