Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

13 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 13342 грн. 28 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні наявність заборгованості визнала, проте пояснила, що через скрутне матеріальне становище не має можливості сплатити борг. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулася до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала анкету-заяву від 22 квітня 2014 року та отримала кредитну картку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідач почала користуватися кредитною карткою 05 березня 2015 року та отримала кредит з остаточним кредитним лімітом в сумі 5000 грн. (а/с 7). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Згідно Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4), після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до пунктів 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Також, п. 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, при цьому банк зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком згідно з п. 1.1.3.1.9. договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. У відповідності до пунктів 2.1.1.5.3; 2.1.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунку і про проведені операції по картрахунку. При незгоді зі змінами Правил та/або тарифів банку звернутись в банк для розірвання цього договору та погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що утворилася протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам. Як зазначив представник позивача, чого не спростувала у судовому засіданні відповідач, заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подавала. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 28 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст.ст. 641-642 ЦК або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. Представник позивача зазначає, що умовами договору встановлено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі, передбаченому Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а/с 7), що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті (п. 2.1.1.12.6.1. Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідно до наказу № СП-2013-65500941 від 28.01.2013 року внесено зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 50 грн. у разі не сплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. Згідно з наказом № СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року внесено зміни в частині нарахування неустойки в розмірі 100 грн. у разі не сплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як зазначено позивачем, відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 23 квітня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 13342 грн. 28 коп., з якої 3921 грн. 57 коп. тіло кредиту, 2760 грн. 70 коп. заборгованість по процентам, 5548 грн. 47 коп. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 611 грн. 54 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 5, 6). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved