Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

13.08.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення грошових коштів (а.с.1-2). Мотивуючи свої вимоги тим, що 02.09.2011 між ним та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір № 10948-3 про відкриття поточного рахунку, що є рахунком завантаження, картрахунків, видачу платіжної картки НСМЕП і розрахункове обслуговування пенсіонера. 03.07.2014 було укладено договір № 10948-4 про внесення змін до вищевказаного договору. На підставі договору, йому надано платіжну картку [NUMBER] та після закінчення строку дії нову - [NUMBER]. Дані картки відкривались ним для зарахування пенсії та заробітної плати. Вказує, що починаючи з 06.08.2014, при наявності грошових коштів на картковому рахунку, він не зміг розраховуватись карткою. Станом на день подання позову баланс його карткового рахунку становить 8 013,82 грн. При зверненні до відповідача йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю в банку грошових коштів. Посилаючись на ст. ст. 1066, 1068 ЦК України, ст. ст. 4, 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 8 013,82 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд, при визначені суми стягнення, врахувати нараховані відсотки в сумі 67,92 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.9), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2011 між [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір № 10948-3 про відкриття поточного рахунку, що є рахунком завантаження, картрахунків, видачу платіжної картки НСМЕП і розрахункову обслуговування пенсіонера (а.с.3-4). 03.07.2014 між сторонами було укладено договір про внесення змін до вищевказаного договору (а.с.5). Картки відкривались [PERSON] для зарахування на них пенсії та заробітної плати. Заборгованість відповідача, відповідно до виписки за період з 28.07.2014 по 27.08.2014, що не оспорюється відповідачем становить 8 013,82 грн. (а.с.11). Питання повернення вкладів регулюється зазначеними договорами та ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 8 013,82 грн. Стосовно прохання позивача щодо врахування судом нарахованих відсотків в сумі 67,92 грн., то станом на 27.08.2014 вони вже враховані у заявленому позивачем розмірі грошового стягнення. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved