Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

13 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним. На момент надходження до суду вказаної заяви цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним перебувала на розгляді в Апеляційному суду Дніпропетровської області. 08 січня 2014 року було відкрито провадження по заяві [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року. Однак, 27 лютого 2014 року на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2014 року цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним була направлена на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. 08 липня 2014 року цивільна справа після розгляду була повернута до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська. Таким чином, у зв'язку з тим, що вищевказана цивільна справа тривалий час перебувала на розгляді у суді апеляційної та касаційної інстанції, суд був позбавлений можливості розглянути заяву [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. [PERSON] в даній заяві просила скасувати рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та постановити нове рішення, яким відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним задоволено, поновлено [PERSON] строк звернення до суду з позовною заявою про визнання договору дарування фіктивним, договір дарування домоволодіння [ADDRESS], укладений 03 лютого 2009 року визнано фіктивним. Крім того, вказаним рішенням за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS]. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 2011 року на домоволодіння [ADDRESS], зареєстроване за № 5-2248 державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Янковою І.В. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3548 грн. 30 коп. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.10.2013 року залишено без змін. На час розгляду зазначеної справи судом першої інстанції заявниці не були і не могли бути відомі істотні для справи обставини, які могли вплинути на рішення суду. Так, з мотивувальної частини рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року вбачається, що суд поновив [PERSON] строк звернення до суду у зв'язку із поважністю причин пропуску строку позовної давності. Цей висновок суд зробив на підставі того, що [PERSON] в знаходився у відрядженні у м. Часів Яр в період строку звернення до суду з позовними вимогами, що підтверджується посвідченням про відрядження КУ-000004 від 26.01.2012 року, на якому містяться печатки ПАТ «Завод Часівоярські автобуси». Однак, з листа директора ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» № 816 від 03.12.2013 року [PERSON] стало відомо, що відомості про перебування [PERSON] в період з 30.01.2012 року по 03.02.2012 року на підприємстві відсутні. Таким чином зазначений лист директора ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» спростовує твердження [PERSON] про знаходження його у відрядженні з 30.01.2012 року по 03.02.2012 року. Як би ці обставини були відомі суду під час розгляду справи, то судом могла бути задоволена письмова заява [PERSON] про застосування наслідків пропущення [PERSON] строку позовної давності у вигляді відмови в задоволенні позовних вимог. Тому, з огляду на викладене [PERSON] звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду від 01 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами та скасування його. В судове засідання заявниця не з'явилась, але надала суду заяву про відкладення розгляду заяви на іншу дату у зв'язку з її хворобою, але доказів хвороби не надала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій вважав можливим розглянути справу за його відсутності. Також в своїй заяві просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 жовтня 2013 року, зазначивши, що обставини, на які посилається заявниця в своїй заяві не є нововиявленими, оскільки були також зазначені в апеляційній та касаційній скаргах [PERSON] по даній справі та вважаються розглянутими. В судове засідання представник Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори не з'явився, але від неї надійшла заява, у якій він просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 01 жовтня 2013 року та розглядати заяву без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Отже, суд вважає можливим розглянути заяву [PERSON] про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без участі заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, оскільки вони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. У відповідності до ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1.2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування фіктивним задоволено; поновлено [PERSON] строк звернення до суду з позовною заявою про визнання договору дарування фіктивним; договір дарування домоволодіння [ADDRESS], укладений 03 лютого 2009 року визнано фіктивним; визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS]; визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 2011 року на домоволодіння [ADDRESS], зареєстроване за № 5-2248 державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Янковою І.В.; стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3548 грн. 30 коп. (т. І а.с.143-148). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2013 року залишено без змін. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 квітня 2014 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання договору дарування фіктивним змінено, та викладено резолютивну частину рішення наступним чином: «Визнати договір дарування домоволодіння [ADDRESS], укладений 03 лютого 2009 року - недійсним»; рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS], скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2013 року залишено без змін (т. ІІ а.с.57-59). 13 грудня 2013 року [PERSON] було подано заяву про перегляд вищевказаного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами у зв'язку з тим, що на час розгляду зазначеної справи судом першої інстанції заявниці не були і не могли бути відомі істотні для справи обставини, які могли вплинути на рішення суду. Так, заявницею зазначено, що судом було поновлено [PERSON] строк звернення до суду у зв'язку із знаходженням останнього у відрядженні у м. Часів Яр в період строку звернення до суду, однак з листа директора ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» № 816 від 03.12.2013 року [PERSON] стало відомо, що відомості про перебування [PERSON] в період з 30.01.2012 року по 03.02.2012 року на підприємстві відсутні. Заявницею також зазначено, що якби ці обставини були відомі суду під час розгляду справи, то судом могла бути задоволена письмова заява [PERSON] про застосування наслідків пропущення [PERSON] строку позовної давності у вигляді відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] під час перегляду судом апеляційної і касаційної інстанції вищевказаної цивільної справи вже посилалася на лист директора ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» № 816 від 03.12.2013 року [PERSON], відповідно до якого відомості про перебування [PERSON] в період з 30.01.2012 року по 03.02.2012 року на підприємстві ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» відсутні, як на обставину неперебування [PERSON] у відрядженні у період з 30 січня 2012 року по 03 лютого 2012 року. Лист директора ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» № 816 від 03.12.2013 року був долучений до матеріалів справи заявником під час перегляду цивільної справи Апеляційним судом Дніпропетровської області 05 грудня 2013 року (т. І а.с.206). Крім того, в своїй касаційній скарзі на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року [PERSON] також посилалась на обставини, викладені в листі директора ПАТ «Завод Часівоярські автобуси» № 816 від 03.12.2013 року (т. ІІ а.с.2-12). Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що вказані у заяві [PERSON] обставини не є нововиявленими обставинами і не можуть бути підставами для перегляду рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 01 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами. Враховуючи викладене, суд вважає що заява [PERSON] про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013 року задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено наявності нововиявлених обставин. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає що не має підстав для повернення позивачу судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed