Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

14.05.2020 року до суду звернулась позивачка із зазначеним позовом. Вимоги мотивувала тим, що сторони уклали шлюб 2.09.2003 року . Від шлюбу народились двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в шлюбі в 2004 році за спільні кошти позивачем та відповідачем придбана квартира [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідачем не визнається право власності позивачки на частину квартири, просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за позивачем [PERSON] право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] загальною площею 49,6 м2, жилою площею 28,5 м2; визнати за відповідачем [PERSON] право власності на Ѕ частину двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] загальною площею 49,6 м2, жилою площею 28,5 м2, вирішити питання судових витрат. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім того, відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, на яких він ґрунтується, в строк не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, копію якого з доданими документами необхідно надіслати іншим учасникам справи; позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив щодо наведених у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення, в строк не пізніше 5 днів з дня отримання такого відзиву; та відповідачу роз`яснено право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив в строк не пізніше 5 днів з дня його отримання. \\а.с. 20\\ 17.06.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, вважав його надуманим, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. 08.04.2003 відповідач отримав у подарунок квартиру загальною площею 34,23 м2, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Після одруження [PERSON] під час спільного проживання у шлюбі 14.07.2004 продав своє особисте майно, свою власну квартиру за ціною 9000,00 доларів США і за отримані від продажу цієї квартири кошти купив собі інше житло, а саме квартиру [ADDRESS] за ціною 7500,00 доларів США, в якій розпочав проживати разом зі своєю сім`єю. Посилаючись на те, що оспорювана квартира була придбана за кошти, які належали особисто відповідачеві, оскільки отримані ним від продажу власної квартири, просив в задоволенні заявленого позову відмовити за необґрунтованістю заявлених вимог та стягнути з позивачки понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини: Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 08.04.2003 року [PERSON] прийняв в дар квартиру [ADDRESS] , яка оцінена в сумі 11 833,00 грн., що підтверджується договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Дувановою Т.П., реєстр № 1568. 02.09.2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. , зареєстрований виконкомом Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.09.2003 року. \\а.с. 7\\ [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] \\а.с. 8\\ Встановлено, що [INFO] [PERSON] продав квартиру [ADDRESS] . Суми [PERSON] за 10900,00 грн., та [PERSON] зобов`язалась звільнити, знятися з реєстраційного обліку та зняти її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з квартири до 23.07.2004 року, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., реєстр № 1652, 1653. 16.07.2004 року [PERSON] придбав у власність квартиру [ADDRESS] за 19057,00 грн.. При цьому, [PERSON] надала згоду на купівлю квартири, своєму чоловіку [PERSON] , на умовах та за ціну на свій розсуд, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебєдєвою Л.М., реєстр № 2785, 2786, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4278982 від 28.07.2004. [INFO] народилась [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] \\а.с. 9\\ Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до правової позиції висловленої у Постанові ВСУ від 07 лютого 2018 року в справі №654/5243/14-ц якщо спірне майно набуте учасниками справи в період перебування у шлюбі, а той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя не позбавляє іншого права на частку в такому майні. Конструкція норми статті 60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин необхідних для спростування презумпції покладається на того з подружжя який її спростовує. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Аналізуючи зібрані у справі докази, їх належність, допустимість та достатність для вирішення даного спору судом встановлено наступне. З поданих сторонами документів встановлено, що квартира [ADDRESS] , придбана сторонами за час їх перебування у шлюбі. Самі сторони визнають і це підтверджується зібраними доказами, що така квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Щодо посилань відповідача [PERSON] про придбання спірної квартири за власні кошти, проаналізувавши подані ним докази судом встановлено наступне. В поданому відзиві на позов відповідач вказує на те, що ним було отримано 9 000,00 доларів США кошів від продажу належної квартири [ADDRESS] , за рахунок яких придбана спірна квартира за 7 500,00 доларів США. На підтвердження цього надав суду договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Однак, на думку суду такий доказ не є достатнім підтвердженням того, що вилучені від продажу квартири кошти були надані ним для купівлі спірного житла навіть за умови укладення цих договорів через 2 дні. Крім того, суд зауважує на те, що доводи відповідача щодо отриманої суми коштів від продажу подарованої йому квартири в розмірі 9000,00 доларів США та придбання ним оспорюваної квартири за 7500,00 доларів США спростовується зазначеними в наданих ним договорах про купівлю-продажу квартир даних щодо ціни договору відповідно 10 900,00 грн. та 19 057,00 грн. Оголошення в газеті про продаж квартири у м. Суми за ціною 9800 доларів США суд також не може брати до уваги, так як воно не може бути підтвердженням того, що саме за таку суму була здійснена її реалізація відповідачем. Суд враховує, що в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] станом на 2004 рік перебували у шлюбі, у них не було конфліктів та непорозумінь з приводу набуття у власність спірної квартири. Судом встановлено, що цю квартиру вони придбавали за спільні кошти в інтересах сім`ї. Відповідач визнав, що спірну квартиру він купував для проживання разом із сім`єю, на час укладення договору жодної домовленості з дружиною про відступлення від рівності часток у спірній квартирі не велося і жодної домовленості про те, що придбана квартира є його особистою приватною власністю, не було. Тому суд вважає, що відповідачем не доведено перед судом, яку саме частину особистих коштів він надав при придбанні спірної квартири або що квартира придбана лише за його кошти. Навіть наявність у нього особистих коштів на момент придбання квартири не доводить той факт, що такі були витрачені саме на придбання спірної квартири. Отже, з огляду на наведене вище, суд приходить до висновку про те, що спірна квартира придбавалась сторонами як майно подружжя для проживання разом із дитиною, при укладенні договору купівлі-продажу жодної домовленості про нерівність часток подружжя у праві власності на квартиру не було, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення із визнанням за кожним із подружжя рівних часток у праві власності на спірну квартиру. З погляду на вищевикладені обставини та положення законодавства, що регулює сімейні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки [PERSON] про визнання за сторонами права власності на Ѕ частин квартири [ADDRESS] , за кожним. Доводів та доказів, які б спростували висновки суду сторони не надали. Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved