Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

14 серпня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 10 листопада 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 19500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладеними на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 16 липня 2019 року наявна заборгованість у розмірі 38872,28 гривень, яка складається з: 17205,85 гривень заборгованість за тілом кредиту, 9002,45 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 9612,91 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 723,82 гривень - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень - штрафу (фіксована частина) та 1827,25 гривень - штрафу (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 38872,28 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а. с. 35/. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». 18 жовтня 2019 року отримав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 10 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який представляє собою анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с. 11,12, 13-27/. Як вбачається з копії статуту АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 33 зв./ згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та Банком кредитний договір. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг та Тарифів Банку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості /а.с. 5-6, 7-10/ заборгованість [PERSON] за кредитом перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 16 липня 2019 року складає 38872,28 гривень, а саме, 17205,85 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 9002,45 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту, з якою суд погоджується. Як видно з розрахунку заборгованості відповідач за період дії договору активно користувався кредитними коштами, але своєчасно 17205,85 гривень заборгованості за тілом кредиту та 9002,45 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту не погасив. Вказаний договір, є договором з щомісячною сплатою кредитного платежу, і відповідач належними чином його не виконував, тобто не сплачував щомісячний платіж у повному обсязі, тому є закономірною наявність заборгованості як по поточній сумі кредиту, так і по простроченій. У анкеті-заяві позичальника нарахування пені та штрафу не зазначено, разом з тим довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», надана позивачем як доказ нарахування заборгованості, містять підпис відповідача, а отже згоду з ними, а тому може розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 10 листопада 2010 року шляхом підписання анкети-заяви. Щодо стягнення з відповідача одночасно дві пені та двох видів штрафів фіксованої частини та процентної складової, суд приходить до такого. Статтями 546, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. В п. 1.1.5.25 Умов надання банківських послуг зазначено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цих Договором, Умовами і Правилами Клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 вказаних Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Тому неможливе застосування двох видів пені та штрафів, нарахованих банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань, за яке може бути стягнуто тільки один вид неустойки - пеня. Враховуючи вимоги ст. 2 ст. 258 ЦК України, а також розрахунок заборгованості, наданий позивачем, згідно якого розмір пені за 1 місяць складає 100 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1200 грн. (100 грн. х 12 місяців). З огляду на викладене, суд вважає, що доведена заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 27408,30 гривень, в тому числі, 17205,85 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 9002,45 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 1200 гривень пені, яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобов`язання, потягнуло виникнення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 27408,30 гривень, порушене право позивача на повернення тіла кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредиту та пені підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто - 1354,50 гривень (70,51%) /а. с. 1/.

Outcome: partial