overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

12 травня 2014року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.05.2014р. о 11 год. 46 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.05.13р. о 11 год. 46 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради без направлення. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на деякі питання відповідає з незадоволенням. Виказує маячні ідеї переслідування, відношення до батьків. Агресивний. При спробі корекції афектується. Мислення детальне. Критика до свого стану порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - олігофренія внаслідок перінатальної патології, розумова відсталість в ступені вираженої дебільності, зі значними порушеннями емоцій та поведінки, виражений психопатоподібний тип олігофренічного типу дефекта. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

12 травня 2014 року заявник звернулася з даною заявою до суду. Мотивує її тим, що при поновленні свідоцтва про її народження внести запис про її батьків було неможливо, так як актового запису про їх шлюб не виявлено, а тому вона не може оформити спадщину, яка залишилася після смерті матері [PERSON] Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву і пояснила, що ні свідоцтва про народження [PERSON], ні свідоцтва про шлюб її батьків в архівах знайдено не було. Даний факт необхідний для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви. Пояснила, що при поновленні свідоцтва про народження заявника у зв'язку з відсутністю актового запису про шлюб батьків неможливо було внести такі дані. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Павловичі Локачинського району Волинської області (а.с. 4). Відповідно до довідки Війницької сільської ради № 968 від 04.11.2013 року в с. Павловичі Локачинського району знаходиться спадкове майно, яке складається з сертифіката на право на земельну частку пай, належить померлій [PERSON], спадкоємцем після її смерті є дочка [PERSON] (а.с. 8). В архівній довідці № 23/01-45 від 11.02.2014 року вказано, що в погосподарських книгах Павловичівської сільської ради Затурцівського району (тепер Локачинський район) за 1947-1949 роки є відомості про господарство [PERSON], яка проживала разом з ситном [PERSON] та доньокою [PERSON], народженою [INFO] (а.с. 9). Згідно поновленого запису свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], а в графах батьки стоять прочерки (а.с. 10). Заявник не може оформити спадщину, тому що при поновленні свідоцтва про її народження неможливо було підтвердити батьків, оскільки невідомо, коли був укладений їх шлюб і актового запису про одруження батьків не виявлено. Іншим шляхом одержати необхідні документи заявник не може. Отже, на підставі поданих документів та показань свідків, суд приходить до висновку, що є всі підстави встановити факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

12 травня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення ,вказуючи, що [INFO] помер її вітчим [PERSON], який з 1974 року проживав у зареєстрованому шлюбі з її матір'ю [PERSON]. З 1990 року до дня смерті вітчима вони проживали однією сім'єю в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку та земельної ділянки. Заявниця є спадкоємицею четвертої черги за законом. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь заявниці. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що не підтверджений факт проживання з [PERSON] однією сім»єю. Заявник прохала суд встановити факт проживання однією сім'єю із [PERSON] не менше як п'ять років до відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свої вимоги . Представник заінтересованої особи сільський голова Світлогірської сільської ради в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про те, що сільська рада заперечень не має. Суд, заслухавши заявницю, свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що заявниця до дня смерті [PERSON] проживала однією сім'єю з померлим, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п 4.4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с.5). Він проживав у зареєстрованому шлюбі з матір'ю заявниці [PERSON] (а.с.7). Заявниця являється донькою померлій [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с.8-9). Згідно до довідки Світлогірської сільської ради померлий [PERSON] до дня своєї смерті проживав разом з дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] (а.с.6). Встановлення факту проживання однією сім»єю має для заявниці юридичне значення, оскільки пов»язане з виникненням права на спадщину . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

12 травня 2014 року заявниця звернулася до суду з заявою в якій, вказує, що свідоцтво про її народження втрачене за невідомих їй обставин, і коли вона звернулася з відповідною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького РУЮ у Харківській області про видачу свідоцтва про народження, їй було відмовлено, оскільки в архіві РАЦС відомості про народження [PERSON] відсутні. В зв'язку з неможливістю привести власні документи у відповідний стан заявниця просить встановити факт, що вона народилася [INFO] в Дніпропетровській області в с. Юріївка, та що її батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON], та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького РУЮ у Харківській області видати їй свідоцтво про народження. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі та наполягла на її задоволенні. Заінтересована особа - представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції у Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву №335/10.5-02.16 від 20 травня 2014 року про те, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції у Харківської області проти задоволення заяви не заперечує та просив розглядати справу без участі їхнього представника. Суд, взявши до уваги думку заявниці та представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки №1825, виданої 26 грудня 2013 року Комунальним закладом «Юріївська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», видача медичного свідоцтва про народження [PERSON] в пологовому відділенні Юріївської районної лікарні неможливе в зв'язку з відсутністю відповідних архівних матеріалів (а.с.08). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 1970-х роках вона проживала в [ADDRESS] і товаришувала із [PERSON], у якої на той час був чоловіком [PERSON]. Також свідок підтвердила той факт, що у вказаних вище громадян [INFO] народилася донька [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він із [PERSON] понад десять років перебуває у цивільному шлюбі, мають спільних дітей, та зазначив, що вони щороку [INFO] святкують день народження [PERSON]. Таким чином, вислухавши пояснення заявниці, врахувавши показання свідків, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно народилася [INFO] в [ADDRESS] та її батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON], в зв'язку з чим вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити, оскільки факт, про встановлення якого просить заявниця є необхідним для оформлення та отримання власних документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

12 травня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» заборгованості за житлово-комунальні послуги. Представник стягувача 16 жовтня 2014 року звернулася до суду із заявою про видачу дубліката судового наказу. Заява обґрунтована тим, що оригінал судового наказу був втрачений при переїзді. Сторони в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зважаючи на положення ч. 2 ст. 370 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності заявника та боржника, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Оскільки виконавчий лист втрачено, заява про видачу дубліката підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

12 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх виді заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення повноліття дитини, та на її утримання як дружини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Посилалась на те, що 21 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Вони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем проживають окремо, подружні стосунки фактично розірвали. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини. Також на даний час вона не має змоги працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, джерел доходу крім соціальних виплат не має. Просила, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх виді заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення повноліття дитини, та на її утримання як дружини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини, щодо інших позовних вимог просив зменшити розмір аліментів на утримання дружини.. Судом встановлено, що 21 вересня 2012 року сторони уклали шлюб. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та вона сама утримує і виховує сина. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тоді як відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати до досягнення повноліття. Згідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач надав суду довідку про його заробіток, з якої вбачається, що у разі стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини його заробітку, то загальний розмір стягнень з його заробітної плати, з урахуванням сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу становитиме 1/2 частину його заробітної плати, яка буде менша прожиткового мінімуму, встановленого в державі. Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини, та на утримання дружини в розмірі 1/6 від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

12 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди посилаючись на те, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1, 2 ст. 190 КК України. По даній справі позивач визнана потерпілою. 01 квітня 2013 року відповідач [PERSON] уклав з нею письмовий договір № 24 на виготовлення та установку пам'ятника на цвинтарі, за що вона сплатила йому 1700 грн. Пам'ятник витовлений не був, кошти не повернуті, чим спричинена матеріальна шкода. Просила, стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 1700 грн. та 200 грн. за надання юридичних послуг. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи суду не надав. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, що не з'явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 28 січня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів за ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України та встановлено, що відповідач 01 квітня 2013 року уклав письмовий договір № 24 з [PERSON] з приводу виготовлення та установки пам'ятника на цвинтарі, остання сплатила йому грошові кошти у розмірі 1 700 грн. Відповідач , діючи з прямим умислом , направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, не маючи наміру виконувати умови договору, шляхом обману, заволодів грошовими коштами [PERSON] у розмірі 1 700 грн., спричинивши останній своїми діями матеріальну шкоду на вказану суму. З відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 1 700 грн. завданої кримінальним правопорушенням шкоди . Відповідно до квитанції № 30 позивач [PERSON] сплатила за надання правової допомоги 200 грн., які підлягають стягненню з відповідача. При зверненні до суду, позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

12 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлений, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21.09.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.09.2012 року, актовий запис № 176 (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.02.2013 року (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 18 липня 2003 року Маневицьким райвідділом РАГС було зареєстровано шлюб позивача та відповідача і видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося, в сім»ї систематично почали виникати різні непорозуміння. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з»явився, проте подав суду заяву, де просить провести розгляд справи у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вимогами ч.ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі до статевого зв»язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18 липня 2003 року Маневицьким райвідділом РАГС і видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від даного шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Із заяв, поданих сторонами через канцелярію суду, вбачається, що позивач та відповідач не вважають доцільним зберігати шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 110, ч.2 ст.112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 25 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 31. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовної заяви не заперечував. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 25 січня 2011 року, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії [NUMBER], але шлюбні відносини між ними припинено. Стосунки відновлювати не збираються, фактично разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому суд вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін, наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між позивачем та відповідачем втрачено почуття довіри та взаємопорозуміння, тобто сім`я існує тільки формально. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved