Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

14.06.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. 12 жовтня 2015 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті залишились земельні ділянки площею 0,90 га та 1,42 га та загальною площею 2,32 га, що розташована на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та земельна частка (пай) площею 6,89 умовних кадастрових га, яка перебувала в колективній власності КСП «Побєда» . Вищезазначену земельну ділянку та право на земельну частку (пай) позивачка має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. Після смерті спадкодавця [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але останній було відмовлено з причин відсутності документів, підтверджуючих право власності померлого на зазначене нерухоме майно, та відповідної реєстрації цього права. Де знаходяться оригінали правовстановлюючих документів позивачка не має гадки, лише припускає, що спадкодавець втратив їх за життя. За таких обставин просить суд визнати за нею право власності на 2/3 частини на вказану земельну ділянку та права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті [PERSON] 25.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступне. [PERSON] є матірю померлого [PERSON] та являється спадкоємцем першої черги за законом. В установлений законом термін остання звернулася з письмовою заявою до нотаріуса щодо видачі спадщини їй після смерті покійного [PERSON], на що отримала відмову з причин відсутності правовстановлюючих документів. Оскільки ні в неї, ні в інших родичів немає вказаних оригіналів документів, до редакції газети «Татарбунарський вісник» подано обяву, щодо втрати вказаних правовстановлюючих документів. В звязку з чим, вона просить суд визнати за нею право власності на 1/2 земельних ділянок площею 0,90га, 1,42га загальною площею 2,32 га, що розташована на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та на 1/2 права на земельну частку (пай) площею 6,89 умовних кадастрових га. В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом просив позовну заяву [PERSON] задовольнити в повному обсязі, а зустрічну позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, визнавши за нею право власності на 1/3 земельної ділянки та 1/3 частину земельної частки (паю), які залишилися після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки її мати [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті [PERSON], відмовилася від своєї частки спадкового майна на користь доньки [PERSON], про що надала нотаріусу відповідну заяву. Представник відповідачки за первісним позовом, вона ж представник позивачки за зустрічним позовом у судовому засіданні просила зустрічний позов задовольнити повністю, а первісний задовольнити частково, визнавши право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині спадкового майна, посилаючись на те, що [PERSON], яка відмовилася від своєї частки спадкового майна на користь доньки померлого, взагалі не може бути спадкоємцем першої черги, як дружина спадкодавця, оскільки, хоча і перебуває у зареєстрованому шлюбу з померлим, однак фактично з ним не проживала на протязі майже 20 років однією сімєю до дня його смерті. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЖД № 428937 від 15.10.2015 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] помер 12.10.2015 року в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ФП № 310166 від 29.07.1992 року (а.с.5) вбачається, що 29.07.1992 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 004099 від 19.08.1994 року (а.с.4) батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про одруження VIУР № 382362 (а.с.48) підтверджується, що 17.01.1965 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Тузлівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області. Як вбачається з копії повторного свідоцтва про народження серії І-ЖД № 473495 від 22.07.2016 року (а.с.45), матірю [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 265528 (а.с.49), 11.11.1972 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2002 року (а.с.7) підтверджується, [PERSON] є спадкоємцем права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом площею 6,89 умовних кадастрових га, належний померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Татарбунарською нотаріальною конторою від 27.05.2000 року за №2206 і зареєстрованого по Татарбунарській райдержадміністрації від 31.05.2000 року сертифікату серія ОД № 0128878. Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0128878 від 20.01.1997 року (а.с.11) підтверджується, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Победа», площею 6,89 умовних кадастрових га, а 26 грудня 2002 право на вищевказану земельну частку (пай) було передано [PERSON] на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом серії ВАВ № 536713. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 за №462245 від 01.08.2003 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,32 га, розташованої на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданої Відділом Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області за №О-379/0-134/6-16 від 10.05.2016 року (а.с.10), вбачається, що вартість земельної ділянки загальною площею 1,4237 га, розташованої на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є [PERSON], складає 20 513 грн. 65 коп. та відповідно до витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданої Відділом Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області за №О-379/0-133/6-16 від 10.05.2016 року (а.с.9) підтверджується, що вартість земельної ділянки загальною площею 0,8974 га, розташованої на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є [PERSON], складає 26 847 грн. 20 коп. З листів нотаріуса №429/02-14 від 16.05.2016 року (а.с.12) та №640/02-14 від 18.07.2016 року (а.с.44 видно, що [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Із об'яви, опублікованої в газеті Татарбунарський вісник за № 8 від 27.02.2016 року (а.с.13-14) видно, що в графі втрачені значиться вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №462245 від 01.08.2003 року на ім'я [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128878, виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією від 22.01.1997 року, на імя [PERSON] Із об'яви, опублікованої в газеті Татарбунарський вісник за № 23 від 11.06.2016 року (а.с.50) видно, що в графі втрачені значиться вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №462245 від 01.08.2003 року на ім'я [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0128878 виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією від 22.01.1997 року на імя [PERSON] З витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру 44295392 від 29.06.2016 року (а.с.25) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №50/2016 за номером у спадковому реєстрі 58628348. До вказаної довідки долучена нотаріально завірена копія заяви [PERSON] від 25.02.2016 року за №131 про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь його доньки [PERSON] (а.с.26), завірена копія заяви [PERSON] від 25.02.2016 року за №132 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.27) та завірена копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] від 29.03.2016 року за № 241 (а.с.28). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як донька та матір [PERSON]Л, є спадкоємцями першої черги після його смерті на земельну ділянку площею 0,90га та 1,42 га загальною площею 2,32 га, що розташована на території Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та земельну частку (пай) площею 6,89 умовних кадастрових га, яка перебувала в колективній власності КСП «Побєда». Інший спадкоємець дружина померлого [PERSON] від своєї частини спадку відмовилась на користь доньки [PERSON], що посвідчила наданою нею нотаріусу заявою. Так як правовстановлюючі документи на земельні ділянки на імя спадкодавця втрачено, нотаріусом відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Отримати вказані документи після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє [PERSON] та [PERSON]І можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] в установленому законом порядку. Суд не погоджується з доводами представника [PERSON] та показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] відносно того, що дружина покійного [PERSON] не є спадкоємцем першої черги за законом та не може спадкувати його майно, так як тривалий час не проживала з ним однією сімєю, оскільки чинним ЦК України передбачено вичерпний перелік осіб, які можуть бути усунені від права на спадкування. В звязку з тим, що [PERSON] не входить до вказаного переліку, тому вона може спадкувати майно [PERSON], а так як вона відмовилася від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON], тому частка останньої в спадку збільшується. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на 2/3 частини а за [PERSON] на 1/3 частину спадкового майна після смерті [PERSON]

Outcome: partial