Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

13.12.2019 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та зміну способу стягнення, в якому просить: зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та змінити порядок їх стягнення з твердої грошової суми у розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно на 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.03.2019 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі гривень). Зазначає, що під час ухвалення рішення присутнім не був, справу було прийнято в заочному порядку, у зв`язку з чим не були взяті до уваги розмір доходу платника аліментів, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 14 травня 2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки на позовну заяву, в якій остання просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки на теперішній час рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.03.2019 року по цивільній справі №638/15667/18 набрало законної сили, не переглядалося та не оскаржувалось позивачем. Позивачем не доведено погіршення його майнового стану, як підстави зменшення розміру аліментів. Окрім того зазначає, що прерогатива вибору способу стягнення аліментів надається саме одержувачу аліментів, а не платнику. 20 травня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому він просить позовні вимоги задовольнити на підставі викладених у позовній заяві доводів з посиланням на досліджені докази. В судове засідання позивач не з`явився, до суду він та його представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляду справи за його відсутністю та відсутністю відповідача, у задоволенні позовних вимог - просить відмовити у повному обсязі. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим повторно Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 55). Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.03.2019 року у справі №638/15667/18 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів - задоволено. Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.11.2009 року, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 56-61). На підставі зазначеного рішення 01 серпня 2019 року Дзержинським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно (а.с.5). Наразі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 18.02.2012 (а.с. 10). Окрім сина [PERSON] позивач має на утриманні ще двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 20.07.2012 та Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 25.10.2016 відповідно (а.с. 8,7). З Довідки №06/12-1 від 06.12.2019 вбачається, що [PERSON] працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] з 04 листопада 2019 року на посаді оброблювача виробів із пластмас з посадовим окладом - 4173,00 грн на місяць (а.с.4). [PERSON] працює на посаді інженера у ТОВ «СК БІЛКОС», та за 2019 рік їй нараховано 12409,03 грн заробітної плати, що підтверджується Довідкою про доходи від 13.04.2020 №13/04 (а.с. 51). За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р. та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 р., суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Однак відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналіз ч. 3 ст. 181 СК України свідчить про те, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, він таким правом не наділений. Таке положення ч. 3 ст. 181 СК України повністю відповідає, перш за все інтересам дитини, а також особи з якою дитина проживає. Суд зазначає, що відповідно положень Сімейного кодексу України платник аліментів наділений правом звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру, однак таке зменшення можливе лише в тому способі стягнення, який обрав позивач при поданні позову про стягнення аліментів. Однак всупереч цьому позивач [PERSON] просить не тільки зменшити розмір аліментів, а і змінити спосіб стягнення з твердої грошової суми на частину від доходу платника аліментів, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Оскільки відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed