Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

14.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому 01.03.2002 року шлюбі виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №9. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO]. Позивач зазначив, що сімя розпалася фактично у 2015 році. В сімї часто виникали сварки та непорозуміння. На протязі останніх років, сторони постійно сварились та не могли найти спільну мову. Відповідачка не була зацікавлена у збережені сімї, вона не йшла на компроміси, як з годом стало відомо позивачу, відповідачка мала іншого чоловіка та згодом пішла до нього. Вони створили іншу сімю. В звязку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, та просить задовольнити,розглянути справу без його участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд, розгляд справи здійснювати без її присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. \~\~У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження. З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 01.03.2002 року виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON] 1-КИ №140155, про що в Книзі реєстрації шлюбів01.03.2002 року зроблено відповідний актовий запис за №9 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження [PERSON] 1-КИ №165285, виданим 20.08.2002 року та [PERSON] 1-КИ №165285, виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.9). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що фактично подружжям припинено сімейні стосунки, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В звязку із зазначеним, позивачу [PERSON], яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 705 грн. 00 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 50 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 50 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved