Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

13.10.2017 рокупозивач подав до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 04.12.2017 року по вказаній позовній заяві було відкрито провадження у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час) (а.с.51). 28.12.2017 року до суду надійшов актовий запис про смерть № 1142 від 05.07.2013 року, з якого вбачається, що [INFO] відповідач [PERSON] померла (а.с.54). 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій редакції. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 року позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника (а.с.58,59). Ухвалою суду від 26.03.2018 року поновлено провадження у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача по справі [PERSON], яка померла [INFO] - [PERSON] (а.с.95,96). 19.11.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та докази направлення відповідачу уточненого позову з додатками (а.с.118-124). В обґрунтування уточненої позовної заяви позивач послався на наступні обставини. Згідно договору № б/н від 27.10.2010 року [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 13000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 27.06.2016 року позичальник [PERSON] померла, за життя зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на день смерті позичальника складається з заборгованості за кредитом в сумі 38 грн. 44 коп.та процентами в сумі 282 грн. 65та становить - 321 грн. 09 коп. Спадкоємцем та правонаступником позичальника є відповідач - [PERSON]. Враховуючи те, що боржник за кредитним договором помер, а спадкоємцем останнього є відповідач - [PERSON], позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 321 грн. 09 коп. за спірним кредитним договором та понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 31.01.2019 року замінено позивача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»; позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 04.03.3019 року о 14.00 год. (а.с.128,129). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 року закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2019 року о 10:00 год. (а.с.135,136). Позивач у прохальній частині уточненої позовної заяви не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення (а.с.119). Відповідач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації (а.с.99).До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 18.04.2019 року о 10:00 год., як не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.141). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою. Від відповідача відзив не надійшов. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27.10.2010 року [PERSON] підписала Заяву № б/н у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк». Позичальником [PERSON] отримано кредитну картку (а.с.45). Як вбачається з Заяви №б/н від 27.10.2010 року (а.с.45-на звороті), [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що дана Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у Заяві (а.с.8,9-32,45). [PERSON] ознайомилась та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банка, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Визнання угоди є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов, підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов, Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов, Клієнт зобов'язаний, у випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого Кредиту та Овердрафту), оплаті винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим в валюті USD) + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає виплаті в першу чергу. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору Клієнт доручив Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п. 2.1.1.3.5., 2.1.1.12.9 Договору, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами.Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 1142 від 05.07.2013 року, що надійшов на запит суду (а.с.54). Згідно розрахунку заборгованості (а.с.120,120-на звороті), заборгованість [PERSON] за спірним договором станом на 31.08.2018 року визначена позивачем в розмірі 321 грн. 09 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38 грн. 44 коп., заборгованості за процентами в сумі 282 грн. 65 коп. 22.03.2018 року до суду надійшла відповідь від Другої Нікопольської державної нотаріальної контори за № 852/01-16 від 12.03.2018 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та яка до дня смерті проживала за адресою: [INFO], була заведена спадкова справа № 490/2013 (а.с.63,68-93). Надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51189535 від 12.03.2018 року (а.с.64-66), Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51189521 від 12.03.2018 року (а.с.67). З копії спадкової справи № 490/2013 вбачається наступне. 04.12.2013 року до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], також в заяві зазначила, що крім неї спадкоємцем за законом є донька спадкодавці - [PERSON] (а.с.69). 04.12.2013 року до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON], згідно якої вона відмовилась від належної їй частки спадкового майна, яке залишилось після смерті її матері [PERSON],на користь її доньки [PERSON] (а.с.69-на звороті). 30.07.2014 року до нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкове майно складається з 2/3 частин у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.73). 30.07.2014 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №3-832, спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 2/3 часток у праві спільної часткової власності на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.92-на звороті). Позивач 11.11.2018 року направив уточнену позовну заяву до правонаступника [PERSON] - відповідача по справі [PERSON] (а.с.123). Добровільно спір не вирішено. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст.ст. 1218, 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені в статті 1219 ЦК України. У ст.1219 ЦК України закріплено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою. У абз. 2 п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 зазначено наступне. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Згідно ч.2.ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені в ч.ч.3,4 ст. 1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Так, згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов'язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Судом встановлено, що згідно спадкової справи №490/2013 спадкоємцем [PERSON], яка померла [INFO] є її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідач як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину у відповідності до вимог ст.ст. 1281,1282 ЦК України, зобов'язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача на підставі ст.ст.525,526,530,549,550,608,610-612,625,629,1048-1050,1054,1056-1,1216,1218-1220,1268,1270,1280,1282,1297 ЦК України обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп., сплачений останнім при подачі позову (а.с.39).

Outcome: approved