Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

13 червня 2016 року ТзОВ «Вінкрон» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1-3). Ухвалою суду від 14 листопада 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Сервіс Солюшнз» (а.с. 95). 01 грудня 2016 року позивачем до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 101-102). Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09 квітня 2016 року близько 06:45 год. в смт. Брацлав, Немирівського району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобіля MAN LE 8, 180, номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу FORD CARGO 1824, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], що належить ТзОВ «Вінкрон» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ABC № 083426. Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 01 січня 2015 року, укладеного між ТзОВ «Вінкрон», в особі директора [PERSON], що являється орендодавцем та ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар», в особі генерального директора [PERSON], що являється орендарем, Орендодавець передав у тимчасове володіння і користування автомобіль FORD CARGO 1824 Орендарю, за кермом якого перебував водій [PERSON], який працює в ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар» згідно наказу від 01 червня 2014 року. Водій, [PERSON], перебуваючи за кермом автомобіля MAN LE 8, 180, номерний знак [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху, чим і призвів до зіткнення з транспортним засобом FORD CARGO 1824, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] та одразу після дорожньо-транспортної пригоди зник з місця пригоди, що підтверджується висновком Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області від 13 квітня 2016 року. Транспортний засіб FORD CARGO 1824, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER], у звязку з ДТП зазнав значних пошкоджень, а саме на суму 96\~374 (девяносто шість тисяч триста сімдесят чотири) грн. 23 коп. Крім того, ТзОВ «Вінкрон» були понесені витрати на проведення товарознавчого дослідження № 1165/16-21 на суму 845 (вісімсот сорок пять) грн. 76 коп. Позивач також зазначає, що автомобіль марки MAN LE 8, 180, номерний знак [NUMBER], перебуває у власності [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Сервіс Солюшнз». Керування даним автомобілем було закріплено на підставі трудових відносин за водієм [PERSON], в результаті умисної недбалості якого, яка полягала в тому, що він умисно, не надаючи особливої уваги збереженню автомобіля в цілому, не передбачав можливості незаконного заволодіння джерелом підвищеної небезпеки у вигляді автомобіля MAN LE 8, 180, номерний знак [NUMBER], хоча повинен був та міг передбачити такі обставини, допустив можливість заволодіння [PERSON], з яким попередньо розпивав спиртні напої, даним автомобілем, та подальшого скоєння останнім ДТП. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВІНКРОН», код ЄДРПОУ - 32055032, суму завданої шкоди в розмірі 48 187,11 грн., що становить 1/2 (50%) від загальної шкоди в розмірі 96 374,23 грн.та з ТОВ «Сервіс Солюшнз» стягнути на користь ТОВ «ВІНКРОН», код ЄДРПОУ -32055032, суму завданої шкоди в розмірі 48 187,12 грн., що становить 1/2 (50%) від загальної шкоди в розмірі 96 374,23 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в межах заявлених позовних вимог (зі змінами) та на підставах зазначених у позові. Просив суд врахувати, що автомобіль марки MAN, на якому було скоєно ДТП [PERSON] та який перебуває у власності [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Сервіс Солюшнз» вибув з володіння товариства з вини водія [PERSON], внаслідок його недбалості та неналежного зберігання ключів від автомобіля, а тому товариство повинно нести таку ж відповідальність за настання негативних наслідків для позивача, як і [PERSON] Зазначив, що водій [PERSON] сам запросив [PERSON] до місця де зберігався автомобіль, вживав з ним алкогольні напої і допустив те, що ключі від автомобіля було в нього забрано і вчинено угон автомобіля. Вважає, що такі дії і потягли за собою настання події, внаслідок якої позивачу було нанесено матеріальний збиток на загальну суму 96\~374,23 грн. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Сервіс Солюшнз» адвокат [PERSON] заперечила проти позову в частині стягнення збитку з товариства та суду показала, що [PERSON] не перебував у трудових відносинах з товариством. Автомобіль MAN LE, номерний знак [NUMBER],зберігався на орендованій площадці складів товариства, з огородженою територією та пропускним пунктом і угон транспортного засобу був вчинений з злочинною метою, а саме, вчинення крадіжки сітки-рабиці з сусіднього складу, яку вчинив [PERSON], відносно якого було постановлено вирок від 29.11.2016 року. [PERSON] за домовленістю з [PERSON] повинен був відвезти дану сітку для продажу, і саме з цією метою, скориставшись безпорадним станом спянілого [PERSON] вчинив угон належного товариству автомобіля. За дії [PERSON] товариство ніякої відповідальності нести не може, тому не має відповідати за спричинену ним матеріальну шкоду позивачу. Автомобіль було викрадено вже після закінчення робочого часу, з місця його належного збереження в нічний час і без відома та дозволу працівника товариства [PERSON], тому недбалості зі сторони відповідача допущено не було, а отже позов в частині стягнення з ТОВ «Сервіс Солюшнз» збитку є безпідставним. В задоволенні позову в частині вимог до товариства представник просить відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання жодного разу не зявився, належним чином неодноразово попереджався про необхідність явки до суду. За клопотанням сторін слухання справи судом ухвалено проводити у відсутність даного відповідача. Заслухавши думки учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частинами 2, 3 статті 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною [PERSON] України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. З ксерокопії висновку про результати розгляду звернення директора ТОВ «Вінкрон» [PERSON] від 13 квітня 2016 року, наданого старшим інспектором Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції [PERSON], погодженого заступником начальника Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції [PERSON] та затвердженого начальником Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції [PERSON] 13 квітня 2016 року, вбачається, що 13 квітня 2016 року до чергової частини Немирівського відділення поліції з письмовою заявою звернувся директор ТОВ «Вінкрон» [PERSON] про те, що 09 квітня 2016 року близько 06:45 год., водій автомобіля [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем марки Форд карго д/н [NUMBER], який належить ТОВ «Вінкрон» на основі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС № 083426. Отримане повідомлення було зареєстровано в ЖЄО від 13 квітня 2016 року. В ході розшукових дій було встановлено, що винуватцем ДТП виявився гр. [PERSON], [INFO], житель [INFO]. Як пояснив даний громадянин, він, рухаючись в смт. Брацлав, допустив виїзд на зустрічну смугу, внаслідок чого скоїв ДТП та самовільно залишив місце пригоди, так як злякався. На винуватця ДТП були складені адміністративні протоколи за ст.ст. 124, 122/4, 126/1 КУпАП (а.с. 26). Згідно з ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС № 083426, автомобіль FORD CARGO 1824, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «Вінкрон» (а.с. 4). Відповідно до ксерокопії договору оренди транспортного засобу від 01 січня 2015 року, укладеного між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Вінкрон» в особі директора [PERSON], з одного боку і ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар» в особі генерального директора [PERSON], Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове володіння і користування автомобіль FORD CARGO 1824 ФУРГОН-С (а.с. 5). З ксерокопії наказу ТОВ «Вінницький завод пакувальних виробів «Вінтар» № 72-К від 01 червня 2014 року «Про прийняття на роботу» вбачається, що гр. [PERSON] (який 09 квітня 2016 року близько 06:45 год. керував автомобілем FORD CARGO 1824, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER]), був прийнятий на роботу водієм транспортної дільниці (а.с. 6). Відповідно до ксерокопії висновку за результатами експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу № 1165/16-21 від 11 травня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD CARGO 1824, номерний знак [NUMBER], складає: 96\~374 (девяносто шість тисяч триста сімдесят чотири) грн. 23 коп. (а.с. 8-25). З ксерокопії довідки № 31/2-7244, виданої Територіальним сервісним центром № [NUMBER] України у Вінницькій області від 15.08.2016 року, вбачається, що відповідно до бази даних АІС «ДАІ 2000» УДАІ України у Вінницькій області та Єдиного державного реєстру МВС за [PERSON], [INFO], транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 53). Згідно копії обвинувального акта у кримінальному провадженні № 12016020010002703, відомості про яке 10.04.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, досудовим розслідуванням було встановлено: що «08.04.2016 року, близько 20:45 год. [PERSON] разом зі своїми знайомими [PERSON] та [PERSON], перебували на території стоянки, що по вул. Карла Маркса, 38 в м. Вінниця, де вживали алкогольні напої. Близько 23:25 год. 08.04.2016 року [PERSON], скориставшись безпорадним станом через алкогольне спяніння [PERSON], який є водієм автомобіля марки МАN, належного ТОВ «Сервіс Солюшнз», діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою використати транспортний засіб для перевезення майна у власних цілях, переконавшись в тому, що в середині салону та поблизу транспортного засобу нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, вирішив незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, [PERSON], шляхом вільного доступу, проник до салону автомобіля марки MAN, модель LE 8, 180, білого кольору, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], де [PERSON] сів за кермо. [PERSON], не усвідомлюючи злочинний намір останнього, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем, сів на пасажирське сидіння. Після чого, не маючи на то законних прав, керуючи вищевказаним транспортним засобом [PERSON] виїхав з місця стоянки автомобіля, таким чином незаконно заволодів зазначеним автомобілем, що належить ТОВ «Сервіс Солюшнз». В подальшому, рухаючись на автомобілі марки MAN, модель LE 8, 180, білого кольору, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] по вул. Енгельса в смт. Брацлав, Немирівського району Вінницької області, [PERSON] здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Форд Корона» д.р.н. АВ 9307 АХ, де самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 171 від 01.06.2016 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля MAN, модель LE 8, 180, білого кольору, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] складає 332\~440,00 грн». Потерпілим від кримінального правопорушення визнано ТОВ «Сервіс Солюшнз», код ЄДРПОУ 31648153, що зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с. 86-87, 117-119). Ухвалою колегії суддів Вінницького міського суду Вінницької області у складі головуючого судді Ковальчук Л.В., суддів Бернади Є.В. та Іщук Т.П. від 17 листопада 2016 року по справі № 127/14543/16-к призначено судовий розгляд обвинувального акта, згідно якого [PERSON] обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується копією даної ухвали (а.с. 122-123, 197). Відповідно до довідки № 31/27-4061, наданої Головним сервісним центром МВС України від 12.12.2016 року, автомобіль [NUMBER] згідно відомостей з бази даних Єдиного державного реєстру МВС зареєстрований за ТОВ «Сервіс Солюшнз» (а.с. 110-111). Правилами використання службових автомобілів, затвердженими директором ТОВ «Сервіс Солюшнз» від 01.12.2004 року, в розділі «Безпека автомобіля» зокрема визначено, що коли автомобіль не використовується, Користувач повинен слідкувати за тим, що він надійно замкнений і що протиугінна система знаходиться у робочому стані (а.с. 126-132, 172-178). З даними Правилами використання службових автомобілів 02.11.2015 року під розписку було ознайомлено водія [PERSON], що підтверджується копією даної розписки (а.с. 133, 179). Відповідно до копії договору оренди нежитлових приміщень від 01 січня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню «Вінницяоблагротехсервіс» в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Сервіс Солюшнз», у тимчасове користування було передано частину складу № 3, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. К. Маркса, 38 (а.с. 168-171). Саме дана територія складів, облаштована парканом та пропускним пунктом, використовувалася ТОВ «Сервіс-Солюшнз» для зберігання вищевказаного автомобіля [NUMBER]. Ключі знаходилися у водія товариства, якому був довірений вказаний автомобіль [PERSON] Таким чином суд вважає встановленою достатність мір, прийнятих товариством для збереження належного їм транспортного засобу. Згідно\~ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), так і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України визначено, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Частиною ч.4 ст. 1187 ЦК України визначеного якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за № 4 від 01.03.2013 року, визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об'єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (частина четверта статті 1187\~ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом є встановленим, що на момент ДТП автомобіль [NUMBER], не перебував у законному володінні ТОВ «Сервіс Солюшнз», а був викрадений сторонньою особою з території орендованого ТОВ «Сервіс Солюшнз» охоронюваного складу, що встановлено правоохоронними органами та є предметом розгляду в кримінальному провадженні № 12016020010002703, відомості про яке 10.04.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Дане незаконне вибуття транспортного засобу з володіння товариства відбулося з метою реалізації іншого злочинного діяння, скоєного [PERSON], що підтверджує вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2016 року у кримінальному провадженні №127/21147/16-к (а.с. 234) та було вчинено з використанням безпорадного стану водія [PERSON] і поза його волею. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено факт того, що в діях водія [PERSON], щодо збереження дорученого йому автомобіля, був факт халатності. Згідно показів свідка [PERSON], він, після закінчення робочого часу, здійснив всі необхідні дії, які передбачені Правилами і факт зворотнього суду доведений відповідними доказами не був. Таким чином, власник джерела підвищеної небезпеки автомобіля [NUMBER], яким є ТОВ «Сервіс Солюшнз», не є субєктом відповідальності за шкоду, що настала в наслідок дій [PERSON], оскільки джерело вибуло з його законного володіння внаслідок неправомірних дій інших осіб. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що саме відповідач [PERSON] є винною особою, яка повинна відшкодувати\~завдані позивачу внаслідок ДТП збитки, в звязку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині вимог заявлених саме до [PERSON] В задоволенні позовних вимог заявлених до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Сервіс Солюшнз» слід відмовити за необґрунтованістю. Крім цього, як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем є розділеною відповідальність між двома відповідачами в твердій визначеній сумі, а отже суд не має права вийти за межі позовних вимог та вирішити питання щодо відшкодування іншої частини збитку, яку за прохальною частиною позову позивачем покладено саме на відповідача, яким є ТОВ « Сервіс Солюшнз». Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які були понесені позивачем у даній справі. Так, позивачем відповідно до квитанції від 21.06.2016 року (а.с. 35) було сплачено судовий збір в розмірі 1445,61 грн., тому зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved