Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

13 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Обгрунтовано позов тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, однак не проживає в ньому з 2008 року, участі у витратах на утримання житла не приймає, у зв`язку з чим є підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Також, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 лютого 2008 року (а.с. 7) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 лютого 2008 року № 17742942 (а.с. 8). У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23 липня 2021 року № 5739, видана Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 9). Позивач у судовому засіданні зазначила, що відповідач у 2008 році разом зі своєю матір`ю виїхала за кордон і з цього часу не проживає за місцем реєстрації, при цьому, перешкоди для користування житлом відповідачу не створювалися. Також, позивач вказала, що речей відповідача у квартирі немає, вона квартирою не цікавиться, участі у витратах на утримання житла не приймає, що ставить її в скрутне матеріальне становище та унеможливлює отримання житлової субсидії. Так, з копії акта від 05 липня 2021 року, підписаного мешканцями будинку [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2008 року (а.с. 11). Також, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2008 року. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи норми законодавства, а також те, що відповідач з 2008 року не проживає за адресою своєї реєстрації, житлом не цікавиться, а тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved