Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

12 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , зареєстрована та жителька [ADDRESS] . За життя, 15 січня 2008 року, остання склала заповіт на ім`я позивача. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мармизівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, кадастровий номер 7421183000:03:000:0079. Про факт існування зазначеного заповіту позивач дізнався, лише у жовтні 2020 року, знайшовши його в документах його матері, яка товаришувала з покійною. Після чого, з метою з`ясування дійсності даного заповіту, він звернувся до Мармизівського старостинського округу №3. На що, 04 листопада 2020 року останньому було видано в.о. старости Мармизівського старостинського округу №3 дублікат заповіту. З метою прийняття спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пошкарьової-Гезердава Н.О. із відповідною заявою, на що отримав відмову з підстав пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустив зазначений строк з об`єктивних причин, оскільки останньому було невідомо про існування заповіту померлої [PERSON] на його користь. У зв`язку з цим, зважаючи на неможливість вирішення спору в позасудовому порядку, просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 квітня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового розгляду на 19 травня 2021 року. Додатково зобов`язано приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьову-Гезердаву Н.О. повідомити суду про те, чи відкривалася спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , а в разі відкриття спадкової справи надати її належним чином засвідчену копію. Зобов`язано Варвинську селищну раду Прилуцького району Чернігівської області надати суду належним чином завірену копію заповіту померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , посвідченого 15 січня 2008 року секретарем виконкому Мармизівської сільської ради Бейкун Ольгою Василівною, який зареєстрований у реєстрі за №03. На виконання ухвали суду, 21 квітня 2021 року з Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області до суду надійшла копія заповіту [PERSON] , посвідченого 15 січня 2008 року секретарем виконкому Мармизівської сільської ради Бейкун Ольгою Василівною, який зареєстрований у реєстрі за №3. На виконання ухвали суду, 19 травня 2021 року від приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердави Н.О. надійшло повідомлення, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не відкривалася. 19 травня 2021 року в зазначеній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 14 червня 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Представник відповідача Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області Саверська-Лихошва В.В. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі (а.с. 43). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Макушиха Варвинського району Чернігівської області у віці 89 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24 березня 2010 року серії [NUMBER] (а.с. 7). З копії довідки в.о. старости Мармизівського старостинського округу №3 Довбиш Г.В. №10-31/127 від 03 листопада 2020 року, вбачається, що на день смерті - [INFO] [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де проживала одна (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема: земельна ділянка, площею 3.23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мармизівської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №020676 від 19 березня 2003 року (а.с. 13). З повідомлення приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердава Н.О. від 19 травня 2021 року №61/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не відкривалася (а.с. 29). Вказані обставини також доводяться відомостями з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65094511 від 08 червня 2021 року, наданої на запит суду. У Спадковому реєстрі наявні відомості щодо складених [PERSON] заповітів, зокрема, заповіт посвідчений 14 листопада 1988 року секретарем Мармизівської сільської ради Москаленко О.М., в реєстрі нотаріальних дій №11, номер у спадковому реєстрі - 37716003, яким остання заповідала все своє майно [PERSON] ; заповіт посвідчений 15 січня 2008 року Мармизівською сільською радою, в реєстрі нотаріальних дій №03, номер у спадковому реєстрі - 43822190, яким здійснено розпорядження щодо земельної ділянки на користь позивача; заповіт посвідчений 12 березня 2010 року Мармизівською сільською радою Варвинського району Чернігівської області, в реєстрі нотаріальних дій №02, номер у спадковому реєстрі 49186514, на користь [PERSON] в частині розпорядження всим майном, окрім земельної частки паю. Також наявні відомості щодо дублікату заповіту номер у спадковому реєстрі - 66768568, виданого на заповіт №43822190, посвідченого 04 листопада 2020 року Озерянською сільською радою Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №65127220 від 10 червня 2021 року (а.с. 45-46) та копіями заповітів. З наданої Варвинською селищною радою Прилуцького району Чернігівської області радою копії заповіту від 15 січня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі №3, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженка с. Мармизівка Варвинського району Чернігівської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: [ADDRESS] , на випадок своє смерті розпорядилася земельною ділянкою, що знаходиться на території Мармизівської сільської ради, на користь [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). З інформаційної довідки №41/02-31 від 09 квітня 2021 року приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердави Н.О. вбачається, що [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини по заповіту, за реєстровим №3, посвідченому 15 січня 2008 року секретарем виконкому Мармизівської сільської ради Бейкун О.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустивши передбачений законом шестимісячний термін для такого звернення. У зв`язку з чим, для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). У зв`язку з цим, позивач [PERSON] не прийняв спадщину після смерті спадкодавця у встановлений законом строк, оскільки у відкритті спадкової справи йому було відмовлено. Згадувані у заповітах спадкоємці померлої, зокрема, [PERSON] померла до смерті спадкодавиці - [INFO] (а.с. 32), а [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 31). Відомості щодо його звернення до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] у матеріалах справи відсутні, як і відомості про прийняття спадщини шляхом проживання зі спадкодавцем. Таким чином, станом на 19 травня 2021 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємці останньої не зверталися, спадкова справа не заводилася. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зважаючи на це, суд констатує, що позивачем [PERSON] було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положенням ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частинами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзаців 6-7 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, що також узгоджується з постановою Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 241/372/18. За таких обставин суд констатує, що позивач [PERSON] не міг своєчасно реалізувати свої спадкові права та вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , з підстав його необізнаності про наявність заповіту на його користь, що матеріалами цивільної справи не спростовується та не заперечується іншими учасниками справи. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд здійснює висновок про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні нею дій щодо подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем у позові судом приймаються, як поважні. Суд звертає увагу, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім, як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] було пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved