Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

14.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, посилався на те, що 08.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № KRP0AN20150047 від 08.06.2007 року. На отриманні за цим договором грошові кошти на підставі договору купівлі-продажу № СФ-0009606 від 25.05.2007 року ним у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоприват» був придбаний автомобіль Maple C81 кузов [NUMBER] двигун [NUMBER], колір шампань золотистий, загальною вартістю 65715,00 грн., який ним був зареєстрований в підрозділі Державтоінспекції за реєстраційним номером [NUMBER] і переданий у заставу ПАТ КБ «Приватбанк» за договором застави № KRP0AN20150047 від 08.06.2007 року. Він сплачував банку платежі за наданим ним кредитом відповідно до умов кредитного договору, але у зв'язку із затриманням виплати йому страхового відшкодування внаслідок ДТП, в якому був пошкодження його автомобіль, він несвоєчасно здійснив сплату декількох платежів по кредиту, мав невелику заборгованість, яку погасив декількома платежами у період з вересня 2007 року по квітень 2008 року включно. Проте внаслідок порушення ним графіку повернення кредиту автомобіль, який був у заставі вилучений 30.01.2008 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» для реалізації з наступним направленням грошових коштів на погашення його заборгованості за вказаним договором. Але не зважаючи на це 04.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було винесено виконавчий напис, відповідно до якого було пропоновано стягнути з позивача заборгованість у розмірі 859869,82 грн., який було зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 13828. Тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав відзив, проти задоволення позовних вимог заперечували. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачу на його адресу було направлено письмову вимогу про усунення порушень за договором, докази такого направлення наявні в матеріалах справи. Позивачем не надано жодних розрахунків,ю які б підтверджували спірність оспорюваного виконавчого напису, в позові не надається жодних підтверджень виконання своїх обовязків, не спростовується ні факт наявності заборгованості перед банком, на розмір боргу у виконавчому написі. При цьому, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, тобто та обставина, що сума заборгованості за кредитом більша, ніж в повідомленні, не свідчить про наявність спору. Виписки і розрахунки є первинними документами з врахуванням Переліку типових документів, що затверджені Міністерством Юстиції України № 578/5 від 12.04.2012 р., виписки банку відносяться до первинних документів. Тому вважає, що виконавчий напис є цілком правомірним, а доводи позивача нікчемними, нотаріус діяв в рамках чинного законодавства,а отже виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства, та просить в задоволенні позову відмовити повністю. Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до кредитного договору № № KRP0AN20150047 від 08.06.2007 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] останнім отримані кредитні кошти та на підставі договору купівлі-продажу № СФ-0009606 від 25.05.2007 року придбав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоприват» автомобіль Maple C81 кузов [NUMBER] двигун [NUMBER], колір шампань золотистий, загальною вартістю 65715,00 грн., який зареєстрував в підрозділі Державтоінспекції за реєстраційним номером [NUMBER] та був переданий у заставу ПАТ КБ «Приватбанк» за договором застави № KRP0AN20150047 від 08.06.2007 року. Відповідно до виконавчого напису від 04.12.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] з заборгованості за кредитом у розмірі 859869,82 грн. Стягнення здійснювати за період з 08.06.2007 року по 22.06.2017 року. ( а.с. 8). Приходячи до висновків про задоволення позовних вимог [PERSON] судом враховані наступні норми діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, яка діяла на момент вчинення спірного напису (далі за текстом Інструкція) Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції, діючий на момент вчинення спірного виконавчого напису, визначено можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів. Так, згідно із ст. 87 вказаного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 (далі за текстом Перелік), у редакції від 29.11.2001 року, яка діяла на час вчинення спірного напису. Відповідно статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 238 розділу 32 Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: - відомості про найменування і адресу стягувача та боржника;-дата та місце народження боржника - фізичної особи, його місце роботи;-номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи;- строк за який має провадитись стягнення;\\-інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотеко держателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язань. Згідно із п. 284 розділу 32 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3-х років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою КМУ. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, відповідно до п. 287 розділу 32 Інструкції. Виконавчий напис має містити: найменування на адресу стягувача; найменування та адресу боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків у банках, кредитних установах (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, штраф, проценти, якщо так належать до стягнення тощо. Дослідивши надані сторонами документи, суд приходить до висновку, що об'єктивних доказів безспірності вимог щодо розміру заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк», на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, не було. Зокрема, таких доказів не надано суду ПАТ КБ «Приватбанк» при розгляді даної справи, не надходили підтверджуючі цей факт документи ї від третьої особи. З тексту виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягується за період з 08.06.2007 року по 22.06.2017 року. При цьому слід зазначити, що під «строком» у цивільному праві розуміють саме проміжок часу, зі спливом якого пов'язана певна дія чи подія, яка має юридичні наслідки. В той же час поняття «термін» у цивільному праві - це певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Вказані поняття визначені ст. 251 ЦК України. Згідно із ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який діяв на момент вчинення спірного виконавчого напису,стягнення заборгованості може проводитись за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майна. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника можуть бути лише первинні бухгалтерські документи, яки підтверджують дійсну наявність на облікових рахунках фінансової установи простроченої заборгованості за кредитом. Такими документами у даному випадку можуть бути рахунки-фактури, зведена облікова виписка з мого рахунку тощо. Стаття 50 Закон України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З огляду на викладене, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладений у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17) Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При розгляді судом даної цивільної справи ані відповідачем, ані третьої особою, на підтвердження факту реального існування заборгованості у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано, жодного первинного бухгалтерського документу, або ж його завіреної копії, на підтвердження вказаного факту. При цьому суд зауважує, що копії цих документів повинні зберігатись у стягувача, який у даному випадку є ПАТ КБ «Приватбанк», а їх оригінали - у нотаріуса, який вчиняв виконавчий напис. З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] Крім того, згідно частин 7, 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним продовжити дію заходів забезпечення позову згідно ухвали суду від 09.04.2019 року протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Outcome: approved