Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

12 червня 2017 року позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому зазначають, що за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилося четверо дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 26 червня 1980 року [PERSON] помер. Житловий будинок та господарські будівлі і споруди які розташовано на вул. Ветеранів, 70 Г в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району до 15 квітня 1991 року відносилися до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району за 1991-1995 роки, особовий рахунок №3 значилося суспільна група господарства колгоспна. В спірному житловому будинку були зареєстровані і проживали позивачі, голова домогосподарства [PERSON], члени домогосподарства [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їх частки у цьому дворі становили по 1/4. Відповідач [PERSON] вибула 02 липня 1990 року з даного господарства, а тому не має права власності на частку колгоспного двору. 25 червня 2006 року [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина у вигляді належної йому 1/4 частки житлового будинку та господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою. [PERSON] мати [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, в шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому має право на 2/4 частини названого будинковолодіння. Відповідач [PERSON] не має права власності на спірне майно. Маючи намір прийняти спадщину звернулися із відповідними заявами до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. У звязку з наведеним, просять визнати право власності за [PERSON] на 2/4, за [PERSON] на 1/4, за [PERSON] на 2/4 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться по вул. Ветеранів, 70Г, в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] при розгляді справи позовній вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району позов визнали, про що останній подав заяву, де просить справу розглянути без його участі, Заслухавши пояснення [PERSON], представника [PERSON], [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6), що [PERSON] та [PERSON] 05 червня 1973 року уклали шлюб. За час перебування в даному шлюбі в них 17 березня 1972 року народилася [PERSON], 27 квітня 1973 року - [PERSON], 20 січня 1975 року - [PERSON] та 24 квітня 1977 року - [PERSON], що вбачається із свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с. а.с. 12, 15, 16, 21, 34, 35). 26 червня 1980 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть (а.с. 7). Як убачається із довідок Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району № 957 від 14 березня 2017 року (а.с. 19), № 1648 від 11 травня 2017 року (а.с. 18), згідно запису в погосподарській книзі №3 за 1986-1990 роки значиться господарство №849 (за 1991-1995 роки господарство №142) за [PERSON] в с. Раків Ліс по вул. Ветеранів, 70Г. В погосподарській книзі за 1991-1996 роки станом на 15 квітня 1991 року у вказаному житловому будинку були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. а.с 26-30), вищевказане будинковолодіння складається із житлового будинку А-1, прибудови а, прибудови а-1, сараю Б-1, гаража В-1, вбиральні У. Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до норм ч.1 ст.563 ЦК УРСР 1963 року в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Враховуючи вказані вимоги законодавства, частки у вищевказаному господарстві як його голови [PERSON] так і членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] становлять по 1/4. Згідно з п.п. 3, 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26 березня 1991 року № 885-Х11 «Про введення в дію Закону [PERSON] РСР «Про власність» даний закон застосовується до правовідносин, які виникли після введення в дію Закону, тобто з 15 квітня 1991 року. Щодо правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, [PERSON] РСР «Про власність» застосовується до тих прав і обовязків, що виникнуть після введення в дію Закону. Правила, містяться в Законі [PERSON] РСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990 року. Відповідно до розяснення, яке міститься у пп. «а» п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квтіня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, відповідно до ст.126 ЦК УРСР 1963 року, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідач [PERSON] з 1991 року не проживала (вибула) із даного господарства, у звязку з чим не має права власності на частку колгоспного двору. 25 червня 2006 року [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 22), після чого, відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину вищевказаного нерухомого майна. [PERSON] мати спадкодавця, як спадкоємець першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України, шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини згідно ст. 1268 цього Кодексу, прийняла спадщину у вигляді 1/4 частини житлового будинку та надвірних будівель по вул. Ветеранів, 70Г, в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району, яка належала [PERSON], і стала власником 1/2 частини цього майна. Відповідач [PERSON] дочка [PERSON] (свідоцтво про народження (а.с. 37), свідоцтво про шлюб (а.с. 38), не має права власності на спірне майно. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Вищевказаного свідоцтва у позивачів не має, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 14.06.2017, листом КП «Волинське обласне БТІ» № 1141 від 30 травня 2017 року (а.с. 24), тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не мають можливості, що вбачається із листа приватного нотаріуса [PERSON] від 08 червня 2017 року № 42/01-16 (а.с. 25). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, [PERSON] слід визнати власниками вищевказаного нерухомого майна в розмірі 1/2 його частини, а [PERSON], [PERSON] власниками цього майна в розмірі по 1/4 його частині за кожним. Суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки сторони таких вимог не ставили.

Outcome: approved