Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

14.09.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач, будучи спадкоємцем за законом, спадщину після смерті батька прийняла з дотриманням ст. 1269 ЦК України. В юридичному оформленні права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно. За захистом майнових прав [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 328, 392, 1268 ЦК України звернулася до суду. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Малькевич Н. В. у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяви про розгляд справи в їх відсутність на підставі поданих документальних доказів. Відповідачем Гродівською селищною радою Покровського району Донецької області відзив на позовну заяву в порядку ст. 191 ПК України не подано, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка сел. Гродівка Покровського району Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта а. с. 4-6). [PERSON] є донькою [PERSON] (родинні відносини підтверджено копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть а.с. 7), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України 10.09.2015 року подала заяву до Другої Покровської державної нотаріальної контори Донецької області. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61880687 від 30.09.2020 року за спадкодавцем [PERSON] заведено спадкову справу № 211/2015 від 10.09.2015 року (а .с. 29). Згідно листа завідуючої Другої покровської державної нотаріальної контори Донецької області Радочиної О. І. № 678/01-16 від 30.09.2020 року 10.09.2015 року заведена спадкова справа № 211/2015 після померлого [PERSON] згідно заяви про прийняття спадщини доньки спадкодавця [PERSON] ; дружина спадкодавця [PERSON] , 1930 року народженні та діти спадкодавця [PERSON] , 1969 року народження, [PERSON] , 1960 року народження та [PERSON] , 1962 року народження відмовилися від спадщини, шляхом подачі відповідних заяв, засвідчених секретарем виконкому Гродівської селищної ради, свідоцтво про право на спадщину по спадковій справі не видавалося. (а.с. 28,29, 30, 31, 32) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2020 року завідуючою Другої покровської державної нотаріальної контори Донецької області Радочиною О. І. вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме договору купівлі продажу від 31.03.1973 року, реєстр № 2018, який був втрачений. (а.с. 16). Відповідно до листа Донецького обласного державного нотаріального архіву №570/01-12 від 19.08.2020 року видати дублікат договору купівлі продажу від 31.03.1973 року, реєстр № 2018, не виявляється можливим, оскільки всі документи Красноармійської держнотконтори, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів і залишився в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. (а.с. 10) Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Згідно п.п. 4.15, 4.17 п. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього; за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 807/01-02 від 12.08.2020 року станом до 01.01.2013 року будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 31.03.1973 року, реєстр № 2018, зареєстрований в «БТІ» 10.01.1974 року в кн. 2, реєстр 167. (а.с. 9). В технічному паспорті, складеному 11.08.2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації» на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] зазначена наступна експлікація приміщень: житловий будинок «А-1» загальною площею 64,3 кв. м., в тому числі жилою 34,1 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами: прибудова «а-1», навіс «а2-1», погреб «пг-1», літня кухня «Б-1», навіс «б-1», убиральня «Д-1», сарай «Ж-1», ганок «а3-1», огорожа «№1», ворота «№ 3», колодязь «№4», водопровід «№5». (а.с. 11-16) Суд зазначає, що право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вказаного, суд задовольняє вимоги [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст.\~13,\~19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved