Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення [PERSON], [INFO] померлою. В обґрунтування заяви посилається на те, що заявник є батьком [PERSON]. У березні 1999 року донька знакла за невідомих обставин, пішла з дому матері та не повернулась. Печерським РУГУ МВС України в м. Києві було відкрито розшукову справу, однак пошук виявився безрезультатним. Рішенням Ватутінського місцевого суду м. Києва від 16 жовтня 2001 року [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутньою. Станом на день звернення з даною заявою до суду жодної інформації про місце перебування або будь-яких даних про [PERSON] та те, що вона жива у заявника та членів його родини не з'явилось. У зв'язку із чим, заявник змушений звернутися до суду, оскільки, оголошення [PERSON] померлою дозволить заявнику вирішити питання щодо оформлення спадщини, на належне їй майно. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали вимоги заяви у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, до суду надіслали заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність їх представника. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився про місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] у поясненнях зазначив, що у березні 1999 року, [PERSON] пішла із дому і до цього часу не повернулась, відомостей про себе не повідомляла, її місце перебування до цього часу невідоме. Вислухавши у поясненнях учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] є донькою заявника [PERSON], відповідно свідоцтва про народження від 02.08.1988 (а.с. 3). 26 жовтня 1996 року [PERSON] уклала шлюбу з [PERSON] Після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 26.10.1996 (а.с. 4). Рішенням Ватутінського міського суду м. Києва від 16.10.2001 [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутньою (а.с. 6). Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ст. 46 ЦК України). Згідно ст. 47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Визнання [PERSON] померлою, а отже і звернення до суду стала необхідність заявнику вирішити питання щодо оформлення спадщини, на належне їй майно. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. З відповіді начальника Печерського УП ГУ НГ у м. Києві вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] за обліками Національної поліції України перебуває у розшуку як безвісно відсутня. Розшукову справу закрито без зняття з централізованого обліку згідно діючих наказів МВС України (а.с. 5). Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України). Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місце перебування [PERSON] з березня 1999 року відсутні, проведені заходи щодо її розшуку правоохоронними органами, як безвісно відсутньою особою не дали позитивних результатів, за таких обставин, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved