Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], а також зобов'язати відділ реєстрації громадян за місцем проживання виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради зняти відповідачів з реєстрації за спірною адресою. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: 06 квітня 2017 року його мати - [PERSON] подарувала йому своє нерухоме майно - житловий будинок з господарчими побудовами, а саме: житловий цегляний будинок А-1, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м та господарські будівлі і споруди: літня кухня В, баня Г, вбиральня Б, паркани, ворота №1-4, водоколонка І, замощення ІІ, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці, розміром 0,0487 га. У спірному домоволодінні зареєстровані четверо осіб - він, його мати - [PERSON], його сестра - [PERSON] та її донька - [PERSON], проте фактично там мешкає він разом із матір'ю. З 2010 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] переїхали проживати зі своїми сім'ями за іншою адресою, домоволодінням за спірною адресою не користуються, [PERSON] не провідують. Проте, знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS], відповідачі категорично відмовляються, посилаючись на те, що вони вважають спірне домоволодіння власністю [PERSON], тому вони мають право бути у ньому зареєстрованими. Крім того, через безвідповідальне ставлення відповідачів до зобов'язань, пов'язаних з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, вимушений сплачувати комунальні послуги за всіх прописаних осіб, а у зв'язку із відмовою відповідачів надати довідку про їх доходи, немає можливості оформити субсидію. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за участі його представника. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи, відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, у судове засідання не з'явився, від голови Центрально-Міської районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. У зв'язку із повторною неявкою відповідачів, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Так, [PERSON] на підставі договору дарування від 06 квітня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що також вбачається з домової книги. При цьому, актом від 05.10.2017 року, виданого головою квартального комітету №31 [PERSON], за підписом сусідів, стверджується, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровано чотири особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають більше п'яти років. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З урахуванням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачі не є членами сім'ї позивача, разом із ним не проживають і не ведуть спільного господарства, тому вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням підставні та підлягають задоволенню. Разом із цим, судом звертається увага на те, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: dismissed