Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

14 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 18.06.2019 ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи на 10.09.2019 в підготовче засідання за правилами загального позовного провадження. 10.09.2019 в підготовче засідання сторони не з`явилися: позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, не заперечував проти закриття підготовчого провадження в справі та призначення справи до розгляду по суті, прохав викликати відповідача через оголошення на вебсайті Судової влади України, оскільки останній не отримує судових повісток; відповідач [PERSON] належним чином не повідомлена про час і місце слухання справи, оскільки судова повістка їй не вручена, а повернута з відміткою «За вказаною адресою не проживає». Ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження в справі та призначено її розгляд по суті на 22.10.2019, викликано відповідача до суду через оголошення на вебсайті судової влади України. Позивач вказувала, що є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована [PERSON] , [INFO] , яка є піклувальником за розпорядженням Кобеляцької РДА, однак з квітня 2018 року відповідач не проживає у вказаному житловому будинку та не проявляє інтересу до житла. Оскільки [PERSON] не знімається з реєстраційного обліку за адресою належного позивачеві будинку, то позивач прохає суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, що підтверджується оголошенням про її виклик на вебсайті судової влади України (а.с. 21). Суд, розглянувши та перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , де постійно проживає. (а.с. 6,7,8-9). У вказаному домоволодінні зареєстровані такими що проживають: [PERSON] , [INFO] - власник, [PERSON] , [INFO] - чоловік власника; [PERSON] , [INFO] , яка не доводиться власникові будинку родичем, а розпорядженням Кобеляцької РДА, будучи неповнолітньою була підопічною [PERSON] (а.с. 5,7). Відповідач за місцем реєстрації не проживає понад рік, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов домогосподарства позивача за адресою: [ADDRESS] , який складений депутатом Василівської сільської ради Полтавської області Горденком Л. С. встановлено, що з квітня 2018 року особа відповідача не проживає за вказаною адресою, фактичне місце її проживання невідоме (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року не проживає за адресою належного позивачеві будинку: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. За статтями 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зазначена в ст. 391 ЦК України норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим, Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником свою власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, відповідач без поважних причин не користуються будинком за адресою: [ADDRESS] , власником якого є позивач, не приймає участі в його утриманні, використовує реєстрацію без згоди [PERSON] , місце фактичного проживання невідоме, його реєстрація не дає можливості позивачеві в повній мірі розпоряджатися своїм майном та створює ряд інших незручностей у користуванні ним власністю, то потрібно усунути перешкоди у користуванні цією власністю та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування належним позивачеві на праві власності житловим будинком з господарськими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , знявши з реєстрації її місце проживання за вказаною вище адресою. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved