Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

13.12.2018 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , а також , що стягуються з [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] ), на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , шляхом зменшення розміру аліментів на кожну дитину до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Позов обґрунтований тим, що з позивача рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року на користь відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , були стягнуті аліменти розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року також стягнуті аліменти на утримання дружини [PERSON] , на період її непрацездатності, до досягнення дитиною [PERSON] 3-х років. Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року з нього на користь відповідача [PERSON] також були стягнуті аліменти у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття. Таким чином, позивач зазначає, що до 09 вересня 2018 року з нього повинні були стягувалися аліменти загальним обсягом 75% від його заробітку щомісяця. Між тим, через несумлінне виконання військовою частиною, де він проходив службу, своїх посадових обов`язків, з нього стягувалися аліменти лише у розмірі 50% від його заробітку, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів на користь відповідача [PERSON] за обома виконавчими провадженнями у розмірі 50168,65 грн. Крім того, позивач посилається на те, що наказом командира військової частини [NUMBER] від 04.09.2018 року № 184 його звільнено з військової служби, на день пред`явлення позову до суду він не мав постійного місця роботи. Також позивач зазначає, що має на утриманні непрацездатних батьків-пенсіонерів, з якими разом проживає, та які потребують за своїм станом здоров`я його матеріальної допомоги. Позивач наполягає на тому, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, однак сума заборгованості для нього є значною. Внаслідок зміни його майнового стану, а також зважаючи на наявність батьків-пенсіонерів, що перебувають на його утриманні, зважаючи на зміни в його стані здоров`я, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання двох дітей. Ухвалою суду від 21 січня 2019 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 04 липня 2019 року зобов`язано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області та приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» надати інформацію про джерела та розмір отриманих доходів [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 01.07.2019 року (а.с. 90,91). Ухвалою суду від 04 липня 2019 року закінчене підготовче судове засідання (а.с. 94-95). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надавши пояснення щодо обставин, викладених у позові, наполягала на тому, що у її довірителя з моменту винесення рішень про стягнення аліментів на утримання дітей змінився майновий стан, з зв`язку зі звільненням з військової служби. При цьому звернула увагу, що заборгованість по аліментам на користь [PERSON] виникла не з його вини, а з вини керівництва військової частини, яка проводила стягнення за трьома виконавчими листами не пропорційно між стягувачами. Також представник позивача повідомила суд про наявність хвороби у самого позивача, внаслідок якої він змушений нести додаткові витрати на придбання ліків, а також про наявність непрацездатних батьків, які за своїм станом здоров`я потребують його допомоги та фінансової підтримки. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 77). Представник відповідача [PERSON] адвокат Щербина М.В. в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що позивачем не доведена кожна обставина, що підлягає доказуванню. Заборгованість за виконавчими документами виникла з його вини, а звільнення з військової служби не являється належним доказом зміни майнового стану, оскільки позивач працездатний, в тому числі за станом здоров`я, однак в такий спосіб ухиляється від свого обов`язку утримувати дітей. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року по справі № 183/5268/16 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , 3-річного віку (а.с. 9). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року по справі № 183/5272/16 було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку (а.с. 15). Про наявність цих рішень на примусовому виконанні свідчать постанови про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 16-21). При звільненні позивача з військової служби виникла заборгованість зі сплати аліментів по всім трьом виконавчим документам, про що свідчить звіт про нарахування та виплати (а.с. 25-26). [PERSON] зареєстрований в смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області разом зі своїми батьками [PERSON] , 1955 року народження, та [PERSON] , 1955 року народження (а.с. 34), які являються пенсіонерами. В свою чергу, позивач являється учасником бойових дій (а.с. 38), з 23.01.2019 року перебував на обліку в Костянтинівському міському центрі зайнятості (а.с. 53,62), має хронічне захворювання, про що свідчить виписка зі стаціонарної картки хворого (а.с. 81, 138-140). Відповідач [PERSON] працює, має постійне місце роботи (а.с. 80). Відповідач [PERSON] отримує доходи від надання майна в оренду (а.с. 142-155), а також отримує заробітну плату в ТОВ «Екоаптека» (а.с. 160). Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , змінився спочатку сімейний стан позивача, а з моменту стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , 2005 року народження, суттєво змінився і матеріальний стан позивача, тобто з моменту винесення рішень про стягнення аліментів на утримання дітей, змінилися дві умови, визначені ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, внаслідок одруження та народження ще однієї дитини, а також змінився майновий стан, внаслідок звільнення позивача з військової служби. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак, оцінюючи докази з точки зору достатності, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд приходить до переконання, про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , а також, що стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його заробітку (доходів) на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімумі дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховує досить незначний майновий стан отримувачів аліментів, однак зміни, що відбулися у майновому та сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації, забезпечить рівноцінний розвиток усіх дітей, батьком яких являється позивач. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved