Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

12 вересня 2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 лютого 2011 р. померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, у тому числі дві земельні ділянки загальним розміром 6,91 га в межах території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Позивач та його брат - відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину. [PERSON] бажає оформити свої спадкові права, проте не може цього зробити інакше як у судовому порядку. Перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, підтвердженою відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є втрата правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю. Враховуючи зазначене, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки загальною площею 6,91 га, що належали спадкодавиці [PERSON], а саме: розміром 6,19 га кадастровий номер 4822783200:13:000:0043 та розміром 0,72 га кадастровий номер 4822783200:13:000:0085, розташовані в межах Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. У ході судового розгляду до участі у справі в якості третьої особи залучений [PERSON] У судове засідання з розгляду справи по суті сторони не зявилися, у письмових заявах просили розглянути справу без їх участі. При цьому відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти визнання права власності за братом. Третя особа [PERSON] не заперечував проти визнання за його батьком позивачем [PERSON] права власності на земельні ділянки, зазначив, що він на земельні ділянки не претендує. Представник позивача [PERSON] у письмовій заяві позов підтримала, просила задовольнити його та розглянути справу у її та позивача відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України, іншими нормативними актами. Судом встановлено, що 24 лютого 2011 р. в с.Маринівка Доманівського району померла [PERSON], що підтверджене копією свідоцтва про її смерть. Таким чином відповідно до положень ст.ст.1220-1221 ЦК України 24 лютого 2011 р. в с.Маринівка Доманівського району відкрилася спадщина після смерті [PERSON] За життя 25 жовтня 2007 р. [PERSON] склала заповіт, яким земельну ділянку, належну їй на праві власності на підставі Державного акта МК №024838, заповіла своєму онукові [PERSON] третій особі у справі. З копій документів, що містяться у спадковій справі №86/2011, заведеній після смерті [PERSON], вбачається, що спадщину після її смерті прийняли її сини: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Третя особа [PERSON], як спадкоємець за заповітом, у визначений законом строк спадщину після смерті баби [PERSON] не прийняв. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми спадкодавиці [PERSON], а відтак і спадкоємцями першої черги в силу ст.1261 ЦК України, що підтверджене копіями свідоцтв про їх народження у спадковій справі. [PERSON], як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №024838 та витягів з Державного земельного кадастру, була власницею земельної ділянки площею 6,91 га в межах території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох ділянок: площею 6,19 га кадастровий номер 4822783200:13:000:0043 та площею 0,72 га кадастровий номер 4822783200:13:000:0085. Державний акт серія МК №024838, виданий 06.09.2003 р. втрачений, що підтверджене оголошенням у районній газеті Трибуна хлібороба за №38 від 15.09.2016 р. Саме відсутність правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, про що зазначено у постанові державного нотаріуса Доманівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.08.2016 р. Також [PERSON] за життя успадкувала земельну ділянку площею 4,76 га в межах території Маринівської сільської ради Доманівського району кадастровий номер 4822783200:07:000:0161, що належала її сину [PERSON] Вказану земельну ділянку після смерті матері успадкував відповідач по справі [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого після смерті [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавиці [PERSON] втрачений, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене є підставою для визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Спадкоємці відповідно до ч.3 ст.1267 ЦК України за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як встановлено у ході судового розгляду з письмових доказів, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли земельні ділянки загальним розміром 11,67 га, 4,76 га з яких успадкував відповідач [PERSON] [PERSON] у письмовій заяві, отриманій Доманівським районним судом за №1772 від 28.09.2016 р., зазначив про визнання позову в повному обсязі, тобто погодився на зміну часток у спадщині після смерті матері, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельну ділянку загальним розміром 6,91 га.

Outcome: approved