Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

13 липня 2021 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.10.2015 року виконкомом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 140), в якому у сторін народився малолітній син [PERSON] , [INFO] , мотивуючи це погіршенням відносин між подружжям після народження дитини, різних поглядів на сімейне життя, виховання дитини, непорозумінням між ними, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого, вони фактично не проживають разом однією сім`єю і не підтримують шлюбних відносин з липня 2021 р. Ухвалою суду від 12.10.2021 р., за клопотанням позивачки, сторонам був наданий строк на примирення подружжя, терміном на 2 місяці, до 13.12.2021 р., до якого сторони не примирилися (а.с. 34,35). В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином - особисто під розписку, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду письмову заяву, в якій підтримала свій позов в повному обсязі, який просила задовольнити та слухати справу за її відсутності (а.с. 37,39). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, вказуючи на те, що будь-яке примирення між сторонами неможливе та призведе до затягування судового розгляду, і проханням про слухання справи за його відсутністю (а.с. 37). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 29.10.2015 року виконкомом Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 140), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 09.07.2021 року, в якому у сторін народився малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.2016 р. (а.с. 11,17). З матеріалів справи вбачається, що між подружжям погіршились відносини після народження дитини, різних поглядів на сімейне життя, виховання дитини, непорозумінням між ними, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого, вони фактично не проживають разом однією сім`єю і не підтримують шлюбних відносин з липня 2021 р. При чому, як вказується у позові, спору про поділ майна між подружжям на сьогодні немає, а спільна дитина, питання щодо утримання якої сторони вирішують в добровільному порядку, проживає разом з матір?ю (позивачкою). Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи, що на протязі визначеного ухвалою суду строку на примирення подружжя, сторони не примирилися, беручи до уваги наполягання позивачки на задоволенні позову, навіть після надання їй строку на примирення з відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом об`єктивних документально підтверджених обставин - буде суперечити інтересам і свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Питання про розподіл судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України позивачкою не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved