Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

13 березня 2015 [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі [PERSON] з 21 вересня 2007 року. 15 квітня 2011 року шлюб розірвано в установленому законом порядку. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. 19 серпня 2009 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 22 липня 2009 року і до досягнення повноліття. Зобов'язання щодо утримання сина (виплати аліментів) відповідач належним чином не виконує, а також ігнорує вимоги діючого законодавства і державних виконавців, тому з його вини утворився борг з виплати аліментів, який він добровільно погашати відмовляється. Крім того, він не надає інформацію, щодо свого місця роботи, всіляко ухиляється від сплати аліментів. Аліменти сплачувалися відповідачем не систематично, з затримками у декілька місяців. Станом на 04.11.2014 року згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів (розрахунок ВДВС Добропільського МРУЮ) - заборгованість по аліментам на користь [PERSON]. склала 35 081,18 грн. Позивачка надала розрахунок пені (неустойки) за прострочення виплати аліментів в сумі 130 864.70 грн.. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за відсутності позивачки, наполягає на задоволенню позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 03 квітня 2015 року пояснив, що дійсно деякий час не мав змоги сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], з причини що втратив роботу, існував на тимчасові заробітки. На теперішній час він працює з 09 лютого 2015 року відповідно до трудового договору, має заробітну плату 2000,00 грн. на місяць, зобов'язується сплачувати аліменти, та частково погашати заборгованість по аліментам. Позовні вимоги [PERSON] визнає, але просить суму пені зменшити, бо його матеріальне становище не дозволяє сплатити таку суму, з урахуванням того, що він знаходиться в шлюбі з 05 серпня 2011 року, та від цього шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO], яка знаходилась в відпустці по догляду за дитиною. Він один працюючий в сім'ї, просить зменшити суму пені до реальної суми. В судове засідання 08 червня 2015 року відповідач не з'явився, повідомлений своєчасно та належним чином. Суд приходить до висновку про можливість закінчувати розгляд цивільної справи в відсутність позивача, відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухавши думку відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2009 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 22 липня 2009 року і до досягнення повноліття. За вказаним рішення суду позивачкою було отримано виконавчого листа, на підставі якого за заявою позивачки було відкрито виконавче провадження. Проте, відповідачем аліменти сплачувались нерегулярно, зі значними простроченнями, що підтверджується фіскальними чеками УДППЗ «Укрпошта», наданими відповідачем, та не спростовується останнім. Нарахування державним виконавцем аліментних платежів та періодичність їх сплати відповідачем підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 04.11.2014р. та визналась відповідачем в судовому засіданні.(арк.справи 46) Так, зі вказаної довідки прямо вбачається, що державним виконавцем нараховувались щомісячно суми до сплати з червня 2013 р по листопад 2014р. Проте, Відповідач не щомісяця сплачував аліменти, самостійно визначав їх розмір, сплачуючи аліменти не зазначав періоду, за який вносилися грошові кошти в рахунок сплати аліментів, що підтвердив Відповідач в судовому засіданні, що квитанції, які на арк.справи 24 оборот, це суми, які пішли на сплату заборгованості, а не на поточні платежі. Згідно зі ст. 196 ч. 1 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми сплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Суд дійшов висновку, що відповідач знав про наявність заборгованості по аліментам, оскільки це не спростовувалося відповідачем у судовому засіданні, та підтверджується довідкою державного виконавця, і яка не спростовується в судовому засіданні. У судовому засіданні не доведено факту того, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин (у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою, неправильним перерахуванням аліментів банками, іншими причинами, тощо). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з вини відповідача, тому позивач має право на стягнення неустойки. Щодо розрахунку суми пені, зробленого позивачкою, суд не погоджується з ним, виходячи за наступного. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Так, 19 серпня 2009 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 22 липня 2009 року і до досягнення повноліття. Беручи до уваги, що конкретна дата сплати суми аліментів в зазначеному виконавчому листі не встановлена, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти протягом місяця, отже останнім днем сплати є останній день місяця. А в перший день наступного місяця, Відповідач є таким боржником, що прострочив виконання зобов'язання в розумінні ст. 612 Цивільного кодексу України, отже і пеня повинна нараховуватись починаючи з першого дня місяця, який є наступним після місяця нарахування аліментів. Беручи до уваги, що матеріалами справи не підтверджується, що сплата сум аліментних платежів Відповідачем була спрямована на погашення поточного обов'язку по сплаті аліментів, суд вважає вірним зарахування платежів на погашення попередньої простроченої заборгованості. Таким чином, пеня на щомісячне нарахування аліментних платежів повинна нараховуватись з моменту прострочення до безпосереднього погашення. У випадку, якщо погашення було частковим, спочатку пеня нараховується на всю суму місячних аліментів, до моменту часткового погашення, а потім пеня нараховується на залишкову частину місячної заборгованості з наступного дня після часткового погашення до дня повного погашення заборгованості. Також суд зазначає, що пеня повинна нараховуватись окремо на кожну нараховану щомісячно суму аліментів, оскільки за кожним місяцем виникає різна кількість днів прострочення, що прямо впливає на розмір пені. Вірною є формула розрахунку: Сума пені = Сума боргу ? Кількість днів прострочення ? 0,01. Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 166861,8 грн., з огляду на наступний розрахунок. Місяць,Нарахована сума аліментівДата прострочення зобов'язанняОстання дата нарахування пеніКількість днів простроченняСума пені червень 20131027,0801.07.201315.04.20142842916,907 червень 2013 (з урахуванням часткової оплати)927,0816.04.201413.03.20153273031,552 липень 20131164,2501.08.201313.05.20142823283,185 липень 2013 (з урахуванням часткової оплати)1064,2514.05.201413.03.20152993182,108 серпень 20131164,2501.09.201330.09.20143894528,933 серпень 2013 (з урахуванням часткової оплати)1014,2501.10.201413.03.20151621643,085 вересень 20131164,2501.10.201329.11.20144184866,565 вересень 2013 (з урахуванням часткової оплати)1064,2530.11.201413.03.20151031096,178 жовтень 2013117201.11.201313.03.20154925766,24 листопад 2013117201.12.201313.03.20154625414,64 грудень 2013117201.01.201413.03.20154325063,04 січень 2014114901.02.201413.03.20154024618,98 лютий 2014114901.03.201413.03.20153724274,28 березень 2014114901.04.201413.03.20153423929,58 квітень 2014117401.05.201413.03.20153123662,88 травень 2014117401.06.201413.03.20152823310,68 червень 2014117401.07.201413.03.20152522958,48 липень 2014117401.08.201413.03.20152222606,28 серпень 2014117401.09.201413.03.20151922254,08 вересень 2014117401.10.201413.03.20151621901,88 жовтень 2014117401.11.201413.03.20151321549,68 листопад 2014665,2101.12.201413.03.2015102678,51 Всього72537,75 Окремо судом розраховується розмір неустойки на суму 14 715, 14 грн., яка виникла станом на 02.06.2013р. відповідно до довідки ВДВС Добропільського МРУЮ. Оскільки суд не має можливості встановити прострочення за першим періодом оплати, остільки розмір неустойки та кількість днів прострочення розраховується виходячи з останнього періоду прострочення - 02.06.2013р. МісяцьНарахована сума аліментівДата прострочення зобов'язанняОстання дата нарахування пеніКількість днів простроченняСума пені червень 201314 715, 1402.06.201313.03.201564194324,05 Як встановлено ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Беручи до уваги той факт, що відповідач довгий період часу був безробітним, зважаючи на негативний вплив глибокої суспільно-політичної кризи, яка спричинила, зокрема, безробіття, також безпосередню близькість до зони АТО, що також впливає на пошук роботи, такого, що має іншу сім'ю, та на утриманні дитину [PERSON], [INFO], (арк.справи 21,22), суд вважає можливим зменшити в порядку наведеної статті розмір неустойки до 30 000,00грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial