Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

12 вересня 2018 року представник позивача Кредитної спілки «ІСТОК» Шкурак А.І. звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], в солідарному порядку заборгованість за Договором про споживчий кредит №ДК2-613 від 28 лютого 2018 року станом на 31.08.2018 року у сумі 22 349,19 грн., та 1762 грн. судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до КС «ІСТОК» із заявою на вступ до кредитної спілки та на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень прийнято рішення при прийом відповідача в члени Кредитної Спілки «ІСТОК». Того ж дня [PERSON] сплатив вступний внесок та обов'язковий пайовий внесок, чим набув членство згідно ст. 10, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки». Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору № ДК2-613 від 28.02.2018 [PERSON] отримав кредит в сумі 10000 грн. і зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни, встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 12 місяців. Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконував, систематично порушував умови кредитного договору, внаслідок чого у нього за період з 25.05.2018 по 31.07.2018 виникла заборгованість в розмірі 22349 грн. 19 коп., з яких: 8292,18 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 6141,93 грн. заборгованість за платою, 0,05 грн. заборгованість по відсотках, 3915,02 грн. - 100 % річних згідно ст. 625 ЦК України та п.4.7.3 Кредитного договору, та 4000,00 грн. штрафу. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань позивача [PERSON] 28 лютого 2018 року КС «ІСТОК» уклала з [PERSON] договір поруки №ДК2-613 ДП1. У зв'язку з наведеним, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 22349,19 грн. та сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. Представник позивача КС «ІСТОК» у судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.63). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, у відповідності до ч. 6 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, своїм правом на подання відзивів не скористались, не направили до суду заяви про відкладення розгляду справи, причини неявки не повідомили. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомлених відповідачів, які про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до КС «ІСТОК» із заявою на вступ до кредитної спілки та на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень прийнято рішення при прийом відповідача в члени Кредитної Спілки «ІСТОК». Того ж дня, [PERSON] сплатив вступний внесок та обов'язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 119 від 28.02.2018, та обов'язковий пайовий внесок, що підтверджується прибутковим касовим ордером №120 від 28.02.2018 (а.с.15,16). 28.02.2018 відповідач [PERSON] подав до позивача заяву на отримання кредиту, цього ж дня кредитний комітет позивача прийняв рішення по надання кредиту відповідачу (а.с.12). 28.02.2018 позивач та відповідач [PERSON] уклали договір про споживчий кредит №ДК2-613 (а. с. 19-20). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позичальник отримав кредит у сумі 10000,00 грн. і зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців до 28.02.2019. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Згідно п. 6.1 Договору Позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити нараховані відсотки в повному обсязі, згідно умов цього договору. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між КС «Істок» та [PERSON] було укладено договір поруки №ДК2-613 ДП1 від 28.02.2018 (а. с. 31), за яким поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати всім своїм майном за повне та своєчасне виконання зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору №ДК2-613 від 28 лютого 2018року. Позивач за договором зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору, зв'язку з чим має заборгованість у розмірі 22349 грн. 19 коп., з яких: 8292,18 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 6141,93 грн. заборгованість за платою, 0,05 грн. заборгованість по відсотках, 3915,02 грн. - 100 % річних згідно ст. 625 ЦК та п.4.7.3 Кредитного договору, та 4000,00 грн. штрафу. Оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови Договору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Виходячи з положень з ч. ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини 2статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов чинного законодавства, у визначений Кредитним договором строк не виконав свої зобов'язання, а саме: не здійснював щомісячні платежі в рахунок погашення суми кредиту та не сплатив нараховані проценти за користування кредитом. Відповідно до статей 546,549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов'язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ці зобов'язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобов'язання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимогст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідачем [PERSON] протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту,в зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 22349,19 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON], згідно умов договору поруки, поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором про споживчий кредит, суд доходить висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в солідарному порядку понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 1762,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved