Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

12 липня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про звільнення майна з-під арешту. В обгрунтування своїх вимог вказує, що на підставі договору купівлі-продажу укладеного між нею та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 26 лютого 2007 року позивач придбала у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с.Оленівка, вул.Миру,26 Рожищенського району. 01.07.2016 року заступником начальника Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №2-272, виданого 08.06.2010 року Рожищенським районним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу в сумі 40\~628,50 грн. проведено опис та накладено арешт на вищевказаний житловий будинок. Вважає, що оскільки житловий будинок належить їй, а не [PERSON], тому просить звільнити зазначене майно з-під арешту. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.60\~\~Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст.665 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26 лютого 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач придбала у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Оленівка Рожищенського району по вул.Миру, 26 (а.с.5), однак не здійснила його державної реєстрації. З копії свідоцтва про зміну імені вбачається, що 16.12.2008 року [PERSON] змінила прізвище та імя на [PERSON] (а.с.6). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 01.07.2016 року заступником начальника Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №2-272, виданого 08.06.2010 року Рожищенським районним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] боргу в сумі 40\~628,50 грн. проведено опис та накладено арешт на вищевказаний житловий будинок (а.с.7). За змістом ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право здійснювати опис та арешт саме майна боржника. З пояснень сторін в судовому засіданні, матеріалів справи судом встановлено, що позивач не є боржником у виконавчому провадженні, а тому належний йому на підставі договору купівлі-продажу житловий будинок за адресою: с.Оленівка, вул.Миру, 26 Рожищенського району Волинської області опису та арешту не підлягає. При проведенні опису та накладенні арешту на вказаний житловий будинок, державний виконавець не з'ясував, що він був проданий боржником іншій особі, тобто належав не боржнику, а перебував у власності позивача на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.2007 року. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4-4 постанови №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»\~\~встановивши, що описане майно,\~\~на яке не може бути\~\~звернено стягнення\~\~за виконавчими документами або за даними вимогами,\~\~суд виключає це майно з\~\~опису\~\~незалежно від заявлених позивачем вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки вищезазначене майно належить позивачу, а остання не є боржником по виконавчому провадженні, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: с.Оленівка, вул.Миру,26, Рожищенського району Волинської області підлягає звільненню з-під арешту та виключенню з акту опису.

Outcome: approved