Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

14.12.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 серпня 2001 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народилися донька Галина 11 серпня 2001 року та син [PERSON] 29 серпня 2004 року, які проживають біля нього та знаходяться на його утриманні. [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.12). Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення їй судової повістки 20.12.2016 року в судове засідання на 29.12.2016 року (а.с. 11). Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у її відсутності не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, суд зі згоди позивача [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2001 року. Від спільного шлюбу мають двоє дітей: доньку Галину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4), які проживають біля позивача і знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 575 від 13.12.2016 року (а.с.6). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має і спроможна сплатити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, право неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved