Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

12 грудня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,82 га, кадастровий номер:1822386600:08:000:0091, яка знаходиться в адміністративних межах Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 29 жовтня 2003 року. В обгрунтування позову зазначив, що 29 лютого 2003 року помер його батько [PERSON], після смерті якого спадщину прийняли позивач та його мати [PERSON], оскільки проживали та були зареєстровані разом з [PERSON] 13 жовтня 2016 року [PERSON] померла. В нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно видано після смерті його власника [PERSON], що й стало приводом для звернення до суду. В судове засідання сторони не з'явилися повідомлені належним чином про дату, час та мце розгляду справи. Позивач [PERSON] не з'явився, подав в суд заяву, в якій підтримав позов, а розгляд справи просив проводити без його участі. Представник відповідача територіальна громада в особі виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не зявився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у відсутності представника. \~ \~ \~\~ Від третьої особи Коростенської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника установи, при постановленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 жовтня 2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 232925, яке видане виконавчим комітетом Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. 13 жовтня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 296267, яке видане Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Ступінь родинних відносин між [PERSON], [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджується даними свідоцтва про народження серії V-УР № 0285633 від 27 квітня 1965 року. З довідки Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області № 987 від 6 листопада 2017 року вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину спільним проживанням зі спадкодавцем та вступив у володіння та користування спадковим майном. Факт належності спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 2,82 га, кадастровий номер:1822386600:08:000:0091, яка знаходиться в адміністративних межах Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 001288 від 20 вересня 2004 року. Позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно видано після смерті його власника [PERSON], про що отримав від нотаріуса лист - відмову за вихідним номером 1438/01-16 від 18 листопада 2017 року . За отриманою від Коростенської районної державної нотаріальної контори інформацією, після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкова справа не заводилась. До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 524, 548, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року,

Outcome: approved