Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

13 листопада 2014 року представник за довіреністю АТ «ІМЕКСБАНК» Слободянюк К.В. звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с.Крищенці Тульчинського району Вінницької області, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (місцезнаходження: м.Одеса, пр-т Гагаріна, 12-а, код ЄДРПОУ 20971504, МФО 328384, № рахунку 37393009999021) заборгованість за договором [NUMBER]/1 про надання кредиту від 28.11.2012 року в сумі 45902,50 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 459,03 гривень. Даний позов представник позивача обґрунтувала наступним. Публічним акціонерним товариством та фізичною особою-громадянином України [PERSON] 28 листопада 2012 року укладено договір [NUMBER]/1 про надання кредиту, на підставі якого банком наданий позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron з максимальною сумою заборгованості 44000,00 гривень зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 27.11.2014 року. Також 28.11.2014 року між банком та позичальником укладено договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи. Відповідно до п.1.1 договору кредиту, банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також договором кредиту передбачено отримання кредиту позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Також за договором [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи 28.11.2012 року та відповідно до датку № 1 до договору про надання кредиту [NUMBER]/1 від 28.11.2012 року позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно комісією за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Представник позивача зазначає, що банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку [NUMBER] за період з 28.11.2012 року по 07.10.2014 року. Умови договору кредиту щодо своєчасного погашення основної заборгованості за кредитом, згідно встановленого графіку, відсотків та комісії позичальником не виконуються. На протязі періоду кредитування відповідач порушує умови договору кредиту щодо сплати основної заборгованості, нарахованих відсотків та комісії. Позивач звернувся до відповідача з листом-претензією (вих..№ 10083 від 11.11.2013 року) з вимогою погасити заборгованість в повній сумі, однак зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишилися відповідачем без уваги та задоволення. Представник позивача також вказує і на те, що в п.п.4.9 договору кредиту встановлена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплатити банку штраф у розмірі 200,00 гривень за перший прострочений платіж та 500,00 гривень за кожний наступний прострочений поспіль платіж. На підставі зазначеного боржнику були нараховані штрафні санкції за порушення умов договору кредиту в сумі 10500,00 гривень. Таким чином, станом на 07.10.2014 року заборгованість боржника за договором кредиту становить 45902,50 гривень, у тому числі: 30577,08 гривень-заборгованість за кредитом; 2745,42 гривень -заборгованість по сплаті відсотків; 2080,00 гривень-комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 10500,00 гривень-штраф. В судове засіданні представник позивача не з'явився, однак представник за довіреністю Вишнівська О.В. подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі банку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши права та обов'язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством та фізичною особою-громадянином України [PERSON] 28 листопада 2012 року укладено договір [NUMBER]/1 про надання кредиту, на підставі якого банком наданий позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron з максимальною сумою заборгованості 44000,00 гривень зі сплатою 19% річних від суми заборгованості та встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 27.11.2014 року. Також 28.11.2014 року між банком та позичальником укладено договір [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи. Відповідно до п.1.1 договору кредиту, банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Також договором кредиту передбачено отримання кредиту позичальником самостійно за допомогою платіжної картки у готівковій чи безготівковій формі. Також за договором [NUMBER] про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки Visa для фізичної особи 28.11.2012 року та відповідно до датку № 1 до договору про надання кредиту [NUMBER]/1 від 28.11.2012 року позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно комісією за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Позивач-ПАТ «ІМЕКСБАНК» свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку [NUMBER] за період з 28.11.2012 року по 07.10.2014 року. Однак [PERSON] договірні зобов'язання виконаними не були, в зв'язку з чим станом на 07.10.2014 року заборгованість боржника за договором кредиту становить 45902,50 гривень, у тому числі: 30577,08 гривень-заборгованість за кредитом; 2745,42 гривень -заборгованість по сплаті відсотків; 2080,00 гривень-комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 10500,00 гривень-штраф. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Отже, вбачається заборгованість, що допустив [PERSON] перед позивачем ПАТ «ІМЕКСБАНК». Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Виходячи із вищенаведеного, враховуючи, що відповідачем [PERSON] повністю визнано позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Судом також встановлено, що позивач ПАТ «ІМЕКСБАНК» понесло судові витрати, що складаються з 459,03 гривень. сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК». На підставі викладеного,

Outcome: approved