Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

12 листопада 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав її батька [PERSON] л.с.2-3. Позивач свої вимоги мотивує тим, що її батьки - це [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1997 року по 20 березня 2001 рік. В шлюбі народились доньки - близнюки [PERSON] і [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що після розлучення батьків вона залишилась мешкати разом з матір,ю , яка до теперішнього часу утримує її, дбає про її здоров,я та освіту та усіляко піклується нею. Позивач в своїх вимогах вказує на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з нею, не цікавиться ні її здоров,ям, ні навчанням, ні дозвіллям, батьківської участі у її житті не приймає, а спроби налагодити стосунки з батьком позитивних результатів не дали. У зв'язку з гаданим позивачка звернулась до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР з письмовою заявою про позбавлення батька батьківських прав, орган опіки та піклування в своєму висновку вважають доцільним позбавити батьківських прав відповідача. Тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] подав до суду 15 січня 2014 року заперечення на позов (л.с. 36-48). В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, її мати [PERSON] повністю підтримала вимоги доньки та обґрунтування. Представник позивачки [PERSON] підтримала вимоги, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] категорично заперечував проти обґрунтування позову та вимог, пояснюючи , що факти викладенні в позові не відповідають дійсності, що донька знаходиться під негативним впливом матері, яка бажає помститись за те, що відносно неї ухвалено вирок та вона позбавлена батьківських прав відносно другої доньки [PERSON] , і одночасно з цим бажає реабілітувати себе. Треті особи орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР, Перший відділ РАЦС Суворовського району Одеського міського управління юстиції подали до суду листи, в яких не заперечували розглядати справу за їх відсутністю. В судовому засіданні від 22 січня 2014 року представник органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР [PERSON] підтримала висновок органу опіки та піклування л.с.33, надала суду пояснення, позов підтримала. В інші судові засідання не з,являлась відповідно до листа в порядку ст..158 ЦПК України , л.с.32. З,ясував обставини справи, заслухав пояснення сторін, показання свідків з боку відповідача - доньки [PERSON] і матері відповідача [PERSON], дослідив та проаналізував матеріали справи, оцінив докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні обставини : [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] і [PERSON], [INFO]. Батьки дітей розірвали шлюб в березні 2001 року, з того часу проживають окремо один від одного. Діти стали проживати разом з матір,ю в квартирі [ADDRESS] , з батьком підтримувався постійний зв'язок, батько спілкувався з доньками, цікавився їх навчанням, відвідував навчальний заклад , де доньки вчились, спілкувався з вчителями та керівництвом, що загалом позивачка не заперечує. З 2008 року донька [PERSON] перейшла проживати в будинок батька у зв'язку з конфліктами з матір'ю, які супроводжувались нанесенням легких тілесних ушкоджень, ці факти відображенні в вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 17 червня 2009 року ( л.с.65-67). З 2008 року донька [PERSON] ніяких стосунків з матір'ю не підтримує, в 2010 році [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON]. (л.с.82). Донька [PERSON] - позивачка по справі , за своїм власним бажанням залишилась проживати з матір'ю , на пропозиції батька переїхати проживати в будь-який час до нього і сестри відмовлялась, з того часу з сестрою стали погіршуватись відносини у зв'язку з вироком отриманим їх матір'ю за звинуваченням доньки [PERSON]. При цьому, батько [PERSON] сплачував аліменти на її утримання, що не заперечувала позивач. Як вбачається з пояснень позивачки, вона образилась на батька за його відношення до неї, його байдужість до її життя взагалі, що відповідач та сестра не захотіли та не надали свідчення того чи зареєстрована чи ні вона у будинку батька для отримання паспорту, не надали домову книгу паспортисту, вона була вимушена робити запити в відповідні інстанції , щоб отримати офіційну довідку про відсутність її реєстрації, і тільки тоді вона змогла зареєструватись в квартирі матері і отримати паспорт. Судом вважає встановленим факт того, що у батька з донькою [PERSON] не склались добрі, теплі стосунки, які б ґрунтувались на довірі та любові, що спостерігалось безпосередньою поведінкою в судових засіданнях. При цьому відповідач не назвав суду ні одного факту, якій підтвердив би що батько з донькою [PERSON] чи разом і з [PERSON] проводили дозвілля чи в святкові, чи в буденні, вільно спілкувались без тиску та претензій з звинуваченнями. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування від 30.09.2013 року за № 01-05-1/2606 вх, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, яка особисто звернулась до органу з заявою, однак суд вважає даний висновок передчасним та не підтвердженим в судовому засіданні. Клопотання відповідача щодо проведення розслідування та притягнення до відповідальності службових осіб органу опіки та піклування за скоєння службового злочину, фальсифікацію документів не входить до компетенції суду. Суд вважає подані позивачем докази не є достатніми для того, щоб одного з батьків позбавити батьківських прав. Суд вважає, що має місце штучне розділення дітей близнюків, а також непорозуміння та відсутність поваги до прав і інтересів доньки [PERSON] з боку батька, що і призвело до відчуття образи у доньки [PERSON] на батька, про що вона сказала в судовому з засіданні, що в подальшому і викликало у неї бажання позбавити батьківських прав батька. Суд критично ставиться до показань свідків - це доньки [PERSON] та матері відповідача, які на погляд суд втягнути в сімейний конфлікт та захищають інтереси відповідача, знаходяться в залежності як неповнолітня особа і пристаріла пенсіонерка, у тому їх показання суд не може прийняти як належний та допустимий доказ позиції [PERSON] в зазначеній справі. Крім того, свідчення даних свідків лише підтверджують негативні стосунки між близькими родичами, що можливо виникло через тривалий непримиримий конфлікт між батьками [PERSON]. При цьому донька [PERSON] не заперечувала , що бабуся , сестра і батько запрошували її відвідувати батька, бабусю, сестру, запрошували її в святкові новорічні дні та на Різдво, але вона відмовлялась через непорозуміння та фактично недобрі стосунки з батьком і сестрою. Як вбачається з пояснень сторін, показань свідка [PERSON], кожна з доньок захищає того з батьків з ким проживає, що також свідчить про тривалий внутрішній конфлікт між батьками , який повністю вплинув на дітей і які фактично втягнути в цей конфлікт. Не знайшло в суді ствердження відповідача щодо негативного впливу мати на доньку [PERSON], суд приймає до уваги той факт що діти в малолітстві стали проживати з різними батьками, і кожна з доньок відстоює свої інтереси, та має особисту прихильність до того з батьків з ким проживає. Суд приймає до уваги, що навіть під час розгляду справи в судовому засіданні, відповідач поводив себе некоректно, не толерантно і нестримано в прояві своїх емоцій відносно матері доньок - це [PERSON], висловлювався образливо та в іронічному тоні називав [PERSON] «неблагополучная мать» , на неодноразові зауваження суду не реагував, всіляко виражаючи своє негативне ставлення до матері дітей. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає що ті підстави , на які посилалась позивачка в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд відмовляє в задоволенні позову. Ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд згідно ст. 212 ЦПК Кодексу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Outcome: dismissed