Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

14.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що з 21.09.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але до суду в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не відомі. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21 вересня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER].(а.с.5) Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області.(а.с.6) Дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язку по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ( ст. 183 СК України ) При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 182 СК України ) Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати.

Outcome: approved