Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

13.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.04.2010 року перебуває у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області шлюбі за актовим записом №46. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Напротязі останнього року сімейне життя подружжя погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, вживає алкогольні напої, що зумовлює виникнення сварок, свідком яких є дитина. Ці обставини впливають на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та сину душевні страждання. Крім того, відповідач застосовує до позивача фізичну силу, підтвердженням чого надано довідки судмедекспертизи. [PERSON] не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд, після розірвання шлюбу, залишити прізвище «Коляда», не заперечує з приводу проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 24.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] 1-КИ №165390, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24.04.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №46 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено копією Свідоцтва про народження [PERSON] 1-КИ №302373, виданого 14.09.2010 рокувиконкомом Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. В матеріалах справи знаходяться висновки спеціаліста з питань судово-медичної експертизи №166 від 23.06.2016 року та №351 від 30.12.2016 року, з яких вбачається факт отримання [PERSON] в результаті сварки з чоловіком, легких тілесних ушкоджень, характер та локалізація яких, свідчать про те, що вони є наслідками впливу тупого твердого травмуючого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, і що давність їх утворення може відповідати строкам, вказаним самою обстеженою, тобто 23.06.2016 року та 27.12.2016 року відповідно (а.с. 4-7). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved