overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 09 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 581. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з квітня 2016 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, оскільки чоловік зловживає спиртними напоями, поводиться агресивно, вчиняє сварки, 06 квітня 2016 року безпідставно влаштував сварку, в присутності дитини побив її. Вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 09 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 581, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з квітня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 08 червня 1985 року у Нововолинському міському відділі ЗАГСу Волинської області, актовий запис №242. Від спільного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння між ними, протилежні поняття щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Відповідач не поважає її як дружину, постійно ображає її. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію паспорта позивача (а.с.3), свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.5,6), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 01 березня 1999 року в с.Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. У звязку з тим, що у її свідоцтві про народження прізвище батька вказане як «Паноченко», а в свідоцтві про смерть батька та сертифікаті на право на земельну частку він зазначений як «Панотченко», заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просила суд встановити факт того, що [PERSON] є її батьком. У судове засідання заявник та заінтересована особа не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], 14 лютого 1958 року народилася у с.Байрак Липоводолинського району Сумської області, її батьком значиться [PERSON], а матір`ю [PERSON] (а.с.5). 02 жовтня 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.6). 29 серпня 1996 року на імя [PERSON], який проживав у [INFO], видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0082751, належний йому як члену КСП «Ясна Зірка» (а.с.7). 01 березня 1999 року помер [PERSON] (а.с.8). Із довідки Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 20 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та батьком заявниці. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявниці необхідне для оформлення спадкових прав. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення та підлягає встановленню, оскільки неправильне зазначення прізвища батька заявниці у свідоцтві про смерть та сертифікаті про право на земельну частку є наслідком орфографічної помилки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 12 травня 1998 року в с.Байрак Липоводолинського району Сумської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. У звязку з тим, що у її свідоцтві про народження прізвище матері вказане як «Паноченко», а в свідоцтві про смерть матері та сертифікаті на право на земельну частку вона зазначена як «Панотченко», заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просила суд встановити факт того, що [PERSON] є її матірю. У судове засідання заявник та заінтересована особа не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], 14 лютого 1958 року народилася у с.Байрак Липоводолинського району Сумської області, її матірю значиться [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с.5). 02 жовтня 1982 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.6). 29 серпня 1996 року на імя [PERSON], яка проживала у [INFO], видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0082752, належний їй як члену КСП «Ясна Зірка» (а.с.7). 12 травня 1998 року померла [PERSON] (а.с.8). Із довідки Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 20 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та матірю заявниці. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявниці необхідне для оформлення спадкових прав. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення та підлягає встановленню, оскільки неправильне зазначення прізвища матері заявниці у свідоцтві про смерть та сертифікаті про право на земельну частку є наслідком помилки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON]ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання свого сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Посилаючись на викладене, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. В матеріалах справи також є нотаріально засвідчена заява [PERSON], в якій останній зазначив, що відмовляється від своїх батьківських прав (а. с. 14). Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а. с. 3), відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2016 року (а. с. 7), мати хлопчика [PERSON] померла [INFO] року. З довідок, виданих Куцурубською сільською радою (а. с. 9-12) вбачається, що батько дитини [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, батьківських обов'язків не виконує. Малолітній [PERSON] перебуває на утриманні старшої сестри - позивачки [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Враховуючи повну, вільну і безумовну відмову відповідача від виховання і утримання сина, суд вважає позов [PERSON]обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, а саме, щозаповіт від імені [PERSON], який був виданий 14 грудня 1993 року за № 2/4705 державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON], належить [PERSON], вказуючи на те, що в даному заповіті записано прізвище спадкоємця «Рудік» замість вірного «Рудик». Заявникові встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. Заявник та представник заінтересованої особи до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені. Заявник у поданій до початку судового засідання письмовій заявіпросила справу розглядати без її участі, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щозгідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 269313 від 16 жовтня 2015 року, [PERSON], померла 15 жовтня 2015 року. За період життя [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], що підтверджується заповітом від 14.12.1993 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 07 вересня 1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «Рудик», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1І-ЕЛ № 308321 від 07.09.1990та копією її паспорта (а.с. 7, 9). Відповідно до паспорта серії НМ 048086, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Як убачається з роз'яснень, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5\~«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6\~ст. 273 ЦПК суд\~може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення зазначеного у заяві факту заявникові необхідно для оформлення спадщини, а тому суд знаходить за можливе її задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем шлюбі розірвано, живуть окремо, дочка на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання дитини добровільно не надає. В суді позивачка позовні вимоги підтримує повністю і вважає, що відповідач має можливість платити аліменти в сумі 1000 грн. в місяць. Відповідач позов визнає частково і пояснив, що після отриманої травми ноги за станом здоров»я не може багато заробляти, тимчасовими заробітками заробляє 2-2,5 тисяч гривень в місяць. За станом здоров»я потребує операції, оскільки мав травму ніг, на яку потрібно витрати свої гроші. Може платити аліменти не більше 500 грн. в місяць. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони після розірвання шлюбу проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дочки, яка проживає з позивачкою. Відповідач мав травму ніг, має потребу робити операцію. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження сина, паспортом позивачки, довідкою про проживання сина сторін з позивачкою, випискою з історії хвороби відповідача. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 травня 2016 року встановлено в сумі 1531 грн. Мінімальна сума аліментів в розмірі 30 відсотків від 1531 грн. становить 459 грн. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню, але частково, враховуючи такі обставини. Суд визначає розмір аліментів в сумі 500 грн., тому що позивачка не надала належних, достовірних та допустимих доказів про розмір доходів відповідача, які могли би спростувати пояснення відповідача про те, що він не має можливості платити аліменти в сумі 1000 грн. Також суд враховує стан здоров»я відповідача йому необхідно робити операцію, дану обставину позивачка не спростовує. Сума аліментів в розмірі 500 грн. перевищує мінімально встановлений законом розмір аліментів, тому інтересів позивачки та неповнолітньої дитини не порушує.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

13 квітня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон та на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон без згоди та супроводу другого з батьків. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб із відповідачем розірвано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду від 15.12.2015 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги, не піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, оскільки ще в 2014 році покинув сім'ю та у догляді та вихованні своєї доньки приймати участь не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник виконавчого комітету Добропільської міської ради - Артамонова Ю.О. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог гр. [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

13 квітня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії 1 НО № 235363, яке видав відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області від 18 листопада 2008 року вбачається, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без поважної причини, хоча про місце, дату й час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та телефонограми в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

13 квітня 2016 року до суду надійшла заява Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева про призначення опіки, яка обґрунтована тим, що з 26.01.2016 року по даний час на стаціонарному лікуванні знаходиться [PERSON], [INFO] з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом особистості змішаного типу». Являється інвалідом ІІ групи безтерміново, недієздатний. Родичів не має. Крім того, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2015 року [PERSON] звільнено від виконання опікунських обовязків над недієздатним [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] самостійно забезпечити свої життєві потреби не може, потребує постійного стороннього догляду. Просили суд призначити опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO] Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф. Мальцева в особі головного лікаря [PERSON]. В судове засідання представник ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева за дорученням [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву, про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Зацікавлена особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.1983 року рішенням Київського районного народного суду м.Полтави визнано [PERSON], [INFO] недієздатним (а.с.5). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.09.2015 року [PERSON] звільнено від виконання опікунських обовязків над недієздатним [PERSON] Крім того, судом встановлено, що 04.02.1991 року [PERSON], [INFO] змінив особисті дані на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серія І-КЕ №005480 від 06.08.2014 року, актовий запис №9, а також 12.09.2001 року [PERSON], [INFO] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-КЕ №005481 від 06.08.2014 року, актовий запис №146 (а.с.4). Також судом встановлено, що [PERSON], [INFO] має другу групу інвалідності безтерміново, що підтверджується довідкою серії ПОЛ-Р-82 №006110. Згідно виписки з історії хвороби №229 [PERSON] має діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом особистості змішаного типу» (а.с.6). На даний час [PERSON], 26.02.1958 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. Частиною 1 статті 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що хворий [PERSON] визнаний недієздатним, не має родичів та опікуна, суд приходить до висновку, що заява Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева про призначення опіки підлягає задоволенню.

Outcome: approved