Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

13.03.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій позивач просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\6 заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у них з відповідачем від спільного подружнього життя народилась донька. 01.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Він на даний момент не працює та отримує мінливий нерегулярний дохід, проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою у них є особисті витрати та витрати на оплату житлово-комунальних послуг, через це він звернувся із вказаним позовом до суду. 15.03.2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 11.04.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, вказав, що він офіційно не працює, тому немає змоги сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Окрім того, через те, що він офіційно, не працює, аліменти йому нараховуються в розмірі 1900 грн., враховуючи середній заробіток по району, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, вказала на те що позивач довгий час не працевлаштований, одак їй відомо, що його матеріальний стан на сьогоднішній час не погіршився, тому вона просить у позові відмовити. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно судового наказу, виданого 01.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова, вирішено стягувати з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна, впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При зверненні до суду із даним позовом, позивач посилається на ту обставину, що він не має постійного офіційного працевлаштування та заробляє на життя періодичними, нерегулярними підробітками, тому не може сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, а саме у розмірі 1\\4 частини із всіх видів доходів. Однак, в ході розгляду справи позивач не надав суду жодного доказу щодо розміру його доходу, а також щодо протипоказання до будь-якої роботи. Позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються згідно судового наказу виданого 01.12.2017 року Шевченківським районним судом м. Львова , в розмірі 1\\6 заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначивши, що у зв`язку з тим, що він не працює, аліменти йому нараховуються виконавчою службою в розмірі 1 900 грн., ця сума є значною для нього, з урахуванням його матеріального становища. Враховуючи вищевикладене, суд не може погодитись з думкою позивача з наступних підстав. Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи позивачем не надано суду доказів щодо відсутності можливості працевлаштуватися, протипоказань до роботи, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоровя. Крім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (ч.2ст.182 СК України). Положеннястатті 8 Закону України «Про охорону дитинства`зазначають: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», були внесені зміни до ч.2 ст.182СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 ріку» від 28.02.2019 року 2696-VIII встановлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2019 році: - для дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 грн, з 1 липня - 1699 грн, з 1 грудня - 1779 грн; для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн; Позивач не звільнений від обов`язку утримувати малолітню доньку, а розмір аліментів що стягується з нього 1/4 є мінімальним розміром гарантованого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А в даному випадку зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дитини. За таких обставин, судом не встановлено правових підстав для зміни розміру аліментів визначеного рішенням суду, тому у позові слід відмовити. Згідно з п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача у разі відмови у позові.

Outcome: dismissed