Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

13.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 08 липня 2017 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Луб`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зроблено актовий запис за № 5. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , питання про проживання дитини вони будуть вирішувати в позасудовому порядку, або в іншому позовному провадженні. На теперішній час між ними тих почуттів, які були до одруження не має. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2019 року, спільне господарство не ведеться. Фактично сім`я припинила своє існування. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON] , свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку із чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності, прізвище залишити « [PERSON] » та не стягувати судові витрати з відповідача. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про шлюбу, виданого 08 липня 2017 року Виконавчим комітетом Луб`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 1-КИ № [NUMBER] , про що, складено відповідний актовий запис за № 5. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 18 листопада 2017 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за № 1560. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved