Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

15.01.2015р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 12665,98грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17.05.2010р. між ним та відповідачкою був укладений договір №б/н, за яким остання отримала кредит у розмірі 5500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2014р. виникла вказана прострочена заборгованість по сплаті кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5500,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4836,65грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1250,00грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором нарахований штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 579,33грн. (а.с.2-4). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 5500,00грн., по процентам в сумі 4836,65грн. і комісії в сумі 1250,00грн. визнає, проти штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 579,33грн. заперечує, справу просила розглянути без її участі (а.с.47). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, дійшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Встановлено, що 17.05.2010р. між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір №б/н, за яким позивач (за договором - банк) надав відповідачки (за договором - клієнт) кредит у розмірі 5500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказаний договір складається із Заяви (а.с.7), Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8-9) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-33). За цим договором відповідачка зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості за кредитом щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості шляхом внесення грошових коштів на платіжну картку. Свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2014р. виникла заборгованість в сумі 12665,98грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5500,00грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4836,65грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1250,00грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором відповідачки нарахований штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 579,33грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 17.05.2010р., укладеним між позивачем та відповідачкою, станом на 30.09.2014р. (а.с.5-6). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. За змістом ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідальність за порушення строків повернення платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів встановлена п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг шляхом сплати клієнтом банку штрафу в розмірі 500,00грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій (а.с.29). Враховуючи, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, суд не приймає до уваги заперечення відповідачки проти нарахованої суми штрафу, оскільки в судовому засіданні встановлено порушення останньою взятих на себе зобов'язань за договором №б/н від 17.05.2010р. щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, внаслідок чого виникла вказана кредитна заборгованість, а відтак в силу п.3 ч.1 ст.611 ЦК України та умов цього договору настають правові наслідки, встановлені п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про сплату штрафу у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 579,33грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, як встановлено ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним договором в сумі 12665,98грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 243,60грн. (а.с.1), витрати, пов'язані з розглядом справи, відсутні. Враховуючи, що згідно підпункту 1) п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, тобто мінімальна ставка судового збору у 2015 році складає 243,60грн., тому відшкодуванню підлягає судовий збір у мінімальній ставці, який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved