Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

13.05.2019 р. [PERSON] подала до суду вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що з відповідачем з 28.11.2003 р. перебувала у шлюбі, який рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 02.04.2019 розірвано. Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. З метою визначення підсудності та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі відповідно до ст. 187 ЦПК України 14.05.2019 р. було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області. Остання відповідь надійшла до суду 27.05.2019 р.. Ухвалою від 30.05.2019 р. відкрито провадження у даній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 25.07.2019 р.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримку позову та надала згоду на заочний розгляд справи (вх.№13790 від 25.07.2019 р.). Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про день, час і місце судового засідання 25.07.2019р. за зареєстрованим місцем проживання, проте ухвала суду разом із позовною заявою та доданими до неї документами повернуті з відміткою пошти про причини їх невручення: інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. Ухвалою від 25.07.2019 р. відкладено розгляд справи на 03.09.2019 р. на 09 год. 30 хв.. Позивач у судове засідання 03.09.2019 р. не з`явилась. Відповідач 03.09.2019 р. у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням, про що свідчать довідки поштового відділення про причини невручення судових повісток: за іншими причинами. Відповідно до ч.9 ст.130 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином,без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Позивач і відповідач мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких у свідоцтві про народження дітей зазначений відповідач [PERSON] . (а.с. 6, 7). Діти проживають разом із матір`ю - позивачем у справі. (а.с. 9, 10, 11). Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, які проживаєють з позивачем - матір`ю дітей, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що згідно зі ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів, розмір яких суд визначає відповідно до ст. ст. 182, 183 СК України у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після дослідження доказів у справі, надані позивачем, у відповідності до ст. 12, 81 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 77, 78 ЦПК України, і вони свідчать про необхідність задоволення позовних вимог, для чого є фактичні та правові підстави. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого звільнена позивач згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved