Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

12 січня 2016 року позивач звернулася із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок №14 по вул.Совхозній в с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, що належав [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 27 листопада 1997 року №109, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 04 квітня 2014 року. В обґрунтування позову зазначила, що 04 квітня 2014 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №14 по вул.Совхозній в с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області. Заповіту її чоловік не залишив. Спадкоємцями першої черги є позивач та діти: [PERSON] та [PERSON] Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а діти [PERSON] та [PERSON] відмовилися від її прийняття, про що написали відповідні заяви. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки в свідоцтві про право особистої власності на будинок на ім'я спадкодавця відсутні підпис та печатка уповноваженого органу. Ці обставини змусили позивача звернутися з позовом, оскільки порушуються її права на спадщину. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі та третя особа в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] направили заяви, в яких не заперечували проти задоволення позову, просили розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи - Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області надіслав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника за наявними в справі матеріалами, прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 04 квітня 2014 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Коларівської сільської ради Жовтневого району за №561 від 12 червня 2014 року [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] з 09 вересня 1971 року по 04 квітня 2014 року, знятий з реєстрації 07 квітня 2014 року в зв'язку зі смертю. На день його смерті разом з ним були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.11). Відповідно до рішення виконавчого комітету Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 27 листопада 1997 року №109 по даним господарської книги будинок №14 по вул.Совхозній в с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області був проданий на підставі договору від 04 лютого 1994 року, вартість будинку сплачено [PERSON] в касу радгоспу згідно квитанції №584 (а.с.15,12-а), що додатково підтверджується довідкою Колективного господарства ім.Коларова (а.с.13). На підставі даного рішення 04 червня 1998 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок, однак в ньому відсутні підпис та печатка уповноваженого органу (а.с.16), що виправити неможливо, оскільки печатка Коларівської сільської ради на даний час має інший зразок, а також діє інший сільський голова, як зазначено в повідомленні Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №02-081 від 27 листопада 2015 року (а.с.24). Такі ж відомості про власника спірного будинку містяться й у будинковій книзі (а.с.17-18). Крім того, на підставі повідомлення КП ММБТІ від 16 жовтня 2015 року №2-5459 станом на 28 грудня 2012 року власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області, вул.Совхозна, 14 значиться [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04 червня 1998 року, виданого виконкомом Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та зареєстрованого в ММБТІ 04 червня 1998 року за №446 (а.с.23). З листа Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON], померлого 04 квітня 2014 року, немає можливості, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, виданому виконкомом Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 04 червня 1998 року, відсутній підпис та печатка уповноваженого органу (а.с.10). Дослідивши копію спадкової справи №114/2014 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 01 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер 04 квітня 2014 року. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися згідно заяв від 01 липня 2014 року (а.с.46-64). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що на підставі рішення виконавчого комітету Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 27 листопада 1997 року №109 будинок №14 по вул.Совхозній в с.Капустине Жовтневого району Миколаївської області був проданий [PERSON], відомості про сплату вартості за який містяться в матеріалах справи, право власності за спадкодавцем зареєстровано в КП ММБТІ, суд приходить до висновку, що останній набув на момент смерті право власності на будинок, але відсутність підпису та печатки уповноваженого органу в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальному порядку, а відтак після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обовязки на зазначений житловий будинок. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON]П й [PERSON] є спадкоємцями першої черги і мають право на спадкування за законом після смерті чоловіка/батька [PERSON], втім останні відмовилися від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а позивач по справі фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті була зареєстрована разом із спадкодавцем та звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved