Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

13 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на Ѕ частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2015 року, актовий запис № 118, після смерті якої відкрилася спадщина за законом. [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, відповіддю на звернення від 27.01.2021 року №135/02-14 державний нотаріус повідомила, про відсутність можливості оформлення його спадкових прав на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріусом було встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності виданого [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 27 листопада 1996 року зареєстрованого в реєстрі за №2-78, вищезазначений житловий будинок, придбаний в період зареєстрованого шлюбу, та належить: Ѕ частка для [PERSON] та Ѕ частка для [PERSON] . Згідно довідки виданої Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області від 18 січня 2021 року за №20, вказано, що [PERSON] належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого 11.04.1988 року та зареєстровано в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим № 3379. У зв`язку з тим, що право власності на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано, тому неможливо дотриматись п.4.14 та п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». У зв`язку із вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. 24 травня 2021 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі. В підготовче засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити, не наполягав на стягненні судових витрат. Відповідач [PERSON] , в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте подав до суду заяву, якою просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, проте подала до суду заяву про розгляд даної справи без участі представника міської ради, позов визнає в повному обсязі. Оскільки відповідачі визнали позов у повному обсязі й таке визнання не суперечить закону та не порушує права та свободи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Судом встановлено, що 27 листопада 1996 року державним нотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори Лавутою Т.О., на підставі ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України і згідно із заявою подружжя [PERSON] та [PERSON] , що проживали в [ADDRESS] , видано свідоцтво про право власності, яким посвідчено, що в спільному майні подружжя, придбаному ними за час шлюбу право власності належить: Ѕ частка [PERSON] та Ѕ частка [PERSON] . Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке кожного із них посвідчується в зазначених частках, складається із: жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , і розташованого на земельній ділянці Старокостянтинівської міської Ради, на якій знаходиться: один цегляний будинок розміром жилої площі 69,1 кв. позначений на плані літерою «А-1», сарай цегляний літерою «Б», погріб камінний літерою «В», гараж цегляний літерою «Д», забор сітка мет. літерою «№», що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконкомом Старокостянтинівської міської ради 11.04.1988 року та зареєстрованого в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №18 під №3379. Відповідно до довідки Старокостянтинівського БТІ ОР від 18.01.2021 року пров.Щорса перейменовано на пров.Величка. [INFO] в м.Старокостянтинові, Хмельницької області померла [PERSON] , яка являється матір`ю позивача. На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств №3928 від 08.08.2016 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2008 року. [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. 27 лютого 2021 року державний нотаріус повідомила позивачу, про відсутність можливості оформлення його спадкових прав на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , після смерті його матері [PERSON] яка померла [INFO] . Та повідомила, що згідно Свідоцтва про право власності виданого [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори 27 листопада 1996 року зареєстрованого в реєстрі за №2-78, вищезазначений житловий будинок, придбаний в період зареєстрованого шлюбу, та належить: Ѕ частка для [PERSON] та Ѕ частка для [PERSON] . Згідно довідки виданої Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області від 18 січня 2021 року за №20, вказано, що [PERSON] належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого 11.04.1988 року та зареєстровано в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстровим № 3379. У зв`язку з тим, що право власності на Ѕ частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано, тому неможливо дотриматись п.4.14 та п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За заявою [PERSON] від 10 лютого 2016 року та заявою [PERSON] від 28 січня 2016 року про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №52/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] , який являється чоловіком померлої, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2008 року, своєю заявою від 28 січня 2016 року прийняв спадщину за законом. Ст.ст. 61, 69 Сімейного кодексу України йому було роз`яснено. Також підтвердив, що на виділення 1/2 частки в спільному майні подружжя він не претендує. Після чого, [PERSON] заявою від 10 лютого 2016 року відмовився від права на все майно померлої [PERSON] у тому числі від права на майно, про яке йому не відому під час складання заяви. А також заявою від 10 лютого 2016 року відповідно до ч. 5 ст. 1269 ЦК України відкликає заяву від 28 січня 2016 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 29 грудня 2015 року; матеріалами спадкової справи №52/2016, заведеної 28 січня 2016 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] , довідкою Старокостянтинівського БТІ №20 від 18.01.2021 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01 грудня 1987 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2008 року. Оскільки, позивач є спадкоємцем за законом після померлої матері [PERSON] , інший спадкоємець першої черги за законом, який має право на спадщину відмовився від прийняття спадщини, інші спадкоємці згідно матеріалів спадкової справи відсутні, а тому позивач має право отримати у спадщину Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходяться за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Outcome: approved