Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

14 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт належності його покійному батькові [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку. В заяві вказував про те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] та прийняв спадщину, проте у нотаріуса не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку по батькові спадкодавця помилково записано як [PERSON]. Метою встановлення цього факту для заявника є реалізація його спадкових прав. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, згідно письмової заяви від 21 серпня 2018 року просить справу розглядати без його участі. Зарічненська районна державна нотаріальна контора явку повноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить подання суду витребуваної інформації. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в справі докази вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 04 грудня 2017 року Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.7). Заявник [PERSON] є сином покійного [PERSON], що беззаперечно стверджується рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2018 року у справі № 561/95/18, яке набрало законної сили (а.с.9-11). Цим рішенням встановлено, що [PERSON] 04 листопада 2010 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Зарічненської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого усе своє майно заповів в рівних частках доньці [PERSON] та синові [PERSON] Згідно довідки Зарічненської державної нотаріальної контори № 01-16/114 від 09 грудня 2017 року після смерті [PERSON], який помер [INFO] заведена спадкова справа № 13/2018. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] та із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON]. З дослідженого судом Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 14 квітня 2006 року вбачається, що його видно на ім'я [PERSON] (а.с.12). Копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку стверджується, що власником земельних ділянок визначених в державному акті Серії [NUMBER] від 14 квітня 2006 року записаний спадкодавець [PERSON] (а.с.18-37). Листом від 31 липня 2018 року № 8-17-0.24-183/108-18 відділ у Зарічненському районі головного управління Держгеокадастру у Рівненській області повідомив заявника про неможливість виправлення допущеної помилки у державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 14 квітня 2006 року (а.с.13). У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Досліджені в ході судового розгляду докази доводять факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 14 квітня 2006 року, площею 4,0044 га, спадкодавцю [PERSON], метою встановлення цього факту для заявника є реалізація його спадкових прав, а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Outcome: approved