Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

13.11.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, місце реєстрації шлюбу відділ реєстрації громадського стану виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області. Шлюб між сторонами у справі було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 100 від 11.08.2004 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за денною формою для здобуття освітнього ступеню бакалавра за спеціальністю 081 Право з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 р.. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобовязаний це робити. Позивач не взмозі самостійно утримувати дитину, у звязку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач працює, отримує мінливий дохід , частину доходу отримує неофіційно, може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Просить стягнути на користь [PERSON], [INFO] з [PERSON], [INFO] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення нею 23 років. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просили розглядати справу за їх відсутності. Крім того, відповідач надіслав відзив на позов, який надійшов до суду 16.01.2019 року, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач взагалі не обґрунтувала в своєму позові наявність потреби у наданні матеріальної допо\-моги, тобто не обґрунтувала жодним словом матеріальне становище повнолітньої дитини, не обґрунтувала та не підтвердила належними та допустимими доказами істот\-ну обставину- чи потребує дитина матеріальної допомоги чи ні; також не доведено позивачем обставина чи може відповідач надавати матеріальну допо\-могу повнолітній дитині. Також відповідач зазначив, що з квітня 2018 року до даного часу працює офіційно у ФОП [PERSON], отримує про\-зорий розмір заробітної плати у розмірі 3 056 грн. 29 коп., щомісячно. Іншого доходу він не має. Позивачеві достовірно відомо, що він має два виконавчих документів з утримання з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 та 1/6 частин з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що він має велику заборгованість за цими виконавчими документами у загальному розмірі 44 072 гр. 77 коп. та 40 522 грн. 74 коп. За таких умов йому доведеться погашати заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 84 583 грн. 01 коп. протягом 55 місяців ( тобто 4. 5 роки) до червня 2023 року, залишаючи собі на проживання лише 514 грн. 64 коп. Разом з тим, відповідач проживає разом із своїми батьками які є пенсіонерами і отримують лише пенсію. Також, відповідач зазначив, що на відміну від нього матеріальне становище позивача значно краще. Позивач, матір повнолітньої дитини одружена з [PERSON], який працює анестезіологом-реаніматором та завідуючим ОАІТ Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні, в ангінейро - хірургічному відділенні № 37 і отримує дуже високу заробітну плату, розмір якої відповідачу невідомий ( але не менше ніж 20-30 тисяч грн. щомісячно), вони з 2015 року проживають однією сім'єю, ведуть спільне домашнє господарство, та разом виховують дитину. Позивач отримує пенсію за вислугу років, розмір якої відповідачу невідомий. Тому, сукупний дохід сім'ї позивача є значно вищий ніж в нього, і вона має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача. Заперечення викладені у відзиві підтримують та просять задовольнити. Суд дослідив докази, які були надані суду, приходить до наступного. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Як вбачається з довідки №548 від 25.01.2018 року, [PERSON], [INFO], дійсно є студенткою Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. В теперішній час навчається на 2 курсі денної форми навчання юридичного факультету на контрактній основі, стипендією не забезпечується, термін навчання до 30.06.2021року. З довідки про склад сімї виданої начальником СМКП «ЖЕК-1» №1115 від 09.08.2018 року, вбачається, що [PERSON], зареєстрована за адресою [INFO], склад сімї - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). В довідці про доходи Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №7859 4686 9581 8894, зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в Дніпровському обєднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року складає 16910,00 грн. Також відповідачем були надані до матеріалів справи: звіт про здійснення відрахування та виплати ФОП «[PERSON]В». заробітної плати [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року; довідку про доходи ФОП «[PERSON]В». №3 від 26.12.2018 року з якої вбачається, що [PERSON] працює в ФОП [PERSON] з 02.04.2018р. Дохід за період з 02.04.2018р. по 30.11.2018р. склав 29857,64 грн. Статтею 199 Сімейного кодексу України\~встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У правовій позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-1296/15цс від 24.02.2016 року, зазначено, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з вищевикладеного, позивач обґрунтовано, маючи на те законні підстави, звернулась до суду з позовом до відповідача щодо утримання повнолітньої дочки. Відповідно до вимог\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює в ФОП [PERSON] з 02.04.2018р. Дохід за період з 02.04.2018р. по 30.11.2018р. склав 29857,64 грн., він сплачує аліменти на утримання іншої дитини\~сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), до повноліття дитини, сплачував також аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO] до 05.10.2018 року. Факт наявності заборгованості за зведеним виконавчим провадженням по аліментам відповідача у розмірі 44072,77 грн., та 40522, 74 грн. свідчить про неналежне виконання обовязку по сплаті аліментів відповідачем за попередні періоди і не доводить неможливість для нього сплачувати аліменти на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Доводи відповідача про те, що у нього на утриманні перебувають батьки-пенсіонери спростовуються матеріалами справи, оскільки, як вбачається із паспорту відповідача він зареєстрований за адресою [INFO]. Хоча в довідці №558 від 28.12.2018 року, яка видана виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області зазначено , що за даними виконавчого комітету до складу сімї [PERSON], який зареєстрований за адресою [INFO] входять його батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON] спростовуються довідками сервісного центру Синельниківського відділу обслуговування громадян №1694,№1695 від 28.12.2018 року в яких зазначено, що [PERSON], [PERSON] проживають за адресою [INFO]. Згідно розрахункових книжок за газ та воду на імя [PERSON] адреса зазначена, як с. Вільне вул.. Центральна,14 та с. Вільне, вул.. Центральна,57, вул. Центральна,54. Тобто із наданих відповідачем документів неможливо однозначно встановити той факт, що батьки відповідача мешкають разом з ним за адресою реєстрації с. Вільне, вул.. Центральна,54 та перебувають на його утриманні. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що не заслуговує на увагу твердження відповідача, що сукупний дохід позивача є значно вищий ніж в нього, оскільки позивач одружена з чоловіком який отримує дуже високу заробітну плату, що позивач отримує пенсію за вислугу років, оскільки законом передбачений обовязок батька сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. З урахуванням досліджених судом документів суд дійшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved