Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

13.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У своїй заяві позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, але рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.03.2017 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.10.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року і до повноліття дітей. Діти проживають з нею та переважно перебувають на її утриманні, оскільки аліменти не покривають третини витрат на дитину. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дітей, у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін на продукти харчування, одяг. Також, існують перепони для фізичного, морального та соціального розвитку дітей, які полягають у скрутному матеріальному становищі. Крім того, син відповідача є дуже хворобливою дитиною, на лікування якого також потрібні грошові кошти. Посилаючись на вищезазначене, просила змінити розмір аліментів на утримання дітей стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги зменшила просила змінити розмір аліментів на утримання дітей стягнувши з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, але рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.03.2017 року, шлюб між ними розірвано. У період щлюбу у сторін народилося двоє дітей, донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.10.2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року і до повноліття дітей. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За вимогами ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що 08.07.2017 року (з моменту набрання змін до Сімейного кодексу України Закон України від 17.05.2017 року № 2037-VIII ) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже в судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярні, мінливі заробітки, дає\~\~суду підстави з урахуванням вищезазначених норм Сімейного кодексу змінити розмір стягнення аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Крім того, отримувані позивачем аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини від усіх доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму є недостатніми для забезпечення самих необхідних матеріальних та фізіологічних потреб дітей, які відповідно зростають із збільшенням віку дитини. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, який спроможний платити аліменти на утримання дітей в більшому розмірі та виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дітей, суд вважає за вірне визначити розмір аліментів на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1750,00 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: approved