Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

13.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Щуровецької сільської ради Ізяславського району про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 31.01.2003 року помер його батько [PERSON]. На території Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою вул. Лісова, буд. 7, с. Шевченко Ізяславського району Хмельницької області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Ухвалою суду від 18.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В підготовчому судовому засіданні 10.10.2018 року представником позивача [PERSON] подано заяву про заміну первісного відповідача по справі Щуровецької сільської ради на належного - Ліщанську сільську раду Ізяславського району Хмельницької області. Ухвалою суду від 10.10.2018 року вказану заяву представника позивача задоволено. \~ \~ \~ \~ В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 16.11.2018 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позові. Представник Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії ІV-УР №380357 від 19.07.1961 року, вбачається, що його батьком значиться [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ №198921 від 02.02.2003 року встановлено, що [PERSON] помер 31.01.2003 року, актовий запис за №4. Як вбачається із довідки №281 від 03.05.2018 року, виданої виконкомом Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, житловий будинок по вул. Лісова, 7А, с. Шевченко Ізяславського району Хмельницької області належить [PERSON], що підтверджується також витягом з погосподарської книги на зазначений житловий будинок. Відповідно до\~довідки №73\~від 26.01.2015\~року,\~виданої виконкомом\~Щуровецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, 31.01.2003 року помер [PERSON], який на день смерті проживав і був зареєстрований в [INFO]. Фактично протягом шести місяців після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив його син [PERSON], який спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав. Крім того, довідкою №02.20-661 від 03.12.2018 року, виданою виконкомом Щуровецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, стверджується, що згідно записів в погосподарській книзі №3 по Щуровецькій сільській раді за 2001 2005 роки в господарстві №209 в с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області по вул. Центральна, 30, станом на 31.01.2003 року були зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 26.09.2018 року №1648/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 31.01.2003 року, в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №627/2015 р. Зазначено, зокрема, що спадкоємцем першої черги за законом являється син померлого [PERSON] (зареєстрований за адресою: [INFO]), якому 21.01.2016 року Ізяславською держнотконторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом (на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Правда», с. Щурівці Ізяславського району Хмельницької області, розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, сертифікат серії ХМ №0113340), що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53443290 від 26.09.2018 року. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Тобто позивач після смерті спадкодавця [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину. [PERSON] комунальним підприємством «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» оформлено технічний паспорт на спірний житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Лісова, 7А в с. Шевченко Ізяславського району. Проте, правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно відсутні, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» від 05.07.2018 року №369. Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. В п.п. 1, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася у 2003 році, тому на них поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 1 статті 549 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України\~кожна\~особа\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. У відповідності до ст.492 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, зважаючи на вказані норми законодавства, та з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON], прийняв спадщину в установленому законом порядку, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на спірне нерухоме майно, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №7А по вул.Лісова в с.Шевченка Ізяславського району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 31.01.2003 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved