overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], тому що з відповідачем шлюб розірвано, дочка на її утриманні, відповідач, який має доходи в сумі 5-6 тисяч гривень в місяць, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання дитини добровільно не надає. В судовому засіданні адвокат позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, згідний на ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації проживання, ухилився від отримання копії позовної заяви з додатками. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про розгляд справи. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дочки, яку утримує позивачка. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвами про шлюб та про народження дочки, рішенням про розірвання шлюбу, довідкою про склад сім»ї позивачки, паспортом позивачки. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки заперечень проти суми позовних вимог від відповідача не поступило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] подала до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту, що вона є дочкою [PERSON], померлого 02 лютого 1998 року, посилаючись на те, що в свідоцтві про її народження замість прізвища імені по батькові її батька [PERSON] вказано лише імя «Василь», що унеможливлює прийняття нею спадщини після померлого батька, по причині відсутності документів, що посвідчують факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. В судовому засіданні заявник [PERSON], допитана як свідок, заяву підтримала та просила її задовольнити, вказувала про те, що [PERSON] її батько, який спілкувався з нею, коли вона була дошкільного віку, приносив подарунки, пізніше вона запрошувала його на своє весілля і він приходив разом з своєю матірю, а її бабою [PERSON]. Заінтересована особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності . Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON], допитаного як свідка, та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON], яка змінила дошлюбне прізвище Лазарь на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №342346 виданим Дроздівською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 12.02.1977, в свідоцтві про народження якої серії ЯЄ №489593, виданому Дроздівською сільською радою Куликівського району Чернігівської області, в графі батько зазначено «Василий», а матірю «Лазар Анна Андреевна», є дочкою померлого 02 лютого 1998 року [PERSON](свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ №018620, видане Дроздівською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 03 лютого 1998 року. Той факт, що [PERSON] являється батьком [PERSON] підтверджується поясненнями заявника [PERSON], допитаної як свідка, даними рішення Народного суду Куликівського району Чернігівської області від 25 грудня 1961 року, яке набрало законної сили та відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України має для даної справи преюдиційне значення, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Факт родинних стосунків, з метою встановлення якого звернулась до суду заявник [PERSON], має юридичне значення, оскільки ступінь споріднення визначає право спадкування. Встановити даний факт інакше, ніж в судовому порядку не вбачається можливим. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

14 вересня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про зниження шлюбного віку та надання права на шлюб, в якій вказала, що вона є піклувальником [PERSON], яка з 2015 року почала зустрічатися з [PERSON] Незабаром [PERSON] завагітніла. Наразі вони з [PERSON] проживають разом однією сімєю. Вони вирішили укласти між собою шлюб, але на даний час [PERSON] виповнилося тільки 16 років. [PERSON] просить знизити шлюбний вік для неповнолітньої [PERSON] та надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву, оскільки [PERSON] та [PERSON] бажають утворити сімю, живуть разом, працюють, бажають, щоб майбутня дитина народилася у повноцінній сімї. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву [PERSON], пояснив, що він є батьком майбутньої дитини і дійсно бажає укласти шлюб з [PERSON] та створити з нею сімю. Представник органу опіки та піклування Ясинуватської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Опитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] заяву [PERSON] підтримала, пояснила, що кохає [PERSON] і бажає створити з ним сімю, а також бажає, щоб їхня майбутня дитина народилася в повноцінній родині. Згідно зі ст.22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років.. Згідно зі ст. 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб неповнолітньої [PERSON] з [PERSON] відповідає її інтересам, а також буде відповідати інтересам дитини, яка народиться, оскільки [PERSON] буде мати право на отримання від чоловіка матеріальної допомоги. Сімейне законодавство України передбачає можливість надання особі, яка не досягла шлюбного віку, права на шлюб, а не зниження шлюбного віку, тому в цій частині заяви суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

14 вересня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, Новокадацький район, ж/м Комунар, 4-ж/52. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.09.2016р. о 17 год. 56 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби, становить суттєву шкоду здоровю внаслідок погіршення психічного стану, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. В силу ст.14 [PERSON] України від 22.02.2000р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не може погодитись з доводами викладеними в заяві, оскільки згідно приписів ст.14 [PERSON] України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не знаходиться в стані психозу, та є безпорадною не через свій психічний стан, а наявність в неї психічного захворювання не є підставою для її примусової госпіталізації. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не потребує лікування у психіатричному стаціонарі, а отже її госпіталізація є недоцільною. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

14 вересня 2016 року надійшла заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 6/257/258/13 від 16.05.2013 року про видачу виконавчого листа по рішенню Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу» від 21 січня 20134 року по справі №7/145, яким стягнуто солідарно з [PERSON] [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою [ADDRESS], [PERSON] [INFO]. Ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління ПАТ «КБ «Південкомбанк» код ЄДРПОУ 19358767, МФО 335946, м. Донецьк проспект Ватутіна 33а, суму заборгованості у розмірі 10 376 доларів США 95 центів, суму пені у розмірі 40 117 доларів США 67 центів, суму третейського збору в розмірі 2461 грн 21 коп. Заявник посилається на те, що цивільна справа № 6/257/258/13 від 16.05.2013 року знаходилась у провадженні Київського районного суду м.Донецька, виконавчий документ на виконання цього рішення втрачений, матеріали цивільної справи також втрачені, що робить неможливим виконання рішення суду. Розглянувши додані до заяви матеріали, суд вважає, що зазначених матеріалів достатньо для відновлення втраченого судового провадження. За змістом статей 402-409 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною законодавством. У Єдиному державному реєстрі судових рішень під реєстраційним номером [NUMBER] знаходиться ухвала Київського районного суду міста Донецька від 16 травня 2013 року про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» про видачу виконавчих документів на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу» у справі № 7/145 за позовом ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління ПАТ «КБ «Південкомбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. 16 травня 2013 року Київським районним судом м.Донецька був виданий виконавчий лист для примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Юристи Донбасу» у справі № 7/145 за позовом ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління ПАТ «КБ «Південкомбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки (а.с.6). Таким чином наявні копії документів, а також повний текст ухвали Київського районного суду міста Донецька по справі № 6/257/258/13 від 16.05.2013 року, який міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, є належними та достатніми для відновлення втраченого судового провадження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивував тим, що 27 червня 2003 року між позивачем та відповідачем було, зареєстровано шлюб. В шлюбі народилась дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час подружнє життя не склалося, більше трьох років сторони фактично не живуть як чоловік і жінка, не ведуть спільного господарства, втратили повагу один до одного. На думку позивачасім'я фактично перестала існувати, і збереження сім'ї суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 червня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). В період шлюбу в сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Сапожнік», що відповідає вимогам закону. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 вересня 1999 року уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у серпні 2016 році, спільне господарство не ведеться, незважаючи на проживання в одній квартирі. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 070395 (а.с.3). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 115377 (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у серпні 2016 році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.12.1993 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, заслухавши думку представника позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.17.12.1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.12.1993 року, актовий запис №2722 (а.с.4) Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №035495 від 20.10.1999 року (а.с.10). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодний, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

14 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вказала, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 01 вересня 2007 року. Мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони не проживають разом. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини доходу відповідача щомісяця, але не менше мінімуму, встановленого законодавством, до досягнення старшим сином повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач останні два місяця не надає їй коштів на утримання дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу на двох дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2007 року і мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю, проти чого відповідач не заперечує. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач згоден сплачувати на дітей аліменти у розмірі 1/3 частини свого доходу, позивач у судових дебатах погодилась на такий розмір аліментів, і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом. Оскільки діти мешкають з матір'ю і відповідач цей факт не оспорює, аліменти підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: partial