Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

13.11.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей управління молодіжної політики Артемівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні позивача з дитиною донькою [PERSON], [INFO], визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10.11.2012 року. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В жовтні 2015 року відповідач подала позовну заяву про розірвання шлюбу. Стосунки між сторонами припинені з вересня 2012 року та з цього ж часу вони проживають окремо один від одного. Відповідач фактично створила нову родину та проживає з донькою за адресою її матері. Відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з донькою та не дає можливості приймати участі у вихованні власної дитини. В позовній заяві позивач також вказує, що з питання усунення перешкод у спілкуванні з дитиною він звернувся до служби у справах дітей Управління молодіжної політики Артемівської міської ради з проханням встановити йому спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, але на даний час засідання комісії з питань захисту прав дитини не проводилося. Позивач виказує бажання спілкуватися та виховувати власну дитину, розуміє батьківський обов'язок, але перепони у спілкуванні в боку відповідача порушують не тільки його права, а й права дитини, тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні 21.01.2016 року позивач частково змінив позовні вимоги та просив їх задовольнити, а саме визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], шляхом встановлення днів, в які позивач матиме систематичні побачення з дитиною: з 17 год. 00 хв. п'ятниці по 17 год. 00 хв. суботи кожний другий тиждень місяця - за місцем проживання батька (позивача); за бажанням дитини та з урахуванням її стану здоров'я, мати можливість виїхати на спільний відпочинок в інший населений пункт України - щорічно в період з червня по серпень, на строк до 3 тижнів, та в присутності матері дитини; в день народження доньки 7 лютого щорічно мати побачення з дитиною з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., місце зустрічі, в присутності матері чи без її присутності - встановлювати за згодою сторін. А також просив прийняти рішення, яким зобов'язати відповідача своєчасно інформувати його про стан здоров'я дитини. В частині визначення побачення з дитиною щотижня в середу з 16 год. по 20.00 год. за місцем проживання позивача останній відмовився від позовних вимог. Позивач та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити на підставах, викладених у позові. Відповідач позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала проти їх задоволення та його спілкування з дитиною. Також висловила думку про те, що вона своєчасно повідомляє батька дитини про стан її здоров'я і не бачить з цього приводу будь-якого спору. Представник третьої особи, Служба у справах дітей управління молодіжної політики Артемівської міської ради, [PERSON] не заперечувала проти задоволення уточнених вимог позивача та вважала, що якщо сторони в судовому засіданні домовилися про порядок та спосіб участі батька у вихованні дитини, то в Органу опіки та піклуванні не має підстав заперечувати в цьому. Крім того, вона пояснила, що Органом опіки та піклування було прийнято рішення про участь батька у вихованні дитини та визначення часу для спілкування бабусі з дитиною. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника Служби у справах дітей Артемівської міської ради, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 10 листопада 2012 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис № 430 (арк.с.10). [INFO] року народилася [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області видано свідоцтво серії [NUMBER], в якому батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (арк.с.11). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського МРУЮ у Донецькій області, актовий запис № 430, було розірвано (арк.с.41). Рішенням Виконавчого комітету Артемівської міської ради від 16.12.2015 року № 303 встановлено порядок побачення батька [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], наступним чином: кожну суботу з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.; у святкові дні за попередньою домовленістю батьків (арк.с.30). Згідно побутової характеристики, підписаної директором ПП «Квартал», [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 29.01.1992 року. У порушення громадського порядку помічений не був. За даною адресою скарг та нарікань з боку сусідів до ПП «Квартал» не надходило (арк.с.12). В акті обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], складеного Управлінням молодіжної політики та у справах прав дітей Артемівської міської ради 11.11.2015 року, за адресою: Донецька область, [ADDRESS], вказано, що батько (позивач) створив належні побутові умови для можливості бачитися з донькою за місцем проживання (арк.с.40). 16.11.2015 року Управлінням молодіжної політики та у справах прав дітей Артемівської міської ради був складений Акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з донькою - [PERSON], [INFO], відповідно до якого відповідачем створено належні побутові умови для проживання та виховання дитини, дбає про її фізичний та духовний розвиток (аркс.с.39). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі не позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки, малолітня [PERSON] проживає окремо від позивача разом із своєю матір'ю. З матеріалів справи вбачається, що батько дитини характеризується за місцем проживання позитивно, житлом забезпечений, має умови для знаходження у нього дитини. Негативних дій і намірів позивач по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] не виявляв. [PERSON] бажає приймати участь у спілкуванні, вихованні, зустрічах з донькою. Батьки між собою порозуміння не знайшли, конфлікт щодо визначення способу участі батька у вихованні дочки між ними не розв'язаний. Сукупність перерахованих обставин свідчить про порушення права батька на спілкування і виховання дочки [PERSON], яке обмежується відповідачем по справі через відсутність бажання матері дитини спілкуватись, зустрічатись, обговорювати питання виховання і порядку зустрічей з позивача з донькою. Суд вважає, що встановлюючи порядок таких зустрічей, вони повинні мати позитивний педагогічний характер, бути достатньо різнобічними, мати виховний вплив. Вирішуючи питання про місце зустрічей батька з дитиною необхідно зауважити, що таке спілкування не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, були джерелом його повноцінного розвитку та виховання, що неможливо забезпечити проведенням зустрічей в одному місці, з огляду на це позивач має право самостійно обирати місця зустрічі з дитиною. Відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Разом з тим, норми Сімейного Кодексу України і роз'яснення Пленуму Верховного Суду України не покладають безпосередньо на суд обов'язок витребувати висновок у служби у справах дітей, а у служби - відсутні повноваження бути ініціатором видачі висновку щодо психологічного стану дитини. Суд вирішує спір в порядку ст. 10 ЦПК України і розглядає справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст.150 Сімейного кодексу України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях -повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Правило ч.2 ст.157 СК України додатково підкреслює обов`язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст.141 СК України. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ст. ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та частково задовольняючи позовні вимоги, виходить насамперед з інтересів самої дитини, а тому, з урахуванням не тільки формального права позивача на зустріч зі своєю донькою, а з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дитини, режиму дитини, встановлює спосіб спілкування батька з його донькою шляхом систематичних побачень. З огляду на викладені обставини, враховуючи інтереси дитини та обох батьків, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково і визначити спосіб участі батька у вихованні дитини таким чином: встановивши час його спілкування з дитиною з 17 год. 00 хв. п'ятниці по 17 год. 00 хв. суботи кожний другий тиждень місяця - за місцем проживання батька (позивача); за бажанням дитини та з урахуванням її стану здоров'я, мати можливість виїхати на спільний відпочинок в інший населений пункт України - щорічно в період з червня по серпень, на строк до 3 тижнів, та в присутності матері дитини; в день народження доньки 7 лютого щорічно мати побачення з дитиною з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., місце зустрічі, в присутності матері чи без її присутності - встановлювати за згодою сторін. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з дитиною - донькою [PERSON], [INFO]. В іншій частині позовних вимог: зобов'язати відповідача своєчасно інформувати його про стан здоров'я дитини суд вважає за необхідне зазначити наступне. Позивач в судовому засіданні уточнив, що він мав на увазі, що відповідач повинна своєчасно інформувати позивача якщо дитина захворіє. Тому суд дійшов висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки суд захищає порушене право, а позивач не надав будь-яких доказів що його право бути обізнаним щодо стану здоров'я дитини було порушено. До того ж, відповідач повідомила суду, що вона своєчасно інформує батька про стан здоров'я дитини, що не було спростовано позивачем у судовому засіданні. Позивач відмовився від стягнення судових витрат з відповідача на його користь.

Outcome: partial