Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

14 вересня 2017 року згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилався на те, що 15.10.2012 [PERSON] (відповідач 1) та Публічне акціонерне товариство «КРЕДІ [PERSON]» уклали договір № 3/1246675, відповідно до якого відповідач 1 отримав кредит у розмірі 159562,25 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,90 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,50% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 14.10.2017. В забезпечення виконання основного зобовязання [PERSON] перед ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» за кредитним договором № 3/1246675 від 15.10.2012 між банком та [PERSON] 15.10.2012 було укладено договір поруки № Р2/1246676 . 30 жовтня 2015 року між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №3/1246675 від 15.10.2012, укладеним між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «ПОЗИКА». У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України (відповідач 1) свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 05.09.2017 відповідач 1 має заборгованість перед позивачем у сумі 270164,40 грн (двісті сімдесят тисяч сто шістдесят чотири гривні сорок копійок), в т.ч.: 63524,93 грн сума залишку за кредитом , 42549,28 грн - сума простроченого основного боргу, 939,01 грн - нараховані проценти, 25409,18 грн - сума прострочених процентів, 124984,31 грн - сума інфляції, 12457,69 грн - три відсотки річних. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, у судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності від них не надходили. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON] виникли правовідносини з кредитного договору, оскільки 15.10.2012 останній з ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» уклали кредитний договір № 3/1246675, згідно з яким [PERSON] надає Позичальнику строковий кредит у сумі 159562,25 грн з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 17,90 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,50% від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 14.10.2017. В забезпечення виконання основного зобовязання [PERSON] перед ПАТ «КРЕДІ [PERSON] за кредитним договором № 3/1246675 від 15.10.2012 між позивачем та [PERSON] 15.10.2012 було укладено договір поруки № P2/1246675 . 30 жовтня 2015 року між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами №10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №3/1246675 від 15.10.2012, укладеним між ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» та [PERSON], перейшло до ТОВ «ФК «ПОЗИКА». Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі порушили зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 270164,40 грн (двісті сімдесят тисяч сто шістдесят чотири гривні сорок копійок) в т.ч.: 63524,93 грн сума залишку за кредитом , 42549,28 грн - сума простроченого основного боргу, 939,01 грн - нараховані проценти, 25409,18 грн - сума прострочених процентів, 124984,31 грн - сума інфляції, 12457,69 грн - три відсотки річних.

Outcome: approved