Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

13.09.2016 року до суду надійшла повона заява представника ПАТ «ВБР» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №IKСASHSTG.125540.001 від 14.05.2013 року в сумі 66026,48 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14.05.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №IKСASHSTG.125540.001, згідно умов якого банк, відповідно до п.,п. 1.1. - 1.6. надав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти в сумі 10000 грн. на строк до 13.05.2016 року з процентною ставкою за користування кредитом 0,001% річних, щомісячна комісія за надання кредитних ресурсів сторонами встановлена у розмірі 3% від суми кредиту. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] взяті зобов'язання за вказаним договором не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 16.08.2016 року загальна заборгованість за вказаним кредитним договором становить 66026,48 грн., з яких: поточна заборгованість- 0,00 грн., прострочена заборгованість - 10000 грн., поточна заборгованість по сплаті процентів - 0,00 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів - 6181,57 грн., заборгованість по комісії поточна ( щомісячна винагорода) - 0,00 грн., заборгованість по комісії прострочена ( щомісячна винагорода) 10483,54 грн., суми пені - 39361,37 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідачів та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідношення, тому суд приходить до наступного висновку. 14.05.2013 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» було укладено кредитний договір №IKСASHSTG.125540.001, згідно умов якого банк на умовах, визначених цим договором, надав позичальнику у тимчасове, платне користування грошові кошти в сумі 10000 грн. на строк до 13.05.2016 року з процентною ставкою за користування кредитом 0,001% річних, щомісячна комісія за надання кредитних ресурсів сторонами встановлена у розмірі 3% від суми кредиту. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суду наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка станом на 16.08.2016 року становить 66026,48 грн., з яких: поточна заборгованість - 0,00 грн., прострочена заборгованість - 10000 грн., поточна заборгованість по сплаті процентів - 0,00 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів - 6181,57 грн., заборгованість по комісії поточна ( щомісячна винагорода) - 0,00 грн., заборгованість по комісії прострочена ( щомісячна винагорода) 10483,54 грн., сума пені - 39361,37 грн. Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду не має. Позивач надсилав вимоги відповідачам про погашення суми заборгованості, але вони були залишені без задоволення. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved