Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

14.02.2019\~позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до приватного\~нотаріуса Гришиної\~В.І., мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір №100261 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. З грудня 2016 року по квітень 2018 року відповідно до вимог законодавства надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Претензій від відповідача щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. За вказаний період відповідач всупереч вимог ст. ст.\~67,\~68 ЖК України, не належним чином здійснював оплату за послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 22356,66 грн., 2266,04 грн. пені, 2116,06 грн. інфляційних витрат, 788,36 грн. 3% річних. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. 27.08.2019 позивач, у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості після подання позову до суду, збільшив позовні вимоги и просив стягнути з відповідача за період з січня 2018 року по квітень 2019 року 18192,27 грн. основного боргу, 25815,85 грн. пені, 3582,59 грн. інфляційних витрат 1393,79 грн. 3% річних та 1921,00 грн. судового збору. 19.03.2020\~позивач у зв`язку із частковою сплатою відповідачем заборгованості після подання позову до суду, збільшив позовні вимоги и остаточно просив стягнути з відповідача за період з січня 2018 року по квітень 2019 року 10192,27 грн. основний борг, 25815,85 грн. пені, 3582,59 грн. інфляційних витрат 1393,79 грн. 3% річних та 1921,00 грн. судового збору. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) учасників справи у судове засідання. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача адвокат Дерманська К.О. у судове засідання не з`явився. 27.10.2020 подала суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що відсутній факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором з вини позивача. Тому вважає усі позивні вимоги повністю безпідставними, просить застосувати позовну давність в частині стягнення пені. Також подала заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказах. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить до наступних висновків. Згідно з п. 1.3 Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Згідно зі статутом концерну «МТМ», основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії. Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі Правила), затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання. Відповідно до Правил, централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання, Позивач надавав послуги з централізованого теплопостачання у приміщення квартири відповідачів, які проживали в ній на той час, за який нарахована заборгованість. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються\~Законом України від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки. За умовами\~ст. 68 ЖК України\~та\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~закріплено обов`язок споживача послуги такі оплачувати. Суб`єктами цього\~Закону\~є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст.\~1, ч. 2 ст.\~3, ст.\~19\~вказаного\~Закону). Отже, Концерн «Міські теплові мережі» за зазначеними законами є особою, яка надає послуги з центрального опалення. Судом встановлено, що 01.11.2006 між позивачем та відповідачем було укладено договір №100261 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщення за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 6.4 договору передбачений обов`язок споживача до 20 числа місяця, наступного за рахунковим, сплатити заборгованості за спожиту теплову енергію. Згідно з п.7.2.8 договору, у разі несплати, або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до п.6.4 договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня в розмірі 0.5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення по день фактичної оплати (арк.с.20-25) З наданих позивачем документів убачається, що він виставляв відповідачу рахунки за надані послуги з грудня 2016 року по квітень 2019 року (арк.с.49-58, 137-142). З акту приймання-передачі теплової енергії убачається, що споживач від підпису відмовився. (арк.с.59-68, 143-148). Згідно з розрахунком Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості, доданим до позовної заяви про збільшення позовних вимог від 19.03.2020, за період з січня 2018 року по квітень 2019 року відповідач має заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води 18192,27 грн. основного боргу, 25815,85 грн. - пені, 3582,59 грн.- інфляційних витрат, 1393,79 грн. - 3% річних (арк.с.132-136). З наданих позивачем доказів убачається, що після подання позовної заяви відповідач здійснила погашення боргу 21.06.2019 на 13000 грн. за 2016-2017 роки (арк.с.150). Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вимоги позову про стягнення основного боргу - 10192,27 грн., 3582,59 грн.- інфляційних витрат, 1393,79 грн. - 3% річних засновані на законі, підтверджуються відповідних розрахунком, а тому підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи вимогу про стягнення пені суд виходить з наступного. 14.02.2019 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за період часу з грудня 2016 року по квітень 2018 року, в тому числі 2266,04 грн. пені з листопада 2017 по квітень 2018 років. Відповідач 21.06.2019 частково погасила борг у сумі 13000 грн. за 2106-2017 роки. Тому позивач 27.08.2019 заявив вимогу про стягнення пені 25815,85 грн. за періоди прострочення боргу за грудень 2016, січень-березень та листопад-грудень 2017 років. І нарахував пеню за річний період, що передував погашенню боргу з 21 червня 2018 по 20 червня 2019 років. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені); На думку суду позивач неправильно визначив річний строк періодом червня 2018 червня 2019 років. Вимогу про стягнення пені у сумі 25815,85 грн. позивач первісно заявив 27.08.2019, подавши заяву про збільшення позовних вимог. Тому річний\~строк позовної\~давності повинен\~відраховуватися з\~27\~серпня 2018\~року.\~Таким чином,\~з \~21\~червня \~по 27\~серпня 2019\~року \~пройшло 66\~днів.\~ Сума\~пені за\~один день\~=\~70,72\~грн.\~(25815,85:365).\~66\~х 70,72=\~ 4668,07\~грн. 25815,85-4668,07=21147,77 грн. \~ \~ \~ \~Тому з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 21147,77 грн. Згідно зі\~ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.3,4,8,9 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. 4. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 8. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. 9. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Частинами 4,5,7,8\~ст.178\~ЦПК України встановлено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. 5. До відзиву додаються: 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. 7. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. 8. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно зі ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. 2. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Частина 1 ст. 278 ЦПК України передбачає, що в відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~Провадження в справі відкрито 22.02.2019. Ухвалу про відкриття провадження в справі відповідач отримала особисто 01.04.2019. Відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем суду поданий не був. 27.08.2019 та 19.03.2020 позивач змінював предмет позову. 19 червня 2020 року представник відповідача ознайомилася з матеріалами справи та 24 червня 2020 року подала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю часу для підготовки обґрунтованого відзиву на позовну заяву з контрольним розрахунком заявленої суми заборгованості. Проте, відзив на позовну заяву з доказами не був поданий протягом п`ятнадцяти днів як із дня ознайомлення з матеріалами справи, так й з дня подачі заяви 24.06.2020, ані до наступного засідання 02.09.2020. Відзив був поданий лише 27 жовтня 2020 року, тобто більш ніж через чотири місяці з часу ознайомлення з матеріалами справи. Подаючи докази 27.10.2020 представник відповідача не обґрунтовувала неможливість їх подання у встановлений законом строк з причин, що не залежали від неї. Будь які причини цього представником відповідача не зазначалися. Більш того, цей відзив не містить як підтвердження так й навіть посилання на те, що його з доданими до нього доказами було направлено позивачу. Тому, відповідно до ч.8,9 ст. 83 ЦПК України суд не має права прийняти до розгляду та взяти до уваги докази, які додані відповідачем до відзиву. Враховуючи, що відповідач не подав відзив у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішую спір за наявними матеріалами у справі.

Outcome: partial