Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

13 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього на свою користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і в його обґрунтування послалась на наступне. 30 червня 2007 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Шлюб для кожного з них другий. Разом подружнім життям вони прожили п'ять років. За час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає разом з нею та перебуває на її утримані. З жовтня 2013 року між нею та відповідачем припинено подружні стосунки, оскільки після сварки з чоловіком вона разом з дитиною переїхала мешкати до своїх батьків. Спільного господарства вони не ведуть. Вона ніде не працює, оскільки відповідач відносно цього заперечував, тому на сьогоднішній день повністю знаходиться на утримані своїх батьків. Відповідач почав надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина, лише після того як вона звернулась до суду з цим позовом, після чого за їхньою спільною домовленістю з чоловіком, вони вирішили, що він буде сплачувати аліменти на підставі рішення суду. За викладених обставин просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що він офіційно працевлаштований і отримує заробітну плату в розмірі 2600 гривень щомісячно та згодний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON]. Крім того, від першого шлюбу у нього є донька [INFO] на яку він вже сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від свого заробітку, а також ним здійснюються виплати по двом кредитам, тому просить суд врахувати ці обставини при визначенні аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірванння шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом установлено, що 30 червня 2007 року виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] про, що в Книзі реєстрацї шлюбів зроблено актовий запис № 01. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а. с. 4/. 23 червня 2008 року у подружжя [PERSON] народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Новомиколаївською сільською радою Комиінтернівського району Одеської області від 01.07.2008 року /а. с. 5/. Згідно довідки виконавчого комітету Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 11.11.2013 року [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживає та перебуває на її утримані малолітній син - [PERSON], [INFO] /а. с. 6/. Відповідно до довідки Комінтернівського районного центру зайнятості від 16.12.2013 року, [PERSON] перебувала на обліку як безробітна з 15.03.2013 року по 23.05.2013 року /а. с. 17/. Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 12.12.20013 року [PERSON] є співробітником ГУ МВС України в Одеській області та отримує заробітну плату в розмірі 3000 гривень щомісячно /а. с. 24/. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України батьки забов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд приймає до уваги, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), які стягуються з нього за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.07.1998 року, але враховуючи те, що права малолітніх дітей на отримання матеріальної допомоги від батьків є рівними, аліменти на сина [PERSON] підлягають стягненню з відповідача також у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору. Частиною 3 статті 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 229,40 гривень на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved