Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

14.03.2019 до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.09.2009 з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.07.2009 до досягнення донькою повноліття. Позивач вказала, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилось законодавство, і чинним законодавством передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який значно перевищує розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] за рішенням суду. Посилаючись на викладені обставини позивач просила збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. На підставі викладеної норми права суддею відкрито провадження у справі 22.03.2019 та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного судового провадження з викликом сторін. Відповідач по справі [PERSON] 17.04.2019 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою від 22.04.2019 відмовлено [PERSON] у прийнятті його зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу, роз’яснено право звернутись з аналогічним позовом в загальному порядку. В судові засідання, призначені на 05.04.2019, 22.04.2019, 14.05.2019 позивач не з’явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача 19.04.2019 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 13.11.2007 Відділом РАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.09.2009, яке набрало законної сили 02.10.2009 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 300,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.07.2009. Відповідач [PERSON], як він пояснив, не працює та не перебуває на обліку в Арбузинській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості (довідка від 22.04.2019 №183). Згідно медичної картки амбулаторного хворого 2892 від 14.06.2011, оглянутої в судовому засіданні за клопотанням відповідача, [PERSON] страждає на ряд хронічних хвороб, а саме поперековий остеохондроз, спондилоартроз, протрузії дисків в стані нестійкої ремісії, артроз гомілковоступневих суглобів з больовим синдромом, двосторонні п’яткові шпори, пупочна грижа, дерматологом йому рекомендовано обстеження та видалення новоутворень. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України - 30%). Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860,00 грн., з 1 липня - 1944,00 грн., з 1 грудня - 2027,00 грн., тобто, розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу платника аліментів не може бути меншим з 1 січня 2018 року - 930,00 грн., з 1 липня - 972,00 грн., з 1 грудня -1013,50 грн. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України). Як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень щодо їх стягнення. Таким чином, збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред'явлення позову про зміну розміру аліментів. Такий правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17, провадження №61-7584св18. Крім того, як вбачається з позовної заяви, позивач просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Проте, за приписами частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у один із способів: у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, позовні вимоги є неконкретизованими, і суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги, сформульовані у такий спосіб. З огляду на вищевикладене, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів.

Outcome: dismissed