overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

14.08.2017 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Мотивуючи його тим, що 15 квітня 2015 року, між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області, в книзі реєстрації шлюбу від 15 квітня 2015 року, зроблено відповідний запис № 35. Від подружнього життя у сторін народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що основною причиною є цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, яка з часом все більше поглиблювалась, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. Сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу неможливе, оскільки втрачені почуття любові та взаєморозуміння подружжя. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

14.08.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

14.08.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 09 лютого 2008 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, через прояв неповаги, сварки, приниження, різні погляди на життя та несумісні характери У звязку із непорозумінням у сімї напружена ситуація, через що виникають сварки. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала, просила не надавати строк для примирення, проти заочного розгляду справи не заперечила. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Волошина». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припиненні, зберегти сімю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

14.08.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] . (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 18 вересня 2004 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Через несумісність характерів у сімї постійно напружена ситуація та сварки. Просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище «Олійник». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що зберегти сімю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

14.08.2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] книжка від 09.10.1973 року видана на імя [PERSON] Миколаєвич належить [PERSON], [INFO] В обґрунтування своїх вимог вказує, що в [PERSON] книжці помилково зазначене прізвище заявника [PERSON] Миколаєвич замість правильного [PERSON]. На даний час у заявника виникла необхідність провести підготовчі дії для збору правовстановлюючих документів з метою підтвердження трудового стажу та вирішення питання в місцевому органі Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком. [PERSON] книжка містить розбіжності щодо прізвища заявника. Вказав, що організація Управління ветеринарної медицини у Валківському районі, яка видала цей документ, не має можливості внести до [PERSON] книжки відповідні виправлення, так як відповідно до запису в ЄДРПОУ від 22.12.2016 року № 14521120007000557стан субєкта припинено. В звязку з цим зарахування трудового стажу у повному обємі для призначення у майбутньому пенсії не можливо через вказані розбіжності, тому змушений звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник підтримав заяву, просив її задовольнити. Просив встановити факт належності йому [PERSON] книжки через зазначенні розбіжності прізвища та по батькові. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що прізвище заявника відповідно до паспорту громадянина України серії ММ № 943088, виданого 22.07.2003 року Валківським РВ УМВС України в Харківській області значиться [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], що з 22.10.1985 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство» документом, що підтверджує особу громадянина України є його паспорт. Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] від 20.04.2001 року прізвище заявника значиться [PERSON]. Разом з тим, в [PERSON] книжці від 09.10.1973 року значиться імя власника - [PERSON] Миколаєвич. Відповідно до запису в ЄДРПОУ від 22.12.2016 року № 14521120007000557стан субєкта - Управління ветеринарної медицини у Валківському районі Харківської області припинено. З огляду на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог заявника про встановлення факту належності йому [PERSON] книжки від 09.10.1973 року на імя [PERSON] Миколаєвич, тому суд встановлює факт належності йому правовстановлюючого документу, що відповідає положенням п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України. Спір про цивільне право ніким не заявлено, тому справу розглянуто судом в порядку окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

14.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 16.09.2006 року між сторонами та зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 535. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені понад 2 роки, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у сторін 02.11.2015 року народилася донька [PERSON]. Однак, добровільно шлюб розірвати сторони не можуть, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 535, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 036303 /а.с. 5/. 02.11.2015 року народилася [PERSON], актовий запис № 11359, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 456567, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони у справі /а.с. 6/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад 2 роки, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спору стосовно поділу спільного майна та утримання доньки на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

14.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 08.07.1990 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1229. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з 2006 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя 05.12.1992 року народилася донька [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 08.07.1990 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Долженко/ уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1229, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 290511. Від шлюбу у сторін 05.12.1992 року народилася донька [PERSON]. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2006 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнала та просить шлюб розірвати, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

14.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 24.10.2006 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 608. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що 30.03.2007 року від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 24.10.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 608, що слідує із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 036132 /а.с. 5/. 30.03.2007 року народилася [PERSON], актовий запис № 659, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 073766, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 14/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно утримання доньки та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

14.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Дриглівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) члена КСП «Жовтень» поле №25, земельна ділянка №374, площею 1,42 гектари, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.02.1997 року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну частку (пай) розташовану на території Дриглівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області розміром 1,42 гектари. Спадщину після смерті батька позивач прийняла належним чином в порядку ст.549 ЦК УРСР 1963 року. Покійний батько позивача був членом КСП «Жовтень», але помилково не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), на момент смерті не оформив своє право та не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) позивач змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права вона не може. Позивач у судове засідання не зявився, від позивача та його представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких вони одночасно зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач Дриглівська сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Дриглівська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника міської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту\~ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved