Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

14 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №76, а також залишити після розірвання шлюбу прізвище «Мукієнко». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 15 серпня 2013 року перебуває зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила також, що на протязі останніх двох років їх сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, у звязку з тим, що подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, між ними постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала малолітня донька Посилаючись на те, що на грунті несприятливих сімейно побутових умов та протилежних поглядів на сімейне життя між подружжям розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їхньої дитини, [PERSON] вважала, що є підстави для його розірвання судом. У судове засідання [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання також не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, спору щодо місця проживання доньки немає, час на примирення йому не потрібен, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №76 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження від 24.12.2013 року серії І-ЖД№375542 (а.с.7). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України, а також не відповідатиме інтересам їхньої доньки. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу зі [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатила судовий збір у розмірі 487 грн.20коп.(а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 487грн.20коп., підлягає стягненню з відповідача на її користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved