Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про визнання угоди дійсною вказуючи на те, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 01026 від 27.09.2002 року, оформленого Очаківською філією Південної товарної біржі він став власником квартири [ADDRESS]. Дана угода підлягала нотаріальному посвідченню, але вчасно цього зроблено не було. У теперішній час він не може розпорядитись зазначеним нерухомим майном, оскільки державна реєстраційна служба та нотаріуси вимагають нотаріально посвідченого договору. Та обставина, що 15.10.2002 року він зареєстрував за собою право власності на квартиру в ММБТІ, реєстраційне посвідчення № 2489 від 15.10.2002 року, на теперішній час унеможливлює нотаріальне посвідчення даного договору. Посилаючись на викладене, просив визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив про його задоволення. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Представник третьої особи - Південної товарної біржі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. 27 вересня 2002 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] № 01026, який посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі , що підтверджується копією цього письмового договору. Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією за цим договором, а саме: [PERSON] та [PERSON] передали у власність позивача нерухоме майно, а останній його прийняв та сплатив ціну цього майна, обумовлену договором. З копії реєстраційного посвідчення ММБТІ вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 15 травня 2002 року за реєстровим номером 2489 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2002 року, який посвідчений Очаківською філією ПТБ за реєстровим номером 01026. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення сторонами спірної угоди, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2007 року [PERSON] помер. Реєстрація за позивачем права власності на спірну квартиру ММБТІ та смерть одного з продавців унеможливлює в теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Враховуючи викладене, а також те, що цивільні відносини, які виникли між сторонами чинним законодавством не врегульовані, суд вважає можливим, на підставі ч.1 ст. 8 ЦК України, що діє у теперішній час, застосувати для їхнього врегулювання ч.2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої суд вправі визнати дійсним договір, для якого законом передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання цього договору. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved