Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

13 березня 2014 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання квартири самостійним предметом договору найму житлового приміщення, визнання права користування жилим приміщеннями, зобов'язання укласти договір найму на квартиру, третя особа ЖКП «Азовжитлокомплекс». В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що [PERSON] була заселена в квартиру [ADDRESS]. Відповідно до договору майнового найму укладеного між [PERSON] та ЖКП «Азовжитлокомплекс», їй в користування передані нежитлові приміщення [ADDRESS]. Згідно особового рахунку [NUMBER] у вказаній квартирі зареєстровані вона - [PERSON] та її племінниця [PERSON] З метою поліпшення житлових умов, ними в квартирі було зроблено капітальний ремонт, і нежитлові приміщення переобладнані в житлові. В результаті переобладнання утворилась двокімнатна квартира, що складається з приміщень: літ.А-1 приміщення 5 площею 17,7 кв.м. - кухня, літ.А-1 приміщення 2 площею 17,8 кв.м. - житлова кімната, літ.А-1 приміщення 1 площею 14 кв.м. - житлова кімната, літ. А-1 приміщення 3 площею 1,3 кв.м. - кладова, коридор площею 1,2 кв.м., тамбур площею 1,9 кв.м. загальна площа квартири складає 53,9 кв.м., житлова площа 31,8 кв.м. Ними було проведено поліпшення кімнат 3,4 шляхом переобладнання, будівельні і технічні норми України порушено не було та квартира може бути використана в якості жилого приміщення. Іншого житла вони не мають, тому вони змушені звертатися до суду із зазначеним позовом. Позивачі просять визнати квартиру [ADDRESS] житловою площею 31,8 кв.м., загальною площею 53,9 кв.м., розташовану в [ADDRESS] самостійним предметом договору найму жилого приміщення, визнати за ними [PERSON] та [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS] житловою площею 31,8 кв.м., загальною площею 53,9 кв.м., розташованою в будинку [ADDRESS], зобов'язати ЖКП «Азовжитлокомплекс» укласти договір найму на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явились, надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради Васильєв В.О, діючий на підставі довіреності, в судове засідання з'явився, просив ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до діючого законодавства. Представник третьої особи ЖКП «Азовжитлокомплекс» Прищепа А.О., діюча на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в якому зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Право користування житловим приміщенням закріплено Конституцією України та регламентується Житловим Кодексом. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ч. 4 ЖК УРСР ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у власності Маріупольської міської ради (а.с.6). Відповідно до договору майнового найму №90 від 29.11.2013 року, укладеного між ЖКП «Азовжитлокомплекс» і [PERSON], остання є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.9). З копії особового рахунку [NUMBER] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки БТІ №198 в домоволодінні по [ADDRESS], належному Маріупольській міській раді, переобладнані побутові приміщення під житлові кімнати, тамбур а4-1. житл. жл. 31,8 кв.м., заг.пл. 53,9 кв.м. (а.с.11) Технічною документацією підтверджено, що квартира [ADDRESS] складається з 2 кімнат житловою площею 31,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната 17,8 кв.м., 2-а кімната 14,0 кв.м., кухні площею 17,7 кв.м., коридору 1,2 кв.м., вбудованої шафи 1,3 кв.м., веранди 1,9 кв.м, загальна площа квартири 53,9 кв.м. (а.с.6-8). Висновками експертного дослідження №05-2014 від 10 лютого 2014 року встановлено, що на підставі аналізу результатів обстеження квартири [ADDRESS] самовільно виконане переобладнання внутрішніх приміщень: Літ.3-2 у житлову кімнату; Літ.3-5- кухню, та тамбуру Літ.1 входної групи Літ.а4-1 не суперечить будівельним нормам та вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН 360-92** «містобудування і забудова міських і сільських поселень», що пред'являються до житлових приміщень. Об'єкт може бути житловим і експлуатуватися за призначенням». Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно з ч.1 ст.382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання у житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Як передбачено ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Положенням ст. 761 ЦК України передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Аналізуючи вищевикладені норми права, дослідивши всі докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved