Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

12 жовтня 2015 року [PERSON] особисто та як законний представник малолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Житомирської області про визнання в порядку спадкування визнання права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,20га, яка розташована по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Житомирської області. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 12 жовтня 2011 року померла [PERSON], яка до дня смерті проживала у власносму будинку по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Житомирської області. 23 жовтня 2011 року помер її син [PERSON], який є чоловіком позивача [PERSON] та батьком малолітнього [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняли. Позивач отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, так як у неї відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до витягу з рішення 24 сесії 5 скликання [PERSON] селищної ради від 12.09.2008 року [PERSON] було на дано дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж та виготовленню державного акта на право власності на земельні ділянки загальною площею 0,20га, з якої 0,15га для обслуговування житлового будинку, 0,05га для ведення особистого селянського господарства, у смт.Брусилів по вул.Кврла Маркса,28. За життя померла не встигла оформити державний акт на землю та зареєструвати на неї право власності. Посилаючись на ст.ст.1225, 1268, 1297 ЦК України, позивачі просять визнати за ними в рівних частках за кожним право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23 жовтня 2011 року, право на на завершення розпочатої [PERSON], померлою 12 жовтня 2011 року, приватизації земельної ділянки загальною площею 0,20 гектарів, яка розташована по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] особисто та як законний представник малолітнього [PERSON], позов підтримала повністю, просила задовольнити, понесені судові витрати по сплаті судового збору з відповідача не відшкодовувати. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Брусилівського району Житомирської області селищний голова [PERSON] подав до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представника [PERSON] селищної ради. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доданими до позовної заяви копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтв про смерть, довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, довідками [PERSON] селищної ради, випискою із погосподарської книги, копією технічного паспорта, довідкою відділу Держемагенства у [PERSON] районі, витягом з рішення [PERSON] селищної ради від 12 вересня 2008 року, довідкою завідуючої Попільнянською державною нотаріальною конторою, відмовою завідуючої Попільнянською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, підтверджуються викладені в позовній заяві обставини. Зважаючи на встановлені обставини, суд виходить з того, що спадкодавець [PERSON] при житті розпочала процедуру приватизацію земельних ділянок площею 0,1500 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0500 гектарів для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Карла Маркса,28, в смт.Брусилів Брусилівського району Житомирської області. Після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON], який проживав разом з [PERSON] Оскільки [PERSON], до якого перейшли внаслідок спадкування всі права померлої [PERSON] з часу відкриття спадщини, помер 23 жовтня 2011 року, а тому позивачі, як спадкоємці за законом після смерті [PERSON], які прийняли спадщину, мають право на завершення процедури приватизації вказаних земельних ділянок, розпочатої [PERSON] Так, відповідно до ст.116 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Порядок приватизації земельних ділянок визначено у ст.118 ЗК України, за якою питання прийняття рішення про приватизацію земельних ділянок покладено на органи місцевого самоврядування, якими за ст.12 ЗК України є сільські, селищні, міські ради. Процес приватизації завершується часом виникнення права власності - отриманням державного акту на початок процесу приватизації, а у період виникнення спірних правовідносин - моментом державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України). Згідно із ст.1218 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов'язку, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, перелік яких визначено у ст.1219 ЦК України. Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд вважає, що у даному випадку до спадкоємця не переходить право власності на земельні ділянки, яке не було оформлено відповідним чином, але переходить право на завершення приватизації, оскільки це пов'язано із майновими правами. Зазначена позиція суду узгоджується із роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 (пункт 3.5), що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Позивачка не бажає відшкодування понесених нею судових витрат по оплаті судового збору з відповідача.

Outcome: approved