Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

13 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та у позовних вимогах просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON], на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], встановлених рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 11.08.2008 року, і призначити з відповідача стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку з усіх видів доходів, щомісяця, до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Згідно рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 11.08.2008 року з відповідача [PERSON] було встановлено стягнення щомісячних платежів у вигляді аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн, щомісяця, до повноліття дитини. Їхній син [PERSON] народився під час шлюбу, а після його розірвання - 09 жовтня 2012 року - залишився проживати спільно із позивачкою. Встановлений Першотравневим районним судом розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача був викликаний тим, що останній раніше обіцяв додатково в добровільному порядку надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, проте протягом цього періоду ніякої допомоги дитині за весь цей час так і не надав. Оскільки, їх син [PERSON], з моменту винесення рішення підріс і його потреби в харчуванні, в одязі, в інтересах, в навчанні і т.ін.. у багато разів збільшилися, а відповідач [PERSON] відмовляється в добровільному порядку підвищувати розмір аліментів, намагаючись кожен раз ухилитися від їх виплати, то у позивачки виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини. До того ж, як зазначає позивачка, їх син часто хворіє на простудні захворювання, тому йому необхідно пропивати щомісяця вітамінні комплекси і посилено, повноцінно харчуватися, що вимагає коштів, які відповідач [PERSON] добровільно відмовляється їй виділяти. Також, необхідні активні фізичні навантаження і басейн для профілактики захворювань сина [PERSON], з метою загартовування дитини, що було неодноразово рекомендовано дитячим лікарем. Відповідач [PERSON] в даний час нікому не виплачує аліменти на утримання інших дітей, фізично здоровий, не є інвалідом і має можливість виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх дитини, у розмірі передбаченому чинним законодавством. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. У разі неявки відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, що, на підставі ст. 224 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу у заочному порядку та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області 05.02.2007 року, актовий запис №02(а.с.2). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим Відділом ДРАЦС Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області 09.10.2012 року, актовий запис №23(а.с.3). Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 11 серпня 2008 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 15.07.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення набрало законної сили і на його підставі було видано виконавчий лист №2-392/2008 від 12.08.2008 року (а.с.6). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, ст. 182 ч. 2 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час дитина підростає, в зв'язку з чим збільшилися витрати на її утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії, та змін до сімейного законодавства. За даних обставин, суд приходить до висновку, що стягувана з відповідача на теперішній час сума аліментів є недостатньою і не може задовольняти потреби дитини, а тому враховуючи діючі положення ст. 182 Сімейного кодексу України щодо мінімального розміру аліментів, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів задовольнити. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь.

Outcome: approved