Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

13 жовтня 2020 року адвокат Шимановський А.В., який діє в інтересах [PERSON] направив до суду указаний позов, в якому просить стягнути з дочірнього підприємства «Зета» приватного акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (далі - ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод») на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати за період із 1 грудня 2019 року по 5 червня 2020 року у розмірі 37 044 грн 07 коп., без відрахування з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів; інфляційні втрати за період із 1 січня 2020 року по 13 жовтня 2020 року - 629 грн 75 коп., три проценти річних за період із 1 січня 2020 року по 13 жовтня 2020 року - 871 грн 44 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 6 червня 2020 року по 13 жовтня 2020 року в розмірі 31 294 грн 18 коп., відшкодувати моральну шкоду - 7 000 грн, із відрахуванням із цих сум податків, зборів та обов`язкових платежів та відшкодувати їй судові витрати у виді судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з 6 серпня 2018 року по 5 червня 2020 року перебувала у трудових відносинах з ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод». При звільненні відповідач не виплатив [PERSON] заробітну плату у розмірі 37 044, 07 грн., трудову книжку не повернув, а відтак крім цих коштів має також сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 6 червня 2020 року по 13 жовтня 2020 року - 31 294,18 грн. Крім того, борг внаслідок інфляції за період з 1 січня 2020 року по 13 жовтня 2020 року зріс на 629, 75 грн. До того ж, з відповідача підлягають стягненню за вказаний період три проценти річних від простроченої суми боргу - 871,44 грн. Представник зазначає, що невиплатою заробітної плати в день звільнення, позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої вона оцінює в 7000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відзиву на позов та інших заяв по суті справи від відповідача не надходило. 19 лютого 2021 року до суду надійшов лист №4 від 18 лютого 2021 року за підписом голови ліквідаційної комісії ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» Зима Л.А., з якого випливає, що ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» перебуває в стадії ліквідації. У судове засідання 23 березня 2021 року позивач та її адвокат не з`явились, про судове засідання були повідомленні судом належним чином. Адвокат Шимановський А.В. 23 березня 2021 року до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. За таких обставин судом постановлено ухвалу від 25 березня 2021 року про розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно із ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом установлено, що [PERSON] з 6 серпня 2018 року перебувала у трудових відносинах з ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод», що підтверджується інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. (а.с.13-15) 5 червня 2020 року [PERSON] звільнено з ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказом №2 за підписом в.о. директора ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» від 31 березня 2020 року. (а.с.16) 2 жовтня 2020 року адвокат Шимановський А.В. направив ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» лист про витребування доказів, серед яких ставилось питання про витребування довідки про заборгованість підприємства по заробітній платі [PERSON] , який відповідно до трекінгу поштових відправлень №1800103900166 отримано адресатом 5 жовтня 2020 року. Згідно із ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) відповідачем нарахована, але не виплачена позивачу заробітна плата за період з грудня 2019 року по березень 2020 року в розмірі 38 252,28 грн. Крім того, відповідачем не виплачена заробітна плата позивачу за період з 1 квітня 2020 року по 5 червня 2020 року в розмірі 7 765,20 грн. ((21,57 грн (погодинний оклад) * 8 год) * 45 днів (робочих)). Отже, загальна заборгованість підприємства із заробітної плати перед позивачем за період з грудня 2019 року по 5 червня 2020 року становить 46017,48 грн. Відповідно до ст. 162 ПК України ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» є платником податку на доходи фізичних осіб. Згідно ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання). Таким чином, заробітна плата є доходом, який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. Згідно із п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку на доходи фізичних осіб становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Крім того, пунктом 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування. Отже, заробітна плата є об`єктом оподаткування військовим збором. У зв`язку з вищевикладеним, заборгованість із заробітної плати ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» перед [PERSON] за вирахувань 8 283,15 грн (ПДФО 18%) та 690,26 грн (військового збору 1,5%) становить 37 044,07 грн. Відповідно до ст. 15 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, борг по заробітній платі за період з 1 січня 2020 року по 13 жовтня 2020 року внаслідок інфляції зріс на 629 грн 75 коп, а 3% річних складають 871 грн 44 коп. Згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Станом на дату звільнення з позивачем не було здійснено повного розрахунку, а відтак організація відповідача повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пунктом 2 розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, передбачається, що у випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі календарні дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується шляхом ділення на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що порядок обрахування розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу залежить від правильного визначення середньоденного заробітку, який визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі календарні дні на число відпрацьованих робочих днів. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням заявленого позивачем періоду (із 6 червня 2020 року по 13 жовтня 2020 року) кількість днів затримки розрахунку при звільненні, в межах заявлених позивних вимог, становить 89 днів, а розмір середньоденного заробітку позивача - 351 грн 62 коп. Таким чином, суд виходить із наданого позивачем розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу як такого, що не спростований відповідачем та робить висновок про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період із 6 червня 2020 року по 13 жовтня 2020 року в розмірі 31 294 грн 18 коп. Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З огляду на те, що несвоєчасною виплатою заробітної плати при звільненні позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в щоденних моральних стражданнях у зв`язку із залишенням без засобів до існування, то визначаючи її розмір із урахуванням вимог розумності та справедливості, суд робить висновок про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7000 грн відшкодування моральної шкоди. Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, розраховуються без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку повинен нарахувати роботодавець під час виконання відповідного судового рішення. Тобто сума, призначена судом як виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшується на суму податків і зборів. Незважаючи на те, що призначена судом сума зменшується на суму податкових відрахувань, цей факт в жодному разі не погіршує становище працівника. Адже якби працівник просто отримував зарплату, а вимушено був відсутній на роботі, то таку зарплату він отримував би також з урахуванням утримання обов`язкових податкових платежів. Стягнення і сплата прибуткового податку покладаються на роботодавця, який самостійно розраховує суму податкових відрахувань і зменшує суму, призначену судом, на суму нарахованих податків. Крім того, обов`язок із нарахування й утримання податку із суми такого доходу (моральна шкода) покладається на податкового агента, яким є особа, що відшкодовує моральну шкоду. У випадку з відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної вимушеним прогулом, податковим агентом стає роботодавець. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВС від 18 липня 2018 року в справі № 359/10023/16-ц. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 37 044 грн 07 коп. заробітної плати, без відрахування з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів; інфляційні втрати 629 грн 75 коп., три проценти річних 871 грн 44 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період в розмірі 31 294 грн 18 коп., та моральну шкоду в розмірі 7000 грн, із відрахуванням із цих сум податків, зборів та обов`язкових платежів. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати на підставі п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. Крім того, враховуючи повне задоволення позову в порядку ст. 141 ЦПК України з ДП «Зета» ПАТ «Черкаський приладобудівний завод» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681 грн 60 коп. На підставі ст. ст.43, 47, 97, 115, 116, 233, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved