Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

12 травня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований по вул. Шкільній, № 30 в с. Новоселівка Саратського району Одеської області, що належав на праві приватної власності [PERSON], яка померла 02 березня 2014 року. Свої вимоги він мотивує тим, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської, селищної сільської ради народних депутатів. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до 1940 року (а.с. 8-13), до введення в дію діючого ЦК України. Факт належності [PERSON] будинку, розташованого по вул. Шкільній, 30, в с.Новоселівка Саратського району Одеської області, підтверджується випискою з погосподарської книги Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 17-18). Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості від 25 квітня 2016 року, ринкова вартість зазначеного житлового будинку складає 48720 гривень (а.с. 20-56). Довідка № 112 від 30 березня 2016 року Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області підтверджує, що будинок придатний для проживання, відповідає санітарним та технічним нормам (а.с. 15). Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 06 лютого 2008 року державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 577, відповідно до якого позивача призначено спадкоємцем усього належного їй на момент смерті майна (а.с. 6). Даний заповіт не скасовано та не змінено, що підтверджується Витягом ро реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 74 ). [PERSON] померла 02 березня 2014 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 354118, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області 03 березня 2014 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під № 30, розташований по вул. Шкільній в с. Новоселівка Саратського району Одеської області. Позивач, як спадкоємець за заповітом подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 26 лютого 2015 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу [PERSON] відкрив спадкову справу за заявою [PERSON] Позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцеві житловий не видавалось. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 75-90 ). З відповіді нотаріуса вбачається, що він відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований в с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 30, Саратського району Одеської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 14). Оскільки позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], тому суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved