Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

13 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , в якій зазначила, що з 30 травня 2017 року вона перебуває фактичних шлюбних відносинах із останнім, мешкаючи в будинку [ADDRESS] разом з її неповнотілніми дітьми від першого шлюбу [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2004 року народження, які є інвалідами з дитинства. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, має наркотичну залежність, в стані алкогольного сп`яніння поводиться агресивно, вимагає гроші, на грунті чого між ними виникали сварки, в ході яких чоловік застосовував до неї фізичне та психологічне насильство. Факти застосування домашнього насильства були зафіксовані, [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, про що свідчить постанова по адміністративній справі № 233/1837/19 та постанова по адміністративній справі № 233/5922/19. Крім цього, [PERSON] раніше притягувався до адміністративної відповідальності за фактом домашнього насильства до рідної бабусі, та до кримінальної відповідальності за вживання та зберігання наркотичних засобів та за скоєння грабежу. Протягом останнього часу сумісного проживання [PERSON] вчиняв сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував фізичне насильство у присутності дітей, чим робив життя нестерпним та у зв`язку з чим вона побоювалась за свою безпеку та безпеку своїх дітей. 26 серпня 2019 року під час сварки [PERSON] несподівано здійснив удар руками в область її голови, внаслідок якого вона втратила свідомість та зазнала тілесних ушкоджень закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку. 13 вересня 2019 року вона зверталась до Костянтинівського ВП із заявою про видачу термінового заборонного припису та притягнення [PERSON] до відповідальності за насильницькі дії відносно неї, проте до теперішнього часу відповіді не отримала. До теперішнього часу відповідач приходить за місцем її проживання, порушує її спокій та психологічно-емоційний стан, в тому числі і психологічний стан її дітей, перешкоджає вести нормальний та звичний спосіб життя вести господарство, пасти корів, пересуватись вулицею, оскільки постійно погрожує. Вказані дії з боку [PERSON] залякують її, вона не може навіть вийти на вулицю, оскільки боїться за своє життя та життя своїх дітей. На теперішній час наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення відповідачем насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї. Тимчасове обмеження прав [PERSON] на переконання заявниці є співмірним з його протиправною поведінкою, а також сприятиме запобіганню та протидії психологічному та фізичному насильству. Заявниця [PERSON] просить: -видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: [ADDRESS] ; -встановити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього строком на 6 місяців наступні обов`язки: - заборонити наближатись до [PERSON] , [INFO] та до постраждалих дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ближче 100 метрів, а також до місця проживання, роботи, навчання, інших місць частого відвідування за наступними адресами: [ADDRESS] (місце проживання); [ADDRESS] ЗОШ [ADDRESS] (місце навчання); - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] ,, а також постраждалими дітьми [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Заявниця зазначила, що її колишній співмешканець [PERSON] застосовував до неї фізичне та психологічне насильство в присутності її двох неповнолітніх синів, які є інвалідами з дитинства. [PERSON] постійно висловлює погрози пошкодити її майно, завдати тілесних ушкоджень їй та її синам, зважаючи на що вона має побоювання за своє життя та здоров`я та за безпеку своїх дітей. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.1 ст.350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що заявниця [PERSON] (а.с.4-7) разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] 2004 року народження (а.с.16) та [PERSON] 2006 року народження (а.с.15) мешкає в будинку, розташованому за адресою : [ADDRESS] (а.с.17-18). Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій посвідчень (а.с.14) неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми-інвалідами. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня 2019 року [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 16 лютого 2019 року о 22 годині 30 хвилин [PERSON] за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив психологічне насильство в сім`ї, а саме: висловлювався на адресу своєї співмешканки [PERSON] нецензурною лайкою, чим міг причинити шкоду її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.25). Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2019 року, [PERSON] було визано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень 00 копійок. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що [PERSON] 26 серпня 2019 року о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] 7, вчинив відносно своєї співмешканки [PERSON] насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю (а.с.24). Як вбачається із виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 3153, [PERSON] в період часу з 28 серпня 2019 року до 06 вересня 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» м.Костянтинівка з приводу ОЗЧМТ, заподіяної 26 серпня 2019 року, струсу головного мозку, оскільки 26 серпня 2019 року була побита співмешканцем (а.с.8). 13 вересня 2019 року заяву [PERSON] до Костянтинівського ВП про притягнення [PERSON] до відповідальності було прийнято та зареєстровано за № ЄО 11118 (а.с.9). Як вбачається з висновку, затвердженого 20 вересня 2019 року начальником Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, [PERSON] на її заяву від 13 вересня 2019 року відмовлено у винесенні обмежувального припису відносно [PERSON] у зв`язку з неможливістю проведення з ним профілактичної бесіди та відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення (а.с.26-27). Спірні правовідносини регулюються\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24 Закону України\~\~«Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Положеннями\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;\~\~заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до\~статті 350-6 ЦПК України\~у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~або\~Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення такої заяви має бути надано оцінку всім обставинам та доказам у справі, зокрема, і дотриманню прав та інтересів дітей. Відповідно до положень\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~заходи спрямовані на захист потерпілих від насильства вживаються не після притягнення кривдника до відповідальності, а на підставі звернення постраждалої особи, стосовно якої існує реальна загроза вчинення насильства у сім`ї. З матеріалів справи вбачається наявність конфлікту між заявницею [PERSON] та її колишнім співмешканцем [PERSON] , що мало наслідком неодноразові звернення заявниці із заявами про притягнення останнього до відповідальності, передбаченої законом, внаслідок чого [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за застосування домашнього насильства психологічного характеру відносно [PERSON] за ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП. Також суд враховує пояснення заявниці про те, що домашнє насильство з боку [PERSON] носить постійний та регулярний характер. Зазначені обставини\~у сукупності\~дають суду\~підстави дійти\~висновку про\~наявність ризиків,\~щодо повторного\~вчинення домашнього\~насильства,\~зокрема за\~місцем проживання\~заявниці [PERSON] \~щодо неї\~самої або\~її неповнолітніх\~дітей [PERSON] ,\~2004\~року народження\~та [PERSON] ,\~2006\~року народження,\~які є\~інвалідами,\~а відповідно\~і про\~наявність підстав\~для застосування\~до [PERSON] \~заходів тимчасового\~обмеження його\~прав у\~вигляді заборони\~наближатись до [PERSON] , та до постраждалих дітей [PERSON] і [PERSON] на відстань ближче 100 метрів, а також до місця проживання, роботи, навчання, інших місць частого відвідування за наступними адресами: [ADDRESS] (місце проживання) [ADDRESS] [ADDRESS] ЗОШ [ADDRESS] (місце навчання); заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та також постраждалими дітьми [PERSON] і [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви в повному обсязі. Згідно ч.3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved