overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

13.03.2017 [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON], рідна сестра її батька [PERSON]. Після смерті тітки відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку. Вона є спадкоємцем тітки, однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за неможливості документального підтвердження родинного зв'язку з померлою. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 28.02.1981 року при зміні прізвища з [PERSON] на [PERSON] відбулася помилка [PERSON] замість [PERSON]. Отже, родинний зв'язок із спадкодавцем заявниці може встановити лише в судовому порядку. Такий факт повинен бути встановлений, оскільки має для заявниці юридичне значення. Просить встановити, що вона є племінницею [PERSON] У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник зацікавленої особи - Славутська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про відсутність заперечень з приводу заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідною тіткою заявниці [PERSON], повністю стверджується наданими нею доказами. Зокрема, свідоцтвом про народження заявниці, дошлюбне прізвище якої [PERSON]. З цього документу вбачається, що вона є дочкою [PERSON].(а.с.10). Із свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її дошлюбне прізвище [PERSON] ї її батьком є [PERSON].(а.с.9). Отже, прізвище та по-батькові [PERSON] та [PERSON] одне й теж, що дозволяє зробити висновок про те, що вони рідні брат та сестра, а [PERSON] племінниця [PERSON] Такий факт також стверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які дали пояснення про те, що [PERSON] була рідною сестрою батька заявниці [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спадкоємець за законом [PERSON]. у встановленому порядку від спадщини відмовився, подавши про це протягом шестимісячного строку відповідну заяву нотаріусу, яка наявна у матеріалах справи (а.с.13). Наведені докази достовірно стверджують той факт, що заявниця [PERSON] є племіницею померлої [INFO] [PERSON] Такий факт підлягає встановленню судом, оскільки має для заявниці юридичне значення

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

13.03.2017 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 15.11.2003 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалося через різні інтереси, погляди на шлюб і сім'ю, розбіжності у веденні спільного господарства та виховання дитини, із-за чого постійно виникали суперечки та лайки. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 15.11.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 769. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матір'ю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

13.03.2017 позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 вересня 1984 року Добротвірською селищною [PERSON] Львівської області, актовий запис №21. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 вересня 1984 року сторони зареєстрували шлюб у Добротвірській селищній [PERSON] області, актовий запис №21. Від подружнього життя сторони мають двох повнолітніх дітей. Зазначає, що тривалий час подружні стосунки з відповідачем не підтримує, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімя розпалась, примирення заперечує, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 08 вересня 1984 року Добротвірською селищною [PERSON] Львівської області був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №21, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №466972 від 08 вересня 1984 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

13.03.2017 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 05.05.2011 р. укладено кредитний договір б/н у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобов'язався сплачувати щомісячні обов'язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але цих зобов'язань не виконує, в зв'язку з чим станом на 31.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 29 169,68 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки відповідачки постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 39). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без неї (а.с. 49). З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Доведено, що 05.05.2011 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у виді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобов'язався сплачувати щомісячні обов'язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але станом на 31.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 29 169,68 грн. Вказані правовідносини регламентуються: -ст.ст. 525,526,530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; -ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування ним на підставі укладеного нею з ПАТ КБ «Приватбанк» договором б/н від 05.05.2011 р., в зв'язку з чим станом на 31.01.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 29 169,68 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідачки й судові витрати в сумі 1600 грн. необхідно стягнути рішенням суду. В зв'язку з повним задоволенням вимог ПАТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] на його користь стягуються всі судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

13.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на його користь з відповідачки, [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття сина, тобто до 26.04.2023 року, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина в добровільному порядку не надає, хоча вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є працездатною та працює вчителем іноземної мови в Марянівській ЗОШ та отримує заробітну плату, утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, тому позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який 09.02.2017 року було розірвано Ширяївським районним судом Одеської області (а.с. 3-4). Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], матірю якого, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 003431 від 11.05.2005 року, є [PERSON] (після розірвання шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Судом також встановлено, що дитина після розірвання шлюбу проживає разом з батьком, [PERSON], що підтверджується довідкою Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області № 525 від 01.03.2017 року і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення\~ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 13.03.2017 року. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

13.03.2017року [PERSON] звернулась в суд з вищеозначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей за місцем її проживання. В процесі розгляду справи вона заявила про залишення без розгляду її вимоги по визначенню місця проживання дітей та вирішити спір тільки в частині розірвання шлюбу і ухвалою суду від 18.10.2017року її заява задоволена. 14 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 22, від якого мають трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на погіршення шлюбних відносин, не бажання відповідача зберегти сім'ю, наявність у неї другої грпи інвалідності (більше двох років у неї стався інсульт), окреме проживання, бо відповідач залишив сім'ю мотивуючи тим, що хвора дружина йому не потрібна і більше року підтримує стосунки з іншою жінкою, [PERSON] просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивач просить розірвати шлюб і залишити їй прізвище «[PERSON]», відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони проживають окремо, у відповідача є інша жінка і у ході тривалого розгляду справи строни не пмирилися та наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя «[PERSON]» та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

13.03.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 29.09.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 29.09.2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1472. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

13.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2007 року він уклав шлюб з відповідачкою зареєстрований Василівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №01. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що в силу різних життєвих обставин вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, які привели до розпаду сімї. Разом не проживають з грудня 2016 року. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, справу слухати в його відсутності. Відповідач надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст. 174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, разом не проживають, а відповідач не заперечує, примирення між ними не відбулося, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

13.03.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача Новопокровської сільської ради, вказуючи на те, що [INFO] померла його баба, мати його батька [PERSON], яка 05.01.2009 року склала на користь його батька [PERSON] заповіт, посвідчений у Новопокровській сільській раді, зареєстрований у реєстрі за №01. Цим заповітом вона заповіла [PERSON] житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 9,29 га., розташовану на території Новопокровської сільської ради, право власності померлої на яку посвідчене державним актом серії [NUMBER]. Його батько [PERSON], помер раніше своєї матері, [INFO]. Він є спадкоємцем за законом, інших осіб, які мають право на спадщину не має. Заяву у встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини, не подав оскільки не міг знайти правовстановлюючі документи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача Новопокровської сільської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2016 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11), [NUMBER] від 17.12.2015 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.12) . Копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.12.1953 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] від 01.09.1975 року (а.с.14) підтверджено факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON]. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини - відсутність документу про право на спадщину. Суд вважає причину пропуску строку поважними відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved