Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

14.12.2017 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що13.06.2009 року між ними був зареєстрований шлюб, від якого у них народилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивач зазначає, що відповідач проживає окремо від своїх доньок та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної турботи, або будь-якої іншої участі у вихованні їхніх дітей, тобто він самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. На підставі викладеного просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносномалолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вказувала на доцільність позбавлення [PERSON]батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 23 грудня 2014 року, що підтверджується заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області /а.с.10-11/. Від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.02.2010 року Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23.01.2013 року Виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області /а.с.8-9/. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи виданою Малоснітинською сільською радою №652 від 12.09.2017 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. Згідно довідки про склад сім'ї виданою Малоснітинською сільською радою № 638 від 07.09.2017 року [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з доньками:[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.13/. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного Малоснітинською сільською радою № 402 від 07.09.2017 року, засвідчено, що [PERSON] разом зі своїми доньками проживає у квартирі своєї матері - [PERSON], помешкання має всі зручності для проживання. Коштів на утримання дітей не вистачає, їхній батько участі у життя дівчат не приймає, вихованням не займається /а.с.14/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні обставини. Відповідно до довідки Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заборгованість по аліментній платі станом на 01 вересня 2017 року становить 26 682,30 грн. /а.с.25-26/. Згідно характеристик, які видані Малоснітинською сільською радою, вбачається, що проживаючи в селі Мала Снітинка [PERSON] характеризується позитивно, проживає в багатоквартирному будинку, в двокімнатній квартирі разом з двома неповнолітніми дітьми та матір'ю - пенсіонеркою. Спокійна, урівноважена, вихована та толерантна, хороша мати і господарка, завжди є зразковим прикладом для своїх дітей, має постійну роботу офіційно працевлаштована. Діти відвідують дитячий садок та школу, танцювальні та спортивні гуртки. Завжди чисті та охайні, добре виховані, вихованням та доглядом дітей займається виключно тільки мати, батько в житті дітей та у їх вихованні ніякої участі не приймає /а.с.15-16/. Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги № 832 від 21.09.2017 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Фастівської РДА і отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 641,97 грн. / а.с.27/. Згідно рапорта дільничого Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП в Київській області та пояснень сусідів-свідків вбачається, що [PERSON] із [PERSON] не проживає, участі у вихованні і утриманні малолітніх доньок не приймає, від сплати аліментів ухиляється, в ході телефонної розмови, здійсненої дільничим до [PERSON], встановлено, що він проживає із іншою родиною, просить в подальшому не турбувати його стосовно [PERSON] та її дітей /а.с.21-24/. Відповідно до характеристики, яка видана Малоснітинською ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] навчається в школі з 01 вересня 2016 року, вона проживає в сім'ї [PERSON] за час навчання в школі дівчинка показала себе сумлінною, старанною ученицею. Уроки відвідує регулярно, мама постійно контролює навчальний процес, [PERSON] ходить охайною, має спортивний костюм та взуття, є в наявності все навчальне приладдя. Батько дівчинки жодного разу не з'являвся до школи і навіть по телефону не цікавився шкільним життям своєї дитини /а.с.17/. Відповідно до характеристики, яка видана Малоснітинським ДНЗ «Веселка» [PERSON] перебуває в Малоснітинському ДНЗ «Веселка» з 01.09.2015 року, зарекомендувала себе як наполеглива та старанна дитина, рівень розумового розвитку дитини відповідає її віковим особливостям, без поважних причин пропусків не має. Мілана проживає з мамою [PERSON], мама сумлінно ставиться до виконання своїх обов'язків, дбає про навчання та виховання дівчинки, дівчинка завжди охайно одягнена, має доглянутий вигляд. Мати дитини підтримує з дошкільним навчальним закладом постійний зв'язок, часто спілкується з вихователями /а.с.19/. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд констатує, що вони беззаперечно вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей. Про відсутність інтересу у відповідача до подальшого вирішення питання про позбавлення його батьківських прав вказує також систематичне ігнорування викликів до суду, що свідчить про його незацікавленість. Крім того, відповідно до Висновку №06-21/3415 від 17.10.2017 року є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], відносно малолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.28-29/. Суд приймає цей висновок № 06-21/3415 від 17.10.2017 року на підтвердження доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї доньок не займається і ухиляється від своїх обов'язків по їх утриманню та вихованню, не спілкується з ними і не проявляє турботи, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно них.

Outcome: approved