Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

13 серпня 2019 року згідно ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області (головуюча суддя Шатілова Л.Г.) справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] про скасування арешту з нерухомого майна було передано на розгляд до Першотравневого районного суду Донецької області на підставі ч. 2 ст. 446 ЦПК України. Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються та справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана, у зв`язку з чим 11.11.2019 року ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] про скасування арешту з нерухомого майна було прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі. Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] про скасування арешту з нерухомого майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що нею 28.01.2004 року у період шлюбу з [PERSON] було придбано нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , яка була оформлена на відповідача. Зазначена квартира придбана була шляхом оформлення іпотеки у ЗАТ «КБ «Приватбанк» у м.Маріуполі на ім`я [PERSON] та відповідно і за квартиру банку по іпотеці виплачувала також вона, відповідач матеріально їй не допомагав. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.10.2018 року на спірне майно накладено обтяження - заборона на відчуження нерухомого майна. 10.06.2019 року рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області по даній справі її позовні вимоги щодо розподілу майна, а саме визнано за [PERSON] право власності Ѕ частини квартири [ADDRESS] загальною площею 23.7 кв.м. На теперішній час позивач борг перед банком погасила повністю, але переоформити належну їй Ѕ частину цієї квартири вона не може в зв`язку з накладенням арешту на нерухоме майно Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 20.06.2017 року, що і стало підставою для звернення до суду з данною позовною заявою. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Треті особи про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, прийшов до наступного. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 червня 2019 року по справі № 263/14935/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, треті особи: Мангушський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] загальною площею 23.7 кв.м. (а.с. 6). За змістом ч. 2 ст. 509, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інші правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 598 ЦК України, припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У відповідності до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 391 ЦК України, передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 року № 868, припинення обтяження проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Як зазначено у позовній заяві, 28.01.2004 року сторонами, шляхом оформлення іпотеки у ЗАТ «КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача [PERSON] було придбано нерухоме майно - квартира [ADDRESS] та на теперішній час позивач борг перед банком погасила повністю. Проте, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин. З врахуванням того, що документальне підтвердження припинення існування підстав обтяження майна у позивача відсутнє, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed