Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

13.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка, посилаючись на наступне. [INFO] року у м. Донецьк Донецької області, помер [PERSON], який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті нею було отримано лікарське свідоцтво про смерть № 3354, видане 14.11. 2016 року «Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР». При зверненні до Великоновосілківського районного Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з метою реєстрації смерті чоловіка, їй було відмовлено у реєстрації смерті у зв'язку з невідповідністю лікарського свідоцтва про смерть зразку документів відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. На даний час заявник є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати допомогу на поховання, однак відсутність документів, які б підтверджували факт його смерті, є перешкодою у цьому. Тому просить встановити факт смерті чоловіка у м. Донецьк Донецької області, [INFO] року. Заявник в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином оповіщена про день та час розгляду справи. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Великоновосілківського районного Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено наступні обставини. Як вбачається з паспортних даних заявника [PERSON], вона зареєстрована за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 15.12.2016 року, заявник [PERSON] перемістилась з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про одруження, заявник є дружиною померлого [PERSON]. Згідно паспортних даних, [PERSON], [INFO], уродженець смт. Старомихайлівка Марїнського району Донецької області, паспорт серія ВВ № 920671, виданий 29 липня 1999 р. Мар'їнським РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що 12.11.2016 року у м. Донецьк Донецької області помер [PERSON], [INFO], про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 3354, видане 14 листопада 2016 року «Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР», відповідно до якого причиною смерті є набряк головного мозку. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, надане заявником лікарське свідоцтво про смерть є незаконним і не створює правових наслідків. Заявник [PERSON] є спадкоємцем майна померлого і має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати допомогу на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить йому перешкоди у цьому. Згідно листа Великоновосілківського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки пред'явлено документ який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, а тому є незаконним та не створює правових наслідків. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом було встановлено, що 12.11.2016 року у м. Донецьк Донецької області помер [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті чоловіка та отримання допомоги на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved