Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

14.04.2014 р. позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просив усунути [PERSON] від спадкування (обов'язкова доля) після [PERSON], померлої [INFO] р. та покласти на нього судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі пояснень сторін, наданих, досліджених і оцінених доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні до них правовідносини, що є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 15.03.1997 р. одружилися [PERSON] та [PERSON]., про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської ради видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] та зроблено запис за № 121. (а.с. 119) Позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Іллічівським районним РАГС м. Одеси (актовий запис № 1332). (а.с. 117) Рішенням Центрального районного суду м. Одеси від 05.09.1995 р. було визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частинах на житловий будинок по [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] набула право власності на ? частину домоволодіння по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 23.09.2004 р. № 417337, виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.09.2004 р. З договору дарування від 13.11.2004 р., посвідченому державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за № 1-2438 вбачається, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар ? частину вказаного домоволодіння. Право власності по ? частки у домоволодінні зареєстровано [PERSON]. в КП «ОМБТІ та РОН» 14.12.2004 р. № 7722678 та видано [PERSON] витяг № 4934543 від 04.10.2004 р. та витяг № 5850404 від 15.12.2004 р., номер запису 2399 в книзі 114доп-54. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт від 05.08.2010 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 1809, відповідно до якого належне їй домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] та усе майно, що знаходиться в ньому заповіла [PERSON] Вказаний заповіт відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 24408896 зареєстровано у Спадковому реєстрі № 49735630 (а.с. 6-7) [INFO] р. у віці 72 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління (актовий запис 9701). (а.с.5) Таким чином, після смерті [PERSON]. відкрилась спадщина на домоволодіння по [ADDRESS]. З наданої на запит суду копії спадкової справи № 19/2013 р. до майна померлої [PERSON]. вбачається, що до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з відповідними заявами про прийняття спадщини, а саме 09.12.2013 р. зверталися син спадкодавця - [PERSON] та 18.02.2014 р. її чоловік - [PERSON] Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 і 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку. Саме такою особою являється відповідач у справі [PERSON] Відповідно до ч. 5 і 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON]. та [PERSON] постійно проживали за адресою: [ADDRESS] Останні роки свого життя [PERSON]. тяжко хворіла. Тривалий час хворіючи цукровим діабетом, на зір, у лютому 2010 р. [PERSON]. перенесла гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт), внаслідок чого її паралізувало, вона не могла самостійно пересуватися, обходити себе, готувати їжу та змушена була постійно знаходитися у ліжку, тобто вона не могла самостійно забезпечувати умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, що свідчило про знаходження [PERSON]. у безпорадному стані. З березня-квітня 2010 року [PERSON] відмовився здійснювати будь-який догляд за [PERSON]. і запропонував сину [PERSON] забрати матір до себе або здати її у будинок пристарілих. В липні 2010 року [PERSON] забрав свою матір у домоволодіння по [ADDRESS], де вона без покращення стану здоров'я жила до самої смерті. Догляд за нею здійснювали [PERSON], його дружина та донька, які забезпечували також лікування спадкодавця. Після смерті [PERSON]. позивач за власні кошти здійснив поховання померлої, що підтверджується свідоцтвом про поховання № 014603, виданим саме [PERSON] [PERSON] ухилявся від надання будь-якої допомоги спадкодавцеві, не здійснював за нею догляд, матеріально не підтримував її, не брав участь у витратах, пов'язаних із хворобою другого подружжя. [PERSON] розумів свій обов'язок щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, у нього були в наявності можливості для цього та він свідомо не виконував встановленого законом обов'язку. В червні 2012 року [PERSON] заявив позов до [PERSON]. про визнання права власності на ? частину домоволодіння по [ADDRESS], який ухвалою суду від 23.01.2013 року залишений судом без розгляду. Зазначені обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, показань свідків [PERSON] та [PERSON] яким про обставини справи відомо з безпосередніх спостережень, а також медичними картками [PERSON]. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та усуває [PERSON] від права на спадкування, у виді права на обов'язкову частку у спадщині, після [PERSON], померлої [INFO] року. Розподіляючи судові витрати суд виходив з наступних міркувань. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати. Позивачем разом з позовною заявою було надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 243, 60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи та внаслідок неявки в жодне з засідань відповідача [PERSON], встановити можливість звільнення його від сплати судового збору не уявляється можливим, а тому судовий збір на користь [PERSON] підлягає стягненню в повному розмірі в сумі 243, 60 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити повністю.

Outcome: approved