Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

13 жовтня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 1617000 грн., інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 401016 грн., трьох процентів річних у розмірі 143669 грн. 34 коп. та судових витрат у розмірі 3654 грн. 30 жовтня 2015 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій він посилається на те, що отримав копію заочного рішення 20 жовтня 2015 року, в судове засідання не з'явився з поважних причин, оскільки вночі 12 жовтня 2015 року у нього відбулося загострення хронічної хвороби, пов'язаної з лор-органами, у зв'язку з чим він не міг розмовляти та не зміг з'явитися в судове засідання, про що повідомив суд своєю заявою, в якій просив відкласти розгляд справи. Вказує, що ним до винесення судом рішення повернуто позивачу значну суму грошових коштів на виконання договору позики від 11.02.2015 року, проте у зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні він не зміг надати суду відповідні докази. Враховуючи викладене, відповідач просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні заявник - відповідач [PERSON] заяву підтримав та надав суду копію розписки, відповідно до якої позивач 30 травня 2014 року отримав він нього в рахунок часткового погашення заборгованості за договором позики від 19 лютого 2009 року 50000 дол. США. Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував, посилаючись на те, що йому позивач не повідомляв про повернення вказаної грошової суми. Суд, заслухавши пояснення стрін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] завчасно та належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на 19 березня 2015 року, 22 липня 2015 року та 12 жовтня 2015 року за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS]. 21 липня 2015 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою без надання доказів її наявності. 12 жовтня 2015 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він має гостре загострення хронічного захворювання, тому у нього виникла необхідність перебування у лікувальному закладі та невідкладеного лікування. До клопотання додано довідку Державного закладу «Дорожня клінічна лікарня № 2 ст. Київ» від 12 жовтня 2015 року, в якій зазначено, що відповідач звернувся (самозвернення) до лор-лікаря з приводу загострення хронічного тонзиліту та йому призначено лікування згідно листка призначення. Будь-яких доказів, що вказана хвороба унеможливлювала явку відповідача до суду, що йому було видано листок непрацездатності, що відповідач перебував на лікуванні в медичному закладі, відповідачем не надано. Таким чином у суду відсутні підстави для висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин. Крім того, суд зауважує, що відповідачу було відомо про відкриття провадженні у справі з лютого 2015 року. Будь-яких доказів, які б унеможливлювали подання відповідачем письмових заперечень проти позову та доказів, якими вони обґрунтовуються, в тому чисті розписки від 30 травня 2014 року, відповідачем суду не надано. Ухвалюючи рішення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики та навів обґрунтування своїх висновків. Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed