Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

13.03.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 26 грудня 2014 року шляхом приймання участі в електронних торгах нерухомого майна, виставленого на примусову реалізацію Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ вона набула статусу переможця торгів, тим самим придбала нерухоме майно - квартиру за адресою: [ADDRESS]. 28 січня 2015 року приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєхова С.В. посвідчила придбання нерухомого майна через прилюдні торги за вказаною адресою. 28 січня 2015 року вона набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] шляхом проведення державної реєстрації. У належній їй квартирі за вказаною вище адресою зареєстрована відповідач [PERSON], але з моменту реєстрації не проживає, що підтверджується поясненнями свідків. Відповідач їй не відома, не є членом її сім'ї. З моменту реєстрації та по теперішній час відповідач в квартирі фактично не проживає. Проживання або перебування відповідача їй не відоме. Будь - якого зв'язку з нею відповідач не підтримує. Комунальні послуги вона оплачує самостійно, відповідач ніякої участі в утриманні квартири не приймала та не приймає, квартирою не користується. В зв'язку з реєстрацією відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності вона вимушена нести зайві витрати по сплаті комунальних послуг. Просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва, виданого 28 січня 2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєховою С.В., зареєстрованого в реєстрі за №170 належить [PERSON] ( а.с. 8, 9 ). З відповіді Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області видно, що [PERSON], [INFO] з 29.10.2008 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 14 ). З письмового пояснення [PERSON], 1966 року, проживаючої за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за вищевказаною адресою вона проживає з 1980 року по теперішній час. Їй відомо, що в квартирі [ADDRESS] з 2010 року мешкала громадянка [PERSON], яка була близьким родичем ( донькою ) власника цієї квартири. Про громадянку [PERSON], [INFO], яка би мешкала в квартирі [ADDRESS], їй не відомо. Громадянку [PERSON] вона ніколи не бачила та стверджує, що така у квартирі [ADDRESS] не проживала та не проживає до теперішнього часу ( а.с. 10, 11 ). Враховуючи вищевикладене, а також те, що з моменту реєстрації відповідач не проживає у [ADDRESS], реєстрація відповідача у вказаній вище квартирі порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, вона вимушена сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у квартирі осіб, в зв'язку з чим вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила стягувати судові витрати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved