Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

13 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що\~ позивач та відповідач перебувають у шлюбі,\~зареєстрованому 27 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану\~ Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 253.\~Спільне життя сторін не склалося в звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові. Шлюб носить формальний характер та його збереження суперечить інтересам позивача. Оскільки заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу мають право подати подружжя, яке немає дітей, а місце перебування [PERSON] позивачу невідомо, на листи пропозиції вона не відповідає, раніше заявляла, що не надасть згоди на розірвання шлюбу, то це унеможливлює розірвання шлюбу, в порядку, передбаченому ст.106 СК України, що змусило позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в призначене судове засідання не зявився, в поданій позовній заяві просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи за правилами\~ст. 128-130 ЦПК України\~була повідомлена двічі, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала, причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надіслала. За наявності умов, передбачених ст.\~ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 06 березня 2018 року суд ухвалив заочне рішення у справі.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ З матеріалів справи \~судом встановлено, що згідно свідоцтва про \~шлюб, виданого 27 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 27 лютого 2015\~ року зареєстрували \~шлюб, про що був здійснений актовий запис № 253. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині Павлова. Від шлюбу в них дітей немає. Як вбачається із змісту позовної заяви, \~шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися в звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові. Різні погляди на ведення домашнього господарства, виникнення безпідставних сварок та непорозумінь призвели до фактичного припинення шлюбних відносин з лютого 2016 року. Всі спроби розірвати шлюбу шляхом подачі заяв до органів РАЦС виявилися марними, оскільки направлені позивачем листи-пропозиції залишилися без відповіді. В подальшому було встановлено, що відповідач за місцем своєї реєстрації фактично не проживає, про що були складені відповідні акти. Місце перебування відповідача не відоме. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх\~ відносинах зі\~ своїми\~ дітьми\~ користується\~ рівними\~ правами\~ та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі\~ та\~ у\~ випадку\~ його\~ розірвання. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне \~життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б \~інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що \~за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, \~почуття любові \~один до одного між сторонами втрачено. \~Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо. \~\~ За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача\~ і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд \~вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, \~оскільки позовні вимоги \~є обґрунтованими \~і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. \~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved