Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

13.10.2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості по кредиту та процентам в сумі 6 731, 21 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 42 172 грн. 87 коп. та судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 10.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11393159000, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит в сумі 22 784, 81 дол. строком до 09.09.2015 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13, 5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 10.09.2008 року був укладений Договір поруки № 228422 з [PERSON], який зобов'язався солідарно відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Умови кредитного договору щодо своєчасного внесення вказаних у договорі платежів [PERSON] були порушені, тому позивач просить стягнути з нього та поручителя в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 6 731,21 доларів США та пеню у розмірі 42 172 грн. 87 грн., а також понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважає договір поруки припиненим. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 93). До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с.97-100). Тому, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного: 10.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11393159000 в сумі 22 784,81 доларів США, строком до 09.09.2015 року та сплатою протягом 30 календарних днів з дня видачі кредиту процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. (а.с.5-13, 36-39). 10.09.2008 року був укладений договір поруки № 228422 з [PERSON], згідно п. 1.4. у випадку невиконання боржником обов»язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с.14-16). Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України і п.1.4 договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій. Разом з тим, згідно ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, пунктом 3.1. Договору поруки передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов»язань боржника в рахунок виконання зобов»язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше. Наведене свідчить про те, що Договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1.) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з правом вимоги до [PERSON] та [PERSON], в якій зазначалося, що банк вимагає погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, вимагає повного виконання забов»язань за вищезгаданим кредитним договором (а.с. 28-32). Отже, суд приходить до висновку, що ПАТ «УкрСиббанк», звернувшись 25.11.2014 з правом вимоги до позичальника, змінив строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з 06 січня 2015 року (26.11.2014 року дата відправлення вимоги + 41 день, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження щодо отримання позичальником вказаної вимоги) і Банк, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, зобов'язаний був пред'явити вимогу про повне погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені до поручителя протягом шести місяців, починаючи від вищезгаданої дати. Проте, Банк пред'явив до суду позов про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором лише 13.10.2015 року, тобто зі спливом шестимісячного строку. Отже, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про припинення зазначеної поруки і у зв»язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором поруки з [PERSON] не підлягають задоволенню. Разом з тим, станом на 06.10.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором № 11393159000 від 10.09.2008 року становить: заборгованість по кредиту та процентам 6 731,21 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 42 172 грн. 87 коп. (а.с.17-27). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідача [PERSON] є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Відповідно до ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Крім того, п.10 Положення про кредитування, затвердженого Постановою Правління НБУ № 246 від 28.09.1995 року, передбачає можливості надання банками резидентам України кредитів в іноземній валюті. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути заборгованість по кредиту та процентам в валюті кредитування, а саме в доларах США. Більш того, відповідає розділу 4 Правил та звичаю ділового обороту і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в гривні України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. За таких обставин та беручи до уваги те, що стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, то на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги необхідно задовольнити частково, заборгованість стягнути безпосередньо з відповідача [PERSON] Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 774 грн. 70 коп.

Outcome: partial