Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

14.02.2019 року до суду надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» (далі - АТ «МЕГАБАНК») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 33239,77 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.05.2018 року між [PERSON] та АТ «МЕГАБАНК», що є правонаступником ПАТ «МЕГАБАНК», було укладено кредитний договір № 29-044-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Відповідач порушує строки сплати ануїтетних платежів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що 17.05.2018 року між [PERSON] та АТ «МЕГАБАНК», що є правонаступником ПАТ «МЕГАБАНК», було укладено кредитний договір № 29-044-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами) (а.с. 4, 5). Згідно з п. 1.1, 1.2, 2.2, 2.3, 2.4 кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти шляхом видачі з каси банку готівкою в розмірі 22421,52 грн. (а.с. 7) на строк з 17.05.2018 року до 14.05.2021 року зі сплатою 10,00% річних, а відповідач зобов`язувався на умовах, передбачених договором, повернути кредит, сплатити проценти, комісійні винагороди та виконати всі інші зобов`язання згідно з договором. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Пунктом 2.9 кредитного договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди становить 1287,03 грн. З 01.07.2018 року відповідач порушує строки сплати ануїтетних платежів за кредитом. Пунктом 4.4 кредитного договору зазначено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором № 29-044-850-2-18-Г від 17.05.2018 року станом на 01.01.2019 року становить 33239,77 грн. та складається з: - залишку заборгованості за кредитом у сумі 21868 грн. 91 коп.; - залишку нарахованих та не сплачених відсотків за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року у сумі 1 грн 88 коп.; - залишку нарахованої та несплаченої комісії за період з серпня 2018 року по жовтень 2018 року у сумі 1279 грн. 30 коп.; - штрафу у сумі 10089,14 грн. 68 коп. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у повному обсязі. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1921,00 грн. судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved