Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

14.05.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням майна, яке знаходиться в сумісній дольовій власності. 21.06.2013 року позивач в останнє позов уточнив, пред'явивши його до [PERSON], [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням майна, яке знаходиться в сумісній дольовій власності. 25.06.2014 року судом ухвалено заочне рішення. 28.08.2014 року заочне рішення скасовано. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та що позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. 09.12.2013 року позов уточнив, пред'явивши його до [PERSON]. Із уточненого позову вбачається, що згідно з домовленістю, укладеною між позивачем і відповідачем [PERSON] у вересні 2008 року, на час від'їзду відповідача за межі України, він брав на себе зобов'язання наглядати за належної їм з [PERSON] квартирою, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Так само [PERSON] попросив позивача оплачувати по квартирі квартплату та комунальні послуги зі своїх особистих коштів. За зазначеної вище домовленості відповідачі були повинні відшкодувати позивачу всі витрачені ним грошові кошти з оплати квартплати та комунальних послуг згідно відповідних квитанцій. 15.05.2009 року зазначена домовленість була оформлена нотаріально у вигляді довіреності. 13.07.2011 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений договір дарування 1/2 частини належної йому квартири [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований у КП «БТІ» м. Краматорська 27.12.2012 року. Після чого відповідачу [PERSON] залишилася належати 1/4 частина квартири. Право власності відповідно до норм цивільного законодавства України на 1/2 частину вказаної квартири виникло у позивача з моменту її реєстрації державним реєстратором, тобто з 27.12.2012 р. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернення витрачених ним коштів, на що останній відповідав категоричною відмовою. У період часу з вересня 2008 року по 26.12.2012 року позивач оплатив зі своїх особистих коштів квартплату та комунальні послуги в тому числі оплату за телефон, електроенергію, а так само послуги з охорони квартири [ADDRESS] у розмірі 32481,04 грн. Таким чином, в період з вересня 2008 року по 26.12.2012 року відповідач [PERSON] був власником 3/4 частин квартири [ADDRESS] відповідно з чим він повинен виплатити позивачу 3/4 частки від понесених ним витрат, а саме: 32481,04 грн. 4х 3 = 24360,78 грн. Відмова відповідача повернути йому гроші, стала для нього серйозним моральним ударом. Його стало турбувати серце, піднявся артеріальний тиск, він перестав спати ночами. З приводу не повернення такий великий для нього грошової суми він часто дзвонив відповідачу з проханнями її повернути, на що отримував постійні відмови, що так само принижувало його честь і гідність, а так само завдавало моральні страждання. Крім того, в даний час він змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду, що відволікає його від його повсякденних справ і вимагає додаткових матеріальних витрат, у зв'язку з чим порушується його звичний ритм життя і він змушений докладати додаткові зусилля для її організації. Завдані діями відповідача моральну шкоду він оцінює в 15000 грн. Із сводної таблиці витрат, пов'язаних з утриманням квартири по [ADDRESS] , вбачається, що всього за період з з вересня 2008 року по 26.12.2012 року позивачем сплачено на утримання квартири по [ADDRESS], 27656,97 грн, про що його представник не заперечував в судовому засіданні. Тому він наполягав на стягнення ? саме з цієї суми. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 20742,72 грн., та моральну шкоду в розмірі 15000 грн., судовий збір у розмірі 324,81 грн. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, пояснюючи тим, що позивач не навів доказів, що саме він сплачував кошти по квитанціям та просила відмовити у повному обсязі. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, що об'єктивно підтверджується: довіреністю на утримання майна (а.с. 6), копіями квитанцій про оплату комунальних послуг (а.с. 7-132), копією договору дарування (а.с. 133), витягом про реєстрацію права власності (а.с. 134), копією технічного паспорту (а.с. 135), копією актового запису про смерть [PERSON] (а.с. 143), листом Державного нотаріуса 1-ї ДНК м. Краматорська. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та зберігання спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а так само нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарне зобов'язання має право зворотної вимоги до кожного із залишившихся солідарних боржників у рівній частині за вирахуванням своєї частини. Відповідно до квитанцій та сводної таблиці витрат, пов'язаних з утриманням квартири по [ADDRESS] позивачем сплачено 27656,97 грн на утримання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], 27656,97 грн. так як з вересня 2008 року по 26.12.2012 року, відповідач був власником ? частини квартири, то з нього на користь позивача слід стягнути ? частини сплачених платежів, а саме 20742,72 грн. Що стосується позовних вимог по сплаті боргу за електропостачання, охорони квартири, кабельного ТБ, то в цій частині суд вважає в задоволенні позовних вимог відмовити, тому що відповідач ними не користувався, і його відсутність за місцем мешкання, дозволяла б не користуватися цими послугами і не нараховувати оплату. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, яка передбачена ст. 22,23 ЦК, суд вважає задоволенню не підлягають. Так позивач не довів, що об'єм хвилювань, порушення його нормальних життєвих зв'язків, заподіяли йому моральну шкоду, саме тому, що відповідачем не сплачено платежі з утримання квартири. Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: · У фізичному болю та стражданнях, яких фізична, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженням здоров'я; · у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім'ї; · у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; · у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи. Таким чином, суд вважає, по діями відповідача не заподіяна позивачу моральна шкода, та в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат пов'язаних з утриманням майна, яке знаходиться в сумісній дольовій власності - частково. Стягнути з [PERSON] витрати, пов'язані з утриманням квартири, а саме: 19225,68 4х 3 = 14114,47 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 229, 40 грн.

Outcome: partial