Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

14.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2019 справу прийнято до провадження після скасування ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.09.2019 ухвали Київського районного суду м.Харкова від 21.05.2019, призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.02.2020 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 вересня 2006 року перебувала з Відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім`єю до 2015 року. Від шлюбу ми мають малолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився жити разом з позивачем. За час проживання окремо відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання та виховання, на даний час син фактично знаходиться на повному утриманні позивача. Всі питання щодо виховання вирішуються самостійно [PERSON] без участі та підтримки з боку відповідача. Додатково син займається в гуртках раннього розвитку для дітей та тренувально-оздоровчих секціях. Незважаючи на те, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26 січня 2017 року про стягнення аліментів [PERSON] зобов`язаний сплачувати 1/4 частину від усіх доходів він ухилявся від сплати аліментів впродовж двох років. Рішення суду він не виконував, належним чином, а саме не сплачував вчасно аліменти, не піклувався про сина, не проявляв та не проявляє заінтересованості в його житті, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для отримання сином шкільної освіти. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати саме з позивачем, а не з його батьком. [PERSON] має стабільний самостійний дохід, щоб створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, також в позивача гнучкий графік роботи, має час відводити сина до школи розвитку, займатися із ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього. Позивач з сином проживають у квартирі з ремонтом, де створені всі умови для проживання дитини. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини, в якому також просить розглядати справу за їх відсутності. У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] є: мати - [PERSON] , та батько - [PERSON] (відповідач по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . (а.с. 11). Відповідно до рішення Київського районного суду м.Харкова від 26 січня 2017 р. по справі №640/11164/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 19 липня 2017 р. і до повноліття дитини. (а.с.12) Згідно довідки Київського відділу державної виконавчої служби від 03 вересня 2018 р. заборгованість [PERSON] станом на 01 січня 2019 р. по сплаті аліментів на дітей складає 24559,08 грн. (а.с.14) Згідно з інформацією адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 382 від 21.10.2016, який відвідував малолітній [PERSON] , [INFO] , стосунки між матір`ю і дитиною дуже щирі, довірливі не викликали тривоги з боку педагогів. Мати дитини приймає активну участь у житті дошкільного закладу та групи, яку відвідує її син. Своєчасно вносить платню за утримання. дитини в закладі, матеріально та своєю особистою участю сприяє розвитку дошкільного закладу є представником батьківського комітету.(а.с.41) Згідно з інформацією від 01.02.2019 адміністрації Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Гімназія очаг», де навчається малолітній [PERSON] , [INFO] , мати дитини, [PERSON] , підтримує тісний зв`язок з класним керівником, постійно цікавиться досягненнями дитини, його поведінкою. Саме вона відвідує батьківські збори, часто буває в гімназії, спілкується з учителями та адміністрацією навчального закладу щодо успіхів Микити, завжди допомагає у позакласній роботі.(а.с.43) Згідно з інформацією ФОП [PERSON] , малолітній [PERSON] відвідує секцію спортивного плавання, мати дитини, [PERSON] , приймає активну участь в спортивному житті дитини.(а.с. 42) Згідно з інформацією ФОП [PERSON] , малолітній [PERSON] обслуговується в амбулаторії «Орленок», на прийом до лікаря педіатра дитину приводить бабуся або мати.(а.с. 40) Відповідно до висновку від 23.04.2019 № 315 щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також акту обстеження умов проживання, Малолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де створені умови для проживання та розвитку дитини. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , до Департаменту служб не з`явився. [PERSON] матеріально забезпечена, є фізичною особою - підприємцем, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.Згідно з рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.01.2017 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] матеріально дитину не утримує, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2018 складала 24559,08 грн. Питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вік дитини, пояснення батьків дитини, надані документи та рекомендації комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . (а.с.55-57) Відповідно до ст.ст. 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, батько [PERSON] [INFO] - [PERSON] , фактично не висловлював заперечень щодо існуючого місця проживання дитини з матір`ю, однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а мати дитини сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи особисту прихильність дитини до проживання з матір`ю, вік дитини, відомості про стан її здоров`я, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір`ю, [PERSON] . Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial