overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

12 серпня 2020 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 березня 2002 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та вказав, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 21 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

12 серпня 2020 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 січня 2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та вказав, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 51 (а/с 7). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а/с 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 12 серпня 2020р. та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилалась на те, що з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON] , однак батько проживає окремо та дитину не утримує. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даним свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 21.12.2004р. та сторонами не оспорюється. Також, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] постійно проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що сторонами не оспорюється. Відповідно ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 12 серпня 2020р. та до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] 840,8 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 12 серпня 2020р. та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилалась на те, що з відповідачем має неповнолітню доньку, однак батько проживає окремо та дитину не утримує. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується даним свідоцтва про народження дитини Серія [NUMBER] від 01.08.2019р. та сторонами не оспорюється. Відповідно ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 12 серпня 2020р. та до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача 840,8 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м.Києва з проханням розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, що був зареєстрований 19 липня 2007 року виконкомом Красногорівської міської ради Мар`їнського району Донецької області про що було зроблено відповідний актовий запис № 50. До суду від відповідача відзив не надходив. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2007 року про що виконкомом Красногорівської міської ради Мар`їнського району Донецької області складено актовий запис № 50 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). За таких обставин, повідомлених позивачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивач не заявляє клопотання відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2014 року. Шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №91. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , 2016 року народження. Зазначила, що подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки. Крім того, чоловік зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого в сім`ї виникають скандали та сварки. Спільного господарства не ведуть, на даний час разом не проживають. Вказуючи на неможливість примирення та неможливість збереження сім`ї, просила шлюб розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 17 серпня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду на 11 вересня 2020 року. 11 вересня 2020 року позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність суду не надав. 11 вересня 2020 року прийнято ухвалу суду про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення (ч.2 ст. 112 СКУ). Судом встановлено, що 10 травня 2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сторони спільного господарства не ведуть, відносини не підтримують, сім`я фактично розпалась, поновлення подружнього життя між сторонами виключається, а тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді 19 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] копію ухвали відповідно отримали 04.09.20 та 28.08.20. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від відповідача не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , батьком [PERSON] . З довідки Роменського фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» [PERSON] є студентом ІV курсу даного закладу, термін закінчення навчання червень - 2021 року. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, що навчається. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

12 серпня 2020 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 26 січня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Львова, актовий запис №19. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають з нею по [ADDRESS] . Однак подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом останніх декількох років стосунки між ними розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Між ними часто виникали сварки та це в кінцевому результаті призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, збереження сім`ї є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. Ухвалою від 13 серпня 2020 року провадження по зазначеній справі було відкрито. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не надіслав. В судове засідання, яке було призначено на 17 вересня 2020 року о 17.00 год, учасники справи не з`явились та подали до суду спільну заяву, з якої убачається, що позивач [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує та вони просять проводити розгляд справи без їхньої участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 17 вересня 2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.. що має істотне значення. Суд вважає, що фактичне визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

12 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який 30 червня 2007 року зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №296. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.06.2007 року він уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають дітей, доньку - [PERSON] , [INFO] та сина- [PERSON] , [INFO] . Підставою для позову є те, що з відповідачем вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю, сімейні цінності. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Ухвалою суду від 22.09.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовоного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з`явилася, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

12 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітнього сина. Посилаючись на те, що з січня 2019 року сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1774 (а. с. 8), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2014 року (а. с. 9). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved