Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

13.07.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з відвідачем вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, а відповідач відмовляється від добровільного надання допомоги на утримання дитини. В звязку з цим вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що його довіритель відповідач [PERSON] має на утриманні іншу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні та проживає разом з ним. Крім того, відповідач на даний час ніде не працює, не має постійного стабільного заробітку. А тому відповідач не погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачкою в своїй позовній заяві, та просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача або в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, представника відповідача, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідачем не надано доказів в підтвердження надання на даний час в добровільному порядку коштів на утримання дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК України закріплено право того з батьків, з ким проживає дитина, визначати спосіб стягнення аліментів. За правилами\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоровя, однак не працює, має на утриманні іншу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР №063550, виданим 01 лютого 2000 року, та довідкою Міського єдиного інформаційно-розрахункового центру м. Суми від 27.07.2017. За таких обставин, враховуючи викладене та положення ст.ст. 180, 182 СК України, а також визнання відповідачем позову в частині його обовязку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки щодо дитини, в тому числі утримувати її, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року становить 1426 грн., а також те, що дитина повинна бути забезпечена матеріально як за рахунок батька, так і за рахунок матері також. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial