Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири № 108 у будинку № 173 по пр.. Металургів у м. Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2010 року. За цією адресою на даний час зареєстрований відповідач [PERSON], який з грудня 2015 року не мешкає у спірному приміщенні , не сплачує комунальні послуги, не бере участі у утриманні приміщення, ніякого майна відповідача у спірній квартирі немає, перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинилося, він за власним бажанням покинув його . Оскільки відповідач не мешкає за адресою реєстрації понад один рік, він втратив право користування спірним приміщенням. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі № 108 будинку № 173 по пр.. Металургів у м. Маріуполі . У судовому засіданні позивачка підтримали позовні вимоги та викладене в позовній заяві та пояснили,що [PERSON] це її рідний брат по матері, який була зареєстрований у спірному приміщенні у 2010 році. Після повернення зх. Місць позбавлення волі, він, за її згодою, оселився у спірному приміщенні, але з грудня 2015 року покинув його, забрав свої речі та не зявляється , витрати з утримання житла не несе, договору оренди житлового приміщення між нею та відповідачем не укладалися, перешкод у користування спірною житловою площею вона йому не чинила, рішення покинути спірне приміщення було його добровільним. Реєстрація відповідача за ї адресою позбавляє ї права оформити субсидію та право власників щодо розпорядження майном, крім того вона несе зайві витрати з утриманню квартири з звязку з реєстрацією відповідача. Просила суд позов задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі № 108 будинку № 173 по пр.. Металургів у м. Маріуполі . Відповідач до судових засідань не зявився, про час та місце розгляду справи повідомляв належним чином, у звязку з чим, суд , за згодою позивачки, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідачки згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 липня 2010 року , зареєстрованого за № 8775931, позивачка є власницею квартири № 108, що розташована у будинку № 173 по пр. Металургів у м. Маріуполі . 12 січня 2010 року за цією адресою був зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2013 року по грудень 2015 року за згодою позивачки проживав за вказаною адресою . У грудні 2015 року він добровільно залишив спірне приміщення, речей його немає, витрат з утримання житла він не несе, договору оренди спірного житла між ним та позивачкою не укладалося. Вказані обставини були підтверджені наданими суду письмовими доказами . ( а.с. 5,6,7,12 ). Свідок [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони мешкають у квартирі № 105, що розташована у будинку № 173 по пр. Металургів у м. Маріуполі та квартира № 108 знаходиться з їх квартирою на одному поверсі. З 2013 року в цій квартирі мешкав [PERSON], який у грудні 2015 року добровільно покинув квартиру та більше не зявлявся , його речей на квартирі немає, витрати з утримання спірної квартири несе позивачка. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користуванні та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сімї без поважних причин понад рік. Позивачкою доведено, що відповідач не мешкає за адресою: м. Маріуполь, пр.. Металургів [ADDRESS] , понад рік, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивачку на зайві витрати, повязані з утриманням майна, у звязку з чим [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved