Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

13\~грудня 2017\~року позивач\~звернувся до\~суду із\~позовом,\~який в\~ході судового\~розгляду неодноразово\~доповнювала та\~уточнювала,\~та остаточно\~просить суд встановити факт володіння [PERSON] 1/2 частиною житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрованого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951, та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами літ. «а», «А1-1», «А2-1», ганками літ. «а1», «а2», загальною площею 80,20кв.м., житловою площею 26,70кв.м., допоміжною площею 53,60кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: погріб літ. «Б», сарай літ. «В», ганки літ. «в», «в1», вбиральні літ. «Є», «Ж», літній душ літ. «З», сарай літ. «И», місцеві очисні споруди літ. «Г», «Я», в смт. Хорошеве по вул. Дружби № 7, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за життя 19 червня 2008 року склав заповіт на ім`я позивача, яким заповів належну йому на підставі договору дарування від 29\~грудня 1987\~рокучастку у житловому будинку. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель по [ADDRESS] . Спадщину після померлого чоловіка вона прийняла шляхом звернення із заявою до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, однак в оформленні спадкових прав було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно та повідомлено, що оригінал знаходиться у спадкоємця за законом [PERSON] , яка відмовляється надати оригінал договору дарування від 29 грудня 1987 року. [PERSON] померла [INFO] і спадщину після неї прийняла за заповітом її онука [PERSON] . З [PERSON] виник спір щодо права власності на спадкове майно, тому позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року провадження по справі відкрито, призначено проведення судового засідання на 02 лютого 2018 року о 14 год. 00 хв. 02 лютого 2018 року представником позивача адвокатом Шпіть А.В. подано клопотання про витребування доказів з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, а саме копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2018 року клопотання про забезпечення доказів представника позивача задоволено, витребувано з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4), належним чином завірену копію спадкової справи № 160/2017 після померлого [INFO] [PERSON] . Представником позивача адвокатом Шпіть А.В. подано до суду клопотання про витребування доказів з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, належним чином завірену копію Договору дарування, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 грудня 1987 року за реєстровим № 2951, та з Московського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області копію актового запису чи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію смерті [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , та який помер [INFO] . Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 28\~березня 2018\~року клопотання\~про забезпечення\~доказів представника\~позивача задоволено,\~витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (Харківська область, м. Люботин, вул. Джерельна, 4), належним чином завірену копію Договору дарування, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 грудня 1987 року за реєстровим № 2951; витребувано з Московського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (м. Харків, вул. Валентинівська, б. 31) копію актового запису чи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію смерті [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , та який помер [INFO] . Представником позивача адвокатом Шпіть А.В. подано до суду клопотання про витребування доказів з Харківського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію Договору дарування, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 грудня 1987 року за реєстровим № 2951. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 22\~червня 2018\~року клопотання\~про забезпечення\~доказів представника\~позивача задоволено,\~витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву (м.Харків,вул.Біблика,18), належним чином завірену копію Договору дарування, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 29 грудня 1987 року за реєстровим № 2951. Представником позивача адвокатом Шпіть А.В. подано клопотання про витребування доказів з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, а саме копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2018 року клопотання про забезпечення доказів представника позивача задоволено, витребувано з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4), належним чином завірену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] . Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутністю позивача, позовні вимоги позивача підтримав, просив суд їх задовольнити. Від Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області до суду надійшла заява, в якій вони не мають заперечень проти позву, просять суд розглянути справу без представника селищної ради. Від Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області надійшла заява, в якій просять суд розглянути справу без її представника та вирішити справу згідно чинного законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань, заперечень та відзиву на позовну заяву не подавала, тож суд розглядає справу за її відсутності. Інших клопотань та заяв від учасників до суду не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 16 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 11, видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . 19 червня 2008 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Тиндик І.В. було посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 7-1531, складений [PERSON] , яким на випадок своєї смерті всю належну йому частку в праві спільної власності на житловий будинок [ADDRESS] заповів дружині [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] шлюбу [PERSON] , що вбачається з копії договору дарування від 29.12.1987 частини житлового будинку та заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті сина від 01.03.2017. За рішенням народного суду Харківського району Харківської області від 07 серпня 1973 року у справі № 2-1106, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, та згодом [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». З копії актового запису про смерть № 18217 від 05.12.1997, наданого суду Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , проживав в [ADDRESS] . 22 лютого 2017 року заяву позивача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті чоловіка за заповітом зареєстровано в Першій державній нотаріальній конторі Харківського району Харківської області по книзі реєстрації спадкових справ за № 371, заведено спадкову справу № 160/2017. На підставі договору дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрованого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951, [PERSON] набув право власності на половину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] . Харківським обласним державним нотаріальним архівом листом від 20.07.2018 № 2055/01-21 до суду надіслано належним чином засвідчену фотокопію договору дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрованого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951. Згідно довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 08.08.2017 № 243 право власності на житловий будинок [ADDRESS] за архівними матеріалами станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано в 1/2 частині за [PERSON] на підставі рішення народного суду Харківського району Харківської області від 07.08.1973 справа № 2-1106 та в 1/2 частині за [PERSON] на підставі договору дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрованого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951. За вказаною адресою розташовані житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 80,20кв.м., житловою площею 26,70кв.м., погріб літ. «Б», сараї літ. «В» та літ. «И», вбиральні літ. «Є», «Ж», літній душ літ. «З», місцеві очисні споруди літ. «Г», «Я», огорожа № 1-4, самочинне переобладнання та самочинні будівлі відсутні, що підтверджується також даними технічного паспорту станом на 04.08.2017. Листом від 28.08.2016 державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. повідомлено [PERSON] , що для оформлення її спадкових прав після смерті чоловіка на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] їй необхідно звернутися до суду оскільки не наданий документ, що підтверджує право власності та державну реєстрацію на нерухоме майно, вказаний документ знаходиться на руках в іншої спадкоємиці за законом згідно ст.. 1241 ЦК України [PERSON] . 23 лютого 2018 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по спадковій справі № 160/2017 та відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] за тих підстав, що оригінал договору дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрований державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951, за яким спадкодавець набув право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] , знаходиться на руках у [PERSON] , отримати дублікат неможливо. Листом від 23.02.2018 № 496/01-16 Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області до суду надіслано копію спадкової справи № 160/2017 після померлого [INFO] [PERSON] , з якої вбачається, що 22 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка, було відкрито спадкову справу. 01 березня 2017 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі ст. 1241 ЦК України, як спадкоємець, який має обов`язкову частку у спадщині звернулась мати померлого [PERSON] [PERSON] . За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46856805 від 22.07.2017 в реєстрі зареєстрований за № 7-1531 заповіт [PERSON] , посвідчений 19 червня 2008 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Тиндик І.В. і є чинним. В матеріалах спадкової справи містяться відомості КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», що право власності на житловий будинок [ADDRESS] за архівними матеріалами станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано в 1/2 частині за [PERSON] на підставі рішення народного суду Харківського району Харківської області від 07.08.1973 справа № 2-1106 та в 1/2 частині за [PERSON] на підставі договору дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрованого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951 та технічний паспорт станом на 04.08.2017. Оригінал або належним чином засвідчена копія правовстановлюючого документу на спадкове майно в матеріалах спадкової справи відсутній. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть № [NUMBER] . Листом від 26.10.2018 № 3524/02-14 Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області до суду надіслано копію спадкової справи № 685/2018 після [PERSON] , померлої [INFO] , з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернулась онука померлої [PERSON] , яка була зареєстрована по книзі обліку спадкових справ № 1737 14.08.2018, заведено спадкову справу № 685/2018, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, про що відсутня інформація у Спадковому реєстрі. У Спадковому реєстрі зареєстрований заповіт за № 815, складений [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кардашиним Р.С. 20.08.2014, яким вона заповіла все своє майно [PERSON] , який є чинним. В матеріалах спадкової справи № 685/2018 після [PERSON] , померлої [INFO] також містяться: договір купівлі-продажу від 19 вересня 1973 року житлового будинку по [ADDRESS] , посвідчений нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Волощенко Л.Л. за р. № 11481, за яким [PERSON] набула право власності на будинок з надвірними будівлями; договір дарування від 29 грудня 1987 року, зареєстрований державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Ніколенко Г.А., реєстровий № 2951, за яким батько [PERSON] подарував сину [PERSON] половину житлового будинку та за яким останній набув право власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] ; реєстраційне свідоцтво Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 26 січня 1981 року, яким підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі рішення народного суду Харківського району Харківської області від 07 серпня 1973 року у справі № 2-1106, записано в реєстрову книгу № 10 за реєстровим № 1092; рішення народного суду Харківського району Харківської області від 07 серпня 1973 року у справі № 2-1106, згідно якого шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та визнано право власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , як за дружиною в порядку поділу майна. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 4, ст. 86 ЦК України, в редакції 1963 року, передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно ст.\~12,\~ст.\~13,\~ст.\~19,\~ст.\~49,\~ст.\~50,\~ст.\~55\~Закону України\~«Про власність»,\~введеного в\~дію з\~15.04.1991\~Постановою Верховної\~Ради УРСР\~від 26.03.1991\~N\~885-XII,\~громадянин набуває\~права власності\~на майно,\~одержане внаслідок\~успадкування \~або укладення\~інших угод,\~не заборонених\~законом.\~Об`єктами\~права приватної\~власності є\~зокрема жилі\~будинки. Громадяни мають право відчужувати належне їм майно. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом. Власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України. Обов`язкова державна реєстрація права власності не була передбаченими цими нормативними актами. Отже, після отримання поділу майна між подружжям за рішенням суду від 07 серпня 1973 року [PERSON] набула право власності на 1/2 частину спірного будинку, а син [PERSON] набув право власності на 1/2 частину житлового будинку на підставі договору дарування, укладеного 29 грудня 1987 року з батьком. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 328, ст. 373 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 4, ч. 1 ст. 26, ст. 19, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов`язковій державній реєстрації прав підлягає право власності. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. До документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, віднесено також рішення суду. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадку входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.\~ст.\~1268-1270,\~1272ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно положень\~ч.\~1\~ст.\~1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Тож, незалежно від складеного заповіту померлим [PERSON] на ім`я своєї дружини [PERSON] , мати спадкодавця [PERSON] , яка пережила його та була непрацездатною є також спадкоємцем та вона прийняла у спадщину 1/8 частину спірного житлового будинку, як свідчать матеріали спадкових справ, які були надані органами нотаріату. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла її онука [PERSON] , однак право власності на спадкове нерухоме майно не оформила та не зареєструвала у встановленому Законом порядку. Отже 1/8 частина спірного житлового будинку по [ADDRESS] є відкритою, у зв`язку з прийняттям спадщини спадкоємцями, які не зареєстрували своє право власності у Державному реєстрі речових прав. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути крім інших визнання права. Як роз`яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. ст. 76-77, 80-81, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка за заповітом, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , нею не був наданий органам нотаріату оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, у зв`язку з чим вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, обов`язкову частку у цьому спадковому майні успадкувала мати спадкодавця в порядку ст.. 1241 ЦК України, яка також померла і після її смерті прийняла спадщину онука за заповітом відповідач [PERSON] , якій у спадок перейшла 1/8 частина спірного житлового будинку за вказаною адресою, і яка також не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті бабусі за заповітом, право власності спадкоємцями на спірне домоволодіння зареєстровано не було, тож позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині встановлення факту володіння спадкодавцем спірним житловим будинком та визнання права власності за позивачем на 3/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача.

Outcome: partial