Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

12 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 03.09.2013 в сумі 34614,37 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.\~ Свої вимоги мотивував наступним, відповідно до укладеного договору б/н від 03.09.2013 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між ним та банком, що підтверджується підписом у його заяві. Взяті на\~себе зобовязання\~[PERSON]М,не виконує. Станом на 31.03.2018 заборгованість відповідача перед банком складає 34614,37 грн., з яких: 293,87 грн. заборгованість за кредитом; 27967,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4228,07 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1624,49 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує, згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. \~У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки і вона діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк випущеної картки до останнього дня 03.2016. Позивач звернувся в суд з позовом 12.04.2018. Отже не вважає, що ним пропущений строк позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду [PERSON] надав відзив, в якому прохав: застосувати визначений законом строк позовної давності; у задоволені позову відмовити у повному обсязі у звязку із його незаконністю, необґрунтованістю та безпідставністю. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судомвстановлено, що відповідно до укладеного договору без номера від 03.09.2013 [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між ним та банком, що підтверджується його власноручним підписом у заяві від 03.09.2013. Відповідач взяті на себе зобовязання порушив, внаслідок чого, станом на 31.03.2018 заборгованість відповідача перед банком складає 34614,37 грн., з яких: 293,87 грн. заборгованість за кредитом; 27967,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4228,07 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1624,49 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг (надалі умов), як складової частини укладеного договору, позичальник зобовязаний погашати заборгованість\~ за\~ кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов, у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник\~ на вимогу банку зобовязаний виконати\~ обовязки\~ з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В\~ пункті\~ 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором, більше ніж на\~ 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст.\~525\~Цивільного кодексу\~України встановлено,\~що одностороння\~відмова від\~зобовязання або\~одностороння зміна\~його умов\~не допускається.\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Кредитним договором від 03.09.2013 передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто, за одне і те ж порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні заборгованості за пенею та комісією на користь позивача слід відмовити. Встановивши,\~що [PERSON]М,\~як позичальник,\~не виконав\~зобовязань за\~кредитним договором\~і,\~як наслідок,\~допустив заборгованість\~по кредиту,\~суд позов\~ задовольняє,\~проте,\~частково.\~Стягується з\~відповідача на\~користь банку-позивача: 293,87\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~27967,94\~грн.\~ заборгованість\~по процентам\~за користування\~кредитом,\~а також\~штрафи відповідно\~до пункту\~2.1.1.7.6\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг:\~500\~грн.\~-\~штраф (фіксована\~частина),\~1624,49\~грн.\~ штраф\~(процентна\~складова),\~а всього, 30386,30 грн. Заява відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню з наступних підстав. В заяві про застосування строків позовної давності відповідач зазначає, що останній платіж в сумі 300 грн ним здійснено 15.09.2014, позов до суду подано 12 квітня 2018 року, а кошти зараховані в розмірі 31,69 грн. здійснені банком самостійно з метою переривання строків позовної давності, тобто після спливу 3-річного строку. В той же час, відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки встановлюється в один рік (ст.258 ЦК України\~). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частинами 1, 5\~ст. 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5\~ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255\~ЦК України. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 614 цс 14). Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк дії виданої відповідачу кредитної картки за договором від 03.09.2013 до березня 2016 року, тому строк повернення кредиту в повному обсязі сплив 31.03.2016 року. Позивач звернувся до суду з позовом 12 квітня 2018 року, тобто в межах 3-річного строку позовної давності. \~Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України, оскільки з його сторони не виконані умови договору. Відповідно до роз'яснень, даних у п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року\~\~№ 10 у разі якщо суд на підставі ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Таким чином понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача\~. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial