Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

13.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу, дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі продажу від 19.01.1991 року, належить житловий будинок №15 по вул. Леніна у с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області. 24.11.2011 року, [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо укладення договору купівлі продажу вказаного будинку за ціною 40 000 грн, на підтвердження чого [PERSON] сплатив [PERSON] 20 000 грн. у якості завдатку, про що останній власноруч у присутності свідків написав розписку про отримання грошових коштів. Решту суми - 20 000 грн. [PERSON] зобов*язувався сплатити пізніше, під час оформлення правочину у органах нотаріату. Також, [PERSON] віддав [PERSON] ключі від будинку. Крім цього, позивач зазначав, що 21.02.2013 року родина відповідача прибула у с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області до оселі позивача з проханням віддати решту грошових коштів за будинок та прилеглу земельну територію, про що знову власноруч відповідачем [PERSON] була написана розписка про отримання грошових коштів у сумі 20 000 грн. у присутності свідків, пообіцявши, що у кінці 2013 року договір купівлі продажу буде оформлено нотаріально. На виконання досягнутої домовленості позивач отримав від відповідача договір купівлі продажу будинку від 19.01.1991 року, технічний паспорт та розрахункові книжки за комунальні послуги, а також технічну документацію на прилеглу земельну ділянку та оригінал державного акту на землю. Зі спливом певного часу, жоден з родини [PERSON] до с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області не приїздив, з питанням нотаріального посвідчення житлового будинку №15 по вул. Леніна у с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області до позивача ніхто не звертався. З листопада 2011 року та по теперішній час, [PERSON] постійно проживає у будинку, володіє ним добросовісно та відкрито, сплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти, здійснює догляд та обслуговування прилеглої території. Тому, позивач просить визнати договір купівлі продажу від 21.02.2013 року, укладений у простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON], дійсним. В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи на підставі наявних в ній доказів, суд приходить до слідуючого. Згідно зі ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, відповідно до договору купівлі продажу від 19.01.1991 року, належить житловий будинок №15 по вул. Леніна у с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області (а.с.11) 24.11.2011 року, [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди щодо укладення договору купівлі продажу вказаного будинку за ціною 40 000 грн, на підтвердження чого [PERSON] сплатив [PERSON] 20 000 грн. у якості завдатку, про що останній власноруч у присутності свідків написав розписку про отримання грошових коштів. Решту суми - 20 000 грн. [PERSON] зобов*язувався сплатити пізніше, під час оформлення правочину у органах нотаріату. Також, [PERSON] віддав [PERSON] ключі від будинку (а.с.9). 21.02.2013 року родина відповідача прибула у с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області до оселі позивача з проханням віддати решту грошових коштів за будинок та прилеглу земельну територію, про що знову власноруч відповідачем [PERSON] була написана розписка про отримання грошових коштів у сумі 20 000 грн. у присутності свідків, пообіцявши, що у кінці 2013 року договір купівлі продажу буде оформлено нотаріально. На виконання досягнутої домовленості позивач отримав від відповідача договір купівлі продажу від 19.01.1991 року, технічний паспорт на будинок та розрахункові книжки за комунальні послуги, технічну документацію на прилеглу земельну ділянку, оригінал державного акту на землю (а.с.10). Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і це підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Зі спливом певного часу, жоден з родини [PERSON] до с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області не приїздив, з питанням нотаріального посвідчення житлового будинку №15 по вул. Леніна у с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області до позивача ніхто не звертався. Враховуючи те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і це підтверджується письмовими доказами, відбулося повне виконання договору, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд вважає, що є правові підстави, в силу ст. 220 ЦК України, для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved