Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

14.01.2014 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до садового товариства «Петрушків Яр», голови правління садового товариства «Петрушків Яр» Владімірова Миколи Харитоновича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення збитків. Вимоги викладені в заяві обґрунтовувала тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.01.2014 року позовні вимоги [PERSON] до садового товариства «Петрушків Яр», голови правління садового товариства «Петрушків Яр» Владімірова Миколи Харитоновича про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та стягнення збитків було задоволено частково, а саме: визнано дії садового товариства «Петрушків Яр» в особі голови правління Владімірова Миколи Харитоновича по відключенню енергопостачання будинку [ADDRESS] протиправними; зобов'язано садове товариство «Петрушків Яр» в особі голови правління Владімірова Миколи Харитоновича за власний рахунок відновити електропостачання будинку [ADDRESS]; стягнено з голови правління Владімірова Миколи Харитоновича на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 1 500 грн., та моральну шкоду в сумі 1 000 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Проте, під час ухвалення рішення суду залишилась поза увагою та не була зазначена вимога, щодо розподілу судових витрат між учасниками процесу. Позивач просив суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення із садового товариства «Петрушків Яр» та голови правління судового товариства «Петрушків Яр» понесені нею судові витрати у розмірі витрат на правову допомогу у сумі 4 654, 72 грн. та поштово-телеграфних витрат у суму 54,72 грн. В судове засідання заявник та заінтересовані особи по справі не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.3 ст. 220 Цивільного процесуального кодекс України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що, дійсно, при ухваленні рішення від 09.01.2014 року вимоги щодо розподілу судових витрат не були розглянуті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, в якому розглянути позовні вимоги щодо розподілу судових витрат по справі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, 01.10.2013 року між Позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого сума гонорару встановлюється за домовленістю сторін. (а.с. 36) В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Дубовик проти України» та «Гуриненко проти України» висловлена правова позиція, згідно якої при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах), задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Суд не знаходить підстав для стягнення витрат на правову допомогу з Відповідачів, оскільки склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі, у зв'язку з чим, витрати на правову допомогу у розмірі 4 600 грн. 00 коп. не можуть бути стягнуті з Відповідачів додатковим рішенням, оскільки квитанції про понесені витрати при розгляді справи не надавались. Квитанції про сплату витрат на правову допомогу [PERSON] додала тільки до заяви про ухвалення додаткового рішення по справі. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем не надано, відповідно до ст. 60 ЦПК України, акт виконаних робіт чи розрахунок наданих адвокатом послуг у зв'язку з чим, дані про кількість годин, які в адвокат затратив на підготовку позову та концультації позивача відсутні,що унеможливлює визначення розміру витрат, які підлягають стягненню з Відповідачів. Враховуючи відсутність документально підтверджених витрат на здіснену правову домогу під час розгляду справи, суд не знаходить підстав для їх присудження з Відповідачів на користь Позивача. Аналогічно не підлягають стягненню з Відповідачів суми поштово-телеграфних витрат, оскільки квитанція про сплату зазначених витрат була додана лише до заява про ухвалення додаткового рішення по справі, і не була предметом розгляду під час ухвалення рішення від 09.01.2014 року. Крім того, як вбачається із матеріалів справи Позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору згідно п.1.10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як громадян, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 6 вищезазначеного Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. При таких обставинах суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, яким солідарно стягнути з Відповідачів на користь держави судовий збір за немайновими вимогами у розмірі 229 грн. 40 коп. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати) та судовий збір за задоволеними рішенням суду майновими вимогами у сумі 229 грн. 40 коп. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати), а всього - 458 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та

Outcome: dismissed