Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

14 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира № 96 житлового будинку № 44 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Дана квартира була придбана позивачем за договором купівлі-продажу від 30.10.2014. Відповідачі не являються членами сімї позивача, не мешкають за зазначеною адресою, і їх реєстрація в спірній квартирі унеможливлює здійснення позивачем права користуватися та розпоряджатися нею, крім того позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, в звязку з чим позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким [PERSON] передала майно у власність [PERSON], а [PERSON] прийняла майно і сплатила за нього оговорену грошову суму. Предметом цього договору є нерухоме майно, а саме квартира № 96 у будинку № 44 на мікрорайоні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 6-7). Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2-2183. Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.10.2014, право власності на спірну квартиру зареєстровано за позивачем (а.с. 8). Як вбачається з довідки № 3266 від 06.10.2015, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація № 31», власником квартири 96 в будинку 44 мкрн- 5-й Зарічний м. Кривий Ріг являється [PERSON], за вказаною адресою зареєстровано [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 379 ЦК України\~житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Підстави припинення права власності визначені\~ст. 346 ЦК України, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті визначено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Таким чином, право користування відповідачів квартирою № 96 житлового будинку № 44 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області припинилося унаслідок укладення позивачем з [PERSON] договору купівлі-продажу, за умовами якого вона продала вказану квартиру [PERSON] Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved