Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

13 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , в якому він не проживає. В її будинку з 26 квітня 2018 року була зареєстрована [PERSON] . Однак, біля двох років назад [PERSON] переїхала проживати в інше місце, однак з реєстрації місця проживання в її будинку не знялася. Реєстрація [PERSON] перешкоджає їй отримати субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та розпорядитись своєю власністю. Тому, просила задовольнити позов, визнати, що [PERSON] втратила право користування житлом, так як реєстрація [PERSON] в її будинку обмежує її права у користуванні власністю. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не надала, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, про що розміщено оголошення на сайті суду, відповідно до ст. 130 ЦПК України. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України,\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Згідно свідоцвта про право на спадщину, витягу про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 21.12.2012 року видно, позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 6-7). З довідки Любашівської селищної ради № 2191 від 12.07.2019 року, акту обстеження житлово-побутових умов видно, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою, її місце знаходження невідоме (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача, або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ст. 71 ЖК України. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не проживає в будинку позивача більше одного року, тобто його відсутність не пов`язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає, що позов в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до закону у разі винесення рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, позбавлена такого права особа підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved