Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], яка настала [INFO]. Вказує, що він з рідною сестрою [PERSON] є єдиними спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Причинами пропуску строку для прийняття спадщини вказує свою необізнаність про існування спадкового майна, оскільки проживав окремо від батька та тривалим встановленням факту родинних відносин між ним та його батьком у судовому порядку. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач та його представник позов підтримали, відповідачі фактично визнали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2002 року [PERSON] отримав державні акти на право приватної власності на розташовані на території Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки, площею 0,314 га, для ведення особистого селянського господраства та площею 2,659 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробницьва (а.с.6,7). [INFO] [PERSON] помер (а.с.12). Із довідок Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 21 квітня 2016 року та копій погосподарських книг за 1986-1990 рр., 1991-1995 рр.,1996-2000 рр., 2001-2205 рр., вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO] самотньо. Заповіт від імені [PERSON] сільрадою не посвідчувався. Поховання проводив [PERSON] (а.с.5, 8-11, 13). Позивач [PERSON] із 01 липня 1978 року проживає та зареєстрований у [INFO] (а.с.4). 06 червня 2016 року секретарем Панасівської сільської ради Липоводолинського району посвідчено заяву [PERSON] про відсутність заперечень проти прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.15). За даними Липоводолинської державної нотаріальної контори від 18 липня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, спадкоємці за її прийняттям не зверталися, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні, заповіт від імені померлого не посвідчувався. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 травня 2016 року встановлено юридичний факт того, що позивач [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] (а.с.14). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У зв'язку з тим, що [PERSON] через окреме проживання з батьком не був обізнаний про наявність спадкового майна та через відсутність документів тривалий час не міг довести родинні відносини з батьком, а тому не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved