Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

13 серпня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: встановити батьківство [PERSON] над [PERSON], [INFO]; зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві внести зміни про відомості щодо батька до свідоцтва про народження дитини та вказати батьком дитини [PERSON], виключивши [PERSON] Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23.10.2009 року було розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] [INFO] народився їх спільний син [PERSON] Як зазначає позивач, з моменту розірвання шлюбу вона перебуває у сімейних відносинах з [PERSON] та разом з ними проживає і дитина від попереднього чоловіка. Між сином та теперішнім чоловіком позивача є взаєморозуміння. [PERSON] здійснює виховання сина, морально та матеріально підтримує його і фактично став йому батьком. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду нотаріально посвідчену заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Стаття 134 СК України визначає, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.126 СК України). Стаття 128 СК України визначає, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч.1). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч.2). У відповідності до положень ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч.4 ст.128 СК України). Як встановлено в судовому засіданні, 23.10.2009 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. [INFO] народився [PERSON]. У свідоцтві про його народження батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відомості про батька дитини до актового запису внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України. 08 серпня 2015 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві позивач зазначає, що батьком дитини є відповідач. В судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] не є його біологічним сином. Крім того, в судовому засіданні не було надано належних та допустимих доказів, що [PERSON] походить від [PERSON] Отже, так як в судовому засіданні не було надано доказів, що [PERSON] походить від [PERSON], суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення заявлених вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed