Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті її батька [PERSON], 18 листопада 2002 року відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки площею 2,67 га, розташовані на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, а нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, вона просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки пропустила строк внаслідок того, що вважала, що при наявності правовстановлюючого документа строк прийняття спадщини є необмежений. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯК №208616 від 22 квітня 1955 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №279438 від 15 лютого 1976 року (а.с.4,5). [PERSON] помер 18 листопада 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №156337 від 20 листопада 2002 року (а.с.6). [PERSON] на день смерті - 18 листопада 2002 року, був зареєстрований та проживав [INFO]. [PERSON] щодо фактичного вступу в управління спадковим майном та хто проживав на день смерті з [PERSON] сільська рада надати не має можливості, у звязку з пожежею, яка сталася в приміщенні сільської ради в ніч на 17 серпня 2013 року (а.с.8). Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON], який помер 18 листопада 2002 року, у Спадкових реєстрах відсутня (а.с.10,11). Листом приватного нотаріуса №12/01-16 від 25 січня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 18 листопада 2002 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та у звязку з необхідністю встановлення факту належності правовстановлюючого документа померлому. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved