Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], актовий запис №43. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2011 року. В даному шлюбі у подружжя одна дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сімейні скандали, не піклується про належне матеріальне становище сім'ї, що призвело до розладу шлюбних стосунків між подружжям, які фактично припинено чотири місяці тому. Подружжя проживає окремо, спільне господарство вони не ведуть. Дитина за згодою батьків залишається проживати з матір'ю. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати, змінити її прізвище на дошлюбне [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб громадян України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №43. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 15.10.2011 року (а.с. 4). У даному шлюбі в подружжя одна дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу, згідно з якою не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, відповідач в судовому засіданні доводи позивача не спростував. Отже позов слід задовольнити повністю і шлюб за вимогою позивача розірвати. Батько малолітньої [PERSON], [INFO], не заперечує, щоб дитина проживала з матір'ю, тому дитину за згодою сторін слід залишити проживати з позивачем. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі статей 104, 105, 106, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved