Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

13 січня 2020 року [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд визнати незаконними і скасувати наказ Генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Нова Каховка» Новокаховської міської ради № 15-а від 21 жовтня 2019 року про застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 4500 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працює за основним місцем роботи на посаді лікаря - терапевта дільничного амбулаторії лікарської №2 КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР, на 1,0 ставку та за внутрішнім сумісництвом на посаді завідувача амбулаторії лікарської №2 КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР , на 0,25 ставки. 21 жовтня 2019 року Генеральним директором відповідача видано наказ № 15-а про притягнуто його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, з яким він не погоджується, вважаючи його незаконним, виданим з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, в супереч вимог ст. 147 та 149 КЗпП України, оскільки він, на його думку, жодних дисциплінарних проступків не вчиняв, та не порушував трудової дисципліни. Так, 18 жовтня 2019 року з 09.00 години до 13.00 години він проводив амбулаторний прийом пацієнтів, як лікар-терапевт дільничний, та цього ж дня як обраний зборами трудового колективу, член комісії зі сторони трудового колективу по розробці нового колективного договору, запросив лікарів на 12.30 години для ознайомлення з пропозиціями членів комісії від трудового колективу до проекту нового колективного договору в частині порядку нарахування заробітної плати лікарям, провівши цю коротку нараду з 12.30 години до 12.40 години. Після чого він оглянув пацієнтів, які були записані на прийом на 12.30 годин та на 12.45 години, тобто проведена ним коротка нарада з лікарями в звичайний час для нарад, на його думку, відповідала вимогам ст.ст. 6, 11, 12 Закону України «Про колективні договори і угоди», та інший час її проведення, враховуючи особливості графіку роботи лікарів було б не зручно для них, тому фактично порушення трудової дисципліни з його сторони не було, а перенесення прийому на 10 хвилин двох пацієнтів, на його думку, не призвело до якихось негативних наслідків. Крім того, перед застосування до нього такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, відповідач не провів розслідування та не зібрав достатньо доказів, які б свідчили про факт вчинення ним дисциплінарного проступку, не пропонував йому надати письмові пояснення, що є обов`язковою вимогою законодавства при застосуванні дисциплінарних стягнень, чим порушив порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачений ст. 149 КУпП України. Також незаконним притягненням його до дисциплінарної відповідальності і порушення його прав та гарантій як працівника без наявних фактів порушення ним трудової дисципліни, з порушенням відповідачем порядку застосування до нього дисциплінарного стягнення, призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюванні його незаконного звільнення з роботи з боку адміністрації підприємства, що призвело до необхідності прикладання ним додаткових зусиль по організації свого життя, через тривале нервово-психічне перенапруження у нього різко погіршився стан здоров`я, почастішали підйоми артеріального тиску, відбулись розлади нервово-психічного стану, яким в своїй сукупності завдано йому моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 4500 грн., тому, вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. 14 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 03 лютого 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 18 жовтня 2019 року позивач [PERSON] мав проводити прийом пацієнтів з 09.00 години до 13.00 години, які на передодні були записані до нього відповідно до розкладу амбулаторного прийому, проте о 12.30 години медичним директором [PERSON] було виявленою, що [PERSON] під час прийому хворих, троє з яких чекали в коридорі, проводив нараду з іншими лікарями, у зв`язку з чим нею було складено подання про накладення на нього дисциплінарного стягнення, на підставі якого, згідно Наказу КПН «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР від 18 жовтня 2019 року №14-а/1 була створена комісія з службового розслідування. Під час проведення службового розслідування обрана комісія, відповідно до ст. 149 КЗпПУ, зажадала від [PERSON] письмових пояснень, на що останній повідомив, що вже надавав медичному директору усні пояснення. Крім того, на час своєї відсутності не запропонував іншого лікаря замість себе для надання первинної медичної допомоги пацієнтам, невиконання цієї вимоги призвело до порушення п. 1.4 р. 1 ПІ завідувача та п. 1.8 р. 1 ПІ лікаря. Після проведення роботи, комісія склала Акт проведення службового розслідування від 18 жовтня 2019 року. [PERSON] , при цьому не надав не яких доказів у свій захист та виправдання, не визнав своєї вини. На підставі подання, Наказу №14-а/1 від 18 жовтня 2019 року, Акту про проведення службового розслідування від 18 жовтня 2019 року, відповідно до ст. 149 КЗпПУ, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого проступку, заподіяної шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, відповідачем було видано Наказ від 21 жовтня 2019 року №15-а про оголошення [PERSON] догани за порушення трудової дисципліни, який вважає, прийнятим з додержанням норм чинного законодавства. Що стосується відшкодування моральної шкоди, вважає такі вимоги безпідставними, оскільки вважає, що порушень прав працівника - позивача не було, крім того, перелічені позивачем фактори фізичного стану могли статися за будь-яких побутових/сімейних тощо обставин, а не звини відповідача, та за період з 23 жовтня 2019 року по 28 жовтня 2019 року у позивача не було втрати професійної працездатності, на лікарняному він не знаходився, що спростовує його доводи викладені у позовній заяві. На підставі вище викладеного просив відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю. 18 березня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., подавши 02 червня 2020 року відповідну заяву складену його представником. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість, та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] працює за основним місцем роботи на посаді лікаря - терапевта дільничного амбулаторії лікарської №2 КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР, на 1,0 ставку та за внутрішнім сумісництвом на посаді завідувача амбулаторії лікарської №2, на 0,25 ставки. Відповідно до посадової інструкції лікаря - терапевта (дільничного) амбулаторії лікарської № 2, затвердженої Головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Нова Каховка» [PERSON] , лікар - терапевт (дільничний) забезпечує надання кваліфікованої первинної лікувально-профілактичної медичної допомоги, зокрема й невідкладної прикріпленому за дільнично-територіальним принципом населенню в обсязі кваліфікаційної характеристики лікаря зі спеціальністю «Терапія» в умовах амбулаторії лікарської №2 та вдома. Пунктом 1.8 зазначеної посадової інструкції передбачено, що у разі відсутності лікаря-терапевта (дільничного) (хвороба, відпустка, відрядження тощо) виконувати його посадові обов`язки доручають іншому медичному працівнику амбулаторії в порядку, передбаченому законодавством; до п. 2.16 Робота лікаря терапевта (дільничного) здійснюється за графіком, в якому передбачено фіксовані години амбулаторного прийому хворих. Відповідно до п. 4.1, 4.4 зазначеної посадової інструкції, лікар - терапевт несе відповідальність за порушення трудової та виконавчої дисципліни, режиму робочого часу; неякісне і невчасне обстеження і лікування хворих. Лікар-терапевт (дільничний) несе відповідальність за неякісне та несвоєчасне виконання покладених на нього посадових обов`язків. Відповідно до Посадової інструкції Завідувача амбулаторії лікарської №2, [PERSON] , затвердженої Головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Нова Каховка» [PERSON] , завідуючий амбулаторії лікарської №2 належить до професійної групи «Керівників», на час тимчасової відсутності його обов`язки виконує один із лікарів амбулаторії лікарської №2 (п. 1.1, п. 1.4). Пунктом 4.1 зазначеної посадової інструкції, передбачено, що завідуючий амбулаторії лікарської №2 несе відповідальність за порушення трудової та виконавчої дисципліни, режиму робочого часу; неякісне і несвоєчасне обстеження і лікування хворих. Відповідно до п. 20 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Нова Каховка», у робочий час забороняється скликати збори, засідання і всякого роду наради з питань, що не пов`язані з виборчим процесом. Главою VII Правил внутрішнього трудового розпорядку, передбачено, що порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тягне за собою вжиття заходів дисциплінарного стягнення або громадського впливу. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, один з яких догана. Дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. 04 жовтня 2019 року комісією з розробки колективного договору, до складу якої входить позивач [PERSON] , складено пропозицію до складання нового колективного договору. 16 жовтня 2019 року члени робочої групи від трудового колективу КПН «ЦПМСД м. Нова Каховка» по створенню нового колективного договору, до складу якої входить позивач [PERSON] , звернулись до Генерального директора КПН «ЦПМСД м. Нова Каховка» з письмовою заявою про надання копії документів з метою опрацювання обґрунтованого проекту нового колективного договору, яка отримана 17 жовтня 2019 року вхідний №664. 18 жовтня 2019 року медичний директор КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР звернулась до Генерального директора з поданням, в якому доводить до відома, що завідуючий лік. амб. №2 [PERSON] під час прийому, згідно графіку з 09.00 години до 13.00 години, о 12.30 години проводив нараду з лікарями, що йому не підпорядковані. В цей час пацієнти записані на прийом до терапевта [PERSON] чекали в коридорі. З пояснень [PERSON] щодо мети наради, слідує, що він є головою робочої групи по розробці колективного договору, тому нарада необхідна для вирішення питань по колективному договору. Враховуючи вище наведене, та факт того що, вона будучи медичним директором не мала інформації про непередбачувану нараду, протокол щодо призначення [PERSON] головою робочої групи не зареєстровано, що не відповідає Правилам внутрішнього розпорядку. Тому просила прийняти міри дисциплінарного покарання. 18 жовтня 2019 року, на підстав подання медичного директора КПН «ЦПМСД м. Нова Каховка», Генеральним директором, винесено Наказ №14-а/1, про створення комісії з службового розслідування щодо порушення трудової дисципліни завідуючим АЛ №2 - [PERSON] , а саме скликання лікарської наради під час прийому громадян без виборчої необхідності. 18 жовтня 2019 року комісією складено Акт проведення службового розслідування, відповідно до якого, комісією встановлено, що: під час прийому пацієнтів завідуючий ЛА №2 [PERSON] зібрав лікарську нараду, чим примусив чекати пацієнтів які прийшли до нього на прийом. На запитання медичного директора [PERSON] про причину зборів, завідуючий ЛА № 2 [PERSON] надав усне пояснення що він проводив збори робочої групи з розробки колективного договору, проте в актах зборів трудового колективу КПН «ЦПМСД м. Нова Каховка» за останній рік, питання про вибори групи з розробки нового колективного договору не піднімалось. У зв`язку з тим що виникло грубе порушення трудової дисципліни, а саме оголошення лікарських зборів без виробничої необхідності у робочий час, пацієнти які прийшли на прийом до [PERSON] не могли вчасно отримати медичну допомогу. Відповідно до наказу № 15-а від 21 жовтня 2019 року Генерального директора КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР Ходарковської О.І., на підставі подання медичного директора КНП «ЦПМСД м. Нова Каховка» НМР, у зв`язку з порушенням трудової дисципліни та затримки особистого прийому громадян на час скликання лікарських зборів не пов`язаних з виробництвом, завідувачу амбулаторії лікарської №2 [PERSON] оголошено догану. Правовідносини, з приводу яких у сторін виник спір, регулюються такими нормами чинного законодавства: ч. 1 ст. 21 КЗпПУ, встановлено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін; ст. 139 КЗпП України Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтями 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України, встановлено види дисциплінарних стягнень, органи правомочні застосовувати дисциплінарні стягнення, строки, порядок застосування та порядок оскарження дисциплінарних стягнень, зокрема, згідно ст. 149 КЗпПУ, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 81 ЦПК України у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача. Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та наведені обставини, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 149 КЗпП України відповідач, до застосування дисциплінарного стягнення не зажадав від [PERSON] письмові пояснення; при обранні виду стягнення відповідач не враховував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; тоді як з матеріалів справи вбачається, що прийом хворих був затриманий на 10 хвилин, тобто на не значний проміжок часу, що не потягло за собою тяжких наслідків та не заподіяло будь - яку шкоду, та не надано відповідачем доказів наявності доведених порушень трудової дисципліни позивачем за час попередньої роботи. Крім того, керівником відповідача, [PERSON] оголошено догану, як завідувачу амбулаторії лікарської № 2, в той час коли обов`язок проводити прийом хворих покладається не на завідувача амбулаторії, а на лікаря - терапевта. Наведені порушення відповідача вимог чинного законодавства свідчать про незаконність оспорюваного наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому посилання представника відповідача, як на підставу застосування дисциплінарного стягнення, на те, що позивач в порушення вимог Посадової інструкції на час своєї відсутності повинен був запропонувати іншого лікаря замість себе для надання первинної медичної допомоги пацієнтам, суд до уваги не приймає, оскільки така вимога не відповідає Посадовій інструкції (п.1.4;1.8), бо не настали обставини для такої заміни (хвороба, відпустка, відрядження тощо) та час відсутності був незначний; посилання представника відповідача, як на підставу застосування дисциплінарного стягнення, порушення позивачем своїх обов`язків під час прийому хворих яких позивач прийняв із запізненням, а саме неналежне ведення записів медичних оглядів, суд до уваги не приймає, оскільки відповідач не посилався на наведену обставину при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення. Обставини, наведені керівником відповідача в письмовому клопотанні, зареєстрованому судом 24.02.2020 року, суд до уваги не приймає, оскільки воно не містить будь-яких фактичних даних по суті зазначеного спору, а містить суб`єктивну оцінку керівника відповідача, щодо особи позивача та його діяльності. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством, що в цілому відповідає висновкам Верховного суду викладених у постанові від 18 вересня 2019 року у справі №344/8219/16 та постанові від 30 квітня 2020 року у справі №537/1217/18. Враховуючи наведені норми чинного законодавства та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено належними та допустими доказами, що такі порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2, ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктом третім частини другої статті 141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи вище викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати - пов`язанні з розглядом даної справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до наданого представником позивача розрахунку, не зменшуючи зазначену у ньому суму, за відсутністю відповідного клопотання з боку відповідача, тобто у розмірі 500 грн. (1000 грн. х 50% = 500 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial