Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

12 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 5530, яким стягнено з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») заборгованість за кредитом у сумі 58047,85 грн. Крім цього, просить скасувати постанову від 17 грудня 2020 року приватного виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, згідно виконавчого провадження №63955433. Виконавче провадження № 63955433 - закрити. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що у зв`язку з відрахуванням грошових коштів з пенсії йому стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Дмитром Олександровичем здійснюється примусове виконання виконавчого напису від 03 листопада 2020 року № 5530, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з нього на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 58047,85 грн. Посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у спірному порядку документи, він не мав передбачених законом підстави для вчинення виконавчого напису. Крім цього, зазначив, що не має жодних зобов`язань перед АТ «Альфа-Банк», заборгованість сплачена в повному обсязі та на сьогодні не має жодних правовідносин з відповідачем. Вказав, що оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законодавством, та порушує законні права та інтереси, так як сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, тому він звернувся до суду з позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла до суду заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Також просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату залишку заборгованості на користь Банку у сумі 2490,00 грн. Відповідач - АТ «Альфа-Банк» в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Відповідач - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, надіслав до суду клопотання про заміну процесуального статусу, посилаючись на те, що у спорах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню приватний виконавець не може бути відповідачем у справі. Просив змінити його процесуальний статус на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 19 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №490059643 про надання кредиту. Відповідно до умов вищезазначеного договору позивач отримав споживчий кредит на придбання автомобіля у сумі 84700,00 грн. Процентна ставка 14,75%, дата остаточного повернення кредиту 19 березня 2014 року. 03 листопада 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис №5530 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №490059643 від 19 березня 2008 року, укладеним між ним та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» за період з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2020 року на загальну суму 58047,85 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 42696,53 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам та комісії - 13851,32 грн.; плати за вчинення нотаріального напису - 1500,00 грн. На адресу позивача Банком 01 жовтня 2020 року направлялося повідомлення про порушення основного зобов`язання, з огляду на яке [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 01 вересня 2020 року має заборгованість за кредитним договором №490059643 у сумі 56547,85 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївського області Куліченком Дмитром Олександровичем за заявою АТ «Альфа-Банк» про примусове виконавчого напису відкрите виконавче провадження № 63955433. 17 грудня 2020 року приватним виконавцем Куліченком Дмитром Олександровичем винесено постанову про арешт коштів боржника. Крім цього, останнім цього ж дня було винесено постанову про арешт майна [PERSON] . Зазначене підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна від 17 грудня 2020 року № 69904187 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 17 грудня 2020 року № 237587020. Разом з тим, оглянувши матеріали цивільної справи № 477/425/14-ц, суд встановив, що 14 квітня 2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області було постановлене заочне рішення, яким в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 112248,15 грн. 13 листопада 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області рішення суду від 14 квітня 2014 року скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку. 06 травня 2015 року судом постановлено рішення, яким стягнуто з позивача та його дружини [PERSON] на користь Банку заборгованість за договором від 19 березня 2008 року №490059643 по комісії у сумі 2490,18 грн., оскільки рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» м. Чернігова від 02 грудня 2008 року з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №490059643 від 19 березня 2008 року у сумі 91159,13 грн. та судових витрат по сплаті третейського збору у сумі 390,00 грн. 35 коп., виконавче провадження закінчене у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішенням суду. З огляду на надані позивачем копії квитанції сума боргу у сумі 2490,18 грн. сплачений ним добровільно 12 листопада 2015 року. Тобто на час вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача заборгованості, позивач зазначену у виконавчому написі заборгованість вже сплатив за рішеннями судів. В зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат». Цим законом (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»), а також іншими актами законодавства України встановлюється порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, зокрема наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні норми щодо правил та умов вчинення виконавчого напису закріплені у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім цього, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). Для кредитних відносин це оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Водночас, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За аналізом вищевказаних норм слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Як вбачається зі змісту позову та матеріалів справи 03 листопада 2020 року, тобто на час вчинення нотаріусом виконавчого напису Гаврушовим Віктором Івановичем були виконанні кредитні зобов`язання та заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, не існувало. Отже на думку суду, в цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис після спливу строку позовної давності, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. . Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Дослідивши письмові докази, судом встановлено факт недотримання нотаріусом при вчинення виконавчого напису вимог передбачених чинним законодавством, а саме нотаріус не з`ясував питання щодо безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку чим останній був позбавлена можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості та надати докази погашення кредитної заборгованості в повному обсязі. Відповідачем не надано жодного доказу, яким спростовуються обставини, викладені позивачем. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. Позовні вимоги щодо скасування постанови від 17 грудня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича та закриття виконавчого провадження № 63955433 є передчасними, оскільки на час винесення спірної постанови виконавчий напис не був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Цівимоги є похідними та права позивача захищені шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню. Рішення про скасування виконавчого напису нотаріуса є підставою для закриття виконавчого провадження. В подальшому, позивач не позбавлений права на звернення за захистом своїх прав чи інтересів щодо оскарження дій приватного виконавця. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на приватного виконавця, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же приватний виконавець може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Тому, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн., оскільки позивач на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій, звільнений від спати судового збору.

Outcome: approved