Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 05.11.2005 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу у подружжя [INFO] народився син [PERSON] , на утримання якого з 2014 року стягуються аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем були припинені, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року - шлюб розірвано. Крім того, рішенням суду від 19 вересня 2016 року визначено місце проживання малолітньої дитини з матір`ю. Між тим, починаючи з 2015 року батько дитини не виявляє жодного бажання спілкуватися з сином, не займається його вихованням, не дбає про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його життям, ухиляється від виконання обов`язків, встановлених ст. 150 СК України. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина, оскільки батько не виконує своїх батьківських обов`язків. Ухвалою від 04 січня 2018 року суддею Новомосковського міськрайонного суду Парфьоновим Д.О. відкрите провадження по справі. В зв`язку з закінченням повноважень судді Парфьонова Д.О., 31.05.2018 року справа передана в провадження судді Сороки О.В. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час, дату і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону, з урахуванням думки позивача, представник якої в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, батьками дитини значаться сторони по справі (а.с.6). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісяця (а.с. 7). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року визначене місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , - з матір`ю [PERSON] (а.с. 12,13). За заявою позивача Новомосковським МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області складено висновок, у відповідності до якого 14.04.2015 року мав місце випадок, коли відповідач взяв дитину на побачення та не повернув його (а.с. 11). Суду надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.09.2017 року заборгованість складає 21952,81 грн. (а.с. 9). 17 березня 2017 року Новомосковським МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області складено висновок, у якому інспектором ювенальної превенції не знайдено підстав для притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за ст.. 164 КК України (а.с. 15). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наст пін норми закону. У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, вимоги ст.150 СК України, свідчать про обов`язок батьків виховувати дитину. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України, у відповідності до яких мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду достатньо даних про те, що батько систематично ухиляється від своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина. Поряд з цим, в матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, в інтересах малолітньої дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1). На підставі вищевикладеного

Outcome: approved