overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В позові він зазначив, що 30.07.2013 року він з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №317. Від цього шлюбу неповнолітній дітей немає. Посилаючись на те, що у позивача та відповідачки різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивач просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у якій позов визнала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30.07.2013 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №317. Від цього шлюбу неповнолітній дітей немає. За час спільного проживання позивач з відповідачкою не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року, актовий запис № 217, від шлюбу дітей не мають. З грудня 2013 року сімейні відносини між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими з побутових причин сварками. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 18, 20). За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача і дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 10 серпня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого дітей не мають. З грудня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя, передбачені ст.111 СК України, однак його досягнуто не було. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, які мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову остання зазначила, що 14 лютого 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом РАГС Кіровського району м. Пермі, актовий запис № 57. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння у подружньому житті, різні погляди на сімейне життя. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2003 року. Реєстрація шлюбу проводилась Відділом РАГС Кіровського району м. Пермі, про що зроблено актовий запис № 57. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, хоча і проживають разом, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 23 лютого 2013 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися. Окрім того, позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка подала до суду заяву, в якій, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 23 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любарського районного управління юстиції Житомирської області актовим записом № 9 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач проти доводів позивачки щодо необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2012 році, мають сина [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки в березні 2013 року. Просить шлюб розірвати. Позивачка в суді свої вимоги підтримує. Відповідач, повідомлений за його місцем реєстрації проживання про час та місце слухання справи, в судове засідання не прибув. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони, які мають одну неповнолітню дитину, припинили спільне проживання з березня 2013 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка не бажає примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтва про шлюб та про народження сина. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству. Подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 17 квітня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала втрату почуття кохання та взаємної поваги. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував і просив розглядати справу за його відсутністю (а.с. 14). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 17 квітня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Волохово-Ярською сільською радою Чугуївського району Харківської області, а/з № 03, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 02-39/501 від 9.12.2013 року проживає з позивачем (а.с. 6, 7). Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття кохання та взаємної поваги. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13 грудня 2005 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося, подружжя припинило шлюбні відносини з вересня 2013 року, відповідач проживає з іншою жінкою та фактично створив другу сім'ю, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2005 року перебуває у шлюбі із відповідачем. Мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки [PERSON] проживає із іншою жінкою, що підтверджується поясненнями позивача та представником відповідача ці обставини не заперечувалися, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй атестату про закінчення технічного училища м. Хмельницького №6 виданого на ім'я [PERSON] На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії та про зарахування до трудового стажу часу навчання у технічному училищі №6 м. Хмельницького, однак у цьому їй було відмовлено з тих підстав, що прізвище у атестаті та свідоцтві про одруження не співпадають. Встановлення даного факту заявниці необхідно для призначення пенсії, з огляду на що, вона просить її заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця вимоги викладені у заяві підтримала. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні при вирішенні заяви поклався на думку суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подану заяву слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить атестат [NUMBER] від 9 липня 1975 року виданий на ім'я [PERSON] про закінчення повного курсу технічного училища №6 м. Хмельницького за спеціальністю взуттєвик, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці, копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу з [PERSON] від 17 грудня 1977 року, копією трудової книжки від 16 липня 1975 року виданої на ім'я [PERSON], в подальшому у зв'язку із одруженням прізвище змінено на [PERSON], де міститься запис №1 про те, що в період з 1 вересня 1974 року по 8 липня 1975 року заявниця навчалася у Хмельницькому технічному училищі №6, копією атестату. Заявник, маючи намір оформити пенсію з урахуванням періоду навчання у технічному училищі №6 м. Хмельницького в період з 1 вересня 1974 року по 8 липня 1975 року, надала атестат від 9 липня 1975 року [NUMBER], про те, у зв'язку із розбіжністю у написанні прізвища у свідоцтві про одруження та прізвищі зазначеному у атестаті, Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому листом від 26 листопада 2013 року №538/с-09 відмовило у зарахуванні періоду навчання до трудового стажу. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що слід встановити факт належності [PERSON] атестату [NUMBER] від 09 липня 1975 року виданого на ім'я [PERSON] про закінчення повного курсу технічного училища №6 м. Хмельницького за спеціальністю взуттєвик.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

12 грудня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 21 вересня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON]. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Веселевської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. Шлюб у позивача перший від якого дітей не мають. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідачка не бажає. Шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими з причини відсутності взаємопорозуміння,несумісності характерів, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Відповідач позов визнає. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. В силу ст.111 СК України заходи суду щодо примирення сторін, які були застосовані ухвалою Межівського районного суду від. 17 січня 2014 року позитивного результату не дали. Судові витрати покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

12 грудня 2013 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову остання зазначила, що 14 лютого 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 14 лютого 2003 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 6285 від 05.12.2013 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

12 грудня 2013 року до суду звернулася [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований 17 січня 2006 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 2. Позивач посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Він зловживав алкогольними напоями, з причини чого у сім'ї відбувалися сварки та бійки на очах малолітньої дитини. Примирення вважає неможливим і просить не надавати строк для примирення. У судовому засіданні позивачка просила розірвати шлюб, пославшись на те, що фактично сім'я розпалася три роки назад, чоловік виїхав у Росію і невідомо де проживає, з нею та дитиною не спілкується, аліменти не сплачує, участі у вихованні та утримані дитини не бере. Три роки назад вона зверталася з позовом про розірвання шлюбу, який був залишений без розгляду за її заявою. Однак після цього відповідач пожив з нею лише один місяць, з роботи звільнився, аліменти сплачувати перестав, а потім виїхав за межі України. Згідно відомостей ДМС, отриманих судом, відповідач знятий 27.01.2012 р. за рішенням суду з реєстрації за місцем проживання і місце його перебування невідоме. У зв'язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача та перевіривши надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, копія якого долучена до справи, [PERSON], який народився [INFO] у станиці Будьоновській, Російська Федерація, громадянин України, [PERSON], яка народилася [INFO] в с. Смяч Щорського району Чернігівської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 17 січня 2006 року, актовий запис № 2. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини [PERSON]. Місце реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За правилом ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини, на які посилається позивачка як на підставу позову, суперечать її інтересам, які мають істотне значення, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Підстав для відновлення дошлюбного прізвища дружини немає За правилом ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору на суму 229 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

12 грудня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було ухвалене рішення у вищезазначений цивільній справі. Ухвалою судді судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2013 року справу було повернуто Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська для постановлення додаткового рішення з питання щодо вирішення в повній мірі питання про розподіл судових витрат у справі. Особи, що приймають участь у справі, у судове засідання не з'явилися, але згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України ця обставина не є перешкодою для розгляду поставленого перед судом питання. Розглянувши порушене питання, суд вважає за необхідне вирішити його шляхом ухвалення у справі додаткового рішення в частині розподілу судових витрат з урахуванням доплати позивачами судового збору у розмірі 229, 40 грн., яким згідно ст. 88 ЦПК України, достягнути з відповідачів 114, 70 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved