Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

14.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В позові позивач зазначив, що 21.11.2005 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, що знаходиться на території Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Він є єдиним спадкоємцем майна матері за законом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] йому відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що він вступив у фактичне управління спадковим майном, а тому нерозумів про наявність строків для прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 21.11.2005 року його матері [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Від представника позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 27.11.2015 року (а.с.10), надійшла до суду заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує щодо задоволення заочного рішення (а.с.14). Представник відповідача Руданської сільської ради в судове засідання не зявився. Від Руданського сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує (а.с.15). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представник позивача та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 21.11.2005 року в с. Руданське Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №026241 (а.с.5), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] на вул. Котовського, 32. На час відкриття спадщини з останньою ніхто не проживав (а.с.8). Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, що вбачається із довідки від 16.11.2015 року №1004, виданої виконавчим комітетом Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с.8), а також підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.19) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.11.2015 року, з якого вбачається, що [PERSON] була одружена з [PERSON] (а.с.6). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що після смерті матері, вступивши у фактичне володіння її майном, невірно розумів строки прийняття та порядок оформлення спадщини. 09.12.2015 року завідуючою Шаргородською державною нотаріальною конторою Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.9). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняв спадщину через невірне розуміння ним строків та порядку прийняття і оформлення спадщини. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника відповідача (а.с.15), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved