Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

13.02.2020 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Корчик Шепетівського району Хмельницької області розміром 2,6 умовних кадастрових гектариЮ яка належала останній на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0347900 із земель колективної власності КСП «Корчик» та території Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 16.09.1992 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Дочка [PERSON] - відповідачка [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий внесок з нарахованими відсотками, грошовою компенсацією та індексацією. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно - право на земельну частку (пай) площею 2,6 кадастрових гектара із майна КСП «Корчик» на території Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області згідно сертифіката серії ХМ № 0347900, виданого 29.07.1997 року. З метою успадкування вищевказаної земельної ділянки [PERSON] в грудні 2019 року звернулася до Шепетівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала відмову у виданні свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів на неї. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в судовому порядку. Ухвалою суду від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 25.03.2020 року Корчицька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 10.06.2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, третя особа [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] від 16.09.1992 року недійсним, а також клопотання про витребування доказів та проведення експертизи. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, третя особа [PERSON] повернуто заявнику, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи № 190/2006, заведеною після смерті [PERSON] , частково задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, витребувано у Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області оригінал заповіту [PERSON] та книгу реєстрації заповітів щодо реєстрації заповіту [PERSON] від 16.09.1992 року, у [PERSON] - оригінал заповіту [PERSON] , в іншій частині клопотання відмовлено. 18.06.2020 року з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи № 190/2006 щодо майна [PERSON] 20.07.2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі. 29.07.2020 року від Корчицької сільської ради надійшов оригінал заповіту [PERSON] та журнал для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Корчицької сільської ради за 1991 - 1992 роки та заява про розгляд справи на розсуд суду. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів, витребувано з Шепетівської районної державної нотаріальної контори оригінал заповіту [PERSON] від 16.09.1992 року. 06.08.2020 року відповідач [PERSON] надала суду оригінал заповіту [PERSON] від 16.09.1992 року. Ухвалою суду від 06.08.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 17.08.2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про проведення експертизи та про зупинення розгляду справи. Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення судово-технічної експертизи. 31.08.2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про відвід головуючого судді. Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді. Ухвалою суду від 3 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував з тих підстав, що позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини; спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита в зв`язку з спадкуванням за законом відповідачкою; право на земельну частку (пай) не може бути визнано в судовому порядку, оскільки земельна ділянка не виділена в натурі і їй не присвоєний кадастровий номер, а відтак вона не існує; вважає, що заповіт є недійсним, оскільки містить виправлення, що не передбачено законодавством. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З державного акту на право колективної власності на землю від 07.02.1996 року та списку, що додається до нього, довідки Відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 29-22-0.35-72/118-20 від 22.01.2020 року вбачається, що [PERSON] була внесена у список громадян - членів КСП «Корчик», який додається до державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 000012. Відповідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат серії ХМ № 0347900 зареєстрований 29.07.1997 року, але підпис про його отримання відсутній. Розмір земельної частки (паю) становить 2,6 в умовних кадастрових гектарах. 16.09.1992 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Корчицької сільської ради народних депутатів Шепетівського району Хмельницької області. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Корчицькою сільською радою Шепетівського району Хмельницької області 03.01.1996 року, актовий запис №1. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла спадкоємиця за законом - її дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.2006 року, виданого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори. Доказів прийняття спадщини [PERSON] та скасування спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] в матеріалах справи не міститься. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.524 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є і в рівних частках діти ( в тому числі усиновлені), другий з подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Відповідно до ст.548 ЦК України в редакції 1963 року для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи, що позивачкою не прийнято спадщину після смерті [PERSON] , а її прийнято відповідачкою [PERSON] , судом не знайдено підстав для визнання права власності на спадкове майно за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed