Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

14 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 14523 грн. 55 коп., з яких: 1597 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 9058 грн. 11 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 667 грн. 79 коп. штраф (процентна складова), у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 11.08.2010 кредитного договору № б/н, а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 11.08.2010 між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісії, пеню та штраф, що станом на 31.12.2015 складає 14523 грн. 55 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, з поданого до суду 14.03.2016, разом з позовною заявою, клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду справи 18.07.2016 була повідомлена у порядку ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), через оголошення у пресі, а саме: газеті Рідне Прибужжя № 27 від 07.07.2016 року. Відповідно до положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: 11.08.2010 між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем [PERSON], що підтверджується підписом відповідача у заяві. Позивач нараховує проценти за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що встановлено п. 2.1.1.12.6. Правил користування платіжною карткою. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач користувався встановленим лімітом, при цьому свої зобовязання за кредитним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом відповідач належним чином не виконує. Неналежним виконанням зобовязань за договором № б/н від 11.08.2010 відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частинами 1 та 2 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.08.2010 станом на 31.12.2015 року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 14523 грн. 55 коп., з яких: 1597 грн. 65 коп. заборгованість за кредитом; 9058 грн. 11 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 грн. заборгованість за комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 667 грн. 79 коп. штраф (процентна складова). За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню. Суд неодноразово викликав у судове засідання представника позивача для вирішення питання про виклик відповідача до суду. У звязку з цим, 15.06.2016 позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Оскільки питання про виклик відповідача до суду було вирішено шляхом виклику відповідача до суду через оголошення у пресі, суд не вбачає необхідності для проведення відео конференції і за таких обставин клопотання позивача задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., сплачений позивачем за платіжним дорученням № PROM3B60В6 від 03.03.2016.

Outcome: approved