Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

13 лютого 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він, є батьком [PERSON], [INFO]. З дня народження сина, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, не дбає про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги. Відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. На даний час на підставі вироку Крижопільського районного суду Вінницької області суду від 07 липня 2017 року відбуває покарання в Ізяславській виправній колонії №31 за ст. 390 ч. 1 КК України. Також відповідач неодноразово перебував на лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1 з приводу зловживання спиртними напоями та наркотичними засобами. На підставі договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 20 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот Мариною Олександрівною відповідач повинен був сплачувати 350 грн щомісячно на утримання сина, які ним в повному обсязі не сплачуються. На даний час прожитковий мінімум істотно збільшився, а розмір отримуваних аліменти не забезпечує потреби дитини, та є меншим за розмір, гарантований державою, який має становити 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, позивач відповідно до ст.192 СК України просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач направив письмові пояснення по справі, в яких проти позову заперечив, зазначив, що на даний час не має змоги платити аліменти. Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької міської ради подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи орган опіки та піклування Ярмолинецької районної державної адміністрації подав до суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. На підставі договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 20 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот Мариною Олександрівною відповідач повинен був сплачувати 350 грн щомісячно на утримання сина. 23 січня 2018 року приватним нотаріусом Кот М.О. було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за зобов'язаннями згідно договору про сплату аліментів станом на 5 грудня 2017 року в сумі 10 700 грн та суму сплати 600 грн, а всього 11 300 грн. Малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Згідно довідки №24 від 31 січня 2018 року виданої Хмельницьким дошкільним навчальним закладом №45 «Ялинка» вбачається, що вихованням дитини займається матір [PERSON] З акту обстеження умов проживання від 22 березня 2018 року складеного спеціалістом відділу опіки та піклування служби у справах дітей вбачається, що для проживання дитини [ADDRESS] створені належні умови. 22 травня 2018 року органом опіки та піклування Ярмолинецькою районної державної адміністрацією було складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], з тих причин, що відповідач, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям, здоров'ям, не допомагає матеріально, не спілкується із сином. У цьому ж висновку було встановлено, що згідно акту обстеження умов проживання від 11 травня 2018 року складеного Гальчинецькою сільською радою Теофіпольського району на протязі 2014, 2015, 2016 та серпня 2017 років [PERSON] та її син проживали в будинку [PERSON] по [ADDRESS]. Вихованням дитини займалася тільки матір, батько [PERSON] участі у вихованні не приймав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. З вироку Крижопільського районного суду Вінницької області від 7 липня 2017 року у справі 134/838/17 вбачається, що [PERSON] був направлений для відбуття покарання призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 червня 2015 року до ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» вбачається що засуджений не дотримувався правил режиму утримання, встановлених правил проживання та правил поведінки у громадських місцях. 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності декілька разів, зокрема 10 вересня 2016 року порізав вени, 1 лютого 2017 року порізав собі руки, відмовлявся працювати. Цим же вироком за ч.1 ст.390 КК України [PERSON] було призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточно призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі. З характеристики Ізяславської виправної колонії №31, де відбуває покарання [PERSON] вбачається, що засуджений за час відбування покарання характеризується незадовільно, допустив десять порушень вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Не працевлаштований у зв'язку з відсутністю бажання працювати. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться незадовільно, правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом колонії не дотримується, погрожує фізичною розправою, до суспільно-корисної праці ставиться незадовільно. З виписок із медичних карт стаціонарного хворого №1344 за 2001 рік та №5047 за 2014 рік вбачається, що [PERSON] у 2011 році зв'язку із систематичним вживанням спиртних напоїв та наркотичних засобів перебував на лікуванні із діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання декількох психоактивних речовин (амфетаміни, канабіоїди, алкоголь), стан залежності, галюцинаторний синдром. А у 2014 році перебував на лікуванні із діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни. На запит суду Ярмолинецькою районною лікарнею було повідомлено, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в лікаря нарколога з 2011 року. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 Постанови від 30 березня 20107 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості із нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідач надіслав заперечення щодо позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів в якому зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти бо не працевлаштований. Станом дитини цікавиться телефонуючи позивачці. Однак суд, дослідивши всі зібрані у справі докази, зокрема медичну документацію, характеристику засудженого погоджується із позивачем та висновком органу опіки та піклування щодо необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], зважаючи на те, що відповідач ухилявся від виховання дитини до того часу, як потрапив до місць позбавлення волі. І на даний час не виявляє щодо сина батьківської турботи, не піклується про нього, не цікавиться життям і здоров'ям, не піклується про підготовку до самостійного життя, матеріально не забезпечує, оскільки при наявній можливості працювати та отримувати гроші цього не бажає робити, прикладом своєї поведінки не може сприяти засвоюванню сином загальновизнаних норм моралі, вихованню в дусі поваги до прав людини та поваги до закону. З огляду на це, суд вважає, що заперечення відповідача щодо позову є суто формальними, оскільки бажання брати участь у вихованні дитини може бути реалізовано у різних формах, однак він жодних дій для цього не вчинив. Суд погоджується із твердженням позивача, що спілкування відповідача із сином не буде відповідати інтересам останнього, оскільки поведінка [PERSON] свідчить про те, що він може становити загрозу для дитини з огляду на неврівноваженість та зловживання спиртними напоями та наркотичними засобами, внаслідок чого у відповідача неодноразово виникали психічні та поведінкові розлади, за таких обставин вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги про збільшення розміру аліментів суд виходить з наступного. На підставі договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 20 жовтня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Кот Мариною Олександрівною [PERSON] повинен був сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 350 грн щомісячно. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, яка виникла після ухвалення судом цього рішення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1 492 грн,, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має. У зв'язку із зростанням розміру прожиткового мінімуму на дітей, та інфляцією витрати позивача пов'язані із утриманням сина збільшилися, у зв'язку із чим на думку суду матеріальний стан [PERSON] погіршився, що дає їй обґрунтовані підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки 350 грн, які визначені за нотаріальним договором явно не можуть задовольнити потреби дитини для необхідного та достатнього розвитку, що гарантовано ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів з 350 грн до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ст.161 ЦПК та ст.184 СК України позивачу надано право стягувати аліменти в такому розмірі, враховуючи, що законодавцем можливість стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку віднесено до аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі становлять 1409 грн 60 коп., які слід стягнути з відповідача. На користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн 80 коп., сплачений при подачі позову за вимогу про позбавлення батьківських прав, а на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп. за вимогу про збільшення розміру аліментів.

Outcome: approved