Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

14 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» про повернення банківського вкладу та відшкодування втраченої вигоди. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем через Харківське відділення №4, було укладено договір банківського вкладу №17-в-16-827-980 від 03.04.2014 року /надалі Договір/, щодо розміщення грошових коштів на депозитному рахунку 26306003040004 в сумі 40000,00 грн. на умовах цього Договору. 09.04.2014 року , ним було подано заяву до відповідача щодо дострокового розірвання Договору та видачі коштів з депозитного рахунку, згідно умов дострокового розірвання договору. Дата повернення коштів , яка була зазначена в заяві 11.04.2014 року відповідач прийняв заяву. 11.04.2014 року при зверненні до Харківського відділення №4 відповідач щодо отримання коштів згідно заяви від 09.04.2014 року , співробітниками відповідача йому було відмовлено в видачі коштів без пояснення причин. На що ним,11.04.2014 року була надана заява щодо надання пояснень про причини невиконання зобовязань за договором. 18.06.2014 року позивачем було отримано лист від відповідача за підписом заступника голови правління [PERSON], що відповідачем будуть прийняті всі необхідні заходи щодо невідкладного вирішення ситуації виконання відповідачем своїх зобовязань щодо повернення коштів за вищенаведеним договором . За цей час відповідач не здійснив будь яких дій повязаних з поверненням йому коштів . Також 07.08.2014 року ним були подані нові заяви до відповідача щодо повернення коштів в термін згідно умов передбаченими договором, де була зазначена дата повернення коштів 30.09.2014 року. При його зверненні 30.09.2014 року до Харківського відділення №4 , начальник [PERSON] повідомила, що відповідач відмовив повернути кошти згідно його заяви від 07.08.2014 року та умов Договору, без пояснення причин відмови.. Таким чином відповідач в однобічному порядку відмовився від виконання умов договору та ухиляється від виконання зобовязання щодо повернення його власних коштів . На думку позивача такі дії відповідача є грубим порушенням укладеного Договору банківського вкладу №17-в-16-827-980 від 03.04.2014 року та чинного законодавства України. Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках , передбачених законом і на підставі судового рішення. Із змісту публічних оферт та відкритої інформації брокерської компанії ММCIS inc. /www.forex-mmcis.com/ та брокерської компанії Мill Trade Limited /www. milltrade.net/ вбачається , що середній місячний відсоток при інвестуванні з початку 2014 року складає 8,19 % та 9,07% в місяць відповідно брокерської компанії одержують з цього доходу комісії в розмірі 15%. Таким чином він міг би отримати дохід, якби одержав кошти та розмістив їх в інвестиційній програмі брокерської компанії ММCIS inc., з якою він має укладену угоду публічної оферти. Розмір втраченого доходу становить 13872,00 грн.. У судове засідання позивач зявився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив свої позовні вимоги задовольнити повністю, надав суду заперечення за заперечення відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надав письмові заперечення , в яких зазначив, що заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач стверджує , що 11.04.2014 року та 30.09.2014 року при зверненні до Харківського відділення №4 йому було відмовлено у повернені коштів , при цьому позивача не надає жодних доказів його безпосереднього звернення до відділення банку за отримання готівки саме в цей день та отриманої відповіді від працівника Банку. Враховуючи відсутність вкладника в операційний час роботи банку у визначену дату Банк не може завершити операцію щодо дострокового розірвання договору. Так як процедура розірвання Договору завершена не була Договір №17-в-16-827-980 продовжує діяти. Позивач при розрахунку суми вигоди посилається на гіпотетичну можливість отримання прибуток при інвестуванні на основі даних брокерських контор, при цьому не надає жодних договорів чи інших доказів які б підтверджували можливість позивача отримати прибуток. Розрахунок втраченої вигоди ґрунтується на приблизних розрахунках без врахування ризиків. Враховуючи відсутність документально підтверджених доказів сума втраченої вигоди не може бути визначена і стягнена з відповідача. Банк не заперечує проти наявності на депозитному рахунку №26306003040004 який належить позивачу суми вкладу в розмірі 40\~000 ,00 грн. , при цьому категорично не згоден з позовом у формі стягнення з Банку як з юридичної особи коштів в розмірі 40\~000,00 грн.. Тобто позовні вимоги в формі стягнення з відповідача суми коштів без зазначення конкретного рахунку є некоректними і не підлягають задоволенню. Але відповідач не надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. За згодою позивача, суд вирішує справу при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги письмові заперечення відповідача , , вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» через Харківське відділення №4, було укладено договір банківського вкладу №17-в-16-827-980 від 03.04.2014 року /надалі Договір/, щодо розміщення грошових коштів на депозитному рахунку 26306003040004 в сумі 40000,00 грн. на умовах цього Договору ( а.с.6-7). 3 квітня 2014 року позивач виконав свої зобов'язання за договором банківського вкладу , шляхом внесення готівкою на депозитний рахунок 40 000 грн. , що підтверджується квитанцією банку № 8898 ( а.с.5). Відповідно до п. 2 Договору дострокове розірвання договору здійснюється за письмової заявою Вкладника про дострокове розірвання цього Договору /надалі- Заява/, поданою до Банку: в період з 1-го по 180-й день не менш як за 7 банківських днів , не враховуючи день Заяви; в період зі 181-го дня не менш як за 1 банківський день, не враховуючи день подання Заяви, або може здійснитись раніше за умови сплати Вкладником комісійної винагороди за видачу коштів з вкладного /депозитного /рахунку Вкладника при достроковому розірванні договору банківського вкладу на умовах, в розмірі та в порядку, визначеними діючими Тарифами ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на банківські послуги в національній та іноземній валютах для фізичних осіб. Днем дострокового розірвання цього Договору є дата зазначена у заяві Вкладника. Згідно п. 3.3.3. вкладник зобовязується при необхідності дострокового розірвання цього Договору , письмово повідомити про це Банк на умовах та в порядку передбачених п. 2 цього Договору. 09.04.2014 року позивачем було подано заяву до відповідача щодо дострокового розірвання Договору та видачі коштів з депозитного рахунку, згідно умов дострокового розірвання договору. Дата повернення коштів , яка була зазначена в заяві 11.04.2014 року .Відповідач прийняв заяву , про що свідчить підпис співробітника [PERSON] та начальника відділення Харківське відділення №4 [PERSON]. /а.с.8/. 11.04.2014 року позивач звернувся до Харківського відділення №4 для отримання коштів згідно заяви від 09.04.2014 року , співробітниками відповідача йому було відмовлено в видачі коштів без пояснення причин. У звязку з чим 11.04.2014 року позивачем була надана заява щодо надання пояснень про причини невиконання зобовязань за договором. /а.с.10/. 18.06.2014 року позивачем було отримано лист від відповідача за підписом заступника голови правління [PERSON], що відповідачем будуть прийняті всі необхідні заходи щодо невідкладного вирішення ситуації виконання відповідачем своїх зобовязань щодо повернення коштів за вищенаведеним договором . /а.с.11-12/. 07.08.2014 року позивачем вдруге було подана заява до Банку щодо повернення коштів в термін згідно умов передбаченими договором, де була зазначена дата повернення коштів 30.09.2014 року,що підтверджується підписом співробітника Банку [PERSON] та начальника відділення Харківське відділення №4 [PERSON] /а.с. 9/. Суд не може погодитися з доводами відповідача, що позивач не надав жодних доказів його безпосереднього звернення до відділення Банку за отриманням готівки 11.04.2014 року та 30.09.2014 року. Доказами звернення позивача до відділення Банку з заявами про повернення коштів , є його заяви , на які суд посилався вище , а також відповідь заступника Голови Правління ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» від 15 травня 2014 року на заяву [PERSON] , в якій останній вказав про вживання всіх заходів щодо невідкладного вирішення ситуації викладеної у зверненні та приніс вибачення за тимчасові незручності. /а.с.11/ Станом на момент ухвалення рішення банківський вклад відповідачем позивачу [PERSON] не повернуто. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку, якщо інше не встановлено ЦК України або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до положень ч. 1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до положень ч. 2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені законом. За змістом ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Пунктом 5.4 Договору банківського вкладу передбачено, що всі спори в рамках цього Договору , врегулювання яких не може бути досягнуто Сторонами шляхом переговорів , вирішуються в судовому порядку , згідно з чинним законодавством. Відповідно до п. 3.3 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами» від 3 грудня 2003 року № 516 за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності з п.1 ч. І ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Згідно ст. 55 цього Закону відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банків, а також зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України. Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства, дослідивши належні та допустимі докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо розірвання договору банківського вкладу №17-в-16-827-980 від 03.04.2014 року та стягнення з ПАТ «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь [PERSON] депозитного вкладу у розмірі 40 000 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] щодо стягнення на його користь суми втраченої вигоди у розмірі 13872,00 грн., то такі не підлягають задоволенню , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином відшкодовується реальна шкода, тобто втрачене майно, і упущена вигода. Позивач посилається не те, що якби він одержав своєчасно кошти від Банку та розмістив їх в інвестиційній програмі брокерської компанії ММCIS inc., з якою він має укладену угоду публічної оферти , він міг отримати дохід в розмірі 13872,00 грн., оскільки із змісту публічних оферт та відкритої інформації брокерської компанії ММCIS inc. /www.forex-mmcis.com/ та брокерської компанії Мill Trade Limited /www. milltrade.net/ вбачається , що середній місячний відсоток при інвестуванні з початку 2014 року складає 8,19 % та 9,07% в місяць відповідно брокерської компанії одержують з цього доходу комісії в розмірі 15% . Статтями 59, 60 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів заподіяння шкоди внаслідок упущеної вигоди, в тому числі й ті, що з безспірністю підтверджують можливе отримання такої вигоди, позивач не надав. Крім того, відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є гіпотетичними, а дійсно були б ним отримані в разі розміщення неодержаних у відповідача коштів в інвестиційній програмі брокерської компанії ММCIS inc. . Згідно ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Комерційний банк «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 400,00 грн.. На підстав викладеного та

Outcome: partial