overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 21.01.2000 року у відділі реєстрації актів громадського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 13. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейне життя в них не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки, і сторони припинили сімейні стосунки з жовтня 2013 року. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява, згідно якої остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти позову до суду не направив. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 21 січня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, й зроблено актовий запис за № 13. Від даного шлюбу дітей не мають. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться з жовтня 2013 року. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, а сім'я фактично розпалась - унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання позивача швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітнього сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання сина. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2011 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] пред»явив позов до [PERSON] про стягнення грошових сум за прострочення виконання грошового зобов»язання. Позивач в позові вказав, що згідно рішення Пологівського районного суду, Запорізької обл. від 16.03.2011 року з відповідача на його користь стягнуто борг у розмірі 89 275 грн. 90 коп. та судові витрати у розмірі 1012 грн. 76 коп., а всього стягнуто 90288 грн. 66 коп. Так як [PERSON] не повернув добровільно борг, він неодноразово звертався до ВДВС Пологівського районного управління юстиції з приводу примусового виконання рішення суду, але і до теперішнього часу воно не виконане з вини відповідача. Станом на 16.03.2014 року боргові зобов»язання відповідача становлять 90288 грн. 66 коп. В зв»язку з неповерненням відповідачем боргу він несе матеріальні збитки в зв»язку з знеціненням грошових коштів. Відповідно до ст..625 ЦПК України, позивач просив стягнути з відповідача з урахуванням індексу інфляції за період з 16.03.2011 року по 16.03.2014 року 4435 грн. 67 коп. та три відсотки річних за просрочку виконання грошових зобов»язань у розмірі 8125 грн. 98 коп. В судовому засіданні позивач, давши пояснення по справі та уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача: 3364 грн. за прострочку виконання грошового зобов»язання, 8125 грн. три відсотки річних від простроченої суми, а всього просить стягнути 11490 грн. 43 коп. Відповідач позов визнав, мотиви пред»явлення позову не оспорює та просить вимоги позивача задовольнити в повному обсязі заявлених вимог. Відповідно до ст.. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від просроченої суми. Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку зібраним доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідач з дня винесення рішення суду, а саме з 16.03.2011 року до теперішнього часу не повертає позивачеві суму боргу і в зв»язку з інфляцією позивач несе збитки. Позов відповідач [PERSON] визнав в повному обсязі заявлених вимог, мотиви пред»явлення позову не оспорює та просить вимоги позивача задовольнити. На підставі викладеного, ст., ст.. 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], що померла [INFO], посилаючись на те, що вони є рідними онуками померлої, але не можуть оформити свої спадкові права, оскільки в свідоцтві про народження їхньої матері [PERSON] допущено помилки в написані прізвища та імені їхньої бабусі. Вказана обставина унеможливлює прийняття спадщини за законом після смерті бабусі. В судовому засіданні представник заявників та заявники наполягають на задоволенні заяви. В судове засідання представник заінтересованої особи Грузевицької сільської ради не з?явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності та проти позову не заперечують. Заслухавши учасників процесу, дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцями померлої за законом є її онуки [PERSON] та [PERSON]. В свідоцтві про народження їхньої матері [PERSON] прізвище та ім'я матері помилково зазначено [PERSON], замість правильного [PERSON], що унеможливлює прийняття спадщини спадкоємцями. Підтвердженням того, що [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] та [PERSON] є свідоцтва про народження заявників, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], договір дарування від 04.04.2008 року, а також поясненнями свідків в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] про те, що рідною бабусею заявників була [PERSON], але кликали її [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи необхідності у встановленні факту того, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], немає оскільки спадкоємцями після смерті [PERSON] є заявники, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

13.03.2014 року, а уточнивши вимогу 28.04.2014 року, [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на [ADDRESS], шляхом визнання його таким, що втратив право користування квартирою.(а.с.а.с.3-4,42-43) Свої вимоги мотивує тим, що 25.12.1997 року, [PERSON], як одноособовий власник, продала, а вони купили [ADDRESS]. Наряду з цим, після укладення договору куплі - продажу, у квартирі залишився бути зареєстрованим син продавця - [PERSON], що позбавляє їх права розпоряджатися належним їм майном на власний розсуд. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивачок - [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його та позивачок участі, при цьому позов підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати покласти за рахунок позивачок.(а.с.62) Інші учасники також не з»явилися в судове засідання, призначене на 18.04.2014 року. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

13.03.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Шлюб між сторонами було укладено 18.09.2008 року, який зареєстрований Новоданилівською сільською радою Казанківського районну Миколаївської області, актовий запис № 23. Сторони дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАГСу. Причиною розпаду сім»ї стали втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги сім'ї, спільне господарство сторони спільно не ведуть. Сторони проживають окремо один від одного з 2009 року Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не надійшло ніяких заперечень відповідача проти позовних вимог позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи» Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Таким чином шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

13.03.2014 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою [INFO] [PERSON], яка є її рідною сестрою. Заявник в поданій заяві від 07.05.2014 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Зацікавлені особи в судове засідання не прибули без поважних причин. Суд, дослідивши докази по справі - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] померла [INFO] у віці 58 років в місті Чернігів Чернігівська область і стосовно майна спадкодавця заведена спадкова справа №4/2014 у Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер в Спадковому реєстрі 55662504 (а.с.9, 17). В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO], оскільки вказані фізичні особи мають спільних батьків: батька - [PERSON], який помер [INFO] у віці 61 рік та матір - [PERSON], яка померла [INFO] у віці 82 роки і вказані обставини є підставами для задоволення заяви (а.с.8, 10-13, 15-16). Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає їй право на отримання спадщини померлої сестри.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

13.03.2014 року Нікопольський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області звернувся з названим позовом у якому вказує, що відповідно до ч.2 ст.45 Цивільно-процесуального кодексу України з метою представництва інтересів громадянина, Нікопольський міжрайонний прокурор звертається до суду з позовом в інтересах громадянина [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Підставою для звернення Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є його неспроможність через фізичний стан, похилий вік та матеріальне становище самостійно захистити свої права та процесуальні повноваження. В ході проведення перевірки встановлено, що громадянин [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно договору дарування від 13.11.2003 року, укладеного з [PERSON], який належав останній на підставі договору куплі-продажу від 27.06.2000 року №1-1486, укладеного з громадянином [PERSON] Згідно довідок квартального комітету встановлено, що крім [PERSON] та [PERSON] які проживають за вищевказаною адресою, зареєстрований громадянин [PERSON], який з 2000 року не проживає за даною адресою. Прокурор просить визнати громадянина [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений за місцем реєстрації. Суд вирішує справу на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню . Матеріалами справи підтверджено, що громадянин [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно договору дарування від 13.11.2003 року, укладеного з [PERSON], який належав останній на підставі договору куплі-продажу від 27.06.2000 року №1-1486 укладеного з громадянином [PERSON]( а.с.8,9). Згідно довідок квартального комітету встановлено, що крім [PERSON] та [PERSON] які проживають за вищевказаною адресою, в будинку зареєстрований громадянин [PERSON] [INFO] , який з 2000 року продав будинок і не проживає за даною адресою( а.с.10,11). За відомостями адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області [PERSON] [INFO] , зареєстрований : [ADDRESS] з 24.01.1961 року. Відповідно до п.2 ч.І ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ч.2 п. 3.1. Розділу III Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні № 1077 від 22.11.2012 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

13.03.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєстрував шлюб з відповідачкою по даній справі 21.02.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 18. Спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося з причини взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Від цього шлюбу у сторін є малолітня дитина - син [PERSON] [INFO]. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім'ї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явилися. 19.06.2014 року від позивача та відповідачки до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та виявила бажання після припинення шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище - [PERSON]. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя між сторонами не склалося з причини взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони дійсно перебувають у шлюбі, однак він носить формальний характер. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. У зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб у зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «[PERSON]». Відповідачка виявила бажання, що викладене у письмові заяві, після припинення шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

13.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2003 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №272. Від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Фактично шлюбні відносини припинені у січні 2014 року та з цього часу відповідач перестав матеріально допомагати їй у зв'язку з чим, вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення сином [PERSON] трьох років, оскільки не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2003 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №272 (а.с.3), від якого народилися діти: син [PERSON], [INFO] (а.с.4) та син [PERSON], [INFO] (а.с.5), які проживають з нею та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у січні 2014 року та з цього часу відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою перебуває у шлюбі та має сумісних дітей. Відповідно до ст. 84 ч. 2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Також, відповідно до ст. 84 ч. 4 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач, який працює та має постійний заробіток, може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу). Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved