Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

13.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Перебуваючи у шлюбних відносинах з відповідачем, зареєструвала останнього за вказаною адресою. Одразу після реєстрації, а саме, на початку травня 2014 року, відповідач забрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку, місце перебування відповідача невідоме. Рішенням суду від 24.07.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Враховуючи, що реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди у користуванні власним майном, просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, повідомлявся про слухання справи в установленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а. с. 18). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21.02.2014 року ВДРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві, актовий запис №164 (а. с. 11). Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації форми №3 від 06.05.2015 року (а. с. 8), у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - власник квартири, [PERSON] - чоловік. Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС м. Києва від 02.06.2015 року (а. с. 14). Актами від 10.07.2014, 11.09.2014, 10.03.2015, затвердженими директором КП «РЕО-4» (а. с. 4 - 7) щодо перевірки проживання [PERSON] у [ADDRESS], встановлено, що відповідач за вказаною адресою відсутній та з 10.05.2014 року жодного разу не з'являвся. Спір виник з тих підстав, що реєстрація відповідача, який не є родичем позивача чи співвласником будинку, позбавляє позивача можливості розпоряджатися майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 зазначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Статтею 405 ЦК України закріплено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] відсутній більше року, витрати, пов'язані з утриманням квартири в належному технічному стані та сплатою послуг за житлово-комунальні послуги не несе, а тому в силу ч. 2 ст. 405 ЦК України є таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved