Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

14 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, у склад якої увійшла вказана квартира, належна померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 квітня 1993 року № 1690, яку вона бажає прийняти, як спадкоємиця за заповітом. Оформити своє спадкове право на нерухомість вона не може, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво про право власності на житло, не зареєстроване у встановленому законом порядку, про що їй видано постанову від 17 жовтня 2014 року за № 390/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Посилаючись на діюче законодавство, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS], загальна площа якої - 35,3 кв.м, жила площа - 18,0 кв.м. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, у відкрите судове засідання не з?явилась, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсуності, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Маріупольської міської ради - Іванченко Н.О., діюча на підставі довіреності, у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, зазначала, що за діючим законодавством умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об?єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду. За ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов?язковою. Зазначає, що право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку та у спосіб, визначені законами України, зареєстровано не було, отже підстав для задоволення позову немає. Просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 квітня 1993 року державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Загальна площа квартири складає 36,14 кв.м. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого [INFO] Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO]. Також встановлено, що позивач у справі - [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] та на підставі ст.ст. 1233, 1235 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Апалько М.Ю. 12 травня 1993 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-1454. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] від 17 жовтня 2014 року, вих. № 390/02-31, після смерті [PERSON], померлої [INFO], із заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 23 вересня 2014 року звернулась [PERSON] (Спадкова справа № 832014). Вказаною постановою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON] було відмовлено, оскільки право власності на ім?я [PERSON] на вказану квартиру не зареєстровано. Отже за даними вказаної постанови [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] у встановленому законом порядку не зареєстроване. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У теперішній час зареєструвати право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] у встановленому законом порядку неможливо, оскільки за ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Аналізуючи наявні докази в їх сукупності, з урахуванням положень пункту 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, згідно до якого у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв?язку з їх втратою та відсутності реєстрації об?єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім?я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає позов обгрутованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1233, 1235 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved