Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

14.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Державного Підприємства «Вугільна Компанія «Краснолиманська» про встановлення обовязку відповідача сплати компенсації середнього заробітку за прострочу розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він працював на підприємстві у відповідача у період з 17.02.1992 року по 17.10.2012 року. Та був звільнений з підприємства за ініціативою відповідача. Незаконність його звільнення було встановлено рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 20.03.2013 року, яке Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26.06.2013 року було залишено без змін. 21.03.2013 року його було поновлено на роботі. Однак вже 27.03.2013 року його було звільнено з підприємства відповідача через відсутність на робочому місці. Вважає, що з 27.03.2013 року та по теперішній час мається заборгованість у відповідача перед ним, у вигляді несплаченого середнього заробітку (розмір неправомірно обмежений, рішенням суду, який дорівнює 274,81 грн.) за весь час прострочки повного розрахунку з ним починаючи з дати його звільнення 27.03.2013 року по день постановлення судом рішення, а тому просить суд стягнути його з відповідача Державного Підприємства «Вугільна Компанія «Краснолиманська». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала до матеріалів цивільної справи письмові заперечення. Вважає, що у підприємства відсутня будь яка заборгованість перед позивачем, а тому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивача [PERSON] наказом № 2806к від 17.10.2012 року було звільнено з посади підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробок 4-го розряду дільниці РГВ-1 ДП «ВК «Красноалиманська» за систематичне невиконання посадових обовязків без поважних причин згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 66). 20.03.2013 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області наказ № 2806к від 17.10.2012 року було визнано незаконним та скасовано, [PERSON] поновлено на роботі на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробок 4-го розряду дільниці РГВ-1 ДП ВК «Красноалиманська», стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.10.2012 по 20.03.2013 року, та моральну шкоду (а.с. 67-68). 26.06.2013 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.03.2013 року залишено без змін (а.с. 69-73). Наказом № 813к від 21.03.2013 р. [PERSON] було поновлено на посаді підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробок 4-го розряду дільниці РГВ-1 ДП «ВК «Красноалиманська» з 17.10.2012 р. Позивач ознайомлений з даним наказом 26.03.2013 року (а.с. 74) 02.08.2013 року наказом № 2626к [PERSON] було звільнено з посади підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробок 4-го розряду дільниці РГВ-1 ДП «ВК «Красноалиманська» за скоєні прогули з 27.03.2013 по 02.08.2013 р. згідно норм п. 4 ст. 40 КЗпП України. Зазначений указ позивачем не оскаржував ся (а.с. 81). Постановою державного виконавця від 26.03.2013 року виконавче провадження №37189331 з примусового виконання виконавчого листа №0529/7599/2012 від 20.03.2013 року про поновлення на роботі [PERSON], закінчене згідно п. 8 ч.1 ст. 49, ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням (а.с. 75-76). Постановою державного виконавця від 12.12.2014 року виконавче провадження № 29280912 з примусового виконання виконавчого листа №2/235/78/13 від 08.07.2013 року про стягнення на користь [PERSON] винагороди за вислугу років за 9 днів жовтня 2012 року у сумі 231,03 грн. та середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 18.10.2012 р. по 20.03.2013 р. у сумі 29404,67 грн. закінчене згідне п. 8 ч. 1 ст. 49, ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням (а.с. 77-78). Постановою державного виконавця від 24.04.2014 р. виконавче провадження № 39281436 з примусового виконання виконавчого листа №2/235/78/13 від 08.07.2013 року про стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди у сумі 5000 грн., закінчене згідно п. 8 ч. 1, ст..ст.49,50 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням (а.с 79-80). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.05.2015 року у задоволенні скарги [PERSON] на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноарміського міськрайонного управління юстиції Донецької області відмовлено (а.с. 97-98). Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31.07.2015 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Красноармійського міського суду Донецької області від 08.05.2015 року відмовлено у звязку із пропуском строку на апеляційне оскарження. Згідно Ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.11.2015 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено, Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31.07.2015 року залишено без змін (а.с. 99-100). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed