Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

14.08.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товарна Біржа Едвайс-Консульт, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу серія АВК № 001097 на 23/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Защука у м. Миколаєві, укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований на Товарній Біржі Едвайс-Консульт 23.05.2000 року, мотивуючи тим, що звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті матері- Шевченко [PERSON], яка померла 23.05.2016 року, але нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що зазначений вище нотаріально не посвідчений та згідно зі ст.220 ЦК України є нікчемним. Його мати [PERSON] та відповідач виконали всі умови договору купівлі-продажу, 04.05.2000 року договір було зареєстровано у Миколаївському міжміському БТІ за № 1972. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Також не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 27.03.2000 року між [PERSON] та [PERSON], як членами біржі, було укладено договір купівлі-продажу 23/100 часток домоволодіння № 16 по вулиці Защука м. Миколаєва, тобто між [PERSON] та відповідачем існували відносини, пов'язані з купівлею-продажем об'єкту нерухомості, які регулюються Цивільним кодексом України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Відповідно до вимог ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року)нотаріальному посвідченню підлягали тільки договори купівлі-продажу житлового будинку. Статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року)передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 28.03.2000 року [PERSON] виконала свої зобов`язання як покупець, а саме оплатила продавцю [PERSON] вартість придбаного об`єкту нерухомості, а саме 23/100 частини домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 627 кв.м. за адресою: м. Миколаїв вул. Защука, 16, в тому числі самочинні забудови: літ.а-2, а-4, У, Х, Л, Б, Т, И, К, З, у розмірі 2000 гривень. У свою чергу продавець [PERSON] передала покупцю [PERSON] 23/100 частини зазначеного домоволодіння. Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про смерть серії І-ФП № 242724 виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] померла 23.05.2016 року в м. Миколаєві. Відповідно до ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товарна Біржа Едвайс-Консульт, про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.

Outcome: approved