Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

13.02.2014 року позивачка звернулася до Кіровського районного суду м. Донецька з уточненим під час розгляду справи позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини в сумі 1200 грн. (однієї тисячі двохсот гривень) з дня подачі заяви до досягнення дитиною трирічного віку щомісячно. В судовому засіданні позивачка пояснила, що з 24.05.2012 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно матеріальну допомогу позивачці не надає. Матеріальне становище позивачки скрутне. Відповідач працює та має можливість надавати їй допомогу. Тому, просить суд задовольнити її позов в повному обсязі. Позивачка в судове засідання з'явилась, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що у позивачки та відповідача [INFO] народився син [PERSON], про що був зроблений відповідний актовий запис за № 1163 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], яким підтверджується батьківство позивачки та відповідача. Згідно ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України визначає, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Оцінивши представлені сторонами в силу 57 ЦПК України докази, суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює у зв'язку з тим, що занята уходом за дитиною, дитина знаходиться на її утриманні. Як вбачається з ч. 3 ст. 77 Сімейного кодексу України аліменти сплачуються щомісячно. Ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України вказує на те, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст. 80 Сімейного кодексу України вказує на те, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в сумі 1200 грн. (однієї тисячі двохсот гривень) до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved