Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

13.03.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що надав відповідачеві кредит у розмірі 12428,95 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості від 11.11.2014 року та відповідачем подано заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця шляхом надання відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості. Відповідач погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що підтверджується його підписом у заяві та відповідає вимогам ч.1 ст.634 ЦК України щодо умов договору приєднання. Пунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості. Відповідач [PERSON] умови договору не виконав і не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Станом на 27.11.2016 року виникла заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в розмірі 21594,88 грн., з яких: 11727,41 грн. заборгованість за кредитом; 1752,81 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4221,81 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 3892,85 грн. штраф за п.2.2. Генеральної угоди. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 21594,88 грн. за кредитним договором без номера від 11.11.2014 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився, відповідно до п.3 прохальної частини позовної заяви просить в разі неявки в судове засідання розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с.4, на звороті). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, викликався до суду належним чином. Судові повістки, направлені судом на імя відповідача [PERSON] за місцем реєстрації проживання, зазначеним в позовній заяві та в інформації Гибалівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, отриманій згідно з вимогами ч.3 ст.122 ЦПК України (а.с.45), відповідачем отримані, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.56). Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності від відповідача не надходило. Отже, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи і не зявився до суду без поважних причин, заперечень щодо позову на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.03.2017 року, до суду не надав. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не зявився до суду без поважних причин, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, то, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 07.02.2007 року договору кредиту за №SAMDN40000011392453 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], а також 12.11.2014 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за вказаним договором і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.9), що складається власне із самої Генеральної угоди, анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 21.02.2007 року (а.с.8) та Умов і Правил надання банківських послуг, що затверджені головою правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] (а.с.10-33). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ та Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за вказаним договором і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.11.2014 року, оскільки заперечень щодо вказаних обставин відповідач на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.03.2017 року, суду не надав. Відповідно до п.п.1.1.1. умов Генеральної угоди зменшено розмір заборгованості, що виникла в період надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 1328,31 грн., комісію на 578, 31 грн., штраф на 1986,23 грн. Заборгованість по договору кредиту з дати підписання Генеральної угоди складає 13328,97 грн. (п.1.1.2. Генеральної угоди). Дата остаточного погашення кредиту до договору кредиту 30.11.2015 року (п.1.1.3. Генеральної угоди). Банком надано відповідачеві строковий кредит в сумі 12428,97 грн. на строк 12 місяців з 12.11.2014 року по 30.11.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 12428,97 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві, умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця щомісячним платежем в сумі 1093,48 грн. (п.2.1. Генеральної угоди). Пунктами 1.4., 2.11. Генеральної угоди передбачено, що позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості по кредиту в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг. Згідно з п.1.2. Генеральної угоди, з метою забезпечення виконання зобовязань за договором, позичальник зобовязується в день підписання генеральної угоди мати залишок на рахунку в сумі 900,00 грн. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, що слідує за днем повернення кредиту (2-ий день), рахується простроченою (п.1.3.2.). Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, які відповідач [PERSON] підписав, останній зазначив, що погоджується із вказаними вище Умовами і Правилами. Заперечень щодо вказаних обставин відповідач на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.03.2017 року, суду не надав. Пунктом 2.2. Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 3892,85 грн. При порушенні відповідачем строків платежів більше, ніж на 30 днів, останній, згідно з п.1.1.5.20. Умов і правил надання банківських послуг, зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. [PERSON] порушено умови Генеральної угоди щодо погашення заборгованості за кредитом і сплати за договором кредиту, відповідно до умов Генеральної угоди, починаючи з лютого 2016 року, не проводилися, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7). З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за договором кредиту становить 21594,88 грн., з яких: 11727,41 грн. заборгованість за кредитом; 1752,81 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 4221,81 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 3892,85 грн. штраф за п.2.2. Генеральної угоди (а.с.7). Заперечень щодо вказаних розрахунків, проведених позивачем, відповідач на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.03.2017 року, не надав. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). Оскільки факт виконання умов договору кредиту та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт та повернення кредиту і процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобовязання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. (а.с.1).

Outcome: approved