Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами позики В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] вона знайома з 2010 року, на ґрунті спільних інтересів до продукції торгової марки «ОРІФЛЕЙМ». Їх партнерські стосунки переросли в довірливі та приятельські, на фоні чого, в серпні 2015р., відповідач звернулась до неї з проханням сприяння їй у отриманні кредиту в небанківській установі, так як ні їй, ні її матері та брату кредити не видають через занесення їх у «чорний список» боржників. Зважаючи на її вмовляння та перебуваючи, певним чином під її психологічним впливом, вона погодилася, в результаті чого нею з ТОВ «Компаньйон фінанс» 16 серпня 2015р. в інтересах виключно [PERSON] був укладений договір кредиту № 1-269-571, сума кредиту 10100 грн, строк користування до 11.02.2016р. Після отримання мною коштів на підставі розписки підписаної в присутності двох свідків та Відповідного договору позики всі грошові кошти були передані Відповідачці, тобто, 16.08.2015 року між нею, [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів. На прохання [PERSON] нею було взято ще декілька кредитів, грошові кошти за якими були передані відповідачу. [PERSON] не повертає їй кошти за договорами позики, в звязку з чим, виникла заборгованість: -за договором позики 16.08.2015 року 24\~273,86 грн.; -за договором позики від 14.10.2015 року 7 278,30 грн.; -за договором позики від 09.11.2015 року 10\~137,60 грн.; -за договором позики від 09.11.2015 року 12\~595,20 грн. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути на ї користь з [PERSON] заборгованість за договорами позики від 16.08.2015 року в сумі 24\~273,86 грн.; за договором позики від 14.10.2015 року в сумі 7 278,30 грн.; за договором позики від 09.11.2015 року в сумі 10\~137,60 грн.; за договором позики від 09.11.2015 року 12\~595,20 грн., а всього 50\~627,36 грн., а також, судові витрати в сумі 551,20 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.. Судом встановлено, що 16.08.2015 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів. 14.10.2015 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 7 278,30 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів. 09.11.2015 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 10\~137,60 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів. 09.11.2015 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 12\~595,20 грн. грн., а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути зазначену суму грошових коштів. Всі наведені вище договори повязані з виконанням позивачем [PERSON] умов кредитних договорів, укладених нею з кредитними установами, а саме: -16 серпня 2015р. 10 000 грн.., які нею отримані за Договором кредиту № 1-269-571 від 16.08.2015р., укладеного з ТОВ «КОМПАНЬОЙОН ФІНАНС»; -14 жовтня 2015р 4 000 грн., які нею отримані за Кредитним договором № МФ-1611500000133 від 14.10.2015р. укладеного з ТОВ «БІ EJI [PERSON]»; -09 листопада 2015р. 4 000 гри., які нею отримані за Договором позики № 94/7271770 від 09.il.20l5p., укладеного з ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС»; -09 листопада 2015р. 6 000 гри., які нею отримані за Кредитним договором № 09.11.2015-000000930 від 09.11.2015р., укладеного з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР». Встановлено, що заборгованість за договорами позики становить: -за договором позики 16.08.2015 року 24\~273,86 грн.; -за договором позики від 14.10.2015 року 7 278,30 грн.; -за договором позики від 09.11.2015 року 10\~137,60 грн.; -за договором позики від 09.11.2015 року 12\~595,20 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Судом встановлено, що відповідач не виконує умов договорів позики. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. В звязку з наведеним, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved