Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

13.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові вказала, що вона, [PERSON], ( дівоче прізвище [PERSON]), народилася 19 жовтня 1956 року в с.Річки, Білопільського району, Сумської області. Її батьками були: [PERSON] та [PERSON], на підтвердження чого позивачка приєднала до позовної заяви копію свідоцтва про народження серії ГД № 615314 від 27.10.1956 року. 26 липня 1975 року її мама уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Дашенко», на підтвердження чого позивачка приєднала до позовної заяви копію свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 294584, виданого виконкомом Річквської сільської ради від 26.07.1975 року. 26 березня 2012 року мама позивачки, [PERSON], померла, на підтвердження чого позивачка приєднала копію свідоцтва про смерть серії 1-ЮК № 239070, виданого ВДРАЦС Бородянського районного управління юстиції у Київській області. За життя [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 2,65 га, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, право на яку посвідчене Державним актом на право власності на землю, на підтвердження чого позивачка приєднала до позовної заяви копію Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 111-СМ № 048897, виданого за рішенням сесії Річківської сільської ради Білопільського району від 30.04.1999 року. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,65 га., що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області. Позивачка зазначає, що на день смерті її мама проживала за адресою: [INFO], А, кв. 105, одна. Що вона доглядала маму до смерті, поховала її, а після смерті розпорядилася її речами та зберігає оригінал Державного акту на право приватної вланаості на землю, тому вважала, що фактично прийняла спадщину. Що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги та маючи намір прийняти спадщину, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено на підставі ч.1 ст. 1270 ЦК України в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та розяснено про можливість судового порядку визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказуючи поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини- часто хворіє, має скрутний матеріальний стан, проживає в іншій місцевості, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері, - два місяці, початок якого рахувати з дня набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання позивач не зявилася, її представник за довіреністю [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника та визнання в повному обсязі позовних вимог. Від Приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач, [PERSON],( дівоче прізвище [PERSON]) народилася 19 жовтня 1956 року в селі Річки, Білопільського району, Сумської області , її батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3,5 ). Прізвище [PERSON] позивачці присвоєно після реєстрації 26.01.1974 року шлюбу з [PERSON] ( а.с.7). Мати позивачки, [PERSON], 26.07.1975 року уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище «Дашенко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-БП № 294564 ( а.с.6). Мати позивачки, [PERSON], за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно в рівних частках своїм дітям : [PERSON] та [PERSON] ( а.с.32,48). Брат позивачки, [PERSON], помер 31.03.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 057676( а.с.44). Мати позивачки, [PERSON], померла 25.03.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 239070, виданого ВДРАЦС Бородянського районного управління юстиції у Київській області ( а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на вищезазначену земельну ділянку, право на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії 111- СМ № 048897(а.с.8). Згідно довідки Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області № 2392 від 15.09.2017 року вбачається, що померла [PERSON] дійсно проживала в [INFO] А, кв. 105 з 11.03.2001 року по день її смерті 25 березня 2012 року ( а.с.10). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивачка з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved