Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

14.08.2020 року представник АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 28.01.2016 у сумі 12604,83 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 28.01.2016 між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, згідно якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок у сумі 10 000 грн. та встановив щомісячну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,001 % за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач зобов`язання за даним договором належним чином не виконує, то станом на 29.07.2020 має прострочену заборгованість у сумі 12604,83 грн., яка складається з: 9977,73 грн. заборгованості по тілу кредитного ліміту; 14,00 грн. сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 140,37 грн. - заборгованості по пені; 189,58 грн. - сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 47,48 - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 223,06 грн. - 3% річних від простроченої суми; 56,47 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі, порти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав, а тому зважаючи на клопотання представника позивача, яке задоволено, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З кредитного договору вбачається, що 28.01.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Херсонського регіонального управління Установи банку та [PERSON] на підставі заяви про приєднання № 497645 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 8-11). Згідно з п. 3.4 блоку 3 вказаної заяви про приєднання банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом. У відповідності до п. 3.4.1 блоку 3 вказаної заяви про приєднання відкрито поточний рахунок клієнта № [NUMBER] у гривнях України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Пунктом 3.1. блоку 3 заяви про приєднання до договору визначено, що клієнт шляхом підписання заяви про приєднання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 5.1. блоку ця заява про приєднання є невід`ємною частиною Договору. Підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність даних, в тому числі персональних вказаних в цій Заяві про приєднання. Відповідно до п. 6.1 блоку 6 розділу «Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту)» підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, [PERSON] погодився на одержання кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Згідно з п. 6.2 - 6.5 блоку 6 вказаної заяви про приєднання [PERSON] було надано кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок в розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі у розмірі 30 % на місяць. Право Банку на нарахування комісійної винагороди та пені передбачено п. 6.6.2., п. 6.8 Заяви про приєднання до умов Договору, розділом 4 паспорту споживчого кредиту. Як вбачається з розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту, строк повернення кредиту є таким, що настав і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після прострочення виконання зобов`язань клієнта за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями та/або Несанкціонованим овердрафтом) за кредитним договором на строк понад 85 календарних днів п. 1.29 цього розділу. Згідно пункту 1.14.1 розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту клієнт зобов`язався використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором. Пунктом 1.17.3 розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту встановлено, що клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, наступного за звітним. Пунктом 1.21 з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Витяг з якого надано суду, передбачено право банку на стягнення пені, а саме: за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу \\а.с. 21\\. Згідно пункту 1.30 розділу ХХІІ Загальних умов надання кредиту, у разі виникнення простроченої заборгованості за картковим рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. У виписці по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 01.07.2016 по 03.08.2020 міститься інформація про рух коштів на зазначеному банківському рахунку \\а.с. 94-113\\. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 12604,83 грн., яка складається з: 9977,73 грн. заборгованості по тілу кредитного ліміту; 14,00 грн. сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування; 140,37 грн. - заборгованості по пені; 189,58 грн. - сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 47,48 - сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 223,06 грн. - 3% річних від простроченої суми; 56,47 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів \\а.с. 37-43\\ При укладанні договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 28.01.2016 року, таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1054, частина друга статті 1050 ЦК України). За змістом статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до статті 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі, та не оскаржував його. Згідно частин першої, п`ятої, шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував кредитний ліміт на платіжну картку, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконував умови договору, та не надав доказів про відсутність заборгованість чи про заборгованість у меншому розмірі. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень статей 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи положення частини сьомої статті 81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Однією із засад судочинства, регламентованих пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 28.01.2016 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 12604,83 грн.. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн. (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved