Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 24.06.2014 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати пеню та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 31.08.2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 28564 грн. 86 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував (а.с.39). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явився в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» за умовами якого відповідачу було видано платіжну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом у розмірі 2000.00 грн. зі сплатою 27.60 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви відповідача разом з памяткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.5). За Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» якою передбачено порядок нарахування та зобовязання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобовязань, штрафу у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову, в разі порушення строків платежів по зобовязанням та пені за несвоєчасне погашення заборгованості - відповідач зобовязався сплачувати кредит та інші боргові зобовязання передбачені кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості, однак не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, до 25 числа кожного місяця (а.с.6-31). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У разі порушення зобовязання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 31.08.2017 року у неї утворилась заборгованість в сумі 28564 грн. 86 коп., з яких: 2560 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 21068 грн. 57 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3099 грн. 87 коп. заборгованість за пенею та комісією; та штрафи - 500 грн. штраф (фіксована частина); 1336 грн. 42 коп. штраф (процентна складова) (а.с.3-4). Оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, взяті на себе зобовязання не виконала належним чином, з неї на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним. Разом з тим, відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, доданих позивачем, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування розрахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. За п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобовязаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Умови та спосіб надання виписки про стан картрахунку заява не містить. З наданого позивачем розрахунку убачається, що з 15 грудня 2014 року відповідач не здійснювала операцій по картрахунку та припинила сплачувати кредит. З 01 квітня 2015 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку з 32,40 % до 42,00 % . Однак доказів на виконання вимог Умов та правил надання банківських послуг щодо належного повідомлення відповідача про зміну розміру фіксованої процентної ставки позивач не надав, відповідно, суд доходить висновку, що банк в порушення вимог кредитного договору та вимог чинного законодавства змінив розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, відповідно проценти за прострочену заборгованість за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2017 року (884дні) підлягають стягненню виходячи з процентної ставки 32,40% річних, що складає 2008 грн. 85 коп. = (2560х32,40%:365х884). Також з відповідача підлягають стягненню проценти нараховані до 01 квітня 2015 року у розмірі 482 грн. 34 коп., а всього 2491 грн. 18коп. Щодо вимог позивача про стягнення пені та штрафів, суд доходить наступного. З розрахунку заборгованості наданого банком слідує, що комісія зазначеним кредитним договором не встановлена, а сума заборгованості зазначена у колонках розрахунку як пеня та комісія, складається лише із пені, яка нараховувалась банком щомісячно починаючи з 28.02.2015 року у розмірі по 100 грн. щомісяця. Згідно зі ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003 цс15, яка згідно положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для суддів при застосуванні цих норм права. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено що у разі порушення строків будь яких платежів, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплачувати банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту. Разом з тим, за положеннями Умов, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право також нарахувати пеню. Тобто кредитним договором укладеним з відповідачем передбачено застосування пені і штрафів за одне і те саме порушення зобовязань за кредитним договором, однак їх одночасне стягнення є неприпустимим. З огляду на викладене, суд доходить висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача лише штрафів, у розмірі 500 грн., фіксованої частини та процентної складової яка складатиме 252 грн. 56 коп. =(2491,18+ 2560)х5%. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. \~

Outcome: partial