Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачка не цікавиться життям дитини, її здоров'ям, не приймає участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги, а також систематично вживає алкоголь. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягаючи на його задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради з 25.04.2016 року перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як така що опинилася у складних життєвих обставинах. Відомості про батька дівчинки записані у її свідоцтві про народження за заявою матері [PERSON] згідно ч. 1 ст. 135 СК України, про що у книзі реєстрації актів про народження Октябрського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 15.01.2008 зроблено запис за № 49 про народження дитини. На підставі цього [PERSON] було присвоєно статус одинокої матері та нарахована державна допомога на утримання дитини. За інформацією адміністрації Полтавської ЗШ № 26 - одинока мати дівчинки схильна до вживання алкогольних напоїв, не забезпечує належне виховання дитини, ніде не працює, у квартирі часто присутні особи сумнівноїповедінки. З вини матері малолітня [PERSON] все частіше не відвідує школу без поважних причин. До постановки дівчинки на облік у службі у справах дітей вона перебувала на внутрішньо-шкільному обліку, з родиною працювали педагоги та адміністрація закладу. В квітні місяці 2016 року її мати через зловживання алкогольними напоями потрапила до реанімаційного відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева. Цей факт послугував підставою для звернення адміністрації Полтавської ЗШ № 26 до служби у справах дітей для вжиття радикальних заходів відносно матері. Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово були здійснені виїзди за місцем проживання матері з дитиною, обстежувалися умови проживання, матері надавалися поради та рекомендації щодо влаштування на роботу, забезпечення належних санітарно-гігієнічних умов проживання для дитини, забезпечення належного харчування. 27.10.2016відносно [PERSON] працівниками превентивної діяльності Національної поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області було складено протокол про адміністративне правопорушення згідно ч. 1 ст. 184 КУпАП. Але висновків гр. [PERSON] так і не зробила. Вночі 01.12.2016 за скаргою сусідів до квартири за адресою: [ADDRESS], де проживає дівчинка разом зі своєю матір'ю, виїжджали працівники поліції, було зафіксовано факт розлиття спиртних напоїв гр. [PERSON] та трьома невідомими особами чоловічої статі. Працівники поліції забрали дитину та передали рідній тітці гр. [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Але наступного дня тітка дівчинки повернула її в сім'ю. 02.12.2016спеціалістами служби у справах дітей було проведення чергове обстеження даної сім'ї. На момент відвідування встановлено відсутність продуктів харчування, безлад в квартирі, а гр. [PERSON] мала запах від вживання алкоголю. Матері дівчинки було винесено попередження про вилучення дитини з сім'ї. Станом на 05.12.2016, згідно інформації від адміністрації Полтавської ЗШ № 26, малолітня [PERSON] школу не відвідувала близько тижня без поважних причин. Того ж дня, було повторно здійснено виїзд комісії спеціалістів служби у справах дітей. На момент відвідування встановлено, що перебування дівчинки в сімейному середовищі становить загрозу її життю та здоров'ю: чергове розлиття спиртних напоїв в квартирі, присутність сторонніх осіб асоціальної поведінки з ознаками тяжких хронічних захворювань, антисанітарія,відсутність продуктів харчування. Тоді ж були викликані бригади невідкладної медичної допомоги, працівники поліції, які випроводили сторонніх осіб з помешкання. На підставі рішення виконкому №253 від 07.12.2016 «Про негайне відібрання малолітньої дитини у одинокої матері».08.12.2016 року малолітню [PERSON] було вилучено з сім'ї та поміщено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради, в яком вона перебуває по сьогоднішній день. 09.12.2016гр. [PERSON] знову була притягнена до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, з нею проведена попереджувально- профілактична робота. Статтею 150 СК України встановлений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справа про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. П.16 Постанови ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] безвідповідально ставиться до життя та здоров'я своєї доньки, нехтує порадами спеціалістів служби у справах дітей та інспекторів поліції, систематично вживає алкоголь, чим створює загрозу її життю та здоров'ю, своєю поведінкою є негативним прикладом для неї. На даний час мати дитини не працює, родина має складне матеріальне становище, яке погіршується і внаслідок зловживання нею алкоголем. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє позов повністю. Питання судового збору суд вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави 2756, 00 грн.

Outcome: approved