overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12 липня 2017 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON], з заявою в якій просить визнати її мати - [PERSON], [INFO] - недієздатною та призначити її опікуном над недієздатною матірю. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що її мати окрім неї інших рідних не має. Мати страждає психічним захворюванням, стан її здоровя погіршується, у звязку з чим остання знаходиться на лікуванні в Гейківській психоневрологічній лікарні. [PERSON] не в змозі працювати, не усвідомлює значення своїх дій, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Заявниця бажає здійснювати опіку над недієздатною матірю, просить призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на підстави викладені у заяві. Представник заінтересованої особи по довіреності [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO], що знаходить підтвердження в матеріалах справи (а.с. 4-6). [PERSON] страждає психічним захворюванням, у звязку з чим знаходиться на лікуванні у комунальному закладі «Гейківська ПЛ» ДОР», за станом здоровя потребує стороннього догляду, як нездатна до самообслуговування. Відповідно до висновку № 15 від 26.01.2017 року судово-психіатричного експерта обласного комунального закладу «Гейківська психоневрологічна лікарня» ДОР», [PERSON] страждає стійким психічним розладом у виді Вираженого органічного розладу особистості та поведінки внаслідок захворювання Альцгеймера (F 07.8, згідно МКБ-10) та за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 23-26). У відповідності із статтею 39 ч. 1 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ч. 1 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З подання виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради вбачається, що [PERSON] за станом здоровя може бути призначена опікуном над недієздатною матірю, за місцем роботи зарекомендувала себе позитивно, за станом здоровя протипоказань не має, тому опікунська рада вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над недієздатною матірю [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

12 липня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 05 лютого 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, коштів на її утримання не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою трьох років. В судовому засіданні позивачка свої вимоги частково змінила, відмовившись від стягнення аліментів на її утримання. Відповідач проти змінених позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 2441 від 07.07.2017 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

12 липня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області 30.08.2008р., актовий запис № 53. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку. З урахуванням позиції позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

12 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2013 року. Від даного шлюбу мають доньку Крістіну, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Литвиненко». В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.09.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №109770 від 25.08.2013 року, актовий запис №310 Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №188039 від 29.10.2013 року, актовий запис №348. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. На даний час сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

12 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 14 жовтня 2011 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що Калинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області був здійснений відповідний актовий запис № 17. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні матері. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернулася до суду із цим позовом. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу Ігнатенко. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб 1-ФП № 077482, виданого Калинівською сільською радою Миколаївської області сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2011 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №17. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Токарська» на «Ігнатенко» (а.с.5). Сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 158684 (а.с. 7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо тривалий час, спільного господарства та бюджету не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна та місця проживання їх дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

\~ 12 липня 2017\~ року\~ позивач звернувся\~ до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, додав до позову заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю, просить провести розгляд справи без його участі. \~ Зазначив , що 18 лютого 2006 року виконкомом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. \~ Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне,\~ між сторонами припинились шлюбні відносини.\~\~\~ \~ Під час шлюбу у сторін народивсь\~ син [PERSON] [INFO], якого просить залишити проживати з матірю.\~ \~ Відповідач в судове засідання не зявилася, направила\~ до суду заяву про розгляд справи без її\~ участі, з позовом згодна повністю. Просить шлюб між сторонами розірвати, дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище набуте у шлюбі.\~ \~ Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 18 лютого 2006 року\~\~ перебувають у шлюбі\~ ( а.с.8 ). \~\~ У сторін є дитина: [PERSON] [INFO]\~ ( а.с.9). \~\~ Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть,\~ не ведуть спільне господарство,\~\~ а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача. \~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

12 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 30 листопада 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1373. Від спільного проживання дітей не мають. З листопада 2015 року сторони мешкають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.24-25), тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 листопада 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 270889 (а.с.3). Сторони від спільного проживання дітей не мають Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Більше шести років сторони мешкають окремо, вони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння, до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

12 липня 2017 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з 09 грудня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач їх з дитиною матеріально не підтримує, хоча має таку можливість, оскільки він працює водієм, здійснює грузові міжобласні грузові перевезення, має постійний дохід. Зазначає, що відповідач нікого на утриманні не має, аліменти більше нікому не сплачує, жодних стягнень за виконавчими документами з нього не провадиться. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки від заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Бєлан) [PERSON] зареєстрували шлюб 09 грудня 2011 року /а.с.2/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.3/. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 191 Сімейного Кодексу України Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, у звязку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

12 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 11 лютого 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано 04.10.2016 року. За час шлюбу у них народилася донька [PERSON]. Відповідач надає кошти на утримання доньки в недостатньому розмірі, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні зазначили, що відповідач визнає позовні вимоги частково та погоджується сплачувати аліменти на утриманні доньки в розмірі 1000-1500 грн щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Дитина проживає разом з мамою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач надає кошти на утримання доньки, але в незначних сумах. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2017 рік для дітей, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоров'я дитини, яка за станом здоров'я повинна періодично проходити медичні обстеження, стан здоров'я відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] в сумі по 1700 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною повнолітня. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

12 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 17.06.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На сьогодення подружні відносини між ними припинено. Вважаючи, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим, просила його розірвати, залишивши їй шлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, якою пред'явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 17 червня 2011 року, актовий запис № 284. У шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON], а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved