Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

14.02.2018 до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом до Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 27.02.2018 року Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зняти арешт з усього належному їй майна, який був накладений за постановою б/н від 12.09.2005 року Верхньодніпровським відділом державної виконавчої служби ГТЮ в Дніпропетровській області № 86/2005, реєстраційний номер обтяження 2399497 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона з метою поліпшення житлових умов. А саме з можливим продажем належної їй квартири за адресою: м. Верхньодніпровськ вул.. Яблунева ( колишня Петровського). 36 кв. 29, на початку 2018 року звернулась до приватного нотаріуса з метою отримання консультації стосовно вартості нотаріальних дій. В результаті її звернення вона дізналась, що реєстр вчинення нотаріальних дій містить інформацію стосовно накладення арешту на все її майно згідно постанови б/н від 12.09.2005 року, заборону відчуження № 86/2005, реєстраційний номер обтяження 2399497 Для з'ясування даного питання вона звернулась до Верхньодніпровського ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області та отримала відповідь у вигляді довідки № 383/13.31-14 де зазначено, що станом на 18.01.2018 року у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження стосовно неї, крім того в усному порядку їй було повідомлено, що ймовірніше за все це сталось в результаті помилки при визначенні боржника, через подібне прізвище або коли було створено реєстр обтяжень та заборон, помилково, з невідомих причин, наклали арешт на все майно, але оскільки з даного питання було винесено постанову про накладення арешту вирішення даного питання можливо лише в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з метою поліпшення житлових умов, а саме з можливим продажем належної їй квартири за адресою: м. Верхньодніпровськ вул.. Яблунева ( колишня Петровського). 36 кв. 29, на початку 2018 року звернулась до приватного нотаріуса з метою отримання консультації стосовно вартості нотаріальних дій. В результаті даного зверхня позивачки остання дізналась, що реєстр вчинення нотаріальних дій містить інформацію стосовно накладення арешту на все її майно згідно постанови б/н від 12.09.2005 року, заборону відчуження № 86/2005, реєстраційний номер обтяження 2399497 Для з'ясування даного питання позивач звернулась до Верхньодніпровського ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області та отримала відповідь у вигляді довідки № 383/13.31-14 де зазначено, що станом на 18.01.2018 року у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження стосовно неї, крім того в усному порядку позивачу було повідомлено, що ймовірніше за все це сталось в результаті помилки при визначенні боржника, через подібне прізвище або коли було створено реєстр обтяжень та заборон, помилково, з невідомих причин, наклали арешт на все майно позивача, але оскільки з даного питання було винесено постанову про накладення арешту вирішення даного питання можливо лише в судовому порядку Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до пп.1 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» - Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що позивач зверталась до відділу державної виконавчої служби із запитом про наявність стосовно неї відкритих виконавчих проваджень. З довідки, виданої Верхньодніпровським районним ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області встановлено, що на даний час відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON], у відділі немає. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та звільнити з під арешту все майно, належне [PERSON], який був накладений за постановою б/н від 12.09.2005 року заборона - № 86/2005, реєстраційний номер обтяження 2399497 Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн., покласти на позивача [PERSON]Г

Outcome: approved