Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

14.08.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визначити місцем проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивує тим, що11.11.1999 року уклала з відповідачем шлюб, в якому у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що подружнє життя у них не склалося через непорозуміння з приводу матеріального забезпечення сім`ї та виховання дітей, у зв`язку з чим вони вже рік проживають окремо. На даний час між нею та відповідачем виникає спір щодо визначення місця проживання дітей, які не досягли 14 років. Діти зареєстровані та проживають разом із нею у належному їй на праві власності житловому будинку [ADDRESS] . У будинку є все необхідне для їх проживання, навчання та гармонійного розвитку. Враховуючи те, що шлюбні відносини між ними припинено, а також те, що діти проживають разом із нею, вона в змозі належно матеріально забезпечити їх, а тому просить визначити їхнє місце проживання разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 15.08.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 11.09.2019 року. 12.09.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 30.09.2019 року. 30.09.2019 року ухвалою судді роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третьої особи - органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей у самостійні провадження. В той же час, укладений 11.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 524, за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2019 року - розірвано. 30.09.2019 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи - Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей - закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 31.10.2019 року. 31.10.2019 року в судовому засіданні головуючою оголошено перерву до 14.11.2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Партика О.В. заявлену вимогу щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити. Позивач вважає, що якщо судовим рішенням буде визначено місце проживання її дітей разом з нею, вона матиме можливість звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дітей. Вказали, що до органу опіки та піклування з заявою щодо визначення місця проживання дітей не звертались, оскільки звернулись з даним позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шемеляк Г.Т. судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаної вимоги, відзначивши, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання їхніх дітей, оскільки її довіритель не вчиняв жодних перешкод [PERSON] щодо проживання їхніх дітей разом з матір`ю, діти зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а тому вважає, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця їхнього проживання і просить відмовити в задоволенні позову. Представник Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради Львівської області Павловська О.В. підтримала позов, оскільки це відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Вказала, що органом опіки було проведено обстеження умов проживання неповнолітніх дітей, під час якого було встановлено, що діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю, в належному їй на праві власності будинку. Діти забезпечені всім необхідним, бажають проживати з матір`ю, яка взмозі забезпечити їм належне утримання та догляд. Зазначила, що до органу опіки та піклування не звертались ні позивач, ні відповідач з заявами щодо визначення місця проживання дітей, щодо визначення способів участі батька у спілкуванні з дітьми, щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон без згоди чи то батька чи матері. Вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 160 , ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Вимогами ст. 242 ЦК України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто, саме батьки реалізують своє право на визначення місця проживання дитини в рамках вказаних норм законодавства. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.09.2019 року (а.с. 30). Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с.7-9). Згідно довідки № 001732, виданої КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради Львівської області за № 1852 від 09.08.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , числяться зареєстрованими та проживають разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується актом обстеження умов проживання від 18.10.2019 року за вказаною адресою (а.с. 10). В той же час, відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме мано та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 177152619 від 12.08.2019 року вбачається, що власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 11). Отже, судом встановлено, що у подружжя [PERSON] народилось , зокрема, двоє дітей, які на даний час не досягли десятирічного віку, шлюб між подружжям розірвано, а їхні діти були зареєстрованими, проживали і продовжують надалі проживати в належному позивачці на праві власності житловому будинку, що на [ADDRESS] . Як встановлено в судовому засіданні, а тому не підлягає доказуванню, реєстрація неповнолітніх дітей подружжя [PERSON] за вказано вище адресою проводилась за згодою обох батьків, тобто саме батьки реалізували своє право на визначення місця проживання дітей в належному позивачці на праві власності житловому будинку, що на [ADDRESS] . Будь-яких доказів про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей колишнього подружжя [PERSON] разом з матір`ю, щодо порушення прав та законних інтересів дітей, зокрема, на належне батьківське виховання, щодо права дітей на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, позивачем не надано і таких в судовому засіданні не здобуто. Крім цього, порушене позивачкою питання предметом розгляду органу опіки та піклування не було. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, між позивачем та відповідачем ніколи не виникало і не виникає на даний час спору щодо визначення місця проживання їхніх неповнолітніх дітей, що слід розцінювати як те, що у відповідача не виникає жодних заперечень щодо проживання дітей з їх матір`ю у її ж будинку. Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо проживання їхніх неповнолітніх дітей разом з матір`ю - позивачкою у справі за адресою - [ADDRESS] . Посилання позивача на те, що визначення за рішенням суду місця проживання дітей разом з нею дасть їй змогу в майбутньому пред`явити до відповідача позов про стягнення аліментів, не спростовує висновків суду щодо відсутності спору про визначення місця проживання дітей з матір`ю та не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення аліментів на дітей. Доводи представника відповідача в судових дебатах про те, що позивач просить визначити місце проживання її дітей не за конкретною адресою, а разом з матір`ю, не беруться судом до уваги, оскільки, як зазначено вище, відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, будь-яких заяв з приводу уточнення чи зміну позовних вимог позивачем під час судового провадження в даній справі подано не було, а відтак суд розглядає позовні вимоги позивача, викладені у позовній заяві від 12.08.2019 року (а.с. 2-4), в якій позивач просить визначити місце проживання дітей за адресою - [ADDRESS] . Згідно вимог ст. ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. За наведених вище підстав, суд вважає, що позивачем не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей, спір щодо порушення, невизнання чи оспорювання відповідачем її права на проживання їхніх спільних дітей разом з позивачкою в належному їй будинку, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову, то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed