Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

13 липня 2017 року позивач [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], який помер 01 січня 2015 року. 03 серпня 2017 року позивач уточнив позовні вимоги, зазначив, що 21 грудня 2006 року померла його мати [PERSON], якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті матері спадщину фактично прийняв його рідний брат [PERSON], який помер 01 січня 2015 року. За життя брат позивача [PERSON] належним чином не оформив свої спадкові права. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок з надвірними будівлями, через пропуск строку звернення. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 21 грудня 2006 року, та після смерті брата [PERSON], який помер 01 січня 2015 року, на квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, прийняття рішення залишаючи на розсуд суду (а.с.33). Зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] серії ЯЭ № 308767, виданим Костянтинівським міським ЗАГС Сталінської області (а.с.10), та [PERSON] серії І-ЕЛ № 014477, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Борзнянського району управління юстиції Чернігівської області (а.с.9), в яких батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. 21 жовтня 1982 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «Амєліна», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-НО № 253807, виданим відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому (а.с.11). 21 грудня 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 165537, виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.12). [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 1997 року, виданого приватним нотаріусом Костянтинівськогом міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1702, що підтверджується технічним паспортом КП Бюро технічної інвентаризації м.Костянтинівка (інвентаризаційна справа № 13783) (а.с.16-18). Після смерті матері спадщину фактично прийняв брат позивача [PERSON], який проживав з нею разом за життя та на час відкриття спадщини, але належним чином свої спадкові права не оформив. 01 січня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 825786, виданим 05 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З листа Костянтинівської державної нотаріальної контори № 1102/01-16 від 27 липня 2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48519661 від 25 липня 2017 року вбачається, що в провадженні контори спадкової справи щодо майна померлого 01 січня 2015 року [PERSON] немає (а.с.31-32). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved