Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

\~13 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на його користь успадковане майно грошову суму по перерахунку заборгованості з пенсії на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області № 2-а-4478/11/1023 від 11.08.2011 року та № 2-а-8484/11/1023 від 19.12.2011 року в розмірі 10825 гривень 35 копійок, що залишилася як спадщина після смерті дружини [PERSON], яка померла 16 вересня 2017 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16\~вересня 2017\~року померла дружина позивача [PERSON], спадкоємцем після смерті якої він являється. Державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] видано йому свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2019 року за реєстровим номером 135, згідно якого спадщина складається, зокрема, з недоотриманих коштів по перерахунку на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області: № 2-а-4478/11/1023 від 11.08.2011 року, № 2-а-8484/11/1023 від 19.12.2011 року в розмірі 10825,33 гривень, що знаходяться в управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області. Враховуючи підтвердження у встановленому законом порядку його права на отримання пенсійних виплат за рішенням суду як спадщини, що згідно довідки УПФУ у м. Славутичі Київської області № 5559/04 від 13.11.2018 р. складає 10 825 гривень 33 копійки, і дає йому всі підстави вимагати її виплати від УПФУ у м. Славутичі в Київській області, позивач звертався з відповідною вимогою до відповідача, на яку отримав відмову у її виплаті з посиланням на необхідність переведення прав стягувача на нього. Позивач вважає вказану відмову відповідача незаконною та просив у судовому порядку захистити його право на отримання успадкованих коштів. Ухвалою від 15 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03 квітня 2019 року. \~Відповідач подав відзив, мотивуючи тим, що фінансування виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинно здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету, а погашення заборгованості здійснюється шляхом безспірного списання коштів державного бюджету в порядку, передбаченому постановою КМУ від 03.09.2014 р. № 440. \~Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. \~Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та відмові у задоволенні позовних вимог. \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідно\~до \~свідоцтва про\~укладення шлюбу,\~серії І-ДП\~№ 369984,\~виданого 31 березня 1982 \~року \~міським відділом РАЦС,\~ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 31 березня 1982 року між собою шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а. с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 406543 від 19 вересня 2017 року, виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] померла 16 вересня 2017 року у м. Славутичі Київської області, про що зроблено актовий запис № 131 (а. с. 8). 26 жовтня 2018 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 89/2018. Із копії спадкової справи\~\~[PERSON] за № 89/2018 вбачається, що листом від 13.11.2018 року № 5559/04 управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області повідомило державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області про наявність суми недоотриманих у звязку із смертю пенсійних виплат, належних\~\~[PERSON], яка померла 16.09.2017 року - недоотриманої суми коштів по перерахунку на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області: № 2-а-4478/11/1023 від 11.08.2011 року, № 2-а-8484/11/1023 від 19.12.2011 року в розмірі 10825,33 гривень згідно довідки № 5559/04 від 13.11.2018 року( а.с. 31-40). 09 лютого 2019 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 135), яким посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла 16 вересня 2017 року, є її чоловік [PERSON]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається, зокрема, з недоотриманих коштів у сумі 10825 гривень 33 копійки по перерахунку на виконання постанов Славутицького міського суду Київської області: 2-а-4478/11/1023 від 11.08.2011 року 9952 гривні 52 копійки, № 2-а-8484/11/1023 від 19.12.2011 року 872 гривні 73 копійки ( а.с. 9). Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] звернувся до УПФУ в м. Славутичі з вимогою про виплату недоотриманої суми коштів по перерахунку за судовим рішенням в розмірі 10825,33 гривень, які належать йому як спадщина померлої дружини [PERSON], на що отримав відмову у її виплаті з посиланням на необхідність переведення прав стягувача на нього. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч. 1). Члени сімї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сімї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч. 2). У разі відсутності членів сімї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обовязку в натурі. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 10825,33 гривень, нарахованої пенсіонеру [PERSON] за судовими рішеннями і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною. Так, у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і у\~ст. 41 Конституції України. У порушення вище зазначених норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які позивач успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] і які відповідач відмовляється йому сплачувати. Таким чином, відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обовязку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. Заперечення відповідача не спростовують позову і не беруться до уваги виходячи з того, що Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440, не передбачає права подання документів, зазначених у п. 4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. У звязку з цим зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат [PERSON], право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивача. Крім того, порядок отримання пенсійної виплати, яка була нарахована спадкодавцю за життя, але не виплачена, і входить до складу спадщини, регулюється нормами цивільного законодавства, а не адміністративного, внаслідок чого відсутні підстави для переведення на позивача прав стягувача за рішенням суду, згідно з яким було покладено виконання зобовязань на УПФУ у м. Славутичі на користь дружини позивача, спадкодавця. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобовязання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку. За встановлених судом обставин справи та відповідних їм правовідносин позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнений позивач. \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved