Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

13.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 16.07.2011 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні та виховуються нею одноособово, а відповідач у справі ухиляється від утримання дітей і добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, працездатний, інших осіб на утриманні не має. Позивач просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/3\~ частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. 03.10.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 08.11.2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив із запереченнями проти позову та відповідними доказами не подав. Суд, в порядку ст. 280\~ ЦПК України постановив вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та\~ [PERSON] , [INFO] , з 16.07.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, та є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю, та перебувають на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.3, 8-10). Також, встановлено, що позивач - [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ч.буд) разом із дітьми, та не має можливості в повній мірі забезпечити дітей усім необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач - [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 6,15), є здоровим та працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, добровільно матеріальної допомоги на дітей не надає, відзив на позов та докази, які б спростовувати доводи позивача не подав. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка\~ заробітку\~ (доходу)\~ матері,\~ батька,\~\~ яка\~\~ буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць\~ встановлений для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є здоровим та працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, добровільно матеріальної допомоги на дітей не надає, відзив на позов не подав, тобто проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не заперечує. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дітей, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача\~ на користь позивача аліментів на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3\~ частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, оскільки заявлені позивачем вимоги та визначений\~ спосіб стягнення аліментів відповідає\~ положенням\~ законодавства та інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Також, в порядку ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду даного позову, з відповідача в дохід держави стягується судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved