Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що тривалий час перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. За час спільного проживання у них народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, добровільно брати участь у витратах повязаних із забезпеченням доньки не бажає. Відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий дохід від випадкових заробітків, однак є фізично здоровим і має можливість сплачувати аліменти, інших осіб які перебувають у нього на утриманні немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд робить наступні висновки. Позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 167329 від 15.07.2010 року, а.с.6). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2\~ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно із\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141СК\~України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає наобсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ч. 1\~ст. 184 СК України\~і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З позовної заяви вбачається, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Однак доказів, які доводили б твердження позивача про те, що відповідач має дохід, який отримує від випадкових заробітків, суду не надано, так само, як і не надано доказів про стан здоровя відповідача, чи перебування на його утриманні інших непрацездатних осіб, а тому встановити платоспроможність відповідача в суду нема можливості. При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини встановленого\~Законом України «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», який на період з 01 липня по 30 листопада 2018 року становить: для дитини віком до 6 років 1559 гpивень, для дитини віком від 6 до 18 років 1944 гpивень. Враховуючи рівень споживчих цін та надані сторонами докази, суд робить висновок про те, позов підлягає до задоволення, оскільки аліменти в розмірі 1500 гривень на дитину щомісячно є співрозмірним до того, що встановлений законом. Інших обставин, які б давали підстави для стягнення аліментів у більшому чи меншому розмірі, судом не встановлено. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved