Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

12 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, вирішити питання судових витрат. Позов обґрунтовувала тим, що від шлюбу з [PERSON] мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що їх спільні діти перебувають на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заперечень на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 151216, виданим 11.02.2012 року Київським відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 152 (а.с. 5), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 202995, виданим 28.08.2014 року Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 911 (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 31 від 12.08.2015 року, виданої адвокатом [PERSON], позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 250,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved