Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

14.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, треті особи: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] в якому просить: встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , правовстановлюючого документу: Сертифікату на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] , розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім.. Шевченка с. Рогізки Щорського району Чернігівської області, виданого на підставі рішення Щорської районної державної адміністрації від 11 червня 1996 року № 204. визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім.. Шевченка с. Рогізки Щорського району Чернігівської області, що розташована на території Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] , виданого на підставі рішення Щорської районної державної адміністрації від 11 червня 1996 року № 204, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що у вересні 2018 року вона звернулась до Сновської районної державної нотаріальної контори для отримання права власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , але позивачу було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі сертифікаті на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] існує невідповідність в записі імені чоловіка з записом імені у свідоцтві про його смерть. Позивачці було постановлена умова - звернутися до «свого» адвоката, який працює в приміщенні з державним нотаріусом, розірвавши договір, укладений з іншим адвокатом, в такому випадку лише буде видана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій для пред`явлення до суду та в подальшому оформлене право власності. Озвучена позивачу сума за проведення справи для позивача, як пенсіонера, є неприйнятною. З наведених підстав позивач не може надати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач вказує, що за життя її померлий чоловік мав сертифікат на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] , розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім.. Шевченка с. Рогізки Щорського району Чернігівської області, виданого на підставі рішення Щорської районної державної адміністрації від 11 червня 1996 року № 204, який був виданий на ім`я [PERSON] . У зв`язку з невідповідністю імені чоловіка зі свідоцтвом про смерть позивач стверджує, що позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Вказує на те, що позивачка фактично вступила в управління або володіння спадковим майном свого чоловіка, оскільки на день смерті останнього була прописана та проживала з ним за однією адресою, а після його смерті стала розпоряджатися його майном. Позивачка вказує, що третя особа [PERSON] є донькою спадкодавця є інвалідом 2 групи тобто є непрацездатною, над якою позивачем оформлена опіка. [PERSON] - донька спадкодавця, а [PERSON] онука спадкодавця. Вказані треті особи на момент смерті були зареєстровані разом зі спадкодавцем, однак на спадкове майно не претендували, відмовились від спадщини на користь позивачки та з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертались (а.с.25-26). Посилаючись на неможливість оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав через невідповідність імені померлого чоловіка у правовстановлюючому документі на земельну ділянку та діями державного нотаріуса, який відмовляється виносити постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 15.05.2019 року відмовлено у прийнятті визнання позову представником Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області Уманським Владиславом Володимировичем у цивільній справі №749/1338/18 за позовом [PERSON] до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, треті особи: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку пай. Закрито підготовче провадження та призначено названу цивільну справу до розгляду по суті (а.с.75-76). Позивачка у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява відповідно до якої позивачка просить розглянути справу без її участі та за участі її представника, адвоката Шадуйкіса Г.В. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. У судовому засіданні представник Сновської міської ради відсутній. 28.02.2019 року до суду надійшло клопотання відповідно до якого представник Сновської міської ради Уманський В.В., який діє на підставі довіреності №04-06/2619 від 25.10.2018 року, не заперечує проти задоволення позову (визнає позов), та просить суд розглянути справу без участі представника міської ради. Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи є заяви відповідно до яких треті особи просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають. Зазначені заяви, суд не може взяти до уваги, оскільки останні не засвідчені належним чином та надавались до суду разом з позовною заявою. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2001 року ( а.с.9). який був чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.12.1961 року (а.с.8). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] , розміром 5,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства ім.. Шевченка с. Рогізки Щорського району Чернігівської області, виданого на підставі рішення Щорської районної державної адміністрації від 11 червня 1996 року № 204 вбачається, що останній виданий на ім`я [PERSON] (а.с.7). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів належності померлому [INFO] [PERSON] вказаного сертифікату, оскільки до матеріалів справи не додано, ні рішення Щорської районної державної адміністрації від 11 червня 1996 року № 204, ні списку - додатку громадян, членів сільгосппідприємства ім.. Шевченка, які мають право на земельну частку (пай), при розпаюванні землі, що позбавляє суд перевірити ту обставину чи був [PERSON] членом сільгосппідприємства ім.. Шевченка. Фактично в підтвердження факту належності спадкодавцю спірного сертифікату надано лише сам сертифікат в якому ім`я власника не відповідає імені спадкодавця та довідку Відділу у Сновському районі міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 03.12.2018 року №2283/417-18-0.202 (а.с.27) з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] належав [PERSON] на підставі названого сертифіката, однак вказана довідка видана на підставі сертифіката в якому вказано ім`я власника сертифіката « [PERSON] », а тому суд не можу взяти до уваги вказану довідку без списку - додатку громадян, членів сільгосппідприємства ім.. Шевченка, які мають право на земельну частку (пай), при розпаюванні землі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 20 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.. 553 Цивільний кодекс 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс 1963 року. Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного Кодексу спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 19.10.2018 року №678, яка видана згідно записів погосподарської книги за №482 в будинку [ADDRESS] станом на 01.01.2011 року були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 11.12.1980 року і виписаний 15.02.2001 року в зв`язку зі смертю (спадкодавець); [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 10.12.1980 і по даний час (позивачка); [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 08.08.1980 року і 1980 і по даний час (згідно позовної заяви є донькою спадкодавця та є інвалідом 2 групи тобто є непрацездатною, над якою позивачем оформлена опіка); [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 03.06.1997 року і виписана 19.04.2005 року у зв`язку зі зміною місця проживання (згідно позовної заяви є донькою спадкодавця); [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 27.05.1998 року і виписана 19.04.2005 року у зв`язку зі зміною місця проживання (згідно позовної заяви є онукою спадкодавця). У відповідності до положень ст.ст. 529-530 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто на 15 лютого 2001 року - на час смерті спадкодавця, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Суду не надано жодних доказів для перевірки батьків [PERSON] , що позбавляє суд перевірити належність останньої до спадкоємців майна померлого [INFO] [PERSON] . З наведеного вбачається, що позивачка, [PERSON] та [PERSON] , які як вказує позивачка є доньками спадкодавця фактично вступили в управління або володіння спадковим майном свого чоловіка та батька, оскільки на момент смерті останнього проживали та були зареєстровані з ним за однією адресою. Суд не може взяти до уваги заяву [PERSON] (а.с.11) відповідно до якої остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого батька на користь позивачки, та заяву [PERSON] (а.с.10) відповідно до якої остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті свого діда на користь позивачки, оскільки вказані заяви написані 12.11.2018 року, тоді як відповідно до ст.. 553 Цивільний кодекс 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до вимог п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року 24-753/0/4-13 вказано, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Однак матеріали справи не містять обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, тоді як визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Посилання позивача на неправомірні дії державного нотаріуса суд не може взяти до уваги, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу в підтвердження звернення позивача до нотаріуса. Крім того, дії державного нотаріуса підлягають оскарженню в порядку КАС України. Також в судовому засіданні представник позивача підтвердив той факт, що до нотаріуса позивачка не зверталась (а.с.88). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54580458 від 21.12.2018 року у Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.40). З довідки приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Гордійко О.П. №240/01-16 від 10.07.2019 року приватним нотаріусом не заводилась спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України ), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів належності померлому [INFO] [PERSON] Сертифікату на право на земельну частку (пай), Серія [NUMBER] , а позивачка, [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління або володіння спадковим майном спадкодавця, звертаючи увагу на те, що позивачем не доведено порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, а до матеріалів справи не додано доказів для перевірки батьків [PERSON] , що позбавляє суд перевірити належність останньої до спадкоємців майна померлого [INFO] [PERSON] у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed