Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

14.03.2016 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якого зазначила наступне. [PERSON], [INFO], померла [INFO]. у м.Луганську. Відповідно до заповіту від 27.03.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження та заповіла все своє майно заявниці, яка має намір оформити права на спадщину, яка залишалась після померлої. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.02.2016р. та лікарським свідоцтвом про смерть №00045 від 06.02.2016р. Зазначені документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO]. у м.Луганську. У судове засідання заявник не прибула, до початку слухання справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області у судове засідання не прибув, до початку слухання справи по суті надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заяви не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], померла [INFO]. у м.Луганську. Відповідно до заповіту від 27.03.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу, [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження та заповіла все своє майно заявниці, яка має намір оформити права на спадщину, яка залишалась після померлої. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.02.2016р. та лікарським свідоцтвом про смерть №00045 від 06.02.2016р., оригінал якого надано до матеріалів справи. Зазначені документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 11 ч. 1 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п.1 вказаної Постанови, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту поданої [PERSON] заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне їй для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає заявлені вимоги в частині встановлення факту смерті підлягаючими задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Судові витрати на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення фату або смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved