Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

14 серпня 2015 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від заявника в особі КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» надійшла заява про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилались на те, що у звязку із наявністю психічного захворювання у вигляді помірної розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки хвора [PERSON] може представляти безпосередню небезпеку як для себе, так і для оточуючих, у звязку з чим підлягає госпіталізації у примусовому порядку для проходження лікування, оскільки не може дати свідому письмову згоду на лікування в силу безграмотності та поганого психічного стану. У судовому засіданні представник Маріупольської міської лікарні №7 лікар-психіатр [PERSON], діюча на підставі довіреності, доводи заяви підтримала повністю. Пояснила, що хвора [PERSON] поступила на стаціонарне лікування до КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» у відділення № 2 13 серпня 2015 року за направленням районного психіатра, оскільки в неї порушився сон, вона стала злобною, дратівливою, проявляє елементи агресії по відношенню до батьків, свариться, нецензурно виражається, не дозволяє нікому заходити в будинок, усіх проклинає. Зокрема, [PERSON] відставала у психічному та фізичному розвитку з дитинства, але психічна поведінка погіршилась з 2009 року, вона стала більш капризною, ревнивою. Протягом 2014 року зі слів батька «стала невиносною», зі слів матері, хвора [PERSON] не впускає в будинок племінників, ревнує їх, намагається вдарити, у разі якогось супротиву сердиться, дратується, кидається дратись. Стаціонарно лікувалась з 02 червня 2014 року по 18 червня 2014 року, виписана з діагнозом: розумова відсталість з вираженим порушенням поведінки, та з 18 вересня 2014 року по 14 жовтня 2014 року, виписана під нагляд районного психіатра з рекомендаціями продовжити підтримуюче лікування, проте хвора медикаменти практично не приймала, відмовлялась. На даний час хвора [PERSON] контакту малодоступна, на питання практично не відповідає, настрій знижений, своїх переживань не виказує, неправильну поведінку вдома не визнає. Критики до свого стану немає, зовнішній вигляд неакуратний. Проти госпіталізації не заперечує, згодна лікуватись, проте написати заяву не може, оскільки безграмотна. Тому у звязку з наявністю захворювання у вигляді помірної розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки та відсутністю критики до свого стану, хвора [PERSON] може представляти безпосередню небезпеку як для себе, так і для оточуючих. Просила вирішити питання про її примусову госпіталізацію. Хвора [PERSON] у судовому засіданні назвала свої прізвище та імя, хворою себе не вважає, але не заперечує проти лікування. Правильно орієнтована у місці та часі. Критика до свого психічного стану здоровя відсутня. Законний представник [PERSON], який є батьком хворої, у судовому засіданні пояснив, що вони проживають разом з донькою, при цьому вона страждає на психічне захворювання. До цього вона вже проходила лікування у психіатричній лікарні, але вдома приймати медикаменти відмовляється. З 2014 року донька стала дуже агресивною та небезпечною для оточуючих. Вважає необхідним примусово надати їй медичну допомогу в умовах стаціонару. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, хворого, законного представника, а також висновок прокурора, який наполягав на примусовій госпіталізації хворої [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно із висновком комісійного огляду № 69 від 14 серпня 2015 року, хвора [PERSON] страждає на захворювання у вигляді помірної розумової відсталості з вираженим порушенням поведінки. Станом на сьогодення [PERSON] може представляти безпосередню небезпеку як для себе, так і для оточуючих, у звязку із чим комісія лікарів-психіатрів КПЛУ «МПЛ № 7» прийшла до висновку про необхідність надання їй примусової психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Отже, з урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової психіатричної допомоги в умовах стаціонару, а тому задовольняє заяву КПЛУ «МПЛ № 7» про примусову госпіталізацію хворої. За таких обставин,

Outcome: approved