Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

12 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з означеним позовом, з урахуванням неодноразових уточнень позовних вимог, усних пояснень позивача та її представників в судовому засіданні, просить: виправити технічні помилки, допущені в відомостях Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6823055100:00:043:0067 за адресою вул. П. Лумумби, 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області, що належить [PERSON], внаслідок технічних помилок у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON], виготовленій ПП «Діоріт Плюс 1» згідно договору від 03 листопада 2012 року щодо меж земельної ділянки, зазначивши виправлені відомості щодо меж земельної ділянки, що наведені в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленій ПП «Діоріт Плюс 1» на підставі договору №1040а від 09 серпня 2016 року; усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою [PERSON] по вул. [PERSON] ([PERSON]), 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області, шляхом демонтажу паркану (сітки), який заступає на вищевказану земельну ділянку і займає 0,0017 га площі від металевого знаку у точці №3 до межового знаку у точці №5 по всій довжині земельної ділянки за адресою по вул. [PERSON] ([PERSON]), 40 в смт. Летичів Хмельницької області, якою користується [PERSON] та зобовязати відповідача провести демонтаж паркану (сітки) згідно зведеного кадастрового плану земельних ділянок кадастровий номер №6823055100:00:043:0067 за адресою вул. [PERSON] ([PERSON]), 38/1 та 40 в смт. Летичів Хмельницької області, яка належить на праві власності [PERSON] та земельної ділянки по вул. [PERSON] ([PERSON]), 40 в смт. Летичів Хмельницької області, якою користується [PERSON], розробленою ПП «Діоріт Плюс 1» від 10 серпня 2016 року; відповідно до п. 3.25 і п. 5.12 ДБН містобудування, планування і забудови міських і сільських поселень зобов'язати [PERSON]: встановити водовідвід з даху господарської будівлі; викорчувати дерева і кущові насадження, що проникають на її земельну ділянку, які ним насаджені біля межі; встановити відмостку під стіною господарської будівлі, яка виходить тильною стороною до її земельної ділянки на відстані 0,85-0,55 м; стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн.; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати на загальну суму 8723,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, який посвідчений державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори 06 травня 1977 року, є власником житлового будинку та відповідних йому надвірних будівель, які розташовані на земельній ділянці розміром 0,15 га по вул. П. Лумумби, 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області. У відповідності до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №947614 від 17 грудня 2012 року позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і розташована по вул. П. Лумумби, 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області, кадастровий номер 6823055100:00:043:0067. При приватизації земельної ділянки відповідно до рішення сесії Летичівської селищної ради №4 від 31 липня 2012 року межа між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою по вул. П. Лумумби, 40 в смт. Летичів Хмельницької області, якою користується [PERSON], була встановлена згідно додатку №3 до висновку експерта №1048/011 від 13 травня 2011 року. Це рішення селищної ради та додаток були включені до проектної документації по приватизації земельної ділянки позивача. Протягом останніх років відповідач [PERSON] постійно вчиняє для позивача [PERSON] перешкоди в здійсненні її права власності на земельну ділянку, ігнорує її вимоги щодо усунення порушень правил добросусідства, оскільки не бажає в добровільному порядку встановити водовідвід з даху свого сараю, який побудований вздовж межі її земельної ділянки, вода з якого тече на її подвіря та встановити відмостку аби стічні та талі води не розмивали ґрунт і не зносили весь бруд на її подвіря, викорчовувати кущові насадження і самосів, що проникають на її земельну ділянку із земельної ділянки відповідача, та забруднюють її подвіря. В результаті таких дій відповідача позивач неодноразово зверталась в селищну раду. 14 листопада 2013 року органом місцевого самоврядування [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. Однак, порушення права позивача відповідачем продовжились і в 2014 році. За результатами розгляду заяви позивача комісією Летичівської селищної ради складено відповідний акт від 08 липня 2014 року згідно якого комісія встановила, що: [PERSON] не встановив водовідвід для дощових та талих вод з даху господарської будівлі в результаті чого вода потрапляє на земельну ділянку заявниці; зі сторони будинковолодіння [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] проникають кущові насадження, що унеможливлює доступ та обслуговування її господарських будівель; паркан (сітка), що розділяє земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] встановлено не у відповідності до винесених межових знаків в натурі згідно державного акта на право власності на землю [PERSON]; відсутня відмостка під стіною господарської будівлі, власником якої є [PERSON] і яка виходить тильною стороною до земельної ділянки [PERSON] Вказані в акті порушення комісія селищної ради постановила ліквідувати до 24 липня 2014 року, однак відповідач [PERSON] не вчинив жодних дій для виконання рішення органу місцевого самоврядування. Після приватизації відповідач [PERSON] порушив межі між земельною ділянкою позивача [PERSON] та тією, якою він користується, зі зміщенням в бік земельної ділянки позивача, що підтверджено висновком експерта від 02 червня 2016 року, зокрема огорожа із металевої сітки відповідача зміщена по всій довжині на земельну ділянку позивача в середньому на 0,48 м. Експертом у висновку від 02 червня 2016 року встановлено, що межі земельної ділянки позивача не відповідають по конфігурації та довжинам ліній, які зазначені в додатку №3 до висновку експерта №1048/011 від 13 травня 2011 року. Такі невідповідності не призвели до зменшення площі земельної ділянки позивача в технічній документації, виготовленій ПП «Діоріт Плюс 1». Тобто, у відомостях Державного земельного кадастру допущені технічні помилки внаслідок наявних технічних помилок у документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку позивача, що виготовлена у 2012 році. У звязку з цим за заявою позивача ПП «Діоріт Плюс 1» у серпні 2016 року розробило технічну документацію із землеустрою в якій усунуті помилки конфігурація і довжини ліній меж між суміжними землекористувачами приведені у відповідність до тих, які зазначені в додатку №3 до висновку експерта №1048/011 від 13 травня 2011 року. 10 серпня 2016 року в присутності комісії Летичівської селищної ради здійснено встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із суміжними землекористувачами і для позивача [PERSON] по акту передано три межових знаки, встановлені в натурі (на місцевості) у поворотних точках 2, 3, 4, а решта межових знаків у точках 5-16, 1 є сталими забетонованими металевими та бетонними стовпами наявної огорожі і співпадають із координатами поворотних точок зовнішніх меж кадастрового плану додатку №3 до висновку експерта від 13 травня 2011 року. На підставі цих актів ПП «Діоріт Плюс 1» розроблено збірний кадастровий план земельних ділянок і вказано на яку відстань від відновленої межі паркан (сітка) відповідач [PERSON] заступив на земельну ділянку позивача [PERSON] - у точці №3 на 40 см, у точці №4 на 56 см. Від межового знаку у точці №4 до межового знаку у точці №5, що розмежовує три земельні ділянки [PERSON], [PERSON], [PERSON] відстань від межі паркан (сітка) сходить на нуль і займає 0,0017 га площі земельної ділянки позивача [PERSON] Від межового знаку у точці №3 до межового знаку у точці №5 по всій довжині земельної ділянки по вул. П.Лумумби, 38/1 та №40 смт. Летичів Хмельницької області підлягає зносу. Допущені технічні помилки на підставі ч. 3-3 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за рішенням суду. У звязку із протиправністю дій відповідача [PERSON] для позивача [PERSON] завдана моральна шкода, оскільки вона втратила душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, змінився нормальний режим її життя та нормальні життєві звязки, постійно переживає та нервує, внаслідок чого відчуває погіршення самопочуття (т. 1 а.с. 2-4, 60-61, 114, 133, т. 2 а.с. 45). Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали та вказали, що відповідач добросовісно користується прийнятою у спадщину земельною ділянкою площею 0,23 га на якій розташоване належне йому будинковолодіння №40 по вул. П. Лумумби в смт. Летичів Хмельницької області будинок з господарськими будівлями, земельна ділянка є суміжною із земельною ділянкою позивача [PERSON] Заявляючи позовні вимоги перед судом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивач [PERSON] сама втручається у здійснення відповідачем його права приватної власності, її позовні вимоги не є обґрунтованими. Законодавець не передбачив повноважень органу місцевого самоврядування щодо визначення порядку користування позивачем та відповідачем суміжними земельними ділянками, тому складені селищною радою документи не можуть стосуватися права користування суміжними земельними ділянками сторін. Насадження, які проникають на територію позивача, знищені, рослинність вирубана. Вказані в акті селищної ради обставини стосуються добросусідства, але не перешкоджали та не перешкоджають позивачу користуватись належною їй земельною ділянкою. Позивач безпідставно вимагає зобовязати вирівняти паркан (сітку) відповідно до винесених межових знаків в натурі, адже огорожа встановлена з боку земельної ділянки відповідача і належить йому. Земельна ділянка позивача знаходиться за рельєфом місцевості нижче від земельної ділянки відповідача, перехід між земельними ділянками був плавний. Однак, позивач порушила природно утворений рельєф місцевості і схил з боку своєї земельної ділянки і вирівняла його таким чином, що її земельна ділянка опинилась нижче межі суміжних земельних ділянок. Це спричинило сповзання ґрунту із земельної ділянки відповідача на територію земельної ділянки позивача, відповідно відбувся деякий нахил огорожі в напрямку сповзання ґрунту. З метою уникнення такої небезпеки відповідач зробив насадження дерев, кущів аби природнім шляхом утримати сповзання ґрунту на земельну ділянку позивача. Зрізання гілок та кущів вказаних насаджень відповідач проводить регулярно. Проте, позивач [PERSON] встановила загорожу і металеву сітку, які не дають можливості зайти відповідачу [PERSON] на свою ділянку до стіни його господарської будівлі з боку земельної ділянки позивача і позивачем захоплено частину земельної ділянки, якою користується відповідач. Позивачем не доведено, що відповідачем вчинено неправомірні дії або він проявив бездіяльність, які б стосувались права користування позивачем своєю земельною ділянкою, а тому відсутні правові підстави для стягнення моральної шкоди (т. 1 а.с. 46-50, 227). Заперечення проти уточнених позовних вимог відповідачем та його представником суду не було надано. Представники третьої особи - Летичівської селищної ради пояснили, що позивач [PERSON] неодноразово зверталася до органу місцевого самоврядування з приводу користування земельною ділянкою із суміжним землекористувачем [PERSON] про що їй надавались письмові відповіді, складалися акти. 08 липня 2014 року селищною радою складено акт, яким рекомендовано [PERSON] усунути виявлені порушення в строк до 24 липня 2014 року, що не було зроблено. При вирішенні позову покладаються на думку суду (т. 1 а.с. 149-156, т. 2 а.с. 54-62, т. 3 а.с. 61-62). Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321). Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 322). Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ст. 386). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391). Згідно вимог Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон (п. «г» та «е» ч. 1 ст. 91). Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (ч. 1, ч. 2 ст. 103). Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними (ч. 1 ст. 106). Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди (ч. 2 ст. 108). Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152). Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах (ч. 2, ч. 3 ст. 158). Так, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06 травня 1977 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. П. Лумумби, 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області на земельній ділянці розміром 0,15 га (т. 1 а.с. 5-6, 63-64). Згідно технічного паспорта на житловий будинок, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 серпня 2006 року спадкоємцем майна [PERSON], який помер 10 листопада 2005 року, є його внук [PERSON] Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами за №40, що знаходиться по вул. П.Лумумби (найменування вулиці виправлено) в смт. Летичів Хмельницької області (т. 1 а.с. 182-184). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №947614 від 17 грудня 2012 року [PERSON] на підставі рішення сесії Летичівської селищної ради №11 від 28 листопада 2012 року є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована по вул. П. Лумумби, 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6823055100:00:043:0067. На плані меж земельної ділянки вказано, що від А до Б - землі [PERSON] із зазначенням точок координат (т. 1 а.с. 62). 14 листопада 2013 року постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Летичівської селищної ради [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. і постанова була направлена для примусового виконання у відділ ДВС 17 грудня 2013 року, оскільки 09 вересня 2013 року його Летичівською селищною радою було зобовязано у місячний термін вжити заходів щодо усунення негативного впливу (ліквідувати кущі та дерева, відновити огорожу по встановленій межі, прибрати каміння та щебінь) на земельну ділянку [PERSON], але цього не було зроблено і не приведено у відповідність земельну ділянку (т. 1 а.с. 7, 115, 116, 137). Із відповіді Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області від 08 травня 2014 року вбачається, що між земельними ділянками встановлена огорожа. У звязку з тим, що земельні ділянки мають нахил, огорожа зміщена в сторону земельної ділянки [PERSON], що не дає підстав стверджувати про правильність існування межових знаків між суміжними земельними ділянками. Розяснено [PERSON], що вона вправі вимагати від [PERSON] відновити межові знаки земельної ділянки, а в разі його відмови вчинити вказані дії, звернутися до суду (т. 1 а.с. 23, т. 2 а.с. 49). У п. 4.13 ДБН Б.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень» передбачено відстань від будинків і споруд до дерев і чагарників і зокрема у таблиці 4.1 визначено, що від зовнішніх стін будівель та споруд, меж сусідніх ділянок до осі стовбура дерева має становити 5 м, а чагарника 1,5. Наведені нормативи стосуються дерев з діаметром крони не більше 5 м і повинні бути відповідно збільшені для дерев з кроною більшого діаметру, при цьому дерева не повинні заважати проїзду і роботі пожежних автомобілів. Фактично ідентичні вимоги зазначені у п. 5.12 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. 08 липня 2014 року комісією Летичівської селищної ради складено акт згідно якого вирішено: [PERSON] встановити водовідвід з даху господарської будівлі; [PERSON] обрізати гілки кущових насаджень і самосіву, що проникають на земельну ділянку [PERSON]; [PERSON] встановити відмостку під стіною господарської будівлі, яка виходить тильною стороною до земельної ділянки заявниці; [PERSON] вирівняти паркан (сітку) відповідно до винесених межових знаків в натурі згідно державного акта на право власності на землю [PERSON] У випадку не вжиття заходів зі сторони [PERSON] щодо ліквідації виявлених порушень [PERSON] має право вирішити дане питання в судовому порядку. Ліквідацію виявлених порушень постановлено провести до 24 липня 2014 року (т. 1 а.с. 8). Як вбачається із фотокарток, наданих як позивачем, так і відповідачем, на межі їх земельних ділянок розташована огорожа металевою сіткою, металевими знаками, бетонними стовпами. Металева сітка обросла чагарниками та частково нахилена в сторону землеволодіння [PERSON], на земельній ділянці [PERSON] знаходиться господарська будівля, покрівля якої встановлена з нахилом в сторону земельної ділянки [PERSON] (т. 1 а.с. 15-22, 52-56, 228-230, 241-250, т.2 а.с. 133-136). Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в частині зобов'язання відповідача [PERSON]: встановити водовідвід з даху господарської будівлі; викорчувати дерева і кущові насадження, що проникають на її земельну ділянку, що насаджені біля межі; встановити відмостку під стіною господарської будівлі, яка виходить тильною стороною до земельної ділянки позивача. Доводи відповідача і його представника про те, що орган місцевого самоврядування не має повноважень щодо вирішення земельного спору і видачі на підставі цього актів реагування (в даному випадку акт від 08 липня 2014 року) не заслуговують на увагу, адже такі повноваження випливають з вимог ч. 3 ст. 158 ЗК України. Разом з тим, позовні вимоги щодо виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6823055100:00:043:0067 за адресою вул. П. Лумумби, 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області, яка належить [PERSON], внаслідок технічних помилок у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON], виготовленій ПП «Діоріт Плюс 1» згідно договору від 03 листопада 2012 року щодо меж земельної ділянки та зазначення виправлених відомостей щодо меж земельної ділянки, які наведені в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленій ПП «Діоріт Плюс 1» на підставі договору №1040а від 09 серпня 2016 року, не можуть бути задоволені виходячи з наступного. Із письмових пояснень представника Летичівської селищної ради від 22 грудня 2016 року вбачається, що органом місцевого самоврядування 18 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у звязку з наявністю державного акта на право власності на дану земельну ділянку від 17 грудня 2012 року, а також поворотні точки меж земельної ділянки та лінійні проміри між точками по межах земельної ділянки, які зазначені в кадастровому плані із технічної документації із землеустрою (від 09 серпня 2016 року) не відповідають кадастровому плану із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який сформовано від 15 листопада 2016 року. І реєстрація земельної ділянки, і виправлення помилки має відбуватися на підставі технічної документації щодо встановлення меж. Виправлення має бути здійснено самими реєстраторами. У свою чергу в листі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30 січня 2017 року зазначено, що позивач [PERSON] зверталась з приводу неправомірної відмови державного кадастрового реєстратора у внесенні виправлених відомостей стосовно координат поворотних точок меж земельної ділянки з визначеним кадастровим номером до Державного земельного кадастру. Але враховуючи, що конфігурація земельної ділянки [PERSON] в системі Державного земельного кадастру відповідає конфігурації земельної ділянки відповідно до правовстановлюючого документа, в державного кадастрового реєстратора відсутні підстави для внесення змін до координат поворотних точок меж земельної ділянки та правомірно надано відмову у внесенні таких відомостей. Розяснено, що внесення виправлених відомостей стосовно координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером 6823055100:00:043:0067 до Державного земельного кадастру на підставі поданої документації із землеустрою можливе лише за рішенням суду. Тобто, фактично позивач [PERSON] просить суд розглянути позовні вимоги, які стосуються прав та обовязків ПП «Діоріт Плюс 1» та уповноваженого органу Держгеокадастру у Хмельницькій області, які не були учасниками даної справи та не висловлювали своєї позиції по суті заявлених позовних вимог. Враховуючи зазначене в цій частині необхідно відмовити в позові. Не можуть бути також задоволені позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою [PERSON] по вул. [PERSON] ([PERSON]), 38/1 в смт. Летичів Хмельницької області, шляхом демонтажу паркану (сітки), який заступає на вищевказану земельну ділянку і займає 0,0017 га площі від металевого знаку у точці №3 до межового знаку у точці №5 по всій довжині земельної ділянки за адресою по вул. [PERSON] ([PERSON]), 40 в смт. Летичів Хмельницької області, якою користується [PERSON] та зобовязати відповідача провести демонтаж паркану (сітки) у відповідності до зведеного кадастрового плану земельних ділянок кадастровий номер №6823055100:00:043:0067 за адресою вул. [PERSON] ([PERSON]), 38/1 та 40 в смт. Летичів Хмельницької області, яка належить на праві власності [PERSON] та земельної ділянки по вул. [PERSON] ([PERSON]), 40 в смт. Летичів Хмельницької області, якою користується [PERSON], розробленою ПП «Діоріт Плюс 1» від 10 серпня 2016 року виходячи з того, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Летичівською селищною радою не була затверджена (рішення від 18 листопада 2016 року). У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, роз'яснень, що містяться у п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи те, що Летичівською селищною радою було неодноразово зобовязано відповідача [PERSON] вжити вичерпних заходів щодо усунення негативного впливу (ліквідувати кущі та дерева, відновити огорожу по встановленій межі, прибрати каміння та щебінь) на земельну ділянку [PERSON], але цього ним не було зроблено, він за це був притягнутий до адміністративної відповідальності, однак так і не привів у відповідність земельну ділянку, якою користується, тому суд вважає, що такими діями відповідача для позивача [PERSON] спричинено моральну шкоду, адже вона в передбачений законом спосіб намагалась захистити свої права. Розмір моральної шкоди суд визначає в сумі 500 грн., що буде достатнім для компенсації позивачу перенесених моральних страждань. Позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню частково, тому витрати позивача на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача, а витрати на виготовлення копій документів та їх друк, банківські послуги, нотаріальні послуги стягненню з відповідача не підлягають, оскільки не відносяться до витрат, повязаних з розглядом справи. Крім того, у вказаних фінансових документах щодо виготовлення копій документів не ідентифіковано, що це саме витрати по даній цивільній справі. Витрати на встановлення зовнішніх меж земельної ділянки є витратами позивача згідно договірних відносин з юридичною особою. Витрати за проведення експертизи також не підлягають задоволенню, оскільки технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка була сформована на підставі висновку експерта від 02 червня 2016 року Летичівською селищною радою не була затверджена (рішення від 18 листопада 2016 року). Крім того, на погляд суду, не є виною [PERSON] те, що у відомостях Державного земельного кадастру допущені технічні помилки внаслідок наявних технічних помилок у документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку позивача, що виготовлена у 2012 році, та встановлені проведеною експертизою від 02 червня 2016 року. За вказаних обставин, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору (т. 1 а.с. 1).

Outcome: partial