Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

13 квітня 2005 року помер батько позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після його смерті входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Нове життя» с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина і мати позивача - [PERSON], яка померла 12 січня 2009 року так і не оформивши своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із успадкованого від [PERSON] права на земельну частку (пай) та її власної земельної ділянки, що знаходиться на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом першої черги і прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на спадкове право. А тому, за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Жванської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 35). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих позивачем. Розглянувши справу, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). [PERSON] помер 13 квітня 2005 року в с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Довідкою виконавчого комітету Жванської сільської ради № 209 від 11 квітня 2016 року (а.с. 14), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № С-368/0-0.29-516/141-17 від 26 липня 2017 року (а.с. 17), випискою із списку громадян членів КСП «Нове життя», що додається до державного акту на право колективної власності на землю № с-2182/0-2160/6-16 від 25 серпня 2016 року (а.с. 18) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON], входило право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Нове життя» с. Жван площею 1,59 умовних кадастрових гектара. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON], 04 березня 2005 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і те, на що за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с. 36). Як вбачається із довідки Жванської сільської ради № 209 від 11.04.2017 (а.с. 14), в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом спадщини не прийняв, а [PERSON] довідкою № 48817658 від 18.08.2017 (а.с. 32) стверджується, що він не прийняв спадщини і в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. 01 січня 2016 року [PERSON] помер (а.с. 38). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Довідкою Жванської сільської ради № 209 від 11 квітня 2016 року (а.с. 14 доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина (а.с. 10) [PERSON], яка спільно проживала та була зареєстрована із померлим на час відкриття спадщини. Свої спадкові права після смерті [PERSON] [PERSON] [PERSON] не оформляла, що доведено [PERSON] довідкою № 48817658 від 18.08.2017 (а.с. 32). Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві, який її прийняв з моменту відкриття спадщини. Таким чином, починаючи із 13 квітня 2005 року [PERSON] належало успадковане від [PERSON], але не оформлене у нотаріальній конторі, право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Нове життя». 12 січня 2009 року у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області [PERSON] померла (а.с. 9). До складу спадщини після її смерті, у тому числі, входить успадковане від [PERSON] право на земельну частку пай в землях колишнього КСП «Нове життя» Жванської сільської ради. Із витягу зі Спадкового реєстру (заповіти) № 48817716 від 18 серпня 2017 року (а.с. 27-29) слідує, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у ст. 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Із довідки Жванської сільської ради (а.с. 15) слідує, що інших спадкоємців окрім [PERSON] ні за законом ні за заповітом немає. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с. 9), свідоцтвом про своє народження (а.с. 11), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12), довідкою Жванської сільської ради № 208 від 11 квітня 2016 року (а.с. 15), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 38), доводиться, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], яка має право спадкувати. Відповідно до рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23 березня 2017 року, яке набрало законної сили 04 квітня 2017 року (а.с. 16), доведено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48817697 від 18 серпня 2017 року (а.с. 30) слідує, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв, спадкова справа не заводилася. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 19 серпня 2016 року (а.с. 13) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 вересня 2016 року (а.с. 19). Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай), яку та успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON].

Outcome: approved