overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

12 травня 2016 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно вартістю 150\~571 грн. 00 коп. У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про відстрочення йому сплати судового збору за подання позову до прийняття судового рішення. Відповідно до частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно розяснень, які містяться у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року відповідно до\~статті 8\~Закону № 3674-VI та\~статті 82\~ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі\~статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Як вбачається, до позовної заяви, в якій міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору, позивачем не додано жодного доказу на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, зокрема доказів того, що він не отримує хододів за рахунок яких може бути сплачений судовий збір, хоча такими доказами можуть бути відповідні довідки про розмір отриманих позивачем доходів за попередні місяці з Державної фіскальної служби України чи з Пенсійного фонду України. З викладеного вище висновується, що підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі відсутні, тому клопотання задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

12 травня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17 листопада 2001 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1579. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовились, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з серпня 2012 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

12 травня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2015 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син. Відповідач як батько матеріально не забезпечує дитину, з приводу чого що між ними склалися спірні правовідносини щодо утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилась, її представник [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 08.06.2016р., 20.07.2016р., 04.08.2016 р., а також зважаючи на згоду представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 04.08.2015 р. між сторонами був укладений шлюб, про що 04.08.2015 р. Відділом РАЦС Кам'янка-Бузького РУЮ у Львівськоій області видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 247377. Від шлюбу в подружжя [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 467388, виданим 24.10.2015 р. Відділом державної РАЦС Камянка-Бузького РУЮ у Львівській області. Позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати їх малолітнього сина. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Покликаючись на положення ст. 184 СК України позивачка просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного місця праці, а отже отримує нерегулярний та мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, наявність у відповідача інших дітей, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є непрацездатні особи, а тому суд дійшов висновку, що розмір аліментів у розмірі 1000 грн. є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. На підставі ст.\~180, ч. 3 ст.\~181, ч. 2 ст.\~184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 04 між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивача. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками та конфліктами, які виникають через неповагу одне до одного. Вказує, що проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору, щодо місця проживання дитини немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачкою не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи, заяви у її відсутності не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23 січня 2006 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції за актовим записом № 04 (а.с.5). Від подружніх відносин у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 040671 від 16.01.2007 року (а.с.6). Спільного господарства не ведуть, проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

12 травня 2016 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м. Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що 17 липня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12.04.2016 року шлюб між сторонами розірваний. Мають сина, [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] майже не надає матеріальної допомоги необхідної для утримання та виховання дитини. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму ля дітей відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 17 липня 2010 року сторони уклали шлюб. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.04.2016 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.2). Мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] майже не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач є працездатним за віком та за станом здоров'я, іншим особам аліменти не сплачує. Враховуючи , що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 04 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 31, між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які залишаються проживати біля позивачки. Зазначає, що подружні відносини між ними припинено з 2012 року. Основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіря. Примирення між ними не можливе, так як і збереження шлюбу, адже він набув формального характеру. Спору про майно та місце проживання дітей немає. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвищення «Єнакієва». Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04 квітня 2005 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 31 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.6-7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 березня 1993 року у Зарожанській сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 07, між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Зазначає, що з відповідачем не проживають однією сімєю більше шести місяців. Основною причиною розпаду сімї це побутові сварки, конфліктні ситуації, різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіря. Примирення між ними не можливе, так як і збереження шлюбу, адже він набув формального характеру. Спірних питань щодо спільного майна подружжя та місця проживання дітей немає. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також просить після розірвання шлюбу залиши шлюбне прізвище «Чорна». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05 березня 1993 року, зареєстрованому у Зарожанській сільській раді Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 07 (а.с.3). Від шлюбу у сторін народився син: [PERSON] [INFO] (а.с.5). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 26 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1678 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля позивача. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку із постійними сварками та конфліктами, які виникають через неповагу одне до одного. Вказує, що проживають окремо з січня 2016 року. Спільне господарство не ведуть. Спору, щодо місця проживання дитини немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище бажає залишити дошлюбне «Мигалатюк». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 26 вересня 2013 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1678 (а.с.6). Від подружніх відносин у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 197983 від 08.04.2014 року (а.с.5). Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу зазначивши, що 20 червня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Жовтневому відділі реєстрації акті вцивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 453. [INFO] року від шлюбних стосунків народився син- [PERSON]. З 2016 року однією сімєю не проживають, оскільки виникають постійні сварки, що негативно впливає на виховання дітей. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб, оскільки вважає, що сімю зберегти неможливо. До судового засідання позивач та його представник не з'явився, представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначила, що однією сімєю з позивачем не проживає з лютого 2015 року. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved