Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

13 вересня 2018 року комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 18769 грн. 17коп. та витрати на судовий збір. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилався на те, що комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надає послуги з теплопостачання відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються до житлового приміщення, яке розташоване: [ADDRESS]. Однак відповідач оплату за послуги теплопостачання фактично комунальному підприємству «Павлоградтеплоенерго» не проводив. В результаті у період з 01 березня 2003 року по 01 травня 2013 року утворилась заборгованість перед комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» у сумі 18769 грн. 17 коп. Станом на 01 вересня 2018 року дана заборгованість не сплачена. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Третя особа у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року залучено до участі у справі за позовом Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON]. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 318 від 24.04.2013 року (а.с.18-20). Відповідно до довідки № 199 від 27.12.2018 року, виданої Колективним підприємством Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації право власності на квартиру № 35 у будинку № 14. по вулиці Степового Фронту, м. Павлоград, Дніпропетровської області в період з 01.03.2003 року по 31.12.2012 року було зареєстровано наступним чином: станом на 16.01.1998 року за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 15.01.1998 року Павлоградською товарною біржею, за р №1/19-НД; станом на 07.09.2006 року за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.08.2006 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON], за р.№2290; станом на 19.01.2007 року за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.01.2007 року приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу [PERSON], за р. №105 (а.с.51). Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» надавало послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS]. Плата за послуги теплопостачання не проводилась своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Як вбачається з особового рахунку № 1-104014035, оформленого на [PERSON] за адресою: [ADDRESS], утворилась заборгованість за оплату послуг з теплопостачання у період з 01 березня 2003 року по 01 травня 2013 року перед комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» у сумі 18769 грн. 17 коп. (а.с. 4-6). [PERSON] за адресою: [ADDRESS],- зареєстрованим не значився, що підтверджується відомостями з адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 25 вересня 2018 року та відомостями з архіву даних форми Б відділу по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міською ради Дніпропетровської області (а.с.13,52). Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обовязок оплатити надані послуги з теплопостачання встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не був власником квартири [ADDRESS] у період утворення заборгованості перед комунальним підприємством «Павлоградтеплоенерго» у сумі 18769 грн. 17 коп., договору на постачання теплової енергії з позивачем не укладав, за вищевказаною адресою не було зареєстровано його місце проживання, тобто, не був споживачем послуг з теплопостачання, таким чином, обовязок зі сплати за теплопостачання у відповідача не виник. Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 18769 грн. 17 коп., яка утворилась у період з 01 березня 2003 року по 01 травня 2013 року. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed