Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

12 лютого 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони у період з 16 вересня 2007 року по 11 жовтня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . До батьківських обов`язків щодо утримання дитини відповідач ставиться байдуже. Реальні матеріальні потреби дитини ігнорує, матеріальної допомоги систематично не надає. У зв`язку з розвитком дитини, нею самостійно здійснюються витрати на утримання. Так, донька [PERSON] , згідно довідки про надання освітніх послуг від 07 лютого 2018 року відвідує шкоду «Шерлок» з метою вивчення англійської мови. Загальна сума за період з вересня по лютий становить 4260 грн., але відповідач половину вказаних додаткових витрат добровільно сплачувати не бажає. З наведених вище підстав просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки його заробітку (доходу) та стягнути 2130 грн. додаткових витрат, а також 1000 грн. витрат на правову допомогу. 01 березня 2019 року провадження у даній справі відкрито на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду та призначено судове засідання. В судовому засіданні 01.04.2019 року представник позивача позов підтримал з підстав, наведених у ньому, просила задовольнити. В судове засідання 10 квітня 2019 року позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Таким чином справа слухалася у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що не відмовляється від утримання неповнолітньої доньки, позов визнав в частині стягнення аліментів на утримання доньки, однак в частині стягнення додаткових витрат позов не визнав, суду пояснив, що донька дуже багато часу проводить разом із ним, оскільки позивач здійснює регулярні поїздки в Польщу, він займається розвитком дитини, водить її в художню школу. Щодо навчання в школі Шерлок, то вважає, що така сума є непосильною для понесення ним, оскільки він є інвалідом третьої групи, не працює, отримує пенсію по інвалідності та в разі втрати годувальника, а тому просив в цій частині позову відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 вересня 2007 року по 11 жовтня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України закріплено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас із матеріалів справи вбачається, що відповідач не працює, є інвалідом з дитинства 3 групи, отримує пенсію по втраті годувальника довічно в розмірі 1497 грн. та державну соціальну допомогу в розмірі 1497 грн, тобто має постійне джерело доходу. Доказів отримання відповідачем інших доходів в ході судового розгляду не здобуто, сторонами не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що з останнього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 12 лютого 2019 року року і до досягнення дитиною повноліття. Також сторонами не заперечується, що позивач, у зв`язку з навчанням доньки в школі «Шерлок», понесла витрати на навчання іноземної мови в розмірі 4260 грн. Згідно із вимогами частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд зауважує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вище зазначеною статтею. До таких особливих обставин\~закон\~відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Зокрема,\~позивач не\~навела особливих\~обставин,\~які б\~свідчили про\~необхідність стягнення\~з відповідача\~додаткових витрат,\~які викликані\~розвитком здібностей\~дитини.\~У свою\~чергу,\~відвідування на\~даний час\~дитиною школи\~« [PERSON] » не\~свідчить про\~її подальше\~відвідування,\~а в\~переважній більшості\~це відноситься\~до загального\~розвитку дитини та не є додатковими витратами, в розумінні ст.185 СК України. Тому у цій частині позовних вимог суд відмовляє. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд задовольнив позовні вимоги частково, а позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, тому на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Щодо витрат, які позивач понесла на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи. покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial