Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

15.01.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] належить їй на праві власності. 21.07.2011 р. з її дозволу в будинку були зареєстровані онука [PERSON] з чоловіком [PERSON], але подружнє життя у них не склалося і відповідач в січні 2013 р. вибрався, виїхавши на постійне місце проживання до своєї матері в смт. Пришиб Запорізької області. Протягом року [PERSON] жодного разу не з'являвся, не сплачує комунальні послуги, а всі зобов'язання по утриманню будинку покладені лише на неї. Неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку, але він не реагує. На її адресу надходить поштова кореспонденція, адресована [PERSON], з банків щодо кредиторської заборгованості, що її непокоїть. Реєстрація відповідача порушує її право на безперешкодне користування і розпорядження житлом. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності САВ № 827796, виданого 20.01.2010 р. виконкомом П'ятихатської міської ради, належить на праві власності [PERSON] (а.с. 5, 6). З домової книги на будинок [ADDRESS] слідує, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в цьому будинку 11 липня 2007 р. (а.с. 7-9). Допитаний свідок [PERSON] показала, що з відповідачем розірвала шлюб у судовому порядку в грудні 2013 р., але він з січня 2013 р. не проживає в будинку позивача, де зареєстрований, жодного разу не з'являвся. Особисто спілкувалася з ним з приводу зняття з реєстраційного обліку в телефонному режимі, однак він не реагує. Відповідно до ст.. 71 ч. 1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 71 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того, положення ст.ст. 316, 321 ЦК України передбачають право власності особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб і це право є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 346 ч. 1 цього ж Кодексу право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідач протягом 1 року не проживає у будинку, який належить на праві власності позивачеві, тому втратив право користування ним з дня вибуття, а саме з 01.02.2013 р., бо вибув у січні 2013 р.. На підставі ст.ст. 71 ч. 1, 72 ЖК України, ст..ст. 316, 321, 346 ч. 1, 391 ЦК України,

Outcome: approved