Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить: - стягнути з [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO], аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки із усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 18.12.2016 і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою; - стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина [PERSON], який продовжує навчання у Чернігівському технологічному університеті, в розмірі ? частки витрат на навчання, а саме: 24 000 грн., згідно договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 1062 від 06.08.2016 шляхом сплати ним ? частини платежу за освітні послуги щосеместрово протягом терміну навчання. У судове засідання позивач не зявилася, у поданій письмовій заяві дала згоду на заочний розгляд справи, просила задовольнити позов, а справу слухати за її відсутності. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний 25 квітня 2016 року на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 706 від 25.11.2016 Чернігівського національного технологічного університету, [PERSON] є студентом І курсу юридичного факультету Навчально-наукового інституту права і соціальних технологій Чернігівського національного технологічного університету денної форми навчання та навчається за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 (а.с. 8). Згідно договору про освітні послуги у Чернігівському національному технологічному університеті № 1062 від 06.08.2016, університет бере на себе зобовязання за рахунок коштів [PERSON] здійснити підготовку та забезпечити теоретичну та практичну професійну підготовку для здобуття студентом освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки «Право «кримінальна юстиція» за денною формою навчання. Термін надання освітньої послуги 3 роки 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги становить 48 000 грн. (а.с. 7). Відповідно до вимог частин першої та третьої ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 14 грудня 2016 року, відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України, та до закінчення навчання 30 червня 2020 року, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина в розмірі ? частки витрат на навчання, а саме: 24 000 грн., згідно договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 1062 від 06.08.2016 шляхом сплати ним ? частини платежу за освітні послуги щосеместрово протягом терміну навчання. Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на\~дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням\~суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Стосовно цієї позовної вимоги суд зазначає, що оплата за навчання не являється додатковими витратами на повнолітню дитину, що викликані особливими обставинами в розумінні\~ст. 185 СК України. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітню дочку, сина, на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначеному розміру аліментів слід врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Зазначена обставина, щодо незастосування правил\~ст. 185 СК України\~у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, визначена також правовою позицією Верховного Суду України в справі № 6-1296цс15 від 24 лютого 2016 року. Разом з тим, судом було встановлено, що договір про освітні послуги у Чернігівському національному технологічному університеті № 1062 від 06.08.2016 був укладений позивачем з освітнім закладом для надання освітньої послуги неповнолітній дитині [PERSON] саме до досягнення нею повноліття та на виконання даного договору позивачем було сплачено 6\~000 грн. (а.с. 9), тобто половина додаткових витрат, згідно із зазначеним договором складає 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, позов в частині стягнення додаткових витрат підлягає частковому задоволенню у вищевказаному розмірі. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. У звязку з частковим задоволенням позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 137,80 грн., пропорційному до розміру задоволених вимог, а також на користь держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial