Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

13 травня 2020 року позивач звернулася до суду с позовом, вимоги по якому зменшила шляхом подання відповідної заяви до початку судового розгляду, про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В заяві зазначила, що на підставі рішення Шевченківського районного суду від 05.02.2020 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання відповідача у розмірі ј частини заробітку позивача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення відповідачем повноліття. В теперішній час змінився майновий стан позивача, що в силу закону є підставою для зміни розміру аліментів. Вона втратила роботу через оголошення в державі епідемії коронавірусу, не має постійної роботи та стабільного заробітку, розраховуючи лише на виконання тимчасових робіт та нерегулярні доходи. При цьому вона утримує іншу дитину [PERSON] , 04.02.2011 року, яка є хворобливою дівчинкою, що потребує додаткових видатків. За вказаних обставин є неможливими виконання обов`язку зі сплати аліментів, утримання дитини та організація власної життєдіяльності, тому у зв`язку із описаними змінами просить змінити розмір аліментів з ј частини на 1/6 частину її заробітку. Ухвалою судді від 03.08.2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувались. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічними заявами, які містять повне визнання уточненого позову, звернулись до суду відповідач та його законний представник. Вказані обставини зумовили проведення судового розгляду у відсутність учасників справи, що відповідає положенням ст. ст. 211, 223 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з таких міркувань. Судом встановлено,\~що на\~підставі рішення\~Шевченківського районного\~суду м.\~Запоріжжя від\~ \~05.02.2020\~року з\~позивача на\~користь відповідача\~стягнуто аліменти\~на утримання\~ \~відповідача у\~розмірі \~ј частини\~ заробітку\~позивача,\~але не\~менш ніж\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісяця до\~досягнення \~ \~відповідачем повноліття\~(а.\~с.\~9-13). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вирішуючи питання про те, чи є законні підстави в розумінні ст. 206 ЦПК України для прийняття визнання позову та його задоволення, суд виходить з такого. Підстави для збільшення або зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів внормовані статтею 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З наведних положень сімейного законодавства і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що підставою для зміни розміру аліментів може стати зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розв`язанні позову суд враховує надані позивачем фактичні дані про те, що після ухвалення рішення про стягнення з неї аліментів відбулися зміни в майновому стані позивача, яка втратила роботу та стабільний заробіток, утримує іншу дитину, 2011 року народження, яка страждає на уроджені захворювання, у зв`язку з якими перебуває на обліку в медичних закладах, отримує коштовне лікування (а. с. 8, 14-15). Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вирішуючи позов, суд погоджується з наявністю матеріальних передумов для звернення до суду за захистом права, порушення якого полягає в погіршенні майнового стану платника аліментів. Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Застосоване позивачем знаряддя захисту відповідає визначеним законом способам захисту цивільних прав та інтересів, воно прямо встановлене наведеною статтею 192 СК України, таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд може констатувати наявність законних підстав для прийняття визнання позову. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, констатуючи відсутність шкоди для інших учасників правовідносин від дій позивача, а також наявність передумов для отримання судового захисту, суд вважає за можливе захистити його право у передбачений сімейним законодавством спосіб. Наслідком прийняття визнання позову є його задоволення в силу наведеної статті 206 ЦПК України, тому, роз`яснивши учасникам справи наслідки прийняття судом визнання позову, суд знаходить всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved