Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі цього позову в суд, довічно. Позовна заява мотивована тим, що відповідач у справі рідний син позивача, позивач є непрацездатною, оскільки є інвалідом 3 групи, відповідач матеріальну допомогу позивачу добровільно не надає. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Межиріцькою сільською радою Павлоградського району, про що зроблений відповідний актовий запис № 16 від 18 березня 1985 року. [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № 2392313267 виданим Пенсійним фондом України та отримує пенсію по інвалідності 2 групи (загальне захворювання), яка за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року складає суму у розмірі 9250 грн, з липня 2019 року в розмірі 1564 грн, що підтверджується довідкою про доходи № 2031701933009019 від 05.11.2019 року Павлоградського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно статті 172 Сімейного кодексу України (далі СК України) дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Частиною 1 статті 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України. Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] призначена пенсія по інвалідності 2 групи, загальне захворювання. Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялись від виконання своїх батьківських обов`язків. Матеріали справи не містять доказів ухилення матір`ю від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, учасники справи таких відомостей суду не надавали. Відповідно до статті 201 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік установлено, що з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, становить 1497 гривні, з 1 липня - 1564 гривень, з 1 грудня - 1638 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки від 05.11.2019 року Павлоградського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON] Михайлівна як пенсіонер, отримує пенсію по інвалідності, в розмірі 1564 грн, станом на жовтень 2019 року . Розмір пенсії позивача дорівнює розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов у повному обсязі, позивач потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved