Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

13.09.2021р. до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010 року. Від шлюбу вони мають двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, на даний час він, дружина та доньки проживають разом та ведуть спільне господарство, проте спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони різні люди з цілком різними поглядами на життя, що іноді призводить до того, що позивач та відповідач довгий час не спілкуються. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №592 від 11.06.2010 р. Судові витрати покласти на позивача. Ухвалою суду від 17.09.2021р. відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03.11.2021р. в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив розірвати шлюб. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу, зважаючи на те, що сім`ю можна зберегти та в судовому засіданні заявила усне клопотання про надання строку на примирення. Протокольною ухвалою суду від 03.11.2021р. сторонам надано строк для примирення терміном один місяць та зупинено провадження у справі до 06.12.2021р. В судове засідання, призначене на 06.12.2021р. з`явився позивач, який наполягав на задоволенні позову, зазначивши, що примирення не можливе. Відповідачка в судовому засіданні зазначила, що можливо зберегти шлюб. Вислухавши позивача та відповідачку, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010 р., який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст. ст.21,24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексуУкраїни шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно зі ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Суд, приймаючи до уваги викладені в позовній заяві обставини життя подружжя, а також надані позивачем в судовому засіданні пояснення, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст.112 СК України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки припинені, а примирення між подружжям неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved