Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

14.02.2014 до суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Свої вимоги мотивує тим, що 07.10.2008 вона уклала з [PERSON] договір довічного утримання і догляду, відповідно до якого передала у власність відповідачу однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], за що остання зобов'язалась утримувати (доглядати) її у порядку і в розмірі визначеному в договорі. Але відповідач не виконує умови договору, у зв'язку з чим просить розірвати договір довічного утримання та повернути у її власність квартиру, передану за вказаним договором. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Додатково зазначили, що за увесь час існування спірного договору, відповідач надавала матеріальну допомогу тільки в 2009 році, під час коли позивач потребувала відповідного лікування. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала через канцелярію суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути за її відсутності (а.с.62-63). Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їх участі, на розсуд суду (а.с.19). Свідок [PERSON], сусідка позивача та відповідача, у судовому засіданні пояснила, що витрати по утриманню спірного житла, протягом всього періоду часу існування спірного договору, здійснюються самою позивачем. Крім того, доповнила, що приготуванням їжі для позивача займається безпосередньо остання. Зазначила, що відповідач іноді займалася пранням постільної білизни для позивача. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений 07.10.2008 державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Деркач Н.Б., зареєстрований в реєстрі за № 4-2724 (а.с.7-9). Згідно даного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], на умовах цього договору. Відповідач за договором зобов'язалась довічно і повністю утримувати та доглядати позивача, забезпечуючи її харчуванням, доглядом, лікуванням, необхідною допомогою, зберігаючи в її довічному безкоштовному користуванні вказаною квартирою. Вартість матеріального забезпечення з утримання (догляду), яке має щомісячно надаватись [PERSON], сторони оцінили в 1 500 грн. Відповідно до п. 3.1.2. спірного договору, відчужувач має право вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за цим договором. Згідно ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, замість чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно Відповідно до ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача, у разі невиконання або неналежного виконанню набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Таким чином, підставою для розірвання договору довічного утримання є факт невиконання або неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання . В судовому засіданні встановлено, та підтверджено показами свідка, а також листом [PERSON] про неможливість здійснення догляду за [PERSON] (а.с.55), її письмовими запереченнями, наданими в судове засідання, щодо неможливості подальшого виконання умов спірного договору (а.с.62-63), копіями квитанцій про оплату комунальних послуг, згідно яких витрати на утримання житла здійснюються самим відчужувачем (а.с.23-54), що відповідач не виконує взяті обов'язки за договором належним чином. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо неналежного виконання спірного договору. За таких обставин справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог про розірвання договору довічного утримання, тому що відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконувала свої обов'язки, передбачені договором довічного утримання, укладеного 07.10.2008 з позивачем. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 756 ЦК України, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], яка була передана у власність відповідача на підставі договору довічного утримання (догляду) від 07.10.2008.

Outcome: approved