Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

13 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання нотаріальних дій незаконними та визнання незаконними і скасування рішень про державну реєстрацію, мотивуючи свій позов тим, що в період з 15.10.2011 року по даний час вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. У шлюбі ними було набуте рухоме та нерухоме майно за адресою: місто Полтава, провулок Косий, 18, яке належить їм за законом на праві спільної сумісної власності. Право власності на дане майно було зареєстровано за її чоловіком в серпні 2012 року. Домоволодіння №18 по провулку Косому в місті Полтаві та земельні ділянки до нього були набуті ними на підставі договору довічного утримання з [PERSON]. В 2016 році було здійснено самочинне будівництво гаражу, який до цього часу не введений в експлуатацію та на нього відсутні правовстановлюючі документи. В 2016 році був зареєстрований та оформлений знищений в 2006 році сарай. В 2017 році їй стало відомо, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] були вчинені нотаріальні дії та прийняті рішення з нотаріального оформлення угод дарування та реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: договору дарування житлового будинку у м.Полтава, провулок Косий, 18 від 18.10.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], а також договору дарування земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд, кадастровий номер 5310136400:10:005:0239 від 18.10.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], договору дарування земельної ділянки площею 0,0856 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5310136400:10:005:0240 від 25.10.2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Так, нотаріусом під час укладення даних угод не було здійснено перевірку документів на відповідність їх чинному законодавству України, а також не було перевірено відповідність заявлених прав до прав зареєстрованих і поданих документів вимогам законодавства України. Крім того, відповідачем не було дотримано порядку встановленого законом при укладенні договорів дарування, не було зясовано дійсних намірів дарувальника і усвідомлення ним наслідків порушення її прав, як дружини. В звязку з чим просила суд визнати незаконними нотаріальні дії, щодо нотаріального оформлення та посвідчення договору дарування нерухомого майна житлового будинку у м.Полтава по пров. Косий, 18 від 18.10.2016 року, укладеного [PERSON] на користь [PERSON], договору дарування земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд, кадастровий номер №5310136400:10:005:0239 від 18.10.2016 року, укладеного [PERSON] на користь [PERSON], договору дарування земельної ділянки площею 0,0856 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5310136400:10:005:0240 від 25.10.2016 року, укладеного [PERSON] на користь [PERSON]. Визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32009497 від 24.10.2016 року, нерухомого майна житлового будинку у м.Полтава по пров.Косий, 18, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32147461 від 01.11.2016 року нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0,0856 га, для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5310136400:10:005:0240 у м.Полтава по пров.Косий, 18, а також про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32010282 від 24.10.2016 року нерухомого майна, земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель споруд, кадастровий номер 5310136400:10:005:0239. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд в їх задоволенні відмовити за безпідставністю. Представник третьої особи [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити за безпідставністю. Третя особа [PERSON] з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], адвоката [PERSON], третю особу [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що 16 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Полтаві по провулку Косий, буд.№18, який складався в цілому з: житлового будинку, зазначеного в плані під літерою «А-1», житловою площею 33,8 кв.м, загальною площею 73,5 кв.м, сараю Б, вбиральні В, погрібу б, гаражу Б*, гаражу Е, огорожі №1, водогону дворового К, сараю Ж, сараю Ж*, погрібу ж2, навісу З. Також 16 січня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки ВСО №226280, згідно якого [PERSON] придбав у особисту приватну власність у продавця [PERSON] земельну ділянку площею 1856 кв.м, яка розташована за адресою: м.Полтава, провулок Косий, 18. Технічний паспорт від 20.07.2012 року на домоволодіння №18 по провулку Косому в місті Полтаві був оформлений на [PERSON]. [PERSON] в 2006 році здійснив самочинно будівництво сараю літ. «Л» та гаражу літ. «М», а також добудував до житлового будинку тамбур «а1» (І) площею 2,4 кв.м. Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 28.08.2012 року №428 «Про проведення робіт в домоволодіннях та окремих квартирах багатоповерхових будинків» було дозволено [PERSON], враховуючи згоду суміжного домоволодіння, в домоволодінні по провулку Косому, 18 зареєструвати в бюро технічної інвентаризації: сарай «Л» розміром 3,0х7,32 м; гараж «М» розміром 7,45х19,10 м; тамбур «а1» (1) площею 2,4 кв.м. Також судом встановлено, що до 19 травня 2009 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 19 травня 2009 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №147 від 19.05.2009 року. 15 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.8). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 22.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Таким чином, в судовому засіданні встановлено і це досить повно підтверджується матеріалами справи, що вищевказане майно у відповідності до ст.57 СК України є особистою приватною власністю [PERSON], так як було набуто ним до шлюбу з позивачем [PERSON]. Тому у відповідності до вимог чинного законодавства України 18 жовтня 2016 року [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] належні йому на праві особистої приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а також земельну ділянку площею 0,10 га, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій він розташований, які знаходяться за адресою: Полтавська область, м.Полтава, провулок Косий, 18. 25 жовтня 2016 року [PERSON] подарував своєму сину [PERSON] належну йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку площею 0,0856 га, надану для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, провулок Косий, 18. Згідно пункту 4.4. глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: правочин щодо розпорядження майном може бути посвідчений нотаріусом без згоди другого з подружжя у разі, якщо з документа, що посвідчує право власності, договору, укладеного між подружжям, акта цивільного стану про укладення шлюбу та інших документів випливає, що зазначене майно є особистим. Приватною власністю одного з подружжя, тобто набуте до реєстрації шлюбу, за час шлюбу, але на умовах передбаченим шлюбним або іншим договором, укладеним між подружжям, за договором дарування, або в порядку спадкування, або за кошти, які належали їй (йому) особисто, тощо. Крім того, з наданих [PERSON] заяв від 18.10.2016 року (а.с.39,43,46), вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: місто Полтава, провулок Косий, 18 та земельні ділянки за вищевказаною адресою є його особистою власністю. Тому у суду будь-які підстави для визнання незаконними нотаріальних дій приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] щодо нотаріального оформлення та посвідчення укладених між [PERSON] та [PERSON] договорів дарування від 18 жовтня 2016 року і від 25 жовтня 2016 року спірного нерухомого майна відсутні, оскільки за своєю формою і змістом вони повністю відповідають вимогам закону, волі і волевиявленню сторін та ні в чому не порушують прав і інтересів позивача [PERSON], якій це майно на праві спільної сумісної власності, як дружині дарителя [PERSON], не належало. Також відсутні підстави і для визнання незаконними та скасування рішень нотаріуса про державну реєстрацію прав обдарованого [PERSON] на подароване йому нерухоме майно. Це нерухоме майно було особистою приватною власністю [PERSON], оскільки відповідно до вимог статті 57 СК України майно, набуте кожним із подружжям до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Тому відповідно до вимог закону нотаріус не зобов»язаний була отримувати письмову нотаріально посвідчену згоду його дружини [PERSON] на відчуження цього майна, яке він подарував своєму сину [PERSON]. Отже, суд приходить до висновку, що договори дарування правильно посвідчені приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 з послідуючими змінами, і нотаріусом правомірно здійснено державну реєстрацію власності обдарованого [PERSON] на подароване йому нерухоме майно відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] фактично не згодна з укладеними [PERSON] договорами дарування на користь свого сина [PERSON] та оспорює їх укладання та державну реєстрацію, а тому суд приходить до висновку, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] безпідставно, в порушення вимог чинного законодавства України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed