Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

13.05.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.04.2006 року, відповідач 03.04.2006 року отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Позивач зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, тому у відповідності до положень ст. 1054 ЦК України позивач набув права вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом. Станом на 28.02.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 23368,24 грн. з яких: 4630,37 - заборгованість за кредитом; 17148,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1088,96 грн. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати. До початку судового розгляду представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. При цьому, до суду надійшло клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності у зв'язку із чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що за змістом підписаної відповідачем заяви від 03.04.2006 року кредитний ліміт становить 5000,00 грн. і позичальник ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Своїм підписом відповідач засвідчив, що згодний на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Базова процентна ставка за кредитом 3% на місяць. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, номер картки 4149605301282646 (а.с. 9). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом п.п. 6.5., 6.6., 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку позичальник зобов'язаний повернути кредит (в тому числі прострочений кредит і Овердрафт) та оплатити винагороду банку. У випадку порушення позичальником строків платежів щодо будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 10). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 23368 грн. 24 коп., розрахована позивачем та перевірена судом, яка складається з: 4630,37 грн. - заборгованість за кредитом; 17148,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1088,96 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-8). Враховуючи наведені обставини справи та викладені норми чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак у їх задоволенні слід відмовити на підставі положень ст. 267 ЦК України, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, з огляду на наступне. Згідно пункту 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до п. 5.5.2 Умов і Правил надання банківських послуг, проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом і овердрафтом), передбачені Тарифами нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку. Враховуючи, що договір укладався на 12 місяців, останнім днем повернення кредитних коштів було 03.04.2007 року, однак договір був пролонгований. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 20.08.2008 року. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За змістом п. 3.1.1. Умов і Правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. За загально доступними даними розміщеними на офіційному Інтернет-сайті позивача, максимальний строк дії кредитної картки до 5 років. Згідно Правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Отже, навіть у разі видачі відповідачу кредитної картки з максимальним строком дії, враховуючи, що відповідач підписав заяву на видачу кредиту 03.04.2006 року, та з огляду на положення п. 3.1.1. Умов і Правил надання банківських послуг, останнім максимально можливим днем дії виданої картки є 30.04.2011 року. Як вбачається з матеріалів справи позовна заява була подана до суду 13.05.2014 року. При цьому, останнім днем для звернення до суду з вимогами про повернення кредиту в повному обсязі було 30.04.2014 року. Враховуючи вказані дати, на час звернення позивача із позовом до суду минули як загальний, так і спеціальні строки позовної давності, що вказує на необхідність задоволення заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed