Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

12 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 жовтня 2007 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Примирення між ними неможливе. Позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, та після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «Покровська». Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 березня 2019 року на 09-55 годину. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася. 26 березня 2019 року за № 8753 від неї надійшла заява, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без її участі. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені девять років тому. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Покровська». Сплачений нею судовий збір з відповідача просить не стягувати. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не зявився. 26 березня 2019 року за № 8754 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 27 жовтня 2007 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 618. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом достовірно зясовано, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та за цей час примирення між сторонами не відбулося. У позовній заяві позивачем не ставиться питання щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved