Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

14.07.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно до його повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 25 червня 2011 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На цей час сторони однією сімєю не проживають, дитина залишилися проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, працює на кількох роботах, однак матеріальної допомоги на дитину не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Також зазначила, що працює на державній службі, отримує відповідну заробітну плату, тому не має достатніх коштів на утримання малолітньої дитини. Не заперечувала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки отримує заробітну плату в середньому 1500 грн. на місяць та не має постійного системного доходу крім зарплати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 25 червня 2011 р. перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 696. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). На цей час сторони разом не проживають, неповнолітня дитина залишилася мешкати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на дитину не надає. Стягнень за іншими виконавчими документами з нього не проводиться. Позивачка працює у державній установі, відповідач працює менеджером у ТОВ «МЕГАІМПОРТПЛЮС» отримує середню заробітну плату у розмірі 1500 грн., що підтверджується наданою довідкою з місця роботи, яка знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», від 28.12.2014 р., зі змінами, встановлений такий розмір прожиткового мінімуму на дітей до 6 років 1032 гривні, з 01 грудня 2015 р. 1167 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 309 грн. 60 коп., а з 1 грудня 2015 р. - не менше ніж 350 грн. 10 коп. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно до його повноліття, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 14 липня 2015 року. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє, за недоведеністю позивачкою своїх позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в доход держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial