Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. В майбутньому позовні вимоги було уточнено. В обґрунтування заявленого уточненого позову [PERSON] зазначила, що відповідач є батьком її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 6 травня 2008 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем проживає окремо, спільне господарство не ведуть. У зв'язку з хронічними хворобами дитини вона вимушена була змінити роботу, для того щоб було більше можливості приділяти увагу дитині. У зв'язку зі зміною роботи, її матеріальний стан погіршився. Також для всебічного розвитку дитини, малолітня [PERSON] займається в групі сучасного бального танцю, відвідує Дитячий будинок творчості Іллічівського району міста Маріуполя , НКЦ «Арена», та займається в клубі «Восток» Міського центру позашкільної роботи. На всі зазначені позашкільні зайняття необхідні додаткові розходи, які виражаються у придбанні костюмів для тренування, музичних інструментів та оплати вартості наданого навчання. Малолітня [PERSON], після перенесених родових травм потребує постійного нагляду лікаря, а у зв'язку зі слабким станом здоров'я потребує додаткового лікування. ЇЇ дочка має хронічні захворювання, а саме перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом повторна кардіопатія, антено-вегетативний синдром на послабленому соматичному фоні, а також на обліку у невропатолога з діагнозом неврозоподібний стан з гіперкинетичним сіндромом та потребує тривалого лікування. Оскільки дитина знаходиться на її повному утриманні, вона отримує маленьку заробітну плату, відповідач сплачує лише аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, а утримання та лікування дитини потребує щомісяця по кілька тисяч гривень, просить суд збільшити розмір аліментів що стягуються з відповідача з 500 гривень до 800 гривень щомісячно. Також позивачка посилається на ті обставини що в період з 24 листопада 2013 року по 6 січня 2014 року дитина знаходилася на лікарняному з діагнозом забій копчика. В період з 6 січня 2014 року по 1 лютого 2014 року дитина знаходилася на саноторно курортному лікуванні з діагнозом рецедивуючий бронхіт, повторна кардиопатія. В період з 10 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в дитячому неврологічному відділені ЦПМСД № 5 міста Маріуполя з діагнозом неврозоподібний стан. Таким чином позивачкою за весь час лікування дитини було сплачено 5304,41 гривні, які позивачка просить суд стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, та пояснила, що вона неодноразово зверталася до відповідача с проханням відшкодувати їй хоч частину витрачених коштів на лікування дитини, на що постійно отримує відмову, у зв'язку з чим просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що він згоден відшкодувати лише половину вартості ліків які були придбані для дитини, але вважає їх завищеними. Позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів до 800 гривень щомісячно не визнає, оскільки він на даний час не працює, проживає разом з батьком та бабусею, які є особами похилого віку і теж потребують матеріальної допомоги. Те що позивачка змушує дитину займатися в різних кружках, враховуючи хворобливий стан дитини, вважає не допустимим, а тому не бажає сплачувати витрати на розвиток дитини. За таких обставин просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 4 лютого 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 5 грудня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 457. (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження виданого 7 травня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] народилася [INFO], про що 7 травня 2007 року було зроблено відповідний актовий запис № 327. Батьками було записано [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.7) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 6 травня 2008 року сплачує на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до повноліття дитини. (а.с.30). Згідно довідки ПАТ «МК»Азовсталь» № 05/286 від 13 листопада 2013 року, позивачка [PERSON], знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку з 2 липня 2007 року по [INFO]. ( а.с.18) Згідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості № 10-674 від 22 листопада 2013 року, [PERSON] перебувала на обліку як безробітна з 9 серпня 2013 року. По 24 вересня 2013 року та дохід не отримувала ( а.с.16,17) Згідно довідки КЛПУ «Дошкільний санаторій міста Маріуполя» № 245 від 3 грудня 2013 року [PERSON], з 3 вересня 2013 року працює на посаді сестри медичної палатної та її заробітна плата за три місяці ( з вересня 2013 року по листопад 2013 року) складає 3354,75 гривень. ( а.с.19) Згідно довідки КК « Східний» виданої 27 листопада 2013 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO]. ( а.с.8) Актом КК «Східний» від 11 грудня 2013 року було встановлено, що [PERSON] самостійно займається вихованням малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Батько [PERSON], проживає окремо від сім'ї, вихованням дитини не займається. Цей факт підтверджується і довідкою директора загальноосвітньої школи № 57 міста Маріуполя, № 955 від 3 грудня 2013 року, в якій було зазначено що батько вихованням дитини не займається. (а.с. 10,12) Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] проживає з донькою [PERSON] окремо від відповідача [PERSON]. Відповідач окрім аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно ніякої допомоги не надає, вихованням дитини займається позивачка [PERSON]. Хворобливий стан дитини підтверджується епікризом від 10 травня 2007 року, в якому було встановлено діагноз геморагічна хвороба новонародженого, Геринатальне гіпоксичне- ішемічне враження нервової системи. ( а.с.27) Також згідно довідки «Центру первинно медико-санітарної допомоги № 5 міста Маріуполя, № 67 від 17 січня 2014 року, [PERSON] [INFO] перебуває на обліку з народження по теперішній час. За станом здоров'я до 6 років дитина знаходилася вдома. З 14 квітня 2011 року перебуває на обліку у кардіолога з діагнозом повторна кардіопатія, антено-вегетативний синдром на послабленому соматичному фоні, а з 13 грудня 2013 року на обліку у невропатолога з діагнозом неврозоподібний стан з гіперкинетичним сіндромом. Потребує тривалого лікування. ( а.с.44) Згідно виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 1195-168 виданої дитячим неврологічним відділенням КЗ «МТМО» здоров'я дитини та жінки» ЦПМСД № 5, [PERSON] , [INFO] знаходилася в стаціонарі з 10 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року з діагнозом неврозоподібний стан та повторна кардіопатія. Згідно фіскальних і товарних чеків на придбання ліків, та на проведення обстеження дитини позивачем було витрачено 5304,41 гривні. Вирішуючи питання щодо розміру участі відповідача у додаткових витратах, суд виходить до наступного. Згідно зі ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно довідки ПП «Наш дім плюс» № 10807 від 24 лютого 2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні пояснював, що він на даний час працює по найму у приватних і має не постійний дохід. Також відповідач пояснив, що у нього на утриманні знаходиться його бабуся яка є людиною похилого віку, а тому він заперечує що повинен нести додаткові витрати на утримання дитини. При цьому відповідач визнає тільки частину позовних вимог в розмірі 1500 гривень, оскільки саме таку суму він може сплатити позивачці. Суд звертає увагу що відповідачем не було надано суду жодної довідки про його матеріальний стан, а також суду не було підтверджено той факт, що на утриманні відповідача знаходиться ще його бабуся. Відповідно до ч. 1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору, тому відповідач як батько, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину [PERSON], а саме у витратах на придбання медичних препаратів та лікування дитини, призначених лікарем, оскільки вони викликані особливими обставинами, а саме - її хворобою, у розмірі 2652,20 гривні, що складає половину додаткових витрат, та який визначений судом з урахуванням матеріального стану відповідача, підтверджених призначеннями лікарів та чеками про придбання ліків. З урахуванням вищенаведених норм права суд не приймає до уваги при вирішені спору по суті, пояснення відповідача що він не повинен приймати участь у додаткових витратах на дитину, оскільки дитина хворіє з народження і постійно потребує якогось лікування, при цьому ці додаткові витрати не пов'язані з особливими обставинами, а саме: дитина не потребує протезування, довготривалого,о періодичного, спеціального лікування, санаторно-курортного лікування, що потребує додаткових витрат, які виходять за рамки розходів пов'язаних з утриманням дитини, тому що хвороба малолітньої [PERSON], яка підтверджена вищенаведеною випискою з історії її хвороби та довідкою ЦПСМСД №5 м. Маріуполя є особливими обставинами які передбачені ч.1 ст. 185 СК України, що є підставою для прийняття участі батька у додаткових витратах на дитину. Розглядаючи питання щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 500 гривень до 800 гривень щомісячно, суд вважає що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника, або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, під час прийняття рішення Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя від 6 травня 2008 року було враховано матеріальний стан і позивача і відповідача, і позивачкою в судовому засіданні не було доведено зміну матеріального становища як її ( в гіршу сторону) так і відповідача (в ліпшу сторону), суд вважає що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 229,40 гривень. На підставі ст. ст. 182, 185, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved