Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

13 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Лісовогринівецького сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) а саме: визнати за [PERSON] (РНОК ПП: [NUMBER] ) право на земельну частку (пай), розміром 3,72 га в умовних кадастрових одиницях бувшого КСП «Бужок» с, Моломолинці Хмельницького району Хмельницької області, що розташована в адміністративних межах Лісогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в порядку спадкування за законом, після [PERSON] , який помер [INFO] та мав право на земельну частку (пай), на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії PH №916190 виданого відповідно до рішення №86-р від 16.03.2001 року. Необхідність визнання права власності на земельну частку (пай) виникла у зв`язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай), та відновленням права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належною їй земельною часткою (паєм). Позивач в судове засідання не з`явилась, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи без його участі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , де [PERSON] записаний в графі «батько». [PERSON] як члену КСП «Бужок» за час його життя був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії РН №916190, загальною площею 3,72 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення №86-р від 16.03.2001 року.. [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем 1 черги після смерті [PERSON] , та для здійснення свого права та належного оформлення спадкового майна, яке належало [PERSON] звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак державним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори Т.Г. Макаренко повідомленням вих.№368/02-14 від 04 березня 2020 року було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, та повідомлено наступне: Хмельницька районна державна нотаріальна контора, проаналізувавши Ваше звернення відносно оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа N958/2020), повідомляємо Вам, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, орієнтовною площею 3,7200 га, в селі Гнатівці Хмельницького району Хмельницької області, видати немає можливості, так як у Вас відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку , та інформація про зареєстроване право власності, які б підтверджували право померлого на вищезазначене майно. Із запису №187 у копії книги реєстрації сертифікатів по КСП «Бужок», наданої відділом у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що на ім`я [PERSON] було видано сертифікат серії PH №916190 на підставі рішення №86-р від 16.03.2001 року загальною площею 3,72 умовних кадастрових гектарів та вартістю на момент видачі сертифікату в сумі 28566 гривень. Відповідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до пункту г) ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна людина має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 321 ЦК України забезпечено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права на земельну частку (пай) знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved