Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

13 вересня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про тягнення аліментів посилаючись на те, що вони з відповідачем 27 листопада 2018 року уклали шлюб, що був зареєстрований Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, окремо від батька. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на неповнолітню дитину не надає, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу) на місяць, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/5 частини заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою від 07.10.2019 р. провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. До початку розгляду справи позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підримує. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, надав довідку про доходи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про шлюб від 04.12.2018 року сторони перебувають у шлюбі з 27.11.2018 року, що був зареєстрований Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 99 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач, свідоцтво про народження від 03.05.2019 року серія [NUMBER] (а.с. 5). Також судом досліджено надану відповідачем до початку судового засідання копію довідки про доходи [PERSON] за період червень - листопад 2019, видану ТОВ «УкрЕЛКОМ ЛТД» від 13.12.2019 року № 9, в якій загальна сума доходу зазначена 23974,06 грн. (а.с.41). Як вбачаєтьсяз позовної заяви, дитина мешкає з позивачкою, і відповідачем ця обставина не спростована. Неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її утриманні, що також не оспорюється учасниками судового розгляду та підтверджено довідкою про склад сім`ї Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області від 12.09.2019 року вих. № 1954 (а.с. 3). Судом встановлено, що відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утриманнядитини не надає. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батько дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина має і у разі розірвання шлюбу. Враховуючи визнання позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання її як дружини відповідача в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Таким чином, дослідивши всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved