Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

12 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивований тим, що після смерті чоловіка позивачки [PERSON] [INFO] , залишилось майно у виді земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Позивач як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті чоловіка, у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 148/2017, діти позивача та померлого, які теж є спадкоємцями першої черги від спадщини відмовилися, однак в оформленні спадщини на житловий будинок позивачу було відмовлено з причини відсутності правового документа. Оскільки визнання права власності в порядку спадкування за закономза відсутності правового документа вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги. На судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені сторонами обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] помер [PERSON] ,що підтверджується актовим записом № 20 складеним 16 травня 2017 року виданим виконавчим комітетом Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області(свідоцтво [NUMBER] ). Те, що померлий був чоловіком позивачки підтверджується актовим записом № 29 від 07 червня 1986 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Відповідно до технічного паспорта на будинок виготовленого 07 серпня 2012 року вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається із житлового будинку літ. А, сараю літ. Б, навісу, літ. В, туалету літ. Г, сараю літ. Д, кухні літ.Є. власником 1/1 будинку зазначено [PERSON] . Відповідно до довідки групового інженера Великоолександрівської філії КП «ХБТІ» ХОР станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Відповідно до дозволу на право виконання будівельних робіт Великоолександрівської районної державної адміністрації Головного архітектора району [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] згідно з рішенням виконкому Білокриницької селищної ради народних депутатів від 06 серпня 1992 року № 59-р. Відповідно до будівельного паспорту Великоолександрівської районної державної адміністрації Головного архітектора району Акту від 03 вересня 1992 року та плану забудови земельної ділянки [PERSON] було передано під забудову земельну ділянку площею 1500 кв.м та затверджено план забудови. Згідно з рішенням виконавчого комітету Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області від 23 серпня 2012 року було вирішено: видати правоустановчі документи на житловий будинок літ. А, загальною площею 101,3 кв.м, житловою площею 60,6 кв.м, кухня літ. Є, сарай літ. Б, Д, туалет літ. Г, навіс літ. В, споруди 1-7, мостіння - І, що знаходиться в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] оформити необхідні документи у Великоолександрівській філії ХДБТІ, доручити Великоолександрівській філії ХДБТІ заповнити бланк свідоцтва про право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 04 жовтня 2017 року після смерті [PERSON] , [INFO] заведена спадкова справа № 148/2017. Відповідно до листа приватного нотаріуса від 13 вересня 2021 року № 112/01-16 позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини на вказаний будинок з підстав відсутності на нього правового документа, а позивач є єдиною спадкоємицею. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка отримала від [PERSON] земельну ділянку площею 5,2219 га, яка належала спадкодавцеві на праві власності. Наведені докази суд визнає належними та допустимим, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Суд установив, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину за законом, що залишилась після смерті чоловіка, за її заявою заведено спадкову справу, що в свою чергу свідчить про прийняття спадкоємцем спадщини в цілому, тобто, в тому числі, у виді вказаного житлового будинку, яке у зв`язку з цим увійшло до складу спадщини, яка залишились після смерті чоловіка. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку зі смертю. Суд установив, що згідно із вказаним технічним паспортом на будинок, зазначений житловий будинок побудовано у 1994 році, а отже згідно зі статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності для осіб за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад здійснюється на підставі заяви особи-власника та надання необхідних документів. За життя спадкодавець замовив технічний паспорт на будинок однак оформити право власності не встиг, а на даний час дотримання визначеної процедури щодо оформлення права власності є неможливим. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що померлий за своє життя правомірно придбав житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки його збудовано у відповідності до вимог законодавства, яке діяло на час зведення, на виділеній земельній ділянці, з дозволу сільської ради, придатне для проживання, будь-які спори з приводу його використання відсутні і органи місцевого самоврядування таке право не оспорюють. Зазначене є підставою для включення житлового спірного житлового будинку до складу спадкового майна і вирішення питання про права на нього спадкоємців. З огляду на те, що нотаріальним органом позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав правомірно, за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, що виключає можливість видачі свідоцтва про право на спадщину, суд констатує невизнання права позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, яке може бути захищене в судовому порядку. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого, якому на момент смерті належало майно у виді житлового будинку, а отже він має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до нього у порядку спадкування. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. На підставі викладеного,

Outcome: approved