overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

13 січня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 13 лютого 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки, ніде не працює. Відповідач проявляє фізичне насильство відносно позивача. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, однак у письмовій заяві просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а тому, зважаючи на згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 181958 (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, зокрема те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, постійно вчиняє сварки та погрожує фізичною розправою. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

13 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 20 листопада 2009 року Поромівською сільською радою Іваничівського району Волинської області, актовий запис №8. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та ведення сільського господарства, що призводило до негативної атмосфери в сімї. За останні роки відносини між ними поступово погіршувались. На теперішній час сім'я фактично розпалась, протягом трьох місяців не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. залишити за ним у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

13 січня 2017 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] Олександріни, [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягувати з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та стягувати з нього на її користь аліменти в розмірі 500 грн. на її утримання і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2012 року. В сімї народився син [PERSON], [INFO](а.с. 6) та дочка [PERSON], [INFO](а.с.7). Батьками яких є сторони, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Довідкою виданою Метанівською сільською радою № 1 від 03.01.2017 року підтверджується, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із позивачем (а.с. 8). [PERSON] знаходяться на її утриманні, постійно потребують матеріальної допомоги, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач на даний час ніде не працює. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, ст. 184 ч. 1 СК України, яка визначає якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, ч. 2 ст. 84 СК України, згідно якої, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і(або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дітей на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають задовільний стан здоровя, являються матеріально малозабезпеченими, відповідач являючись батьком дітей, має задовільний стан здоровя, є працездатний, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1355 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме розмір аліментів на утримання дитини необхідно визначити в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та стягувати з нього на користь позивача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на її утримання і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

13 січня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про судове засідання, до суду пояснення направила пояснення в яких зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Тому у відповідності до положень ст.169 ЦПК України суд продовжив подальший розгляд справи у відсутність відповідача. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 травня 2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, про що складено актовий запис №84. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Від примирення позивач в судовому засіданні відмовився, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як пояснив в судовому засіданні позивач, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 30.04.2016 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснив позивач. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

13 січня 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що йому на праві особистої власності належить квартира №1 «а» у будинку №13/1, який розташований по вул. Майборського у м. Хмельницькому. Окрім нього у вказаній квартирі зареєстрована його донька [PERSON]. Відповідач з 2005 року у вказаній квартирі не проживає, цим житлом не користується, витрат на його утримання не несе. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач без поважних причин не проживає у належній йому квартирі більше року, просив визнати останню такою, що втратила право користування цим жилим приміщенням. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надіслала суду заяву, в якій зазначила, що у судове засідання не зявиться. З позовними вимогами згідна, наміру вселення у спірне житло не має. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що квартира №1 «а» у буд. 13/1 по вул. Майборського у м. Хмельницькому належить на праві приватної власності [PERSON] Вказане підтверджено наданими копіями договору купівлі продажу від 29.09.1998 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] й посвідчений державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори [PERSON] (реєстровий номер 2-6339); договору купівлі-продажу частини квартири від 24.09.2002 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4482); витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3622471, яке видане 19.05.2004 року Хмельницьким БТІ. Як встановлено, [PERSON] не проживає у вказаній квартирі та її фактичне місце проживання є: [ADDRESS] (саме за вказаною адресою остання отримала судові повістки та цю адресу зазначила у наданому нею письмовій заяві з приводу поданого позову). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі №1 «а» будинку №13/1 по вул. Майборського у м. Хмельницькому понад один рік. Доказів поважності причин відсутності відповідача понад встановлені строки у вказаному житловому приміщення судом не здобуто та матеріали справи не містять. За таких обставин, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] «а», оскільки остання без поважних причин не проживає у даній квартирі понад встановлені законом строки (понад один рік). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

13 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме: встановити той факт, що померла [INFO] року [PERSON] є рідною сестрою померлої [INFO] року [PERSON]. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив задовольнити. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Музика Л.І. до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, у письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.1967, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). 26 квітня 1966 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.04.1966. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 11). Відповідно до посвідки про народження № [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2009, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 13). Відповідно до посвідки про народження № 4, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). 27 травня 1956 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 16). Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.1956, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.1968, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.1988 (а.с. 17). [INFO] року померла [PERSON], що також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.07.2016 (а.с. 18). Після її смерті відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи на майно померлої [INFO] [PERSON] убачається, що 10 січня 2017 року сини [PERSON] та [PERSON] склали у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. заяви про відмову від належного їм спадкового майна після смерті матері на користь [PERSON] Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами підтверджується матеріалами справи та показаннями допитаних у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] З пояснень заявника убачається, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідно для прийняття спадщини після померлої [PERSON] Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

13 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська область, с. Зоря, вул. Перемоги, 4. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.01.2017р. о 22 год. 08 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.01.2017р. о 22 год. 08 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора суєтна, підозріла, місця не тримається, іноді злобна, роздратована. Висловлює маячні ідеї відносини, впливу на адресу оточуючих. Афективно заряджена. За поведінкою, хвора виявляє галюцинаторні переживання. Без критики, себе хворою не вважає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ъй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

13 січня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Петровського, 56/68. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.01.2017р. о 21 год. 57 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.01.2017р. о 21 год. 57 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора не відповідає на запитання. Негативістична, мутична. Інструкції не виконує, лежить з відкритими очима. Не їсть, не пє. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved