Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

13 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила усунути перешкоди в розпорядженні своєю власністю - будинком № 17 по вул. Шаляпіна в м. Харкові, шляхом визнання, [PERSON] та [PERSON] втратившими право користування житловим будинком № 17 по вул. Шаляпіна в м. Харкові та зняття [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з реєстрації у вказаному будинку в Київському РВ Державної міграційної служби ГУ МВС України в Харківській області. Позивачка надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явивсь, про \~час та місце розгляду справи \~повідомлялись у встановленому законом порядку за місцем реєстрації - судовими повістками, \~заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку судовими повістками , заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 11 лютого 2000 року, посвідченого державним нотаріусом 8-ої Харківської державною нотаріальною конторою , № 3-154, зареєстрованого за [PERSON] на праві власності 11 грудня 2000 року в КП «Харківське міське БТІ», р. №3584, їй належить житловий будинок №17 з надвірними спорудами по вул. Шаляпіна в м. Харкові. У вказаному будинку зареєстровані та постійно проживає [PERSON] - позивач у справі, її син [PERSON], його дружина [PERSON] та їх донька [PERSON]. В серпні та вересні 2004 році, у належному позивачці будинку, за проханням своїх знайомих, відповідачів [PERSON], її чоловіка [PERSON] та їх сина [PERSON] [PERSON] Л.Ю. дозволила їм зареєструватися у належному їй будинку, на час поки вони найдуть роботу та придбають власне житло для проживання. Оскільки вони були у дружніх стосунках, а вони приїхали із Беларусії, не мали постійного місця проживання, [PERSON] дала згоду на їх реєстрацію у своєму будинку та тимчасове проживання. На протязі чотирьох місяців відповідачі проживали у її будинку, а в кінці грудня 2004 року забрали свої речі і виїхали із будинку, пообіцяв знятися з реєстраційного обліку у її будинку. Потім [PERSON] стало відомо, що вони виїхали із Харкова до Біларусії. З кінця грудня 2004 року відповідачі не проживають у належному позивачці будинку,не користуються ним, ніякої хазяйської турботи не проявляють,витрати повязані з оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не сплачують. Ніякого майна, належного відповідачам в будинку немає, ніякої участі в утриманні будинку вони не приймають. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідачів у належному позивачці будинку позначається на її матеріальному стані, так як я пенсіонерка, пенсія у неї мінімальна, тому їй важко сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за відповідачів, а також вона не може розпорядитися своєю власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 72 ЖК України у визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На теперішній час місце знаходження відповідачів позивачці невідоме. Вони не проживають в її будинку. Тому позивачка просить суд усунути перешкоди в розпорядженні правом власності своїм будинком, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком № 17 по вул. Шаляпіна в м. Харкові. Згідно ст. 72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Стаття 150 ЖК України говорить про те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Стаття 107 ЖК України, яка регулює східні правовідносини, передбачає, що у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на інше місце помешкання, вони втрачають право користування житловим приміщенням з дня вибуття. \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути припинення дії, яка порушує право.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі, які\~ є власниками квартири, не можуть в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися нею, тому що в ній до цього часу зареєстрований відповідач, який протягом тривалого часу у спірній квартирі\~ не проживає. Суд вважає за можливе усунути перешкоди в користуванні позивачки належною їй власністю, визнати відповідачей такими, що втратили право користування будинком. Разом з тим, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації такої особи компетентним органом відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Так, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання особи здійснюється протягом семі днів на підставі у тому числі, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, рішення суду про визнання відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття їх з реєстрації за спірною адресою відповідним територіальним органом ДМС України в Харківській області. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині позбавлення права користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України відповідачі на користь позивачки підлягають стягненню \~понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial