Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

14 жовтня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача виконавчого комітету Андріївської селищної ради, третя особа: Відділ Держземагенства у Тельманівському районі про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи на те, що [INFO] померла її бабця - [PERSON]. Після її смерті залишилось відповідне спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, розміром 5,2 га., яка розташована на території Андріївської селищної ради Тельманівського району Донецької області. У першу чергу право на спадкування за законом мав її батько - [PERSON], [INFO], який проживав разом з її матір'ю - [PERSON], до 1986 року, після чого уїхав працювати на крайній північ Російської Федерації, де і помер. Документи, які свідчать про її родинні відносини з вказаними особами, були знищені під час пожежі, яка трапилася у неї вдома. Визнання права власності на земельну ділянку необхідно їй з метою оформлення правовстановлюючих документів, так як земельна ділянка перебуває в оренді. На теперішній час позивачка є єдиною спадкоємницею померлої [PERSON]. Тому позивачка звернулася до суду і просить визнати за нею [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS] право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Андріївської селищної ради Тельманівського району Донецької області, в розмірі 5,2 га.. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача від виконавчого комітету Андріївської селищної ради, до суду не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи від відділу Держземагенства у Тельманівському районідо суду не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу за зазначеним позовом, в межах заявлених позовних вимог до зазначених в позові осіб і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимогам ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 18 березня 2010 року виконкомом Андріївської селищної ради Тельманівського району Донецької області, [INFO] померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 18. Згідно відповіді під вих. № 1327/01-16 від 08.11.2013 року Тельманівська державна нотаріальна контора повідомляє, що відповідно до даних Спадкового реєстру станом на 08.11.2013 року, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не відкривалася. Згідно копії списку громадян ВАТ «Бахчовик» на право власності на земельну ділянку від 14.02.2009 року, згідно якого [PERSON] знаходиться у списку під № 85 і має земельну ділянку площею 6,23 га. Згідно відповіді № 208 від 24.02.2014 року наданої Відділом Держземагенства у Тельманівському районі в якій зазначається, що [PERSON] було видано державний акт серії ЯЖ № 365914, зареєстровано за № 010917500218 від 13.04.2009 року, площею 6,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1424855300:05:000:0100, вартість цієї земельної ділянки станом на 24.02.2014 року становить 115367 гривень 47 копійок. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 365914 виданий [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], видано на підставі розпорядження Тельманівської райдержадміністрації від 04.02.2009 року, № 33, яка є власником земельної ділянки, площею 6,23 га., земельна ділянка розміщена на території Андріївської селищної ради Тельманівського району Донецької області. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно п.п. 9 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку - не підлягають задоволенню, оскільки позивачкою не доведено того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 365914 від 13.04.2009 року дійсно був втрачений, а також не надано суду відомостей про те, чи давалося позивачкою до газети оголошення про зниклий державний акт, серії ЯЖ № 365914 від 13.04.2009 року, та приймались інші заходи для встановлення місця знаходження правовстановлюючого документу. На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved