Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON]В.) звернулася в суд з позовом до Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області (далі відповідач, Білостоцька сільська рада) про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: 45641, Волинська область, Луцький район, с. Білосток, вул. Шевченка, 29, загальною площею 44,00 кв.м., житловою площею 29,00 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 листопада 2016 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилися спадщина у вигляді спірного будинку. За життя спадкодавець залишала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно позивачу. Після смерті спадкодавця позивач вчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу [PERSON], однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Посилаючи на вищенаведені обставини позивач просить суд визнати право власності на спірний будинок (а.с.3). У судове засідання позивач не зявилася, однак у заяві від 08 серпня 2017 року її представник просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у листі від 20 червня 2017 року №167/01.12/2-17 просить суд розглядати справу за відсутності його представника, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2016 року померла громадянка [PERSON] (а.с.4). Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: 45641, Волинська область, Луцький район, с. Білосток, вул. Шевченка, 29, загальною площею 44,00 кв.м., житловою площею 29,00 кв.м. (а.с.13-16). За свого життя померла склала заповіт від 19 червня 2014 року, у якому розпорядилася все своє майно, в тому числі спірний будинок, заповісти онуці [PERSON]. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі. З матеріалів спадкової справи слідує, що спадкоємець за заповітом, [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви про її прийняття 09 грудня 2016 року. У матеріалах спадкової справи відсутні відомості про наявність будь-яких інших спадкоємців першої черги за законом. Відсутні відомості про будь-яких ще осіб, які прийняли спадщину. Крім того, з довідки Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області від 24 листопада 2016 року №566/01.12/2-16 слідує, що на час своєї смерті спадкодавець проживала у спірному будинку лише зі своєю внучкою позивачем у справі. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] у встановленому порядку прийняла спадщину за фактом проживання на час смерті разом з спадкоємцем, а також у звязку з поданням заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що наразі єдиним спадкоємцем всього майна [PERSON] є позивач. Матеріалами справи підтверджено, що приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як слідує з матеріалів справи, оригінали правовстановлюючих документів на спірний будинок дійсно відсутні, а право власності на нього не зареєстроване. Проте, право власності спадкодавця на будинок підтверджується іншими документами у справі, зокрема довідкою Білостоцької сільської ради Луцького району Волинської області від 24 листопада 2016 року №566/01.12/2-16 , з якої слідує, що житловий будинок з надвірними спорудами належав [PERSON] на підставі даних погосподарської книги с. Білосток за 2016 рік №2 та номера обєкта по господарського обліку №0124-1 (а.с.12). Технічні характеристики будинку підтверджується виготовленим ТзОВ «Виробничо-експерте підприємство «Еконсервіс» технічним паспортом (а.с.13-16). На думку суду, вказаних документів достатньо для висновку про те, що [PERSON] дійсно на час смерті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: 45641, Волинська область, Луцький район, с. Білосток, вул. Шевченка, 29, загальною площею 44,00 кв.м., житловою площею 29,00 кв.м., а отже права спадкоємця останньої, [PERSON] підлягають захисту шляхом визнання права власності на це майно. З наведених мотивів та підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved