Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги аргументує наступним. 23 липня 2015 року вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області [PERSON] засуджений за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Згідно вироку районного суду [PERSON] 14 квітня 2015 близько о 17 год. 00 хв., перебуваючи по одній із вулиць с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області, в ході конфлікту умисно наніс позивачу один удар по голові, спричинивши тілесні ушкодження у виді розриву слизистої оболонки верхньої губи справа, з приводу чого позивач звертався за медичною допомогою до приватного лікаря, який обробив йому рану і видав йому мазь і ополіскувач для ротової порожності, за що позивач заплатив 500 грн. На досудовому слідстві та під час судового розгляду кримінального провадження позивач не заявляв цивільного позову, оскільки відповідач [PERSON] обіцяв, що понесені затрати будуть відшкодовані добровільно. В момент отримання тілесних ушкоджень позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги страху за своє здоров'я. За наведених обставин, позивач досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінки винуватця, переживає щодо своєї соціальної репутації, у зв'язку з чим йому була завдана моральна шкода, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 500 грн. понесеної матеріальної шкоди на лікування та 4000 грн. - як відшкодування моральної шкоди а також стягнути понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1200 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень зі сторони позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів по справі судом встановлено наступні обставини справи. [PERSON] 14 квітня 2015 близько о 17 год. 00 хв., перебуваючи по одній із вулиць с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області, в ході конфлікту умисно наніс позивачу один удар по голові, спричинивши тілесні ушкодження у виді крововиливу слизистої оболонки верхньої губи справа, яка згідно судово - медичної експертизи № 377 від 15 квітня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, з приводу яких позивач на протязі тижня знаходився на амбулаторному лікуванні та з приводу чого звертався за медичною допомогою до приватного лікаря, який обробив йому рану і видав йому мазь і ополіскувач для ротової порожності, за що він оплатив 500 грн. 23 липня 2015 року вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області [PERSON] засуджений за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. На досудовому слідстві та під час судового розгляду кримінального провадження позивач не заявляв цивільного позову, оскільки відповідач [PERSON] обіцяв, що понесені затрати будуть відшкодовані добровільно. В момент отримання тілесних ушкоджень позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги страху за своє здоров'я. В наслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, позивач досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінки винуватця, переживаю щодо своєї соціальної репутації, у зв'язку з чим йому була завдана моральна шкода. Заслухавши пояснення позивача та його представника, всебічно та повноцінно дослідивши докази по справи та надаючи їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Як передбачено ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Оскільки позивач та його представник не надали ніяких письмових доказів, які підтверджують, що йому була спричинена матеріальна шкода у розмірі 500 грн., дані відомості не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому слід відмовити у задоволені вказаної вимоги Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Відповідно до ст. 1177, 1195 ч.1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. В судовому засіданні з пояснень позивача судом встановлено, що суспільно небезпечними діями відповідача також завдано йому немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у моєму житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення події, настаюча тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, знижений та не стійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність, почуття образи, обурення приниженої гідності. В момент отримання тілесних ушкоджень позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги страху за своє здоров'я. Наслідки подій, що сталося, потягли за собою нераціональне витрачення життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що моральна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 гривень, як відшкодування заподіяної моральної шкоди, що є достатнім розміром відшкодування, при цьому суд враховує характер та обсяг страждань, їх тривалість, тяжкість. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, його слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial