Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~14.02.2019\~року ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Преміум Актив» (далі - позивач), яка є кредитором на підставі укладеного 01.11.2018 року договору з ТОВ «Фінансова компанія є гроші» про надання фінансових послуг з факторингу №0111/2, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 17862 грн. \~ В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ТОВ «Фінансова\~компанія є\~гроші» та відповідачем 02.07.2018 року був у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію» укладений договір позики №3171923263-015384 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 3000 грн. строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідач [PERSON] зобовязувалася вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не виконала умови договору, оскільки своєчасно не погашала позику та не сплачувала відсотки за користування нею, пеню, внаслідок чого станом на 01.11.2018 року утворилася заборгованість по договору позики в сумі 17862грн., яка складається з: -заборгованості за позикою у сумі 3000 грн.; -заборгованості за процентами у сумі 6582 грн.; -пені в сумі 8280 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зокрема, судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова\~компанія є\~гроші» та відповідачем 02.07.2018 року був у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію» укладений договір позики №3171923263-015384 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору і відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надала позичальнику кошти в сумі 3000 грн. строком на 31 день зі сплатою відсотків за користування позикою - 2% за кожен день користування позикою до фактичного повернення позики включно, а відповідач [PERSON] зобовязалась вчасно повернути суму позики, а також інші суми згідно з укладеним договором. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -\~ надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -\~ заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -\~\~ вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 897801, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. \~ З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати позику, сплачувати відсотки за користування позикою, а також пеню, проте свої зобовязання не виконав. Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, в зв'язку з цим станом на 01.11.2018 року утворилася заборгованість по договору позики в сумі 17862грн., яка складається з: -заборгованості за позикою у сумі 3000 грн.; -заборгованості за процентами у сумі 6582 грн.; -пені в сумі 8280 грн. На підставі\~укладеного 01.11.2018\~року договору\~ТОВ «Фінансова\~компанія є\~гроші» про\~надання фінансових\~послуг з\~факторингу №0111/2\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Преміум\~Актив» стала кредитором в даних правовідносинах. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 1921 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: approved