Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

13.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що сторони проживали без реєстрації шлюбу однією сім'єю з кінця 2002 року по 2014 рік. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач у добровільному порядку на бажає надавати кошти на утримання дітей, будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча неофіційно працює та має нерегулярний, мінливий дохід. Позивачка [PERSON] в судове засідання 12.03.2015 року надала заяву, згідно якої заявлений позов до [PERSON] про стягнення аліментів зменшує: просить стягувати із відповідача аліменти в розмірі по 400грн. на кожну дитину; справу в судовому засіданні просить слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 12.03.2015 року надав заяву, згідно якої погоджується сплачувати аліменти на утримання двох дітей по 400 грн. на кожну дитину; просить справу слухати у його відсутності. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батьком дітей є відповідач. Відповідач свої батьківські обов'язки належним чином не виконує, коштів на утримання дітей не надає. Дані обставинами підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, що передбачено ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахування заявлених зменшених позовних вимог позивача та повного визнання заявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що заявлений позов про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, підлягає повному задоволенню, починаючи з 13.02.2015 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved