Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

14.02.2019 року позивач[PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з [PERSON] , та залишити проживати дитину з матір`ю. Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] перебуває з 23.07.2009 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції ( Свідоцтво [NUMBER] від 23.07.2009 року). У шлюбі у нас народився син - [PERSON] , [INFO] , (підтверджується свідоцтвом про народження). Їх спільне життя не склалося через відсутність непорозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, психологічну несумісність, ігнорування необхідністю налагодження сімейних відносин, а фактично спільного небажання відновити сімейні відносини- що у свою чергу привело до: повної відсутності подружніх стосунків, втрати почуття поваги та любові один до одного, припинення ведення спільного господарства та спільного бюджету. Фактично, на протязі останніх півтора року- подружні стосунки взагалі відсутні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », та залишити проживати сина разом з нею. Узв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачкою. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. [INFO] [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції ( свідоцтво, [NUMBER] від 23.07.2009 року. (а.с.4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась. Позивач [PERSON] , в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка [PERSON] , не повідомила суду жодних заперечень щодо цього, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, щосім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дитини сторонами визначеновідповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає доцільним подальше місце проживання дитини визначити разом з матір`ю. Відповідачка, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved