Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

13.04.2016р. КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 1999р. по 01.04.2016р. у розмірі 16 216 грн. 90 коп. (а.с. № 4 5). 22.06.2016р. позивач уточнив свої позовні вимоги в частині зміни складу відповідачів та просив суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 1999р. по 01.06.2016р. у розмірі 16\~443 грн. 64 коп. (а.с. № 25 27). В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень до позову, позивач посилався на те, що між КП «Дніпроводоканал» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкритий особовий рахунок. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS], де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], якій відкритий особовий рахунок № 931761000360, за період з 1999р. по 01.06.2016р. складає 16\~443 грн. 64 коп. Крім того, відповідно до довідки про склад сімї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача [PERSON] зареєстровані інші члени її сімї [PERSON], [PERSON], яких слід вважати солідарними відповідачами, оскільки останні користуються нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму. Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі № 69/28-06 від 21.03.2016р. а.с. № 59а) в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Крім того, надав до суду розрахунок заборгованості відповідачів по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, з урахуванням строку позовної давності, за період з лютого 2013р. по травень 2016р. (включно) на суму 7411 грн. 43 коп. (а.с. № 58 59). [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Надала до суду заперечення, в яких зазначила, що позовні вимоги визнає частково, в межах строку позовної давності, який просила суд застосувати до спірних правовідносин. Крім того, надала до суду довідки, відповідно до яких [PERSON] (з 1996р.) та [PERSON] (з 2005р.) фактично проживають не за місцем реєстрації, а тому позовні вимоги, які заявлені до них, на думку відповідача, не підлягають задоволенню судом (а.с. № 60 68). [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи (а.с. 52, 56). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд розглянув справу відповідно до ст. 169 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між КП «Дніпроводоканал» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995р. про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкритий особовий рахунок. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відповідальним квартиронаймачем є [PERSON], на імя якої відкрито відповідачем особовий рахунок № 931761000360 (а.с.№ 8 9). 28.12.2015р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було визнано недієздатною та над нею встановлено опіку, признавши опікуном її доньку [PERSON] (а.с. № 20). Відповідно до довідки про склад сімї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача [PERSON] зареєстровані інші члени її сімї [PERSON] (донька), [PERSON] (син) (а.с. № 7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення ) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 160 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до розрахунку сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] з 1999р.по 01.06.2016р. складає 16443 грн. 64коп. (а.с. № 8 9,28 29). У судовому засіданні судом встановлено, що нарахування плати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивачем проводилось відповідно до тарифів. В наданій до суду заяві, відповідач [PERSON] просила суд застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин, оскільки позивачем заявлені вимоги про стягнення грошових коштів з 1999р. по 2016р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (п. 3 ст. 267 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (п. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважним причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (п. 5 ст. 267 ЦК України). У звязку з тим, що відповідач заявив вимогу про застосування строків позовної давності, а позивачем, в свою чергу, будь яких заяв про поновлення строку позовної давності, з зазначенням поважності причин такого пропуску та відповідними доказами, до суду подано не було, суд вважає за необхідне заявлене відповідачем клопотання задовольнити та застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності. Оскільки відповідачкою було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, представником позивача було надано до суду розрахунок заборгованості, за період з лютого 2013р. по травень 2016р. (включно) на суму 7411 грн. 43 коп. (а.с. № 58 59). Між тим, суд вважає, що заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення підлягає стягненню не з лютого 2013р. по травень 2016р. (включно), а з березня 2013р. по травень 2016р. (включно). До такого висновку суд дійшов з огляду на Правові позиції, які висловлені ВСУ у справі № 6-214цс14 від 21.01.2015р., де зазначено, що ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. При винесені рішення враховано те, що ухвалою судді Антонюка О.А. від 03.03.2016р. КП «Дніпроводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з цього відповідача. І ця заява про видачу судового наказу надійшла до суду 02.03.2016р. (а.с. № 10). Отже сума заборгованості становить суму 7\~264 грн. 02коп. (7411грн. 43коп. 147 грн.41коп. = 7264 грн. 02коп.) і цю суму суд вважає за необхідне стягнути з боржників солідарно. Суд критично відноситься до тверджень [PERSON] відносно того, що вона та її брат, [PERSON] фактично не проживають за місцем реєстрації, а тому не мають сплачувати за послуги з водопостачання та водовідведення, оскільки останні не зверталися з цього приводу до відповідача, не повідомляли цю інфоримацію та не здійснювали перерахунок за нараховані комунальні послуги. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради до [PERSON], [PERSON] (опікун [PERSON]О.), [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення. По-перше, суд стягує заборгованість тільки в сумі 7264грн.02коп., по-друге, відмовляє у стягненні з недієздатної особи [PERSON], стягуючи суму заборгованості з інших зареєстрованих осіб, а з [PERSON] ще й як опікуна [PERSON] (а.с. № 20). Стягнення суми заборгованості з [PERSON], ще й як опікуна [PERSON], суд приймає з огляду на її обовязки як опікуна, які випливають зі ст. 67 та ст. 72 ЦК України. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України та приймаючі до уваги, що позовні вимоги позивача задоволені частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 608грн.74коп. (за таким розрахунком: 7264грн.02коп. х 1378грн. :16443грн.64коп. = 608грн. 74коп. ), тобто пропорційно задоволеній частині позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial