Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

13.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру № 3, що розташована по вул. Широка площа, 21 в м. Новий Буг Миколаївської області, мотивуючи тим, що 15.01.1991 року ним було придбано квартиру за договором купівлі-продажу, який рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області було визнано дійсним. За невідомих обставин оригінал правовстановлюючого документу (договір купівлі-продажу квартири) було втрачено. На даний час виникла необхідність зареєструвати дану квартиру у реєстрі прав на нерухоме майно, але у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу державним реєстратором у вчиненні зазначених вище дій було відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила справу слухати без її участі. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходе наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] придбав у колгоспу «Родіна» квартиру № 3, що розташована по вул. Широка площа, 21 в м. Новий Буг Миколаївської області, про що 15.01.1991 року було укладено договір купівлі-продажу, який рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.12.1993 року № 2-469/1993, було визнано дійсним (а.с.12). Вказане вище нерухоме майно було зареєстровано на ім'я [PERSON] та записано в реєстраційну книгу КП БТІ під реєстровим номером 218, що підтверджується реєстраційним записом на звороті рішення суду (а.с.9). Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 3 в житловому будинку №21 по вул. Широка площа в м.Новий Буг Миколаївської області, остання зареєстрована за [PERSON] та розмір частки власності становить 1/1 (а.с.13-14). За невідомих позивачу обставин оригінал документу, що посвідчує право власності на квартиру № 3 розташовану по вулиці Широка площа, 21 в м.Новий Буг Миколаївської області було втрачено. Позивач вчиняв дії щодо розшуку зазначеного документу, зокрема звертався з запитами про видачу оригіналу договору з справ що зберігаються в Державному архіві Миколаївської області та архіві Новобузького районного суду Миколаївської області, згідно відповідей яких - оригінал вказаного позивачем договору в матеріалах справ, які знаходяться на зберіганні в зазначених установах відсутній ( а.с.9,10). З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.06.2017 року №35755299 видно, що зазначені вище обставини, а саме відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, перешкоджають проведенню державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та подальшого розпорядження зазначеним майном (а.с.16). Згідно з застереженнями, що містяться вст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором\~(ст.128 Цивільного кодексу УРСР). Таким чином позивач право власності на зазначене нерухоме майно набув відповідно до закону, що діяв на момент укладення договору та передачі речі. Відповідно до п.4\~перехідних положень Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1ст. 386\~ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно зіст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що\~\~\~визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved