Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

14 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка за життя була відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], відповідно до рішення виконкому Костянтинівської міської ради договір найму було змінено на нього. У зазначеній квартирі крім позивача зареєстрований його рідний брат, відповідач по справі [PERSON], який з 2005 року в квартирі не мешкає, його речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартири, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, іншого місця проживання окрім місця реєстрації позивачу не відомо. Позивач через те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 45 в будинку № 11 по вул.Громова в м.Костянтинівка Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Після смерті матері [PERSON], яка за життя була відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], відповідно до рішення виконкому Костянтинівської міської ради № 141 від 14 квітня 2014 року договір найму було змінено на позивача [PERSON], що підтверджується листом Управління комунального господарства Костянтинівської міської ради № 439 від 24 квітня 2014 року (а.с.8), договором найму житлового приміщення № 53 від 01 листопада 2016 року (а.с.9). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у зазначеній квартирі підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника № 4» б/н від 01 листопада 2016 року (а.с.10), відомостями з реєстру Костянтинівської територіальної громади (а.с.18-19). З 2005 року відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає, його речі в квартирі відсутні, місце його перебування не відоме, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 01 листопада 2016 року (а.с.11). Свідок [PERSON], яка була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень та приведена до присяги, пояснила у судовому засіданні, що вона є сусідкою позивача [PERSON], підтвердила той факт, що у квартирі відповідач [PERSON] не мешкає більше десяти років, його місце перебування не відоме, його речей в квартирі не має. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS], факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved