Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

12 червня 2017 року (згідно штампу) позивач звернувся до суду з цим позовом та уточнивши 17 липня 2017 року свої позовні вимоги просить стягнути з відповідача заборгованість відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 16.05.2016 у розмірі 10657,35 гривень, із яких: 10432,19 грн. заборгованість за кредитом; 225,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання представник позивача не зявився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала частково, а саме тіло кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 16.05.2016 [PERSON] отримала кредит у розмірі 15459,28 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-яку іншу заборгованість, яка виникла у клієнта. Відповідач не надав банку своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» виконав свої зобовязання перед позичальником і оскільки, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, то позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 06.07.2017 року складає 10657,35 гривень, із яких: 10432,19 грн. заборгованість за кредитом; 225,16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають із підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України згідно яких, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави 71, а саме: положення про позику, та ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає що при встановленні договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованості за кредитним договором, на попередження про невиконання умов договору не реагує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки відповідач отримав банківський кредит, а в подальшому не виконує умов договору і в добровільному порядку не сплачує заборгованості по кредиту та відсоткам. Оскільки, позов задовольняється, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ними при зверненні з позовом до суду в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Outcome: approved