Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 17 березня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 14). Від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач. 26 серпня 2010 року рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На теперішній час їхня дочка проживає разом із позивачем. Усі витрати, пов'язані з утриманням дитини позивач несе сама. В даний час вона не працює, постійного доходу не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, у зв'язку з цим позивач просить стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття на свою користь. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що 17 березня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 14) (а.с. 3). Від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач (а.с. 2). 26 серпня 2010 року рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 7). На теперішній час їхня дочка проживає разом із позивачем (а.с. 10). Усі витрати, пов'язані з утриманням дитини позивач несе сама. В даний час вона не працює (а.с. 8-9), постійного доходу не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Інших доказів для доведення обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, сторонами не надано. За таких обставин, суд вважає, що слід стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.05.2014 року на користь матері дитини [PERSON], так як він не заперечує проти цього. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved