Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

14.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому 21.01.2020 року змінив, про визнання батьківства, позбавлення батьківських права, визначення місця проживання дітей. Позивач посилається на те, що він з відповідачкою проживав без реєстрації шлюбу з 09.01.2000 року по [INFO] включно. Під час спільного проживання відповідачка народила дітей - [PERSON] та [PERSON] , бажання позивача бути записаним батьком дітей в актовий запис про їх народження завершувалось скандалом. Відповідачка бажала отримувати дохід від держави, як мати одиначка. Позивач постійно піклується дітьми разом з фактичною дружиною [PERSON] , яка є рідною сестрою-близнючкою відповідачки. Позивач зазначає що відповідач не піклується про дітей, вчиняє стосовно них психологічне насильство, зловживає алкогольними напоями. Позивач просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , виключити з актового запису про їх народження відомості у графі батько прізвище [PERSON] , змінивши його на [PERSON] . Позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , шляхом негайного відібрання дітей. Визначити постійним місцем проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 січня 2020 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 10.09.2020 року отримав ухвалу суду від 08.09.2020 року із зазначенням часу і місця судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 17.09.2020 року отримав судову повістку про виклик до суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке надійшло до суду 21.09.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Не визнає позивача батьком неповнолітніх дітей. Представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх надуманими, обставини які викладені в позовній заяві не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування може висловитись з приводу позбавлення батьківських прав та визначення місця мешкання неповнолітніх дітей, якщо буде встановлено батьківство позивача. На даний час [PERSON] не підтвердив своє батьківство, а тому вимоги про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітніх дітей є передчасними. Третя особа Чернівецькій міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану не направив свого представника у судове засідання. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.10.2009 року. Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 31.03.2008 року. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 14.01.2020 року на підставі заяви [PERSON] було обстежено умови проживання за адресою [ADDRESS] де проживає [PERSON] . В акті зазначено, що в квартирі чисто. Облаштовано меблями та технікою. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено умови, є місце для відпочинку та сну. Відповідно до характеристики Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 [PERSON] від 11.03.2020 року мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, відвідує батьківські збори, реагує на поради і зауваження класного керівника. Зі слів класоводу та класного керівника за період навчання [PERSON] в школі вони жодного разу не бачили батька дівчинки. Він не цікавився навчанням та вихованням доньки. Відповідно до характеристики Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 [PERSON] від 11.03.2020 року мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, відвідує батьківські збори, реагує на поради і зауваження класного керівника. Зі слів класоводу та класного керівника за період навчання [PERSON] в школі вони жодного разу не бачили батька дівчинки. Він не цікавився навчанням та вихованням доньки. Згідно листа Служби у справах дітей від 31.01.2020 року на адресу [PERSON] вбачається, що державна реєстрація народження малолітніх [PERSON] та [PERSON] проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відповідно [PERSON] є мати-одинока і являється єдиним законним представником дітей. Відповідно до повідомлення Головного управління національної поліції в Чернівецькій області від 14.02.2020 року на лист суду, щодо перевірки фактів викладених у позовній заяві щодо вчинення домашнього насильства відносно малолітніх дітей, достовірних даних, які б вказували на факт вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до своїх малолітніх дітей не отримано. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 9 постанови пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу які б підтверджували його батьківство (походження дитини від певної особи) відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання батьківства . Позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. [PERSON] не є батьком малолітніх дітей на час звернення до суду з таким позовом, а тому відповідно до ст. 165 СК України не має право на звернення до суду. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно відомостей викладених у листі Служби у справах дітей від 31.01.2020 року на адресу [PERSON] вбачається, що державна реєстрація народження малолітніх [PERSON] та [PERSON] проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відповідно [PERSON] є мати-одинока і являється єдиним законним представником дітей. За таких підстав позов [PERSON] є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed