Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

14.11.2018 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 11.08.2016 між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого він надав відповідачу позику в сумі 40000 грн терміном на один місяць, а саме до 11.09.2016. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконала, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 40000 грн, 3 відсотки річних за прострочення повернення позики в сумі 2478 грн, інфляційні збитки в розмірі 10196 грн, а також стягнути судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або цінні речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Встановлено, що 11.08.2016 між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивачем були надані відповідачеві кошти у розмірі 40000 грн строком на один місяць до 11.09.2016, які остання зобов'язалася повернути у визначений строк, що засвідчила власним підписом в даному договорі, посвідченому приватним нотаріусом та зареєстрованому в реєстрі за №1537. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. Відповідачем не надані докази в спростування твердження позивача щодо неповернення коштів. Відповідно до п. 4 договору позики у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, в разі неповернення грошової суми позикодавець має право звернутися до суду про стягнення за рахунок майна позичальника. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, згідно з якою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, наданого позивачем і відповідачем не оспореного, сума 3 % річних за період з 11.09.2016 по 25.09.2018 складає 2478,90 грн, інфляційні витрати за вказаний період складають 10196 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved