Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

13.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зеленого кольору, легковий седан, посилаючись на те, що 12.12.2011 року він придбав спірний автомобіль у відповідача за 5000 доларів США, на підтвердження чого відповідач написав йому розписку про отримання коштів, а також видав генеральну довіреність на право володіння, користування та розпорядження спірним автомобілем. Автомобіль не був ним знятий з обліку за відповідачем у зв'язку із продажем через брак коштів. 27.07.2014 року він був зупинений працівниками ДАІ у зв'язку з арештом автомобілем державною виконавчою службою за боргами відповідача. З посиланням на ст. 321 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» просив задовольнити позов. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи (ВДВС Голопристанського райуправління юстиції) Кир’ян М. О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, з тих підстав, що спірний автомобіль обліковується за відповідачем, а видача довіреності не є належним оформленням переходу права власності на спірний автомобіль до позивача. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що задоволення позову потягне порушення її прав як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки спірний автомобіль є ліквідним майном, яке можливо швидко реалізувати, а кошти направити на погашення боргу відповідача перед нею. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зеленого кольору, легковий седан є відповідач (а. с. 8). 12.12.2011 року позивач сплатив відповідачу 5000 доларів США за спірний автомобіль, про що видач позивачу розписку (а. с. 5) та довіреність на право керування та розпорядження спірним автомобілем, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі довіреностей 12.12.2011 року (а. с. 6-7). За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відділі ДВС Голопристанського райуправління юстиції перебувають на виконанні декілька виконавчих документів, за якими відкрито виконавче провадження, боржником за якими є відповідач, у зв'язку з чим, державним виконавцем були вчинені дії по розшуку та арешту майна боржника, внаслідок чого 28.07.2014 року на спірний автомобіль було складено акт опису й арешту, а автомобіль був переданий на зберігання позивачу, який на момент затримки автомобіля керував ним. Таким чином, суд вважає, що між позивачем та відповідачем відбулася угода купівлі-продажу спірного автомобіля, умови якої були виконані сторонами, але не вжито дій по належному оформленню переходу права власності від відповідача до позивача і на момент вирішення спору в суді вжити таких заходів в установленому законодавством України порядку сторони не в змозі, через арешт спірного майна, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спірний автомобіль та виключення його з акту опису й арешту підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved