Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

14 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 квітня 1996 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Згурівського району Київської області, актовий запис № 14, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не змогли створити міцної сім»ї, втратили почуття та взаємоповагу один до одного. Шлюбні відносини між ними припинилися, примирення є неможливим. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають, тому просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]», в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач після оголошення перерви в судовому засіданні з метою примирення сторін не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні позивач пояснила, що сторони припинили ведення спільного господарства та сімейно-шлюбні відносини приблизно понад півроку тому, так як відповідач зловживав спиртними напоями, не контролював своєї поведінки, морально принижував її та вчиняв сварки у присутності дітей. Вона не вбачає можливості примирення сторін. В судовому засіданні відповідач визнав такими, що відповідають дійсності пояснення позивача. Проте таку свою поведінку пояснити не зміг, пославшись лише на складний період у їхніх стосунках. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 квітня 1996 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Згурівського району Київської області, актовий запис № 14, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4, 9, 10 - свідоцтво про укладення шлюбу та копії свідоцтв про народження). Сторони понад півроку тому припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Позивач після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved