Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

14.03.2018 року головний лікар ЖОПЛ №2 звернувся із заявою до суду та просить госпіталізувати у примусовому порядку до Житомирської обласної психіатричної лікарні№2 до вирішення соціальних питань пацієнта, [PERSON], [INFO], мешканця [INFO], без його згоди, мотивуючи тим, що останній поміщений до психіатричного закладу по направленню рай психіатра, з діагнозом легка розумова відсталість внаслідок ендокринопатії з психопатизацією особи, порушення поведінки та галюцинаторними розладами свідомості. В судовому засіданні представник лікарні вимоги заяви підтримала. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] заперечує щодо госпіталізації, пояснив, що самостійно приймає лікування за місцем свого проживання. Крім того, вказав, що після прийому ліків у лікарні стан здоров»я покращився. Опікун [PERSON] [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі із - за нестабільного стану здоров»я після перенесеної операції. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, думку прокурора та особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 12.01.2011 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено його піклувальником [PERSON]. З висновку комісії лікарів-психіатрів Житомирської обласної психіатричної лікарні №2 від 14.03.2018 року видно, що [PERSON] конфліктний, схильний до алкоголізації, не приймає підтримуюче лікування, опозиційно налаштований до опікуна та його сім»ї, періодично відмічаються галюцинаторні розлади, потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар зі звичайним режимом нагляду для подальшого вирішення соціальних питань пацієнта. Крім того, [PERSON] неодноразово лікувався в ЖОПЛ №1№2. Вказані у висновку обставини також стверджуються направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомлюваної згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Статтею 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку можливе лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Таким чином, враховуючи, всі обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі ст. ст. 13,14,17 ЗУ «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved