Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

14 червня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулась з позовною заявою до [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області в особі [PERSON] освіти з вимогою про скасування дисциплінарного стягнення. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 10 травня 2016 року наказом начальника відділу освіти № 52-к позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків, порушення Статуту [PERSON] гімназії, використання нецензурної лексики у спілкуванні з колегами, непедагогічну поведінку та для недопущення подібних випадків у майбутньому (профілактичне застосування дисциплінарного стягнення). Даний наказ позивач вважає незаконним, таким, що порушує права працівника, оскільки дисциплінарне стягнення застосовується виключно за порушення трудової дисципліни, а не за неналежне виконання, не за порушення Статуту, не за матюки, і вже аж ніяк не з профілактичною метою. Крім того, позивач жодним чином не порушувала вимоги чинного законодавства, виконувала всі свої посадові обовязки та суворого додержувалася правил професійної етики і загальних норм моралі. Всі підстави для застосування дисциплінарного стягнення є абстрактними, неконкретними та явно надуманими. Таким чином, жодних даних, які б обєктивно та непередвзято свідчили б про порушення позивачем обовязків працівника не має, відсутність фактів порушення трудової дисципліни унеможливлює настання дисциплінарної відповідальності, а оскаржуваний наказ фактично є повторним накладення дисциплінарного стягнення з одних і тих же підстав. У звязку із чим позивач просила скасувати наказ Начальника відділу освіти [PERSON] № 52-к «Про дисциплінарне стягнення» від 10 травня 2016 року про оголошення [PERSON] догани. Судом в порядку статті 33 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) за клопотанням представника позивача, не припиняючи розгляду справи, замінено первісного відповідача [PERSON] районну державну адміністрацію Чернігівської області в особі [PERSON] освіти на належного відповідача [PERSON] освіти [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області (далі відповідач). Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що згідно із наказом стягнення було застосовано до практичного психолога, а позивач виконувала обовязки вчителя музики, що в сукупності з іншими обставинами є підставою для визнання накладення дисциплінарного стягнення незаконним. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач діяв в межах трудового законодавства, а позивачем було допущено дисциплінарний проступок за що їй і було оголошено догану. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач працює на посаді практичного психолога та вчителя музичного мистецтва [PERSON] гімназії, що підтверджується наказами від 14 грудня 2007 року № 226 (а.с.37), від 04 вересня 2000 року № 44, від 14 грудня 2007 року № 61 (а.с.38) та від 31 серпня 2000 року 3\~156 (а.с.39), копією трудової книжки (а.с.74), штатним розписом (а.с.73), тарифікаційним списком (а.с.71-72). [PERSON] гімназія [PERSON] районної ради Чернігівської області є окремою юридичною особою навчальним закладом ІІ-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів і курсів, що підтверджується копією Статуту, який затверджений наказом [PERSON] освіти [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області № 76 від 20 травня 2009 року та № 127 від 25 вересня 2009 року (а.с.25-36). В свою чергу [PERSON] освіти [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області є окремою юридичною особою, який в тому числі призначає на посади та звільняє з посад педагогічних працівників навчальних закладів, що підтверджується копією Положення, яке затверджене розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області від 18 лютого 2013 року № 46 (а.с.40-47). Виходячи із змісту наказу [PERSON] освіти [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області від 10 травня 2016 року № 52-к (а.с.4) за неналежне виконання посадових обовязків, порушення пункту 3.8. Статуту [PERSON] гімназії (не дотримування педагогічної етики, моралі, неповагу до гідності учениці [PERSON], учениці 3-А класу). Зі слів матері учениці, дитина була виставлена з класу під час уроку музики 05 квітня 2016 року, а 12 квітня взагалі недопущена до уроку, хоча ніяких зауважень до дитини не було. За використання нецензурної лексики у спілкуванні з колегами, непедагогічну поведінку та з метою недопущення подібних випадків у майбутньому позивачу оголошено догану. Підставою винесення оскаржуваного наказу була доповідна записка директора [PERSON] гімназії [PERSON] (а.с.65), яка повідомила про конфлікт позивача з ученицею 3-А класу [PERSON] та її висловлювання в бік колег. Доповідною педагога-організатора [PERSON] (а.с.67) підтверджується, що остання повідомила директора [PERSON] гімназії, що 14 квітня 2016 року о 15 годині 05 хвилин у кабінеті заступника з виховної роботи в присутності колег психолог гімназії [PERSON] образила її брудними лайливими словами. При винесенні дисциплінарного стягнення позивач надала пояснення про те, що не порушувала трудове законодавство, що відображено в пояснювальній записці від 10 травня 2016 року (а.с.66). Також, наказом [PERSON] гімназії від 20 квітня 2016 року № 46 (а.с.5) за неналежне виконання своїх посадових обовязків, а саме: створення конфліктної ситуації з ученицею 3 А класу [PERSON], її батьками, та з колегою, педагогом-організатором гімназій [PERSON] позивачу оголошено догану. Проте, наказом [PERSON] гімназії від 29 квітня 2016 року № 58 (а.с.63) вказаний наказ про оголошення догани було відмінено, оскільки дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON] поскаржилась на дії вчительки [PERSON], яка заборонила дитині відвідувати уроки і не повідомила про це батьків, а тому вона звернулась зі скаргою до відділу освіти. [PERSON] допитана в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що вона працює на посаді начальника [PERSON] освіти [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області. Так, вона на підставі подання директора [PERSON] гімназії розглянула факт порушення трудової дисципліни позивачем, яка була притягнута до дисциплінарної відповідальності. В ході дослідження обставин проступку за усним розпорядженням була створена комісія і здійснено вихід в навчальний заклад, також було встановлено, що у позивача виник конфлікт з ученицею і колегами по роботі, зокрема вона оскорбила педагога-організатора навчального закладу [PERSON] Всі ці дії були підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, при цьому в наказі була зазначена посада практичного-психолога, оскільки вона є основною для позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює директором [PERSON] гімназії. До неї звернулась класний керівник 3-А класу [PERSON] і повідомила, що мама учениці скаржилась на поведінку психолога, а саме дівчинка була відправлена з класу. [PERSON] хотіла улагодити конфлікт, але позивач ще допустила образу колеги, за що і стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Спочатку було винесено наказ директором школи, але оскільки він не має повноважень притягувати педагогічних працівників до дисциплінарної відповідальності наказ був скасований і здійснене відповідне звернення до органу управління освітою. Надаючи показання в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в [PERSON] гімназії на посаді педагога-організатора. Так, в закладі виникла ситуація, що учениця [PERSON] не могла знайти спільну мову з вчителькою музики і у них виник конфлікт. Також, позивач допустила образи в бік [PERSON], на що вона повідомила керівника навчального закладу. З встановленого випливають наступні висновки. Згідно із статтею 28 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13 травня 1999 року\~№ 651-XIV (далі Закон № 651-XIV) права та обов'язки педагогічних працівників системи загальної середньої освіти визначаються\~Конституцією України,\~Законом України\~«Про освіту»,\~Кодексом законів про працю України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За змістом частини першої статті 142 КЗпП трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни, яким в свою чергу може бути невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків, що відображено в пункту 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників та службовців підприємств, установ, організацій затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 липня 1984 року № 213. Дані обставини спростовують твердження представника позивача про те, що неналежне виконання трудових обовязків не являє собою порушенням трудової дисципліни. При цьому, протиправність поведінки в трудовому законодавстві виражається в порушенні працівником без поважних причин трудових обов'язків, покладених на нього нормами діючого законодавства та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Таке порушення може бути виражено як у формі дії так і бездіяльність працівника щодо виконання своїх функціональних обов'язків і розпоряджень керівника. В свою чергу, статтею 147 КЗпП передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Отже, виходячи з даної норми закону догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника за порушення трудової дисципліни, що і було здійснено відповідачем. В даних правовідносинах суд знаходить, що зі сторони позивача має місце дисциплінарний проступок, оскільки її дії, як педагогічного працівника порушують основні обовязки вчителів гімназії, які визначені в Статуті [PERSON] гімназії (а.с.30), пункт 3.8. (а.с.30 зворот), пункт 3.3.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] гімназії (а.с.59 зі зворотом), на що також звернули увагу допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] При цьому в наказі про накладення дисциплінарного стягнення міститься посилання на пункт 3.8. Статуту (а.с.4). Обставини вчинення позивачем дій, які містять ознаки дисциплінарного проступку підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що позивач мала конфлікт з ученицею 3-А класу та допустила образу колеги по роботі. Це також узгоджується з доповідною педагога-організатора [PERSON] (а.с.67), доповідною запискою директора [PERSON] гімназії [PERSON] (а.с.65), які у взаємозвязку із наведеним вище спростовують позовні вимоги. Вказівка в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності посади позивача, як практичного психолога не може бути підставою для визнання накладення дисциплінарного стягнення незаконним, оскільки основною посадою позивача є саме практичний психолог. При цьому, вона як педагогічний працівник зобовязана виконувати належним чином обовязки, як практичного психолога, так і вчителя музики, яким вона також працює. Отже, процедура застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача була проведена з дотриманням вимог статті 149 КЗпП, зокрема в наказі про оголошення догани зазначено, в чому конкретно виявилися порушення позивачем трудової дисципліни, які і стали приводом до накладення дисциплінарного стягнення, Безпідставними є доводи представника позивача про те, що оскаржуваний наказ фактично є повторним накладення дисциплінарного стягнення, оскільки за змістом статті 147-1 КЗпП дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника, а частиною другою статті 26 Закону № 651-XIV передбачено, що призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних працівників державного та комунального загально-освітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою, а тому директор навчального не має повноважень притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності, у звязку із чим він і відмінив свій наказ (а.с.63) і тому позивача було притягнуто до відповідальності органом управління освітою. Згідно із статтями 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані відповідачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо необґрунтованості позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність і обґрунтованість підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення. В свою чергу, надані позивачем докази не підтверджують відсутність в її діях дисциплінарного проступку та порушень при накладенні дисциплінарного стягнення. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] освіти [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області про скасування дисциплінарного стягнення задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed