Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

14 квітня 2021 року позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, яким просив шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 316 в Книзі реєстрації шлюбів, між [PERSON] та [PERSON] , розірвати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.09.1999 року. Від цього шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сторони спільного господарства не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. Тому, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Ухвалою суду Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2021 року відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, в яких : позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розгляд справи просив здійснити у його відсутність, а відповідач позов визнала та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 11 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 316. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 31 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей : повнолітнього [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 9). Відповідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 32 від 14 квітня 2021 року (а.с. 7). Відповідач визнала позов та не заперечувала проти його задоволення, а тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved