Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

14.05.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2018 року справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 12 червня 2018 року. Відповідач в установлений строк відзив на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зняти арешт з усього належного їй нерухомого майна, в тому числі з будинку № 37 по вулиці Радянській в смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер обтяження 5681736, що накладений постановою відділу державної виконавчої служби у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 14.09.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: Верхньодніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області було накладено арешт на все нерухоме майно позивача. Згідно з відповіддю Верхньодніпровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 03.05.2018 року відсутні виконавчі провадження щодо [PERSON], проте зняти арешт з майна виконавча служба не має можливості. У звязку з чим позивач вважає, що відсутні правові підстави для примусових дій державного виконавця, а саме арешт майна, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідач в установлений строк відзив на позовну заяву не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини Судом встановлено, що на підставі постанови відділу ДВС у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 14.09.2007 року було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 5681736), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 121571562 від 23.04.2018 року. \~ \~ \~ \~31 серпня 2012 року на підставі договору дарування житлового будинку [PERSON] набула право власності на житловий будинок № 37 по вул.. Радянськиій в сел.. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. З урахуванням постанови відділу ДВС у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 14.09.2007 року арешт накладено в тому числі на вищевказаний будинок, що обмежує право власності позивача на це майно. \~ \~ \~ \~Згідно з повідомленням Верхньодніпровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.05.2018 року станом на 03.05.2018 року жодних виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] не зареєстровано. Після закінчення виконавчого провадження, наявність арешту на майно, яке належить їй є порушенням її права власності на дане майно. \~ Відповідно\~до ст..\~1\~ЗУ «Про\~виконавче провадження»\~- Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України,\~цим Законом,\~іншими законами\~та нормативно-правовими\~актами,\~прийнятими відповідно\~до цього\~Закону,\~а також\~рішеннями,\~які відповідно\~до цього\~Закону підлягають\~примусовому виконанню Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у\~статті 3\~цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~офіційного оприлюднення\~повідомлення про\~визнання боржника\~банкрутом і\~відкриття ліквідаційної\~процедури,\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у звязку\~із закінченням\~виконавчого провадження Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що позивач зверталась до відділу державної виконавчої служби із запитом про наявність стосовно неї відкритих виконавчих проваджень та вимогою про зняття арешту із належного їй нерухомого майно майна. Але їй було відмовлено у знятті арешту на тій підставі, що на даний час виконавче провадження є закінчене. А зняти арешт державний виконавець може лише в рамках відкритого виконавчого провадження. За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та звільнити з-під арешту майно, яке належить [PERSON], який був накладений на підставі постанови відділу ДВС у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 14.09.2007 року (реєстраційний номер обтяження 5681736). Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., покласти на позивача [PERSON]

Outcome: approved