Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

13 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. 10 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на дитину- [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09 жовтня 2013 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 17 травня 2012 року з відповідача на її користь повинні стягуватись аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до повноліття дитини. Вказує, що з грудня 2012 року відповідач сплату аліментів не здійснював взагалі, в подальшому нерегулярно, окремими періодичними платежами, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01 грудня 2019 року склала 135 444,45 гривень. Зазначила, що 21 листопада 2015 року вона зареєструвала другий шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказала, що у другому шлюбі народилась дитина, вона та другий чоловік забезпечують двох дітей. У зв`язку з тим, що вона не має можливості самостійно забезпечувати дочку [PERSON] , відповідач здоровий, працездатний, однак офіційно не працевлаштований, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід від розгляду у спрощеному позовному провадженні до загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18 січня 2021 року. 18 січня 2021 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] залишено без розгляду. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6, 32) Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від щомісячного прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2012 року до виповнення дитині повноліття (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року, що набрало законної сили 01 грудня 2013 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.13) 21 листопада 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.31) Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, однак починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, у відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». На підставі викладеного,

Outcome: approved