Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

13.05.2019р.\~ [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.05.2019р. було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 10). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалась на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19.12.2015р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №1210. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з жовтня 2017року. Причиною припинення шлюбних відносин є відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги. Подальше збереження шлюбу є неможливим. Підготовче засідання відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у справі проведено 04.07.2019р. (а.с. №17). Позивачка в судове засідання 18.11.2019р. не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, в наданій до суду заяві від 04.07.2019р. позивачка позовні вимоги підтримала, повідомила, що з жовтня 2017р. сімейні відносини з відповідачем припинені, коли відповідач став проживати в іншому місті, просила шлюб розірвати, строк для примирення не надавати та винести рішення за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Також позивачка просила після розірвання шлюбу прізвище не змінювати (а.с. № 22). Відповідач в підготовче засідання 04.07.2019р. та судові засідання 02.10.2019р., 18.11.2019р. не з,явився, про день та час розгляду справи кожного разу був повідомлений належним чином, за адресою, що підтверджується довідкою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. №12). Електронною поштою 02.10.2019р., яка перевірена судом, відповідач надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, а також просив розглянути справу за його відсутності (а.с. № 30, 31). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 19.12.2015р. сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №1210 (а.с. №6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через розбіжності в поглядах на подружні відносини, відсутність взаєморозуміння, сторони з жовтня 2017р. не підтримують подружніх стосунків та спільне господарство не ведуть. Спорів з приводу майна у сторін немає. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з жовтня 2017р., тобто більше 2 років тому, і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768грн. 40коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved