Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

14 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1208842,63 грн. та судових витрат у розмірі 18132,64 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між ним та [PERSON] 03.11.2005 року було укладено кредитний договір № DO0DAK00280370, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 96186,00 грн. на термін до 02.11.2012 року. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 21.07.2015 року має заборгованість - 1208842,63 грн., яка складається з наступного: -114959,61 грн. - заборгованість за кредитом; -263331.46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -28525,86 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -802025,70 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, просив стягнути зазначену суму з відповідача. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, на задоволенні позову заперечував. Вислухавши сторони в судовому засіданні, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 03.11.2005 року було укладено кредитний договір № DO0DAK00280370, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 96186,00 грн. на термін до 02.11.2012 року. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 21.07.2015 року має заборгованість - 1208842,63 грн., яка складається з наступного: -114959,61 грн. - заборгованість за кредитом; -263331.46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -28525,86 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -802025,70 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Слід зазначити, що 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Дане місто відповідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем пеня на суму 802025,70 грн. була нарахована неправомірно. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки. Судом встановлено, що розмір неустойки більший від розміру боргового зобов'язання, а тому суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України. Враховуючи викладене, суд, виходячи з засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, вважає можливим на підставі частини 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням заборгованості за тілом кредиту 114959,61 грн. зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до розміру тіла кредиту, а саме з 802025,70 грн. до 114959,61 грн.- розміру пені, наявному на 14.04.2014 року. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 521776,54 грн., яка складається з наступного: - 114959,61 грн. - заборгованість за кредитом; -263331.46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -28525,86 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -114959,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, задовольнивши позов частково. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 18132,64 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 521776,54 грн. х 100% : 1208842,63 гр. ціни позову = 43,2%), тобто 43,2% від ціни позову (43,2% х 18132,64 грн. : 100% = 7833,30грн.), що складає 7833,30 грн. На підставі ст.ст. 526, 551, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial