Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

13.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 0,44 га, з яких: 0,19 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Богданівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 25 січня 1999 року. Позивач звернувся до суду для визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування, оскільки відсутній кадастровий номер на земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява № 02-10/198 від 04.12.2017 року про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Позов визнають повністю, просять його задовольнити. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. [PERSON] помер [INFO] року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.6). Позивач є сином сестри померлого [PERSON] [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26.07.1950 року (а.с.10) Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 жовтня 2017 року (а.с.11), Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05.11.1983 року (а.с.12). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Богданівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 25 січня 1999 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,44 га, з яких: 0,19 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Варварівка, Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.13). Згідно довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №324 від 02.11.2017 року, приватизована земельна ділянка померлого 21.04.2017 року [PERSON], знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №2264/02-31 від 26.10.2017 року, після померлого 21.04.2017 року [PERSON] не заводилася (а.с.13). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved