Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

13.03.2020 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позову з врахуванням уточнених позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2018 року вона отримала у спадок від матері [PERSON] Ѕ житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Іншу частину спадкового майна Ѕ отримав її брат - відповідач [PERSON] . Відповідач не визнає її право власності Ѕ частини житлового будинку, внаслідок чого вчиняє дії, що порушують її право власності, а саме: перешкоджає їй у користуванні житловим будинком та господарськими спорудами, земельною ділянкою шляхом погроз, постійних сварок, зміною замків у будинку та воротах. Оскільки вона зрозуміла, що відповідач не має наміру мирним шляхом вирішувати спір, звернулася до експерта, інженера з інвентаризації нерухомого майна для отримання висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Згідно висновку № 5-4 від 18.06.2019 року за технічними показниками об`єкт може бути поділено. Внаслідок того, що незважаючи на всі її намагання, вона так і не змогла знайти спільну мову з відповідачем щодо поділу спадкового майна, тому змушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Просить позовні вимоги задовольнити, виділити їй в натурі Ѕ частину житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що є спільною частковою власністю, а саме: «А1» Ѕ будинку 61,0 кв. м., підвал під будинком 12,0 кв. м., «а» вхід в підвал будинку 6,3 кв. м., «В» гараж 21,7 кв.м., «З» сарай - підвал 20,9 кв.м., «К» баня 12,4 кв.м., «Ж» навіс - 36,6 кв.м., а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1261,20 грн.; витрати на послуги інженера з інвентаризації нерухомого майна, отримання висновку про поділ домоволодіння у розмірі 650, 00 грн.; витрати на професійну правову допомогу у розмірі 11400, 00 грн.; моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. 06.04.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому у задоволенні позову [PERSON] просить відмовити у повному обсязі, так як вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними з наступних підстав. Заявляючи позовні вимоги про виділ в натурі Ѕ частини житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , позивач посилається на те, що отримала згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2018 року у спадок Ѕ частину даного житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка долучена до матеріалів позовної заяви. В свідоцтві вказано, що свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна видано гр. [PERSON] . Право власності на Ѕ частку будинку підлягає державній реєстрації Зеленодольською державною нотаріальною конторою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але позивачем не надано належного та допустимого доказу права власності на належне майно.Окрім цього, позивач в обґрунтування позовних вимог про можливість поділу в натурі посилається на висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 року, проведений ФОП [PERSON] , але оцінка майна тобто житлового будинку в цілому не проводилась, вартість частки кожного співвласника не встановлена, ціна позову не вказана. Позивач не вказала в позовних вимогах, яку частку вона бажає виділити в натурі, та яка вартість грошової компенсації за меншу частину при виділенні в натурі в житловому будинку. Позивач [PERSON] не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, по перше, що вона являється власником Ѕ частини домоволодіння, яке вона просить виділити їй в натурі, по друге, не надала доказів на підтвердження технічної можливості виділити частку в натурі з даного домоволодіння, долучена до позовної заяви копія технічного висновку про поділ майна не може слугувати належним доказом. Позивач не надала оцінку вартості даною житлового будинку, що перешкоджає встановленню вартості часток співвласників. Окрім цього, позивач в своїй позовній заяві ставить питання про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди на суму 30000 грн., дані вимоги позивача є необгрунтованими, недоведеними та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі. Також він вважає, що не підлягають задоволенню вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 11 400 грн., так як не надано документів, якими підтверджується розмір витрат на професійну правову допомогу, не надано ні одного договору про надання правової допомоги, також послуги з підготовки технічного висновку про поділ майна не підлягають задоволенню. 28.04.2020 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому позивач зазначає про необґрунтованість належними та допустимими доказами заперечень проти позовних вимог, зазначивши обґрунтування, аналогічне обґрунтуванню позовних вимог. Інші заяви по суті не надходили. Ухвалою суду від 28.01.2021 року прийнято відмову позивача від позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн. та провадження в даній частині закрито. У судовому засіданні представник позивача адвокат Нагорна В.С. позов підтримала та просить його задовольнити, поділивши в натурі спірний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, виділивши позивачу: «А1» Ѕ будинку 61,0 кв. м., підвал під будинком 12,0 кв. м., «а» вхід в підвал будинку 6,3 кв. м., «В» гараж 21,7 кв.м., «З» сарай - підвал 20,9 кв.м., «К» баня 12,4 кв.м., «Ж» навіс - 36,6 кв.м. Вказала, що частка позивача менша, ніж частка, що залишається відповідачу, проте позивач відмовляється від компенсації різниці вартості часток. Представник відповідача адвокат Яковченко В.І. проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов. Суд, заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч.3 ст.357 ЦК України встановлено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можливо відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до положень ст.367 ЦК України співвласники мають право поділити майно, що є у спільній частковій власності. Виходячи з положень ст.ст.183,367 ЦК України та роз`яснень, викладених у п.п.6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» (зі змінами), виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03.10.2018 року державним нотаріусом Зеленодольської державної нотаріальної контори Продченко Н.Л., [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що складається з житлового будинку А1, загальною площею 102,5 кв.м, житловою площею 61,6 кв.м, та допоміжних будівель і споруд: літня кухня Б, сарай Б-1, гараж В, сарай Г, вбиральня Д, теплиця Е, навіс Ж, водопровід № 1, паркани №№ 2,4,7,8,9,11, ворота № 3,6,хвіртка № 5, № 10, замощення -І, побудовані самовільно сарай-підвал З, баня К, сарай Л. Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцем Ѕ частини спадкового майна є відповідач [PERSON] , який на час розгляду вказаної справи у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно не оформив,що підтвердив в судовому засіданні його представник адвокат Яковченко В.І. Таким чином, сторони є співвласниками спірного домоволодіння, частка кожного складає по Ѕ частині. 18.03.2019 року та 24.12.2019 року представник позивача адвокат Нагорна В.С. зверталася до відповідача [PERSON] з листами щодо врегулювання спору в досудовому порядку стосовно поділу спірного домоволодіння в натурі, проте спір між сторонами вирішено не було, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. На підтвердження позовних вимог щодо можливості поділу спірного домоволодіння в натурі на 2 частини позивачем надано технічний висновок про поділ майна - житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами від 18.06.2019 року № 5-4, складений інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] . Як вбачається зі вказаного висновку, за технічними показниками вищевказаний об`єкт може бути поділено на дві частини - ліву та праву згідно схеми поділу будинку. Згідно варіанту поділу житлового будинку, а також господарчих та побутових будівель і споруд домоволодіння можливо поділити на 2 частини: ліва частина - Ѕ будинку А1, площею 61 кв.м, сарай Б1, площею 15.2 кв.м, сарай Г, площею 13.1 кв.м, вбиральня Д, площею 1 кв.м, теплиця Е, площею 59,5 кв.м, сарай-підвал З, площею 20.9 кв.м, баня К, площею 12.4 кв.м, сарай Л, площею 7.2 кв.м., всього площа складає 190.3 кв.м, паркани №№ 2,7,8, ворота № 6, хвіртка №№ 5,10, водопровід № 1; права частина - Ѕ будинку А1, площею 61 кв.м, підвал під будинком, площею 12 кв.м, вхід в підвал будинку а, площею 6.3 кв.м, літня кухня Б, площею 29 кв.м, гараж В, площею 21.7 кв.м, навіс Ж, площею 36.6 кв.м., всього площа складає 166,6 кв.м, паркани №№ 9,11, ворота № 3. Суд зауважує, що вказаний висновок не містить відомостей, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється кожному співвласнику і яку частку в будинку вона складає. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач просить виділити їй в натурі Ѕ частину житлового будинку, площею 61 кв.м, при цьому позивач не вказала, які саме кімнати та їх площу вона просить виділити їй при поділі будинку в натурі. Крім того, позивач просить виділити їй в натурі підвал під будинком, вхід в підвал будинку, гараж В, навіс Ж та не виділяти їй літню кухню - об`єкти, що згідно висновку ФОП [PERSON] підлягають поділу правій частині, а також просить виділити сарай-підвал З і баню К, що підлягають поділу лівій частині, тобто позивачем не обрано жодного варіанту поділу спірного домоволодіння, запропонованого висновком ФОП [PERSON] . Судом відповідно до приписів ч.5 ст.12 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про можливість заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування можливості поділу в натурі спірного домоволодіння та наслідки невчинення процесуальних дій, проте жодною зі сторін відповідного клопотання заявлено не було та представники сторін вважали за можливе закінчити розгляд справи на підставі поданих сторонами доказів. Згідно з ч.3 ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст.76,77,78,79 ЦПК України). Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В порушення вимог ч.3 ст.12, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України позивачем та його представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження можливості поділу спірного житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами згідно запропонованого позивачем варіанту, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed