overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви вказує, що 03.02.2017 року помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщини на 3/10 частки житлово будинку із земельною ділянкою, які розташовані за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Піхотинська, буд.18. Постановою нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини між нею та померлим, зокрема відсутнє свідоцтво про народження брата. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 22.09.2008 року було встановлено, що свідоцтво про народження [PERSON] було втрачено під час Великої Вітчизняної війни, актовий запис про його народження за 1941 рік не зберігся, також встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої 29.08.2007 року. В свідоцтві про її народження матірю записана [PERSON], що дає підстави встановити, факт родинних відносин між нею та померлим братом. Заявник в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином, представник заявника [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду про розгляд справи без її присутності, щодо задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03.02.2017 року а.с.4, на праві приватної власності померлому належало 3/10 частини домоволодіння № 18 по вул.Піхотинська в м.Кривому Розі а.с.5-8, постановою нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] померлого 03.02.2017 року а.с.10, рішенням Центрально-Міського районного суд ум.[PERSON] від 22.09.2008 року, яке набрало законної сили 02.10.2008 року встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої 29.08.2007 року а.с.13-14, із свідоцтва про народження вбачається, що матірю [PERSON], яка змінила прізвище при укладенні шлюбу на [PERSON], являється [PERSON] а.с.11,12. Відповідно до ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суд у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищевикладене дає суду підстави для задоволення заяви, так як даний факт має для заявника правове значення повязане із прийняттям спадщини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який уточнено 04.10.2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2012 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №319. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у серпні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 03.10.2012 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с. 6. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а.с. 7. Шлюбні відносини припинили у серпні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини - не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 03.08.2006 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони не з'явились, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони мають неповнолітню дитину - сина мартина, [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, сторони наполягають на розірванні шлюбу, клопотань про можливість збереження шлюбу не заявили, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.01.1994 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально, на примирення незгодна. Від сумісного проживання мають повнолітню доньку [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, на примирення не згодна, до суду вона вимушена звернутися, оскільки шлюб розірвати в позасудовому порядку неможливо через ухилення відповідача. Після розірвання просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом Свідоцтва про шлюб, 22 січня 1994 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану у м. Харкові, Палац одруження «Центральний», актовий запис №61. Подружжя має повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 31.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 330 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Небесна» (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.37), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував(а.с.31). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 31.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 330 (а.с.5). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Позивач [PERSON] не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

13.09.2017 року Городнянський навчально реабілітаційний центр Чернігівської обласної ради /далі Городнянський НРЦ Чернігівської обласної ради/ звернувся до суду з позовом, в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги наступним: відповідач позбавлена батьківських прав рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05.01.2017 року. На даний час діти знаходяться на вихованні в Городнянському НРЦ і перебувають на повному державному забезпеченні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Батько [PERSON] та [PERSON] помер. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 27). Через канцелярію суду від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с. 28). Причини її неявки суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON], згідно копій свідоцтва про народження є матір»ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6), які проживають, навчаються та перебувають на повному державному утриманні у Городнянському НРЦ Чернігівської обласної ради, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-10). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.01.2017 року, яке набрало законної сили з 31.01.2017 року, відповідача було позбавлено батьківських прав щодо її дітей. (а.с. 2-3) Як вбачається з свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 302110, 04.04.2017 року помер [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дітей і відповідача, обставини даної справи, наявність у відповідача зобовязань і вважає за необхідне,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

13.09.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 02.11.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб в виконавчому комітеті Жабелівської сільської ради Вінницького району, актовий запис №02. Вказує, що [INFO] у сторін народився син [PERSON], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Жабелівської сільської ради Вінницького району, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом шлюб (а.с.6). [INFO] у сторін народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

13.09.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: шлюб виявився невдалим, гарної та дружньої родини не створили; шлюб носить формальний характер, фактично сімейні відносини припинені з 20.07.2015р., подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, прізвище просила змінити на дошлюбне. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 8), однак за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з додатками на пошту і в судове засідання не з'явився (а.с. 15, 16), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, причин поважності неявки не убачається. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 12 червня 2015 року в виконкомі Надержинщинської сільській раді Полтавського району Полтавської області за актовим записом № 6 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

13.09.2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім її сина [PERSON]. В обґрунтування заяви послалася на відсутність у місці постійного проживання відомостей про місце його перебування з 08.10.1997 року. У судове засідання заявниця не зявилася, проте подала заяву без її участі у звязку з тим, що за станом здоровя та за віком не може прибути в судове засідання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився проте подав заяву про розгляд справи без участі представника. Із заявою погодилися. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони з заявницею є сусідами, їм відомо, що син заявниці [PERSON] 08.10.1997 року пішов з дому і до цього часу не повернувся, Крім того свідок [PERSON] повідомила те, що вона здійснює догляд за заявницею, оскільки остання за станом здоровя не може самостійно рухатися. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. 08.10.1997 року [PERSON] мешканець с. Сохачі, Коропського району, Чернігівської області, пішов з дому і до цього часу не надходило повідомлень про місце його перебування. 11.10.1997 року заявницею була подана заява до Коропського РВ УМВС в Чернігівській області про зникнення її сина [PERSON] Як вбачається з листа Коропського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області громадянин [PERSON], [INFO], уродженець та мешканець с. Сохачі Коропського району Чернігівської області розшукується Коропським ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, як безвісти зникла особа. Заведено ОРС «Розшук» № 38/08/4 від 10.11.1997 року. До цього часу місце його знаходження не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином наявні у справі докази дають підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

13.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що 13.11.1999 року померла його прабабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 11,99 га., яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес», право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ХС №0068270. Він є спадкоємцем за законом, спадкоємці першої черги відсутні, його батько не заперечує щодо прийняття ним спадщини, інших спадкоємців немає. Пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк у зв»язку з тим, що не знав, що спадщину не прийняли спадкоємці попередніх черг, дізнався в 2017 році у зв»язку з чим почав збирати документи. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №034227 від 15.11.1999 року [PERSON] померла 13.11.1999 року (а.с.3). З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії IV-УР № 840004 від 05.08.1961 року, копії свідоцтва про народження [PERSON] серія ІІ-КГ №456040 від 15.12.1990 року, (а.с.6-7). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, незнання факту, що спадщина не прийнята спадкоємцями попередньої черги. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved