overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

14.11.2016р. [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі 1200 грн щомісячно до часу закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Треті особи: [PERSON], [PERSON], подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є сином та батьком відповідно, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], виданого 02.12.1998 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 948 від 02.12.1998, батько [PERSON]. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач пенсіонер, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Відповідно до довідки № 449 від 02.11.2016 Тернівського професійного гірничого ліцею [PERSON] навчається на денному відділенні за фахом «Електрослюсар підземний» з 01.09.2016, строк закінчення навчання 30.01.2018. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

14.11.2016 р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.02.1994 року, однак на даний час шлюбні відносини між ними припинені, протягом трьох місяців вони проживають окремо, від спільного шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільної допомоги не надає, однак отримує нерегулярний та мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Позивачка в судове засідання не з'явилась направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, просила стягувати з [PERSON] на її користь, на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився просив провести розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, про що до суду повідомив телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 8), але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню своєї малолітньої дочки. Зазначені правовідносини регулюються: -ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; -ч. 1 ст. 184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. - ч.1 ст. 75 СК України, згідно з якою дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. - ч. 4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню своєї дитини, чим порушує її майнове право, але має можливість надавати матеріальну допомогу, то з метою захисту майнового права дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, та не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 14.11.2016 року і до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів. Такі сімейні стосунки між ними супроводжувалися регулярними сварками. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені рік назад. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася. Подала заяву з клопотанням розглядати справу за її відсутності та зазначила, що з позовом не погоджується в частині майнового спору. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 19 березня 2005 року сторони уклали шлюб.(а.с. 3) Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в 2015 році. Спільне господарство ними не ведеться. Угоди на розірвання шлюбу за згодою сторін через органи РАЦС не досягнуто. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, про припинення сплати аліментів. В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що суд при винесенні рішення не вказав про необхідність звільнення його від сплати аліментів на користь відповідача. Сторони в судове засідання не прибули. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення. Згідно положень ст.220 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 31.08.2016 року, Відділ реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області було зобовязано виключити з актового запису №512 від 13.03.2007 року про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини [PERSON] (попереднє прізвище позивача). Суд при ухваленні вищевказаного рішення не прийняв рішення стосовної однієї з позовних вимог про припинення сплати позивачем аліментів на користь відповідача на утримання [PERSON], [INFO] згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України, а тому зазначені обставини є підставами для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з продовженням навчання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO]. В даний час син повнолітній і навчається на 1-му курсі денного відділення Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]», строк навчання по 30.06.2018 року. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.3. Син вже повнолітній, та навчається на 1-му курсі денного відділення Криворізького коледжу економіки та управління Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені [PERSON]», строк навчання по 30.06.2018 року, - а.с.9. Повнолітній син [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю матірю, а.с.7. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти на користь [PERSON], на утримання повнолітнього сина, Артура, [INFO], до закінчення ним навчання, тобто по 30.06.2018 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, починаючи з 14.11.2016 року. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 174 ч.4, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дітей. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що вона з 08.07.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем припинили сімейні стосунки. Відповідач мешкає окремо. Діти мешкають разом з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача та до їх повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копій свідоцтв про народження, сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.10,11). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. (а.с.9), довідкою з місця проживання позивачки, з якої вбачається, що діти проживають разом з нею. (а.с.12,13) Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) на утримання дітей є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно позову, з 22.10.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року сторони мешкають окремо, бажають розірвати шлюб. Неповнолітні діти залишилася на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач має постійний дохід, однак добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до повноліття дітей та в подальшому у розмірі ? частки заробітку доходу відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей з 14.11.2016 року. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, через скрутне матеріальне становище. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що 22.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В даний час сімейні стосунки сторони не підтримують, бажають розірвати шлюб, з серпня 2016 року мешкають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу. Інших осіб на утриманні відповідач не має. Позивачка на позові наполягає, відповідач позов визнав частково. З огляду на вказане, відповідно до положення ст. 182 СК України, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №127. Спільних дітей не мають. Шлюбні відносини припинили з 27.08.2016 року, з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 10.06.2016 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 6. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

14.11.2016 року\~ [PERSON]\~звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить розірвати шлюб,\~\~зареєстрований 07.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 24, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя, відновлення шлюбних стосунків неможливе, тому вона звернулася до суду. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. Також позивачка просить стягнути з відповідача витрати, понесені нею на сплату судового збору. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «Іванова». Позивач\~ до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 24 (а.с.5). В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №363285, виданого\~ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 126 (а.с.6). Сторони разом не проживають з червня 2016 року, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання сина не мають, зберегти шлюб позивач не бажає. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки\~ позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача. Згідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другою сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з вищезазначеним позовом, було сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією № 33 від 21.09.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

14.11.2016 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], в останній час спільного проживання стосунки між ними погіршились, почали виникати сварки та скандали, відповідач пішов жити до своїх батьків. Вважає, що подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу недоцільне. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31.05.2014 року серії І-ТП №110342 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №225847. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який стягувати з відповідача не бажає , про що свідчить заява.

Outcome: approved