Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

14.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила суд визнати спільним майном подружжя легковий автомобіль ВАЗ модель - 21043, та кошти у сумі 3500 євро; припинити право спільної сумісної власності подружжя на легковий автомобіль ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см.; д.н.з [NUMBER] , вартістю 29145 гривень, та визнати право власності на легковий автомобіль ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., д.н.з [NUMBER] , за нею [PERSON] та просила зобов`язати [PERSON] повернути технічний паспорт на транспортний засіб та ключі від нього; визнати особистим майном [PERSON] , золотий ланцюжок особисту прикрасу, вартістю 7200 гривень; зобов`язати [PERSON] повернути золотий ланцюжок, золоту прикрасу з кулоном, вартістю 7200 гривень; стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 38102,50 гривень, які складаються з: 3500 євро : 2 = 1750 євро, 1750 євро * 30,10 (курс валюти) - 52675,00 гривень - 1/2 частина автомобіля (14752,50) - 38102,50 гривень. Також просила стягнути з відповідача судові витрати в справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] , 21 липня 1978 року уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Рухотинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 04. Зазначає, що вони проживали однією сім`єю в місті Хотині в житловому будинку, який належить [PERSON] з 16 лютого 2011 року. Їхні сімейні відносини з відповідачем [PERSON] , задовго до розгляду цивільної справи про розірвання шлюбу в суді, стали більш напруженими та ворожими із-за непорозуміння по відношенню одне до одного та ставлення до сімейного життя. З ініціативи відповідача, 09 жовтня 2018 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області, шлюб між нею та відповідачем розірвано, рішення суду набрало законної сили. Зазначає, що основною та головною причиною розпаду їхньої сім`ї є те, що відповідач нехтуючи сімейними цінностями, обов`язками як чоловік до дружини та не соромлячись їхньої дорослої спільної доньки [PERSON] , безпідставно створював сімейні негаразди, які переходили в скандали, як результат цих конфліктів колишній чоловік перейшов жити до іншої жінки. Проте, покидаючи місце проживання, тобто житловий будинок, у якому вони проживали тривалий час, який розташований по [ADDRESS] прихопив із собою їхні спільні кошти, які належать подружжю, зокрема: 3500 євро; документи на автомобіль та ключі до нього; особистий ланцюжок із кулоном із жовтого металу (золотий). На даний час все вищеперераховане майно, що є спільною сумісною власністю знаходиться у [PERSON] Зазначає, що факт того, що зазначене вище майно забрав відповідач підтверджується Висновком по зверненню громадянки [PERSON] від 17 липня 2018 року, складеного старшим ДОП Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУ НП Чернівецької області капітаном поліції Попадюком М.В., та із зазначеного висновку вбачається, що опитуванням гр. [PERSON] стало відомо, що 16 липня 2018 року біля 18-00 год., він забрав спільні кошти в сумі 3500 євро, документи на автомобіль, та золотий ланцюжок, яке спільно із дружиною нажито. За час сумісного проживання з відповідачем було придбано у спільну власність майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема: легковий автомобіль марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., вартість якого згідно експертного Висновку № 0924 від 01 жовтня 2018 року складає 29145, який був зареєстрований на відповідача та присвоєно державний номерний знак [NUMBER] . Легковий автомобіль в даний час перебуває за її місцем проживання. Також зазначає, що відповідач [PERSON] легковий автомобіль марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб. см. без погодження із нею продав громадянину [PERSON] , узгодивши його вартість за 28000 тисяч гривень, проте, отримавши 10000,00 тисяч гривень [PERSON] машину покупцям не передав, а кошти у розмірі 10000 гривень привласнив та використав на свій розсуд. Вказує, що після повернення додому вона вимушена була викупити спірний легковий автомобіль за власні кошти, віддавши [PERSON] 10000 гривень, що зможуть підтвердити в судовому засіданні свідки їхня спільна донька [PERSON] , [PERSON] та його дружина [PERSON] , у яких вона викупила спірний автомобіль. Також зазначає, що нею за власні грошові кошти, придбано в Італії ланцюжок із кулоном із жовтого металу (золотий), вагою 8 грамів, який згідно курсу НБУ, який встановив офіційний курс банківських металів за 10 тройських унцій на рівні золота 326 499,82 гривні, вартість ланцюжка із кулоном із жовтого металу (золотий), вагою 8 грамів становить 7200,00 гривень, вказані речі вона привезла з Італії додому і залишила на зберігання, однак відповідач їх забрав та зберігає у себе, до цього часу. Також вказує, що зароблені нею в Італії 3500 євро (які станом на 27.07.2018 року у відповідності до еквіваленту курсу валют НБУ зазначений розмір євро становить 107030, 00 гривень) вона привезла на Україну та залишила на зберіганні вдома за місцем реєстрації та проживання, проте в даний час зазначену валюту у розмірі 3500 євро відповідач [PERSON] забрав і тримає їх у себе. Вважає, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя на загальну суму 143375 гривень розподілу між нею та відповідачем не підлягають, так як придбані за її особисто зароблені кошти перебуваючи на заробітках в Італії. Також зазначає, що з метою досудового врегулювання спору вона через свого представника, 16 жовтня 2018 року звернулась до відповідача [PERSON] із пропозицією про розподіл майна у добровільному порядку, який пропозицію отримав 27 жовтня 2018 року, однак, залишив без відповіді та адекватного реагування. Також відповідач згоди на поділ перерахованого нею майна у добровільному порядку не надає та повернути їй ? частину вказаного нею в пропозиції майна (ланцюжок, кулон та гроші (євро), яке знаходиться у відповідача, відмовляється. Тому, вважає, що вказані обставини і зумовили її звернутись із цією позовною заявою за захистом її порушених майнових прав та охоронюваних законом інтересів до суду, оскільки відповідач здійснити поділ перерахованого нею майна у добровільному порядку відмовляється, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 04.03.2019 року на адресу суду від відповідача в справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя відмовити в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що золотий ланцюжок з кулоном йому подарувала [PERSON] на день народження на 70 років, із вартістю кулона не згідний, вважає, що він коштує десь 2000-3000 гривень, не більше, вказав, що кулон і ланцюжок він поверне особисто дружині, коли та повернеться з Італії . Також вказав, що автомобіль вони з дружиною придбали у 2005 році під час перебування в шлюбі, визнав, що автомобіль є спільною власністю та бажає щоб даний автомобіль залишився йому, згідний повернути [PERSON] половину вартості автомобіля, із оцінкою автомобіля згідний. Ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію автомобіля знаходяться в нього, а сам автомобіль знаходиться в [PERSON] , на автомобілі їздив він та донька, на даний час автомобіль знаходиться в гаражі в м. Хотині, по вул. Терешкової, Чернівецької області. Також пояснив, що його з будинку вигнали, в даний час він винаймає квартиру. Щодо грошових коштів в розмірі 3500 євро йому нічого не відомо, він їх не брав і не бачив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є суб`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 68 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу, або куплені за власні кошти, яке підлягає поділу. Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який був укладений 21 липня 1978 року у виконавчому комітеті Рухотинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 04 та проживали однією сім`єю в місті Хотині в житловому будинку, який належить [PERSON] з 16 лютого 2011 року. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили. Також судом встановлено, що за час сумісного проживання сторонами було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., державний номерний знак [NUMBER] , вказаний автомобіль був зареєстрований на відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Також позивач зазначила, що відповідач покидаючи місце проживання, а саме житловий будинок, у якому вони проживали тривалий час, який розташований по [ADDRESS] забрав із собою їхні спільні кошти, які належать подружжю, зокрема: 3500 євро; документи на автомобіль та ключі до нього; особистий ланцюжок із кулоном із жовтого металу (золотий) та на даний час перераховане майно знаходиться у відповідача [PERSON] Згідно експертного Висновку № 0924 від 01 жовтня 2018 року вбачається, що вартість легкового автомобіля марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., державний номерний знак [NUMBER] складає 29145,00 гривень, з якою відповідач в судовому засіданні погодився, та вказав, що він згідний повернути позивачці половину вартості автомобіля, але з тією умовою, що вказаний автомобіль залишиться в нього. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, згідно висновку наданого до матеріалів справи по зверненню громадянки [PERSON] від 17 липня 2018 року, складеного старшим ДОП Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУ НП Чернівецької області капітаном поліції Попадюком М.В. вбачається, що згідно опитування гр. [PERSON] стало відомо, що 16 липня 2018 року біля 18-00 год., останній коли покидав вищевказаний житловий будинок забрав із собою спільні кошти в сумі 3500 євро, документи на автомобіль, та золотий ланцюжок, які спільно із дружиною було нажито. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було зроблено оголошення про продаж вищевказаного автомобіля, та як було підтверджено в судовому засіданні поясненнями представника позивача вказаний автомобіль марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб. см. без погодження із позивачем було продано відповідачем громадянину [PERSON] , узгодивши його вартість за 28000 тисяч гривень, проте як стверджує позивач, отримавши 10000 тисяч гривень відповідач машину покупцю не передав, а кошти використав на свій розсуд, на що позивачем після повернення додому з Італії було викуплено спірний автомобіль за власні кошти в розмірі 10000 гривень. Крім того, позивачем в обгрунтування позовних вимог зазначено, що нею за власні грошові кошти, придбано в Італії ланцюжок із кулоном із жовтого металу (золотий), вагою 8 грам, та згідно курсу НБУ, який встановив офіційний курс банківських металів за 10 тройських унцій на рівні золота 326499, 82 гривні, вартість ланцюжка із кулоном із жовтого металу (золотий), вагою 8 грамів становить 7200 гривень, що підтверджується копією витягу з реєстру вартості валют та банківського металу, які остання привезла з Італії додому і залишила на зберігання, однак відповідач їх забрав та зберігає у себе по даний час. Проте, відповідач вказаний факт в судовому засіданні не визнав, посилаючись на те, що золотий ланцюжок з кулоном йому подарувала дружина [PERSON] на день народження на 70 років, із вартістю кулона не погодився, оскільки вважає, що він коштує десь 2000-3000 гривень, не більше, та зазначив, що кулон і ланцюжок він поверне особисто дружині, коли та повернеться з Італії . Також позивач зазначає, що нею були зароблені в Італії 3500 євро, які вона привезла на Україну та залишила на зберіганні вдома за місцем реєстрації та проживання, що станом на 27.07.2018 року у відповідності до еквіваленту курсу валют НБУ становить 107030,00 копійок, проте в даний час зазначену валюту у розмірі 3500 євро відповідач забрав і тримає їх у себе, з чим відповідач в судовому засіданні не погодився, посилаючись на те, що зазначені кошти він не брав і ніколи їх не бачив, однак вказаний факт спростований фактом опитування відповідача, про що зазначено вище у висновку від 17 липня 2018 року, складеного старшим ДОП Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУ НП Чернівецької області капітаном поліції Попадюком М.В. Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України, статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, вважається об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина 2 статті 60 СК України). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними визначено нормою ст. 63 СК України. Отже, судом встановлено, що дане майно було придбане подружжям в період перебування у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суд керується вказівками, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя». Так, в п. 23 Постанови зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя згідно зі ст. 61 СК України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, визнати спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] легковий автомобіль марки ВАЗ 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., державний номерний знак [NUMBER] . Щодо вимоги про визнання спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] грошових коштів в сумі 3500 Євро, суд вважає, її слід задовольнити частково, виходячи з офіційного курсу по відношенню Євро до гривні станом на 15.05.2019 року (день винесення судом рішення, а саме 29,37 гривень за один євро), що в загальному становить 102795 гривень. Вимога позивача про припинення права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на транспортний засіб легковий автомобіль марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 29145 гривень також підлягає до задоволення. Крім того, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., державний номерний знак [NUMBER] та зобов`язати відповідача повернути позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та ключі від автомобіля марки ВАЗ, модель - 21043, 2005 року випуску, універсал, фіолетового кольору, об`єм двигуна 1451 куб.см., державний номерний знак [NUMBER] , 247042. Щодо вимоги про визнання особистим майном [PERSON] золотого ланцюжка з кулоном, суд вважає, що її також слід задовольнити, а саме зобов`язати відповідача повернути позивачу золотий ланцюжок з кулоном, що відповідач в судовому засіданні зобов`язався і сам повернути позивачу при поверненні останньої додому з Італії . Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 36825 гривень, виходячи з наступного розрахунку (3500 євро:2=1750 євро* 29,37грн. (офіційний курс по відношенню Євро до гривні станом на 15.05.2019 року (день винесення судом рішення)) = 51397,5 грн; 51397,5 грн. - ? вартості автомобіля 14752,50 грн. = 36825,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду в розмірі 1434 гривень. В задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial