Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

14.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з первісним позовом до [PERSON], виконавчого комітету про визнання права особистої приватної власності на домоволодіння [ADDRESS], визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок» та свідоцтва про право власності на житловий будинок № 001889 від 22.08.2007 року, посилаючись на те, що вона з 05.02.1962 року перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого у них народився син - [PERSON] Під час шлюбу вона з чоловіком спільними коштами та спільними зусиллями побудували спірне домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б»; гаражу літ. «Г»; туалет літ. «М», сараїв літери «В», «Д», «Е», З», «И», «К», «Л», сараю з підвалом літ. «Ж», огорожі №1-3. Для будівництва спірного домоволодіння вони отримали відповідний дозвіл, будівельний паспорт № 1 від 1997 року та була відведена земельна ділянка. Будівництво було завершене наприкінці 2002 року. На підставі ст. 101 ЦК УРСР, ст. 22 КЗпШС спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю її та її чоловіка, як таке, що нажите ними під час шлюбу. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. В порядку ст. 1218 ЦК України після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 належної йому частки в домоволодінні. Вона прийняла спадщину відповідно до ч.1 ст. 1241, ч. 3 ст. 1268 ЦК України так як постійно проживала з чоловіком на час відкриття спадщини та є непрацездатною вдовою. Від спадщини вона не відмовлялася. При житті її чоловік склав заповіт, яким заповідав їй все своє майно після смерті, а тому вона має право на 1/2 частки спірного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та на 1/2 частки цього ж домоволодіння як частка у спільній сумісній власності подружжя. В серпні 2014 року їй стало відомо, що її син [PERSON] ще в 2007 році оформив спільне домоволодіння на себе, про що виконкомом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області було ухвалене спірне рішення № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», на підставі якого відповідачу [PERSON] БТІ видало свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння та зареєструвало домоволодіння за [PERSON], що порушує її права як власника домоволодіння. З посиланням на ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. ст. 16, 392, 393, 1241, 1268, 1270 ЦК України, ст. 60 СК України просила задовольнити позов. 27.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частку спірного домоволодіння в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], посилаючись на те, що відповідачки написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини після смерті [PERSON], а він натомість прийняв спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву, а тому є власником 1/2 частки спірного домоволодіння. Ухвалою суду [PERSON] було залучено до справи як відповідачку, зі згоди представника позивачки за первісним позовом. У судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом [PERSON] підтримала первісні позовні вимоги, з урахуванням змін та доповнень, просила їх задовольнити, з підстав, зазначених у позові. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала. Також пояснила, що її довірителька не знала про наявність спірного рішення виконавчого комітету сільської ради, оскільки надання заяви про згоду на оформлення права власності на будинок її сину (відповідачу [PERSON]) вона розцінювала, через свій вік та юридичну необізнаність, як згоду на оформлення права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] Така заява датована до укладення рішення, про наявність якого вона дізналася лише у серпні 2014 року, а тому не пропустила строк для подання позову про визнання спірного рішення незаконним та його скасування. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги за зустріним позовом підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у зустрічному позові. Проти задоволення первісного позову заперечував. У судовому засіданні представник відповідача (виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області) Сас В. Я. заперечував проти задоволення первісного позову, так як виконавчий комітет діяв в межах чинного законодавства України. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти первісного та зустрічного позовів, подала до суду письмові заперечення, які зводяться до наступного. Відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.03.2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.04.2013 року за нею визнано право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння як майна, яке набуте під час шлюбу із [PERSON] На підставі вказаних судових рішень за нею зареєстровано право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. Право власності на спірне домоволодіння було набуто [PERSON] на підставі рішення виконкому Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», на підставі якого [PERSON] БТІ видало свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння та зареєструвало домоволодіння за [PERSON] Тобто відповідач [PERSON] набув спірне домоволодіння під час перебування у шлюбі із нею, а тому за нею судами було визнано право власності на 1/2 частки спірного домоволодіння. Ці обставни встановлені рішеннями судів, а тому не потребують доведення, відповідно до ст. 61 ЦПК України. Спірне домоволодіння було збудоване нею та [PERSON] під час перебування їх у шлюбі між собою в період з 1997 по 2002 роки, а [PERSON] до нього не має жодного відношення, що також підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи № 370, яка проводилася під час розгляду цивільної справи № 2108/1906/2012, яка перебувала в провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області. Крім того, [PERSON] пропустила строк позовної давності щодо вимоги про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 45 від 22.08.2007 року «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», оскільки [PERSON] в своїй заяві від 01.08.2007 року власноручно написала, що дає згоду на оформлення права власності на спірне домоволодіння на свого сина [PERSON], а тому їй було добре відомо про наявність спірного рішення ще у 2007 році, і таким чином вона пропустила встановлений законом трирічний строк позовної давності, що у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові в цій частині. Також [PERSON] написала письмову заяву про відмову від спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], що також унеможливлює задоволення її позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, оглянувши матеріали інвентарної справи БТІ, вважає первісний позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.02.1962 року перебували між собою в шлюбі (а. с. 7). Згідно витягів із по господарської книги № 2 Новософіївської сільської ради станом на 1983 рік головою домогосподарства [ADDRESS] був зазначений [PERSON] і на земельній ділянці площею 0,42 га, яка перебувала у користуванні голови господарства, були збудовані житловий будинок, 1957 року побудови, літня кухня 1976 року побудови, гараж 1976 року побудови та погріб 1976 року побудови (а. с. 74-75). У відповідності до технічного паспорта БТІ станом на 26.05.2008 року по вул. Степній, 17 в с. Новософіївка Голопристанського району Херсонської області обліковувалися житловий будинок літ. «А», 1970 року побудови, літня кухня літ. «Б», 1972 року побудови; гараж літ. «Г» 1975 року побудови; туалет літ. «М» 1975 року побудови, сараїв літери «В» 1972 року побудови, «Д» 1975 року побудови, «Е» 1975 року побудови, «З» 1975 року побудови, «И» 1972 року побудови, «К» 1987 року побудови, «Л» 1975 року побудови, сараю з підвалом літ. «Ж»1972 року побудови, огорожі №1-3 (а. с. 12-14). Оскільки при складанні технічного паспорта на будинок участь приймали спеціалісти-техніки БТІ, - спеціалізованої організації з питань будівельно-технічної оцінки та реєстрації нерухомого майна, суд щодо даних про рік забудови спірних об'єктів нерухомого майна надає перевагу саме даним технічного паспорта, перед даними року забудови, які зазначені у по господарській книзі. Таким чином, судом встановлено, що в період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, ними було збудовані перелічені вище об'єкти нерухомого майна. При цьому суд не приймає до уваги встановлені рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.03.2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 08.04.2013 року, обставини будівництва спірних об'єктів, оскільки експертного висновку, на які посилалися суди, в даному процесі суду не було надано, а зазначене рішення оскаржено [PERSON] в апеляційному порядку і відкрито апеляційне провадження, а отже рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 29.03.2013 року не набрало законної сили і суд, при вирішенні даного спору, не вправі посилатися на нього. При цьому, суд також враховує, що відповідно до будівельного паспорту № 1, який затверджений архітектором Голопристанського району 18.03.1997 року та акту від 18.03.1997 року погоджено зведення землекористувачем ([PERSON]) накреслених на плані забудов земельної ділянки, наданий у користування і розташованій в [ADDRESS], площею 0,55 га, відповідно до якого на той час знаходився старий будинок, для його подальшого переобладнання (а. с. 10-11). Доказів переобладнання будинку та здачі переобладнаного будинку в експлуатацію, а також доказів за чиї кошти здійснювалося таке переобладнання суду не надано. Передусім не містить таких даних технічний паспорт на спірний будинок, який був виготовлений станом на 26.05.2008 року. У відповідності до ст. 22 КЗпШС України, який діяв в період 1972-1983 років, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. За ч.1 ст. 28 КЗпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] побудували спірні об'єкти нерухомості перебуваючи між собою в шлюбі, будівництво велося на відведеній для цього земельній ділянці, з дозволу виконавчого комітету Новософіївської сільської ради, збудовані об'єкти були зареєстровані в по господарській книзі за [PERSON] як за головою господарства, а отже ці об'єкти є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер (а. с. 8) і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного будинку, так як інша 1/2 частина належить [PERSON] на праві власності і не підлягає спадкуванню. У відповідності до заповіту від 12.04.1999 року, посвідченого секретарем виконкому Новософіївської сільської ради [PERSON] заповів все належне йому майно після його смерті своїй дружині [PERSON] (а. с. 9). За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У відповідності до частин 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно відповіді завідуючого Голопристанської державної нотаріальної контори від 23.10.2014 року № 695/02-14 до нотаріальної контори 04.07.2005 року надійшла заява від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом і є власником 1/2 частки спірних об'єктів нерухомості, а тому позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд враховує, що згідно наказу Держкомстату «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах» від 08.12.2010 N 491 домоволодінням є житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями, а оскільки суду не надано доказів належності земельної ділянки на праві власності сторонам по справі чи [PERSON] та неможливості переоформити її у встановленому законом порядку, суд при визначені об'єктів нерухомості не має права оперувати терміном «домоволодіння», обмежившись лиже житловим будинком та належними йому господарськими спорудами та будівлями. 01.08.2007 року до виконкому Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області [PERSON] була подана заява про надання згоди та ухвалення рішення виконкому про оформлення за ним права власності на спірний будинок, на якій свою згоду щодо цього засвідчили [PERSON] та [PERSON] (а. с. 70). На підставі зазначеної заяви 22.08.2007 року виконавчим комітетом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області були прийнято рішення № 45 «Про дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок», відповідно до якого [PERSON] було надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок та споруди в [ADDRESS]. Зазначено про направлення даного рішення до Херсонського БТІ для видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок та споруди (а. с. 15). На підставі зазначеного вище спірного рішення виконкому 04.06.2008 року Новософіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія САС № 001889, яке було зареєстроване в БТІ 04.06.2008 року (інвентарна справа а. с. 19-20). У відповідності до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином оформлення права на спадщину, в складі якої є нерухоме майно, в період 2005-2007 років, а також і на даний час, здійснювалося виключно нотаріусами, а тому надавши дозвіл [PERSON] на оформлення права власності на будинок, 1/2 якого увійшла до складу спадкового майна після смерті [PERSON], а інша 1/2 спірного майна є власністю [PERSON], виконавчий комітет перевищив надані йому державою повноваження, порушив право власності [PERSON], а тому оспорюване рішення виконавчого комітету підлягає визнанню незаконним та підлягає скасуванню. Як наслідок визнання незаконним та скасування оспорюваного рішення підлягає скасуванню свідоцтво про право власності, видане 04.06.2008 року Новософіївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області [PERSON] серія САС № 001889, за яким останній є власником житлового будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: partial