Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

13 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі ? частини до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя в них народилася дочка. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом її доходу є державна допомога, працевлаштуватися вона не може, оскільки зайнята вихованням дитини, в звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, вказала, що на теперішній час не мешкає з відповідачем, який не надає допомоги на її утримання, крім державної допомоги на дитину, інших доходів вона не має, в звязку з чим знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не повинен платити аліменти на утриманні дружини, оскільки рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дочки, крім того, його зарплата зменшилася в звязку з ситуацією в країні, в нього є заборгованість по кредиту, який сторони отримали разом, і лише після розірвання шлюбу за умовами договору, заборгованість розподіляється між ними в рівних долях. Також, зазначив, що позивач пішла з квартири, в якій вони проживали разом, на утримання якої залишилися борги за комунальні послуги, і ці борги має сплачувати він самостійно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2012 року, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 318 (а.с. 6). Від спільного життя у сторін 22 грудня 2013 року народилася дочка [PERSON] (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що сторони фактичні шлюбно-сімейні відносин не підтримують, при цьому спільна дитина сторін проживає разом з позивачем (а.с. 10). Судовим розглядом також зясовано, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу на дитину, відповідач працює забійником на слюсарем з ремонту автомобілів в ТОВ «Нара» (а.с. 9, 21). Викладені вище обставини не заперечував і сам відповідач у ході розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, не наданням відповідачем до суду доказів про неможливість виплати аліментів на утримання дружини, а саме на підтвердження сплати заборгованості по кредиту, за комунальні послуги, з огляду на стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, працює, враховуючи майновий стан сторін, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання дружини, що буде відповідати інтересам дитини, дружини та можливості платника аліментів сплачувати їх. Задовольняючи позов, суд не бере до уваги заперечення відповідача на позов з мотивів стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки цей факт не являється підставою для звільнення від сплати аліментів на утримання непрацездатної дружини. Відповідно до п.1 ч.1 с. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial