Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

14.05.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх таким, що втрати право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] в якому зареєстровані [PERSON] та [PERSON] .. З 05.01.2019 року відповідачі в квартирі не мешкають, їх особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги вони не сплачують, з реєстрації самостійно не знімаються, що ставить її в скрутне матеріальне становище, так як вона сплачує вартість додаткових комунальних послуг, які нараховуються на зареєстрованих відповідачів та перешкоджає оформити їй субсидію. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином повторно не з`явилися в судове засідання та не повідомили про причини неявки, відзив на позовну заяву у визначений строк суду не надали, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І.. Згідно Довідки №20763 про склад сім`ї, від 13.05.2020 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] в квартирі за місцем реєстрації з 05.01.2019 року підтверджується Актом комітету мікрорайону №2 Краматорської міської ради від 14.05.2020 року. У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як члени сім`ї зареєстрований в квартирі, що на праві власності належить позивачці [PERSON] , в якому без поважних причин не проживають з 05.01.2019 року, чим порушують право позивача як власника. Таким чином, право позивача як власника квартири порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідачів таким, що втратили право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] щодо визнання відповідачів таким, що втратили право користування квартирою підлягають задоволенню повністю. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 420,40 грн. з кожного.

Outcome: approved