overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №272. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. На утримання сина [PERSON], [INFO], з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу з 2009 року за рішенням суду. Оскільки відповідач доньку матеріально не утримує, позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], - а.с.3, 9. На утримання сина [PERSON], [INFO], з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу з 2009 року за рішенням суду. Донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу , до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дітей не займається. Діти знаходиться на утриманні позивачки. Тому позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 від усіх видів заробітку, на утримання дітей. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю. Відповідач проти стягнення з нього аліментів не заперечував, але у розмірі 1/3 частини. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, сторони з 29.10.2005 року перебувають в шлюбі (а.с.5). Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дітей, хоча в змозі надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні домоволодінням [ADDRESS] та зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй, згідно договору дарування домоволодіння від 08.05.2012 року, на праві приватної власності належить домоволодіння [ADDRESS]. В даний час у вищезазначеному домоволодінні зареєстрований знайомий батька позивача - відповідач по справі [PERSON], який з 19.03.2013 року та по теперішній час у зазначеному домоволодінні не проживає, місце його знаходження позивачу невідоме. Відповідач жодного разу за вказаною адресою не з'являвся. В наслідок того, що відповідач фактично в домоволодінні не проживає, комунальні платежі, які на нього нараховуються не сплачує, тим самим перешкоджає позивачу у здійсненні її права власності на житло, зокрема вільно володіти та користуватися домоволодінням. На підставі викладеного, позивач, просить суд ухвалити рішення, котрим усунути перешкоди в користуванні її домоволодінням [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS], - а.с.3-5. У вищевказаному домоволодінні зареєстрований відповідач [PERSON], який з 19.03.2013 року та по теперішній час у зазначеному домоволодінні не проживає, - а.с.6, 7. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності на своє майно, на підставі чого суд вважає, що слід усунути перешкоди у здійсненні права власності на належне [PERSON] домоволодіння [ADDRESS], зобов'язавши Тернівський РС ДМС у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі 15 липня 1997 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 04.02.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1997 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

14.01.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, згідно якого, він з відповідачем [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.02.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить суд розірвати шлюб з [PERSON] вказуючи на те, що подружнє життя в них не склалося по тій причині, що в них різні погляди на життя. А тому позивач вважає, що при таких обставинах збереження шлюбу між ними є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, але надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримує і просить її задовольнити по вищевикладеним мотивам. Згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Надавала на адресу суду заяви про примирення, які просила розглядати без її участі. Враховуючи, що відповідачка у своїх заявах висловлювала своє ставлення до позову, судові засідання, в яких розглядалися її заяви про примирення, просила проводити без її участі, підстави для заочного розгляду справи відсутні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України: Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України: Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З метою примирення подружжя, суд за заявою відповідача, ухвалами від 23.02.2015 року, 23.03.2015 року, 27.04.2015 року надавав сторонам термін на примирення. Позивач, у своїй заяві до суду від 24.03.2015 року наполягав на розірванні шлюбу і просив не надавати терміни на примирення. Сторони скористалися своїм процесуальним правом на розгляд справи без їх участі і жодного разу в судові засідання не з»являлися. На час розгляду справи, жодна зі сторін не надала суду доказів того, що терміни на примирення, що надавалися судом, досягли своєї мети, що сторони примирилися і не бажають розлучення. За таких обставин у суду наявні підстави для розірвання шлюбу. Під час розгляду справи судом не було встановлено спору майнового характеру та спору про місце проживання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

14.01.2015 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 11.03.2014 року з відповідачкою по справі вона уклала договір позики, у відповідності до якого відповідачка взяла у неї позику у розмірі 11080,00 грн. та зобов'язалась їй повернути цю суму до 30.12.2014 року. Позивачка зазначає, що в даній розписці зазначено її прізвище [PERSON], яке було змінено після розірвання шлюбу на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду від 01.07.2914 року. Ще до спливу терміну повернення позики, позивачка зателефонувала відповідачці з приводу повернення грошей, але та відмовила виконувати умови договору, а вже після 30.12.2014 року вона не бере телефон взагалі. В зв'язку з чим, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь позику у сумі 11080,00 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином (а.с.23,27,29) тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до розписки [PERSON] від 11.03.2014 року вона зобов'язалася повернути [PERSON] в строк до 30.12.2014 року грошові кошти в розмірі 11080,00 грн (а.с.30). З матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується рішенням Красноармійського міськрацйонного суду Донецької області від 01.07.2014 року (а.с.7). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала належним чином своє зобов'язання перед позивачкою [PERSON] та не повернула їй суму боргу за розпискою, суд вважає, що з відповідача на користь позивача в судовому порядку слід стягнути суму боргу в розмірі 11080,00 грн. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати - по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с.1), задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

14.01.2015 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі В якій просила встановити факт, належності їй трудової книжки [NUMBER] виданої 08 лютого 1980 року на ім'я [PERSON]. В обґрунтування свої вимог заявник вказала, на те що, вона [PERSON], народилась [INFO] Вказала, що однак, 8 лютого 1980 року вона була прийнята на роботу на Зарожанський цукровий завод Хотинського району і працівник відділу кадрів у її трудові книжці [NUMBER] вказав помилково дату її народження записана -[INFO]. Зазначила, так, під час оформлення пенсії в управлінні Пенсійного фонду України в Хотинському районі у неї виникли труднощі щодо належності їй трудової книжки [NUMBER], в якому дата її народження записана - [INFO], так-як в управлінні вважають, що потрібно довести належність її вказаного документа. Крім того, вказала, що лист про відмову управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі у оформленні її пенсійної справи знаходиться у цивільній справі № 724/ 2158/ 14-ц Хотинського районного суду. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги заявника визнала в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що їй відомо, що [PERSON] 1959 року народження і остання працювала лаборантом на Зарожанському цукровому заводі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка с.Ставчани Хотинського району Чернівецької області. Згідно паспорту громадянки України [NUMBER] вбачається, що заявник - [PERSON], [INFO]. , а у тродовій книжці [NUMBER] вказна дата її народження [INFO]. В даних документах міститься розбіжність в даті народження заявника з даними, які маються у паспорті громадянки України. Виходячи з вище наведеного, суд вважає за можливе встановити факт належності належності трудової книжки [NUMBER] виданої 08 лютого 1980 року на ім'я [PERSON]. Враховуючи вищевикладене та на підставі доказів наявних в матеріалах справи, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити. При цьому суд також бере до уваги, що заявник в позасудовому порядку не змогла встановити факт належності правовстановлюючих документів, а встановлення цього факту їй необхідно для оформлення пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

14.01.2015 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 14.05.2005 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 132. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 14.05.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у грудні 2008 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.05.2005 року - а.с.4. Шлюбні відносини припинені в грудні 2008 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

14.01.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] народження в розмірі ? частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Позивач у судове засідання не з'явився. Надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка міститься в матеріалах справи. Оскільки ст. 180 СК України, передбачає обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд, у відповідності до ст. 182, 183 СК України, врахувавши всі обставини справи та визнання позовних вимог відповідачем, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяці. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач при зверненні у суд із позовом був звільнений від сплати судових витрат. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 183, 198, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

14.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23.12.1995 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 993 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час повнолітній, та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2009 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 23 грудня 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 993 (а.с. 7). Від шлюбу мають дітей - сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час повнолітній, та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8,9). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2009 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved