Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

12 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] у Кременчуцькому районі міськрайонного управління Держгеокадастру в мм. Кременчуці та Горішніх Плавнях про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2009 року він є власником майна, а саме: № 22788484 - нежитлових будівель за адресою: с.Гориславці, вул.Петровського, 76-Б загальною площею 1094,9 кв.м (приміщення гаражу площею 408,6 кв.м та приміщення тракторного гаражу площею 686,3 кв.м.), яке він купив у співвласників майнових паїв при розпаюванні КСП ім.Петровського Кременчуцького району Полтавської області 25.01.2007 року. Зазначені обєкти нерухомості розташовані на земельних ділянках площею 0,2330 га та 0,4465 га в с.Гориславці вул.Петровського,76-Б відповідно до проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок ФОП [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (для обслуговування та експлуатації будівлі автогаражу та тракторного гаражу) за межами населених пунктів Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, який він замовляв з метою оформлення земельних ділянок під обєктами нерухомості в оренду. Коли він звернувся до органу виконавчої влади: Кременчуцької райдержадміністрації, а пізніше до управління Держгеокадастру у Полтавській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться під його нерухомістю для її обслуговування, листами Кременчуцької райдержадміністрації від 30.08.2016 року №1819/01-55 та головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №3126/6-16 від 06.05.2016 року йому було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою в звязку з тим, що вказана земельна ділянка має статус колективної власності, який вона отримала відповідно до рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Кременчуцької районної ради від 15.12. 1995 року та була передана у власність КСП ім.Петровського з видачею державного акта та не була розпайована при реорганізації цієї юридичної особи, чим були порушені його права, за захистом яких він і звернувся до суду. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004, положення ст.377 ЦК України, ч.3 ст.22, ст.120 Земельного кодексу України, відповідно до вимог яких, вважає, що він одночасно з придбанням нерухомості у власність набув право власності на земельні ділянки на якій вона (нерухомість) розташована та яку він використовує для обслуговування та експлуатації будівлі автогаражу та тракторного гаражу в розмірі необхідному для розташування обєктів нерухомості та їх обслуговування. Площі земельних ділянок, що знаходяться під обєктами нерухомості, що належать йому на праві власності складають 0,2330,9 га та 0,4465 га, вартість яких відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру в Полтавській області відповідно до «Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» становить 7980,71 грн. (0,2330 га х 34252,00 грн. = 7980,71грн.) та 15293,51 грн. (0,4465 га х 34252,00 грн. = 15293,51 грн., а всього 23274,23 грн. (7980,71+15293,51 грн. = 23274,22 грн.). Просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2330 га вартістю 7980,71 грн. та площею 0,4465 га вартістю 15293,51 грн. в с.Гориславці вул.Петровського, 76-Б, Кременчуцького району Полтавської області, що знаходяться під обєктами нерухомості, що йому належать на праві власності та для їх обслуговування. Згідно ухвали суду від 15 лютого 2018 року первісний відповідач [PERSON] у Кременчуцькому районі міськрайонного управління Держгеокадастру в мм. Кременчуці та Горішніх Плавнях замінено належним відповідачем [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Полтавській області. Сторони в судове засідання не зявилися, їх уповноважені представники надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач: [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області під час підготовчого провадження надали суду відзив на позов, де позов не визнали посилаючись, що [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не наділене повноваженнями щодо розпорядження землями колективної власності, до яких відноситься земельна ділянка , на якій розташовані обєкти нерухомості належні на праві власності [PERSON] та на яку він просить визнати за ним право власності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Установлено, що [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно, а саме: за № 22788484 нежитлові будівлі в с.Гориславці, вул.Петровського, 76-Б загальною площею 1094,9 кв.м, в тому числі приміщення гаражу площею 408,6 кв.м та приміщення тракторного гаражу площею 686,3 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.05.2009 року . Як вбачається із Проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок ФОП [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для обслуговування та експлуатації будівлі авто гаражу та тракторного гаражу за межами населених пунктів Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, які він замовляв з метою оформлення земельних ділянок під обєктами нерухомості в оренду та технічної документації на нерухомість, вказані обєкти нерухомості розташовані на земельних ділянках площами 0,2330 га та 0,4465 га в с.Гориславці вул.Петровського,76-Б Кременчуцького району Полтавської області. Як вказує позивач в позові, і цього не заперечує відповідач в відзиві на позов, зазначені земельні ділянки є обєктом колективної власності відповідно до рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Кременчуцької районної ради від 15.12.1995 року та була передана у власність КСП ім.Петровського з видачею державного акта та не була розпайована при реорганізації цієї юридичної особи. Відповідно до рішення зборів уповноважених представників КСП ім.Петровського від 11.11.1997 року та розпорядження голови Кременчуцької райдержадміністрації від 28.05.1998 року КСП було реорганізоване в Агрофірму «Промінь», яка є правонаступником КСП ім.Петровського з усіма його правами та обовязками, яка згідно господарського суду Полтавської області від від 27.02.2007 року ліквідована внаслідок банкрутства. На звернення позивача до органу виконавчої влади: Кременчуцької райдержадміністрації та до Управління Держгеокадастру у Полтавській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що знаходяться під його нерухомістю для її обслуговування, листами Кременчуцької райдержадміністрації від 30.08.2016 року №1819/01-55 та головного управління Держгеокадастру в Полтавській області №3126/6-16 від 06.05.2016 року йому було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою в звязку з тим, що вказані земельні ділянки мають статус колективної власності відповідно до рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Кременчуцької районної ради від 15.12. 1995 року та була передана у власність КСП ім.Петровського з видачею державного акта та не була розпайована при реорганізації цієї юридичної особи. Зазначені обставини перешкоджають позивачу скористатися його правом оформити право власності на спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України, де вказано, що у разі набуття права власності на жилий будинок , будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни цільового призначення. Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо неопосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. В статті ст.377 ЦК України вказано, що до особи, яка придбала у власність будинок, будівлю чи споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею чи спорудою та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Площі земельних ділянок, що знаходяться під обєктами нерухомості, що належать позивачу на праві власності складають 0,2330,9 га та 0,4465 га, вартістю відповідно до довідки ГУ Держгеокадастру в Полтавській області розрахованої на підставі «Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» становить 7980,71 грн. (0,2330 га х 34252,00 грн. = 7980,71грн.) та 15293,51 грн. (0,4465 га х 34252,00 грн. = 15293,51 грн., а всього 23274,23 грн. (7980,71+15293,51 грн. = 23274,22 грн.) станом на 01.01.2018 року. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] одночасно з придбанням нерухомості у власність набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на яких розташована нерухомість, в розмірі необхідному для розташування обєктів нерухомості та їх обслуговування, тому позов задовольняє.

Outcome: approved