Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

13 жовтня 2015 року позивач Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Маріупольська місцева прокуратура №2 Донецької області, комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Цент опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, Орджонікідзевський районний центр для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позову, з урахуванням уточнень від 25.12.2015 року зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], [INFO], громадянка України [PERSON], [INFO] є його матір'ю. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 23.06.2015 № 00015511714 виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON], записані відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач [PERSON] відмовилась забрати дитину з пологового будинку, про що, комунальним закладом «Пологовий будинок №2 м. Маріуполя» 16.02.2015 був складений акт про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я. Відповідно до листа Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 05.06.2015 №01-13-383 спеціаліст-психолог надавав жінці індивідуальну психологічну консультацію, з метою зміни намірів щодо дитини та збереження біологічної родини, але жінка не змінила власних намірів і покинула новонароджену дитину в пологовому будинку. З 16.07.2015 малолітній [PERSON] був переведений до комунального закладу Маріупольський дитячій будинок змішаного типу «Центр опіки» дія дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, де і знаходиться по теперішній. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 №31 «Про державну реєстрацію народження малолітнього [PERSON], покинутого в пологовому будинку», малолітній [PERSON] був зареєстрований в Орджонікідзевському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій (свідоцтво про народження Серія [NUMBER]). Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ряди від 24.06.2015 №145 «Про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітньому надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.07.2015 №166 «Про влаштування [PERSON] на повне державне забезпечення», малолітній влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення. Відповідач [PERSON], покинувши сина у «Пологовому будинку №2 м.Маріуполя», жодного разу його ніде не відвідувала, не цікавилась його життям та розвитком. Вважаючи таку поведінку [PERSON], як матері, по відношенню до дитини безвідповідальною, посилаючись, зокрема на ст.ст.150, 152, 155, 164 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), просив суд: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована дитина. Письмових заперечень проти позову від [PERSON] до суду не надходило. 11.01.2016 року, від представника позивача Ралюк Я.П., що діє на підставі довіреності, надійшла заява про залишення позовних вимог в частині стягнення аліментів з Відповідача без розгляду. В судовому засіданні, представник позивача Ралюк Я.П., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], не заперечувала. Зазначила, що дитину в пологовому будинку покинула добровільно, не збирається її забирати до себе та займатися її вихованням, оскільки не має матеріальних можливостей для утримання двох дітей одночасно. Вважала, що дитині буде краще, якщо її позбавлять батьківських прав. Прокурор Кулік А.В., в судовому засіданні зазначила, що позов підлягає задоволенню. Представник третьої особи Орджонікідзевського районного центру для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради Солонська І.Г., в судовому засіданні також зазначила, що позов підлягає задоволенню. Представники комунального закладу «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Цент опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про місце, день та час розгляду справи, були повідомлені належним чином. У зв'язку з цим, суд вважає, що вказані представники не з'явилися до судового засідання без поважних причин та їх неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача, пояснення прокурора та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 23.06.2015 року. Відомості про батька в свідоцтві про народження відсутні. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 23.06.2015 № 00015511714 виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області відомості про батька в свідоцтві про народження малолітнього [PERSON], записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.143 СК України, мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов'язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Мати, яка не перебуває у шлюбі, зобов'язана забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Відповідно до заяви [PERSON] від 16.02.2015 року, яка була складена в пологовому будинку, остання відмовляється забрати свою дитину [PERSON], [INFO] з пологового будинку №2 м.Маріуполя, у зв'язку з тяжким фінансовим становищем. За наслідками вказаної заяви, комунальним закладом «Пологовий будинок №2 м.Маріуполя» 16.02.2015 був складений акт про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я. В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що вказану заяву вона написала добровільно. Відповідно до ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З матеріалів справи вбачається, і проти цього відповідач не заперечувала, що реєстрація народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану була проведена на підставі рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 №31 «Про державну реєстрацію народження малолітнього [PERSON], покинутого в пологовому будинку». Положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку Україна ратифікувала 27.02.1991 р. та положення якої набули чинності для України 27.09.1991 р., передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ряди від 24.06.2015 №145, малолітньому [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. А згідно рішення колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.07.2015 №166, малолітній [PERSON] був влаштований до державного закладу на повне державне забезпечення. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, проти того, що її син [PERSON] є дитиною позбавленою батьківського піклування та перебуває на повному державному забезпеченні не заперечувала. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює. що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діє всупереч інтересам та потребам свого малолітнього сина, що на думку суду є неприпустимим. Згідно зі ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 1 ст.164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved