Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

14 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживала разом із своєю матірю [PERSON] у селі [PERSON] Волинського району Волинської області за адресою: вулиця Локацька, 12, де також була і зареєстрованою. В даному будинку позивач проживає та є зареєстрованою також і на даний час. 13 березня 2007 року [PERSON] померла, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за згаданою вище адресою. Позивач є єдиною спадкоємицею усього майна померлої, належить до першої черги спадкоємців за законом як дочка померлої, яка постійно проживала разом із матірю на час відкриття спадщини. Частину майна, що залишилося після смерті матері вона змогла успадкувати. Земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, у якому позивач проживала разом із матірю, передана їй у власність згідно рішення Хобултівської сільської ради від 20 листопада 2007 року, № 15/16. Проте оформити спадщину в нотаріальному порядку на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами вона не може, оскільки покійна матір за життя не виготовила правовстановлюючих документів на нього. За результатами звернення позивача до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. У зв'язку з цим просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Микуличі, вулиця Локацька, будинок 12, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] У судове засідання позивач та її представники не зявилися, від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про те, що вони позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та за наявними матеріалами справи, просить суд слухати справу у відсутності позивача та її представників. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від сільського голови Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області в адресу суду надійшла заява № 326 від 21 серпня 2017 року про те, що Хобултівська сільська рада визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та не заперечує проти розгляду справи без участі представника сільської ради. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовної заяви [PERSON] з наступних підстав. Згідно наявної у справі копії витягу № 265 від 04 липня 2017 року з по господарської книги № 4 за 2007 рік Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вулиці Локацькій, 12 в селі Микуличі Володимир-Волинського району Волинської області, побудований у 1958 році, належить [PERSON] Феофилівній. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 030733, [PERSON] померла 13 березня 2007 року. Згідно вищеописаних документів, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне їй на праві приватної власності майно, зокрема і житловий будинок з господарським будівлями та спорудами за адресою: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Микуличі, вулиця Локацька, будинок 12. Копіями свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 019150 та свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ № 453803, підтверджується, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], а отже є її спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом. У відповідності до рішення Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 15/16 від 20 листопада 2007 року, у власність позивача [PERSON] безоплатно передано земельну ділянку загальною площею 1.13 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку і 0,88 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі довідки Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 742 від 04 липня 2017 року, [PERSON] померла 13 березня 2007 року. На день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO]. З дня смерті [PERSON] прийняла спадщину, а саме: житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться в селі Микуличі по вулиці Локацькій, 12, її дочка [PERSON], яка проживала та була зареєстрована на день смерті 13 березня 2007 року разом з [PERSON] за вищевказаною адресою та проживає і зареєстрована по даний час. Заповіт від імені [PERSON] в Хобултівській сільській раді не посвідчувався. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 жовтня 2007 року серії ВКА № 510848, посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON], що померла 13 березня 2007 року, є її дочка [PERSON]. Спадкове майно складається із земельних ділянок №1 - площею 1,0395 га, № 2 - площею 0,6889 га, № 3 площею 0,3209 га, в межах згідно з планом, розташованих на території Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району, переданих для ведення особистого селянського господарства, належних спадкодавцю на підставі державного акту про право приватної власності на землю. У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 серпня 2017 року, виданої Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: село Микуличі, вулиця Локацька, будинок 12, Володимир-Волинського району Волинської області, було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку. Частиною 1\~ст.328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2\~ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч.5\~ст. 1268 ЦК України,\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки за свого життя спадкодавець [PERSON] не змогла виготовити оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок, який є спадковим майном, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved