Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

14.11.2013 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області (далі по тексту - третя особа) про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства. Так, позивач просить суд: - позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - опікуном [PERSON], [INFO], призначити його діда - [PERSON], [INFO]. Позивачем - [PERSON], в судовому засіданні 14.01.2014 року заявлено клопотання про: - витребування з ВДРАЦС Б-Дністровського МУЮ актову запис про народження [PERSON], [INFO]; - допит свідків; - залучення до матеріалів справи додаткових доказів. Відповідно до ч.4 ст.209 Цивільного процесуального кодексу України, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, розглянувши клопотання [PERSON], дійшов до висновку про часткове його задоволення. Так, додаткові докази залучені до матеріалів справи, а у допиті свідків та у витребуванні з ВДРАЦС Б-Дністровського МУЮ актову запис про народження [PERSON], [INFO], відмовлено у зв'язку з тим, що, по-перше, в матеріалах справи наявне свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], а актовий запис про його народження ніяким чином не може вплинути на вирішення справи по суті, по-друге, позивачем вже представлено до суду докази з письмовими поясненнями свідків, яких він бажав допитати. Позивач - [PERSON], та його представник в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Представники третьої особи - ООП Б-Дністровської РДА, та прокуратури в судових засіданнях заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач - [PERSON], відзив, заперечення або пояснення на позов [PERSON] до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань. [PERSON] є відповідачем у даній справі. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в жодне судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень не надав та клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, інші учасники судового процесу в судовому засіданні проти винесення заочного рішення не заперечували, строк розгляду справи, відповідно до ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, закінчується і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України розглянути справу без участі відповідача або його представника, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27.11.2007 року, актовий запис за № 115. 09.06.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане 09.06.2008 року, актовий запис за № 108. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 25.09.2013 року, актовий запис № 792. Батьком [PERSON], померлої [INFO] року, та дідом [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], про що свідчить: - паспорт [PERSON] серії [NUMBER] виданий 20.11.1998 року; - свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] видане 04.11.1978 року; - довідка ВК Випасненської СР № 1502 від 11.11.2013 року; - клопотання директора Випаснянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 від 18.11.2013 року; - довідка-характеристика на [PERSON] № 888 видана ВК Випасненської СР 19.11.2013 року; - довідка ВК Випасненської СР № 1583 від 19.11.2013 року; - рішення Шабівської СР № 150/2013 від 26.12.2013 року. Згідно із довідкою ВК Випасненської СР № 1502 від 11.11.2013 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом із онуком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки-характеристики ВК Випасненської СР № 864 від 11.11.2013 року, [PERSON] характеризується позитивно. Скарги на нього в сільську раду не надходили, відгуки мешканців села добрі. На даний час після смерті дочки, виховує онука. Згідно із довідкою Випаснянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 від 11.11.2013 року за №116, [PERSON] дійсно навчається в 1-В класі Випаснянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Білгород-Дністровського району Одеської області. Відповідно до характеристики Випаснянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 на учня 1-В класу [PERSON]., він проживає разом із дідусем, який займається вихованням та навчанням онука. Дідусь приділяє значну увагу розвитку дитини. Житлово-побутові умови відповідають нормальному фізичному та розумовому розвитку дитини. За весь час навчання батько не займався вихованням дитини, в школі не з'являвся. 18.11.2013 року директором Випаснянської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 подано до суду клопотання, згідно з яким адміністрація та педагогічний колектив школи повністю підтримує вимоги [PERSON], який вже давно являється справжнім опікуном свого онука, виховує та утримує його. Після смерті матері дитини [PERSON] замінив хлопчику батьків, постійно відвідує школу, цікавиться ходом навчання онука. Андрій любить свого діда, в домі йому виділена кімната, в якій він живе та готується до занять, у нього мається все необхідне для життя на навчання, він одягнутий та обутий. Педагогічний колектив підтверджує той факт, що батько дитини взагалі не займається своїм сином, не відвідує школу, не цікавиться ходом навчання сина, не допомагає йому матеріально. Андрій хвора дитина, він багато лікується та цим займались його мати при житті та дід. Адміністрація та педагогічний колектив школи просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] та призначити його опікуном онука [PERSON]. Згідно із довідкою-характеристикою ВК Випасненської СР № 888 від 19.11.2013 року, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS], та є власник житлового будинку. Гр. [PERSON] характеризується позитивно, скарги на нього в сільську раду не надходили. До складу його сім'ї входить онук [PERSON], [INFO] року. Відповідно до довідки ВК Випасненської СР № 1583 від 19.11.2013 року, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS], та є власник житлового будинку. До складу його сім'ї входить онук [PERSON], [INFO] року. Рішенням ВК Шабівської СР № 150/2013 від 26.12.2013 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO]» задоволено заяву [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], має хронічні захворювання, постійно проходить консультації, обстеження та лікування в Одеській обласній дитячій лікарні, що підтверджується відповідними медичними документами. Дід [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], працює за приватним наймом, матеріально забезпечений, має житло, стан здоров'я добрий, що документально підтверджується. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, син [PERSON] - [PERSON], проживає, перебуває на утриманні та вихованні діда, [PERSON], який сам піклується, виховує та матеріально забезпечує свого онука. В свою чергу, [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає та матеріально не забезпечує. За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно із ст.58 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника (ст.ст. 62, 63 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, Батько [PERSON] - [PERSON], участі у вихованні сина не приймає та матеріально не забезпечує, у зв'язку з чим підлягає позбавленню батьківських прав. В свою чергу, дід [PERSON] - [PERSON], працює за приватним наймом, матеріально забезпечений, має житло, стан здоров'я добрий та [PERSON] проживає, перебуває на утриманні та вихованні свого діда, [PERSON], який сам піклується, виховує та матеріально забезпечує свого онука. За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність та доцільність призначення опікуном [PERSON], [INFO], його діда - [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги [PERSON], у зв'язку з чим позовна заява [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи ООП Б-Дністровської РДА за участю Б-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав та встановлення опікунства підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені позивачем при розгляді справи, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved