Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

12 січня 2016 року представник позивача, - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищезгаданим позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на користь банку, - 19362,61 долари США, у рахунок погашення заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачами зобов'язань за кредитним договором №13216-286/05Р від 09 грудня 2005 року. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 09 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір №13216-286/05Р, відповідно до якого, відповідач отримав 15960,00 доларів США, строком до 09 грудня 2025 року. З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] договору, 09 грудня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки №13216-286/05Р, згідно з яким [PERSON] поручився перед АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» за виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань. Однак [PERSON] своїх обов'язків по своєчасному погашенню кредиту та по сплаті відсотків належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 18 червня 2015 року виникла заборгованість в сумі 19362,61 долари США, яку представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів, та судові витрати у справі в розмірі 6288,08 гривень. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] (довіреність №122 від 15 лютого 2016 року, діє до 10 листопада 2016 року), надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до зали суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням наступного. Так, судом встановлено, що 09 грудня 2005 року між відповідачем [PERSON] та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонас¬тупником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» (а.с.14а-14в), було укладено кредитний договір №13216-286/05Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15960,00 доларів США для споживчих цілей та з кінцевим строком повернення, до 09 грудня 2025 року (а.с.8-10, 11-14). Право банку на здійснення банківських кредитних операцій з розміщення іноземної валюти на валютному ринку України підтверджується банківською ліцензією №7, виданою НБУ 03 грудня 2001 року, на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; дозволом №7-1 від 03 грудня 2001 року на право здійснення операцій, визначених п.п.1-4 ч.2 та п.п.4.4 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу №7-1 від 03 грудня 2001 року (а.с.14г-14е). Згідно з пунктом 2.1. Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси Банку. Зобовязання по видачі кредиту позивачем було виконано 12 грудня 2005 року, що підтверджується заявою на видачу готівки від 12 грудня 2005 року (а.с.14, зворот). Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальникові строком з 09 грудня 2005 року по 09 грудня 2025 року зі сплатою 12% (відсотки) річних. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів банку як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання позичальником, 09 грудня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №13216-286/05Р (а.с.15-16). Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 67 (шістдесят сім) доларів США, щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до пункту 4.2. Кредитного договору підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в п.1.2. Кредитного договору. Проте, станом на 18 червня 2015 року відповідачем [PERSON] належним чином не виконані зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за основним кредитом та процентами за користування кредитними коштами у загальному розмірі 19362, 61 долари США: заборгованість за кредитом: 12807,00 доларів США; заборгованість за процентами: 6555,61 доларів США (а.с.4-7). Відповідно до умов Кредитного договору, п.7.1.4., позивач має право достроково стягувати заборгованість в повному обсязі за рахунок переданого в іпотеку майна або звернути стягнення на грошові кошти та майно, яке належить позичальнику. Так, 29 жовтня 2015 року на адресу відповідача [PERSON], позивачем було направлено вимогу №32 від 29 жовтня 2015 року про погашення заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору (а.с.18). Однак, на час підготовки та подання позовної заяви до суду, відповідачем [PERSON] на вищевказану вимогу не надано, а заборгованість в сумі 19362,61 долари США за кредитним договором не погашена. Пунктом 9.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної п.1.2. Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. В свою чергу відповідачу [PERSON], як поручителю, було також направлено вимогу №33 від 29 жовтня 2015 року, про погашення заборгованості, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору (а.с.19). Однак, на час підготовки та подання позовної заяви до суду жодної відповіді отримано не було, а також не було здійснено погашення існуючої заборгованості. Пунктом 1.1. Договору поруки передбачено, що за його умовами поручитель (відповідач-2) зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором (позивачем) за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником (відповідачем-1) за Кредитним договором. При цьому, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 Цивільного кодексу України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодав¬ству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (ст.ст.1054, 1061 Цивільного кодексу України) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Окрім того, у відповідності до ч.ч.1 та 2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, судом установлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного кредитного договору, що передбачає солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається представник позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачами не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість, тому суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 6288,08 гривень, по 3144,04 гривні з кожного відповідача (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved