Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

15.01.2014 року позивач звернувся до відповідача з позовом, який неодноразово уточнював, про стягнення коштів в розмірі 724500 грн., що становить суму, на яку збільшився розмір боргу, стягнутого з відповідача на його користь судовим рішенням, внаслідок інфляційних процесів, та стягнення 3% річних. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовольнити з урахуванням остан-ніх уточнень, зазначивши, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.08.2005 року стягнуто з [PERSON] на його користь безпідставно придбаних коштів на суму 397500 (триста дев'яносто сім тисяч п'ятсот) грн. На момент ухвалення рішення ця сума була еквівалентна 75000 доларам США. Після набрання рішенням законної сили ним було отримано виконавчий лист на підставі якого державною виконавчою службою приймалися міри для примусового виконання рішення суду. Однак, у зв'язку з отриманням державним виконавцем даних про відсутність у [PERSON] майна та роботи, виконавчий лист йому неодноразово повертався без виконання. До сьогоднішнього дня [PERSON], стягнута з нього за судовим рішенням грошова сума, йому не повернута. У 2005 році на час розгляду справи курс гривні до долара США дорівнював 5.3 грн. за 1 долар США. На теперішній день, у зв'язку з інфляційними процесами, що відбуваються в країні, курс долара до гривні суттєво виріс і станом на 22.07.2014 року становить 11 грн. за 1 долар США, тому сума боргу за новим курсом становить 825000 грн.(75000х11=825000). З урахуванням стягнутих рішенням суду 397500 грн., вважає, що на сьогодні відповідач йому зобов'язаний сплатити 427500 грн. (825000-397500=427500), що є різницею курсу. На підставі того, що відповідач борг не вернув та продовжує користуватися його грошима, просить також стягнути з боржника 3% річних, що за 12 років становить 297000 грн. Загальна сума, яку він просить стягнути з відповідача на його користь становить 724500 грн. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], позов не визнала, вважає його не обґрун-тованим та просить в його задоволенні відмовити по підставам, викладеним у запереченнях на позов. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом установлено, що предметом спору є невиконання відповідачем судового рішення, що вступило в законну силу. З матеріалів справи убачається, що рішенням Суворовського районного суду Одеської області від 22.02.2005 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.06.2005 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 397500 грн. Еквівалент стягнутої суми боргу в іноземній валюті не визначався /а.с.6-9/. Ухвалою Верховного Суду України від 19.12.2005 року рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін /а.с.10/. 07.06.2005 року рішення суду від 22.02.2005 року набуло чинність та 23.02.2006 року Суворовсь-ким районним судом м.Одеси [PERSON] видано виконавчий лист для звернення до примусового виконання рішення суду /а.с.11/. Отже, з цього часу почалася стадія виконання судового рішення, яка регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та розділами УІ-УІІ Цивільно-процесуального кодексу України. Проте, позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження про стягнення з боржника по виконавчому провадженню суми інфляції та 3% річних на підставі ст.625 ЦК України, яка до даних правовідносин не підлягає застосуванню, оскільки регулює відносини, які виникають із грошових зобов'язань та визначає правові наслідки прострочення боржником такого зобов'язання. Суд погоджується з представником відповідача, що вже існує судове рішення, яке набуло законної сили, між тими самими сторонами і про той самий предмет спору, а саме: рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.02.20112 року, залишеного в силі ухвалою апеляційного суду - 2 - Одеської області від 03.06.2011 року. Однак підстави для закриття провадження у даній справі відсутні, оскільки предметом судового розгляду на час ухвалення судом рішення від 01.02.2011 року були тільки 3% річних. За викладених обставин, враховуючи, що між сторонами виникли правовідносини, для вирішення яких підлягає застосуванню законодавство, що регулює примусове виконання судових рішень, позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.625 ЦК України і

Outcome: dismissed