Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

13.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 27.11.2014 року позичив відповідачеві грошові кошти у сумі 100\~000,00 дол.США на строк до 27.12.2014 року. Відповідач, однак, в порушення обумовлених сторонами умов договору, борг не повернув. Враховуючи викладене, [PERSON], уточнивши в процесі розгляду справи свої вимоги, просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в загальному розмірі 2 509000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами 27.11.2014 року укладений договір позики, за яким [PERSON] передав відповідачу грошові кошти у розмірі 100\~000,00 дол.США., а [PERSON]зобовязався повернути йому вказану суму не пізніше, ніж до 27.12.2014 року. На підтвердження укладення договору сторонами була оформлена розписка. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (рішення ВСУ № 6-63 цс 13). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в письмовій формі, обовязкове нотаріальне посвідчення його законом не передбачено. Згідно із розпискою від 27.11.2014 року, оглянутою судом в оригіналі, грошові кошти у сумі 100\~000,00 дол.США були передані відповідачу та одержані ним. Відповідач, однак, в порушення умов договору в добровільному порядку позику не повернув. Вказані обставини підтверджуються також і постановою про закриття кримінального провадження від 19.05.2016 року ГУ НП в Одеській області. При вирішенні спору суд враховує, що справа повторно розглядається судом. Так, порушуючи питання про перегляд заочного рішення по даній справі представник відповідача наполягав на тому, що факт підписання розписки відповідачем буде спростований судовою почеркознавчою експертизою. Ухвалою суду від 22.02.2017 року за клопотанням відповідача при новому розгляді по справі призначена судова почеркознавча експертиза. Згідно клопотання судового експерта від 24.03.2017 року експертиза призупинена для надання вільних та експериментальних зразків підпису та почерку відповідача. Сторони ознайомленні з клопотанням експерта (розписка учасників процесу від 20.04.2017 року), [PERSON] надані експерту експериментальні зразки підпису та почерку. 21.07.2017 року справа надійшла до суду без надання експертного висновку, у звязку із не наданням відповідачем вільних зразків підпису та почерку. Так, відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.\~ Наслідки зазначеної норми процесуального закону були розяснені сторонам в ухвалі суду про призначення експертизи, правову допомогу відповідачу надавав по справі адвокат, тобто юридично грамотна особа, порядок проведення експертизи та клопотання про надання вільних зразків підпису та почерку відповідача вирішувалось за участі як відповідача, так і його адвоката. Суд враховує, що наслідки статті 146 ЦПК України вирішуються судом в кожному конкретному випадку в залежності від того, яка сторона, через які причини не з'явилася на експертизу або не подала експертам необхідних матеріалів, а також яке значення має для неї висновок експерта, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності. За твердженнями відповідача вільні зразки підпису та почерку у нього відсутні. Поряд із тим, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Жодних доказів в підтвердження відсутності між сторонами невиконаного відповідачем боргового зобовязання [PERSON] в процесі розгляду справи не надано. В останнє судове засідання відповідач як і його адвокат, будучі повідомленими про розгляд справи не зявились, про причини неявки суд не повідомили. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Станом на 13.11.2017 року через неналежне виконання відповідачем умов договору позики існує заборгованість у розмірі 100\~000,00 дол.США. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про повернення [PERSON] суми позики обґрунтованими та доведеними позивачем в процесі розгляду справи. Як вбачається з постанови ВСУ у справі № 6-1905цс16, правової позиції ВСУ\~у справі за\~№ 6-284цс17: платіж за валютним зобовязання сплачується боржником у гривнях по курсу встановленому на день платежу, якщо інше не передбачено договором. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Враховуючи викладене, сума, що підлягає сплаті за зобовязанню за судовим рішенням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день ухвалення судового рішення, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. 100\~000,00 дол.США за офіційним курсом НБУ на час ухвалення рішення становлять 2\~650\~000, 00 грн. Водночас, суд відповідно до ст. 11 ЦПК України вирішує спір в межах заявлених вимог. Зазначене узгоджується із ППВСУ від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». При новому розгляді справи позивач не збільшив позовні вимоги відповідно до курсу НБУ станом на день ухвалення судового рішення. Так, грошові кошти за позикою підлягають стягненню з відповідача в межах заявлених вимог в розмірі 2\~509\~000,00 гривень. Судові витрати, документально підтвердженні позивачем, підлягають стягненню на його користь в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved