Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

14.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки усіх видів заробітку, щомісячно з дати подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 13.12.2032 року. Позивач до судового засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву по якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву по якій просив суд справу розглядати за його відсутності, позові вимоги визнає в повному обсязі. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 26.09.2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1316, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 219056, наявною в матеріалах справи. Від даного шлюбу у є дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий час запис № 12847, копія якого наявна в матеріалах справи. Станом на теперішній час позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено позивачем в позові, відповідач проживає окремо, не допомагає позивачці матеріально, інших дітей відповідач не має, отримує нерегулярний мінливий дохід. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Як зазначено в п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментіврозмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси іншихосіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. \~ Враховуючи вищезазначене, суд приймає визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved