Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач, звертаючись до суду із даним позовом до [PERSON], зіслався на те, що 09 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого на картковий рахунок останнього було надано кредит з оплатою відсотків згідно умов та правил надання банківських послуг. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача. Відповідач умов договору не дотримувався, до теперішнього часу борг не погасив, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року заборгованість за вищевказаним договором становить 16 264,99 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту (далі кредитний договір) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, відповідно до кредитного договору здійснив видачу кредитної картки зі встановленим лімітом в користування [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. На порушення договірних зобов'язань відповідач отримані грошові кошти не повертає. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір відсотків, який зазначено в договорі. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Станом на 30 червня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором згідно розрахунку банку по вищезгаданому договору складає 16264 (шістнадцять тисяч двісті шістдесят чотири ) грн. 99 коп. з них: - 15252,37 грн. - заборгованість за кредитом; - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 762,62 грн. - штраф (процентна складова). Як встановлено судом вище, відповідач зобов'язаний виконувати взяте на себе грошове зобов'язання, однак ухиляється. Судом перевірено надані позивачем розрахунки щодо основного боргу, нарахованих відсотках, які відповідають вимогам закону, вони у зазначених розмірах підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved