Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

13.05.2017р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третьої особи: Органа опіки та піклування Краматорської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу з ним вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені, шлюб розірвано 18.12.2012 року. Після розірвання шлюбу наша донька залишилася проживати разом зі мною. Відповідач матеріально не утримує доньку не займається її розвитком та вихованням, взагалі не цікавиться її життям. В 2013 року в звязку із заміжжям вона разом з донькою переїхала проживати до міста Мирнограда (Димитров) Донецької області. Однак, в місті Макіївка залишилися проживати її рідні сестри, племінники та інші родичі. Вони разом з донькою підтримували близькі родинні стосунки з їх родичами. Зараз вони не мають можливості спілкуватися зі своїми рідними, ця обставина їх з донькою дуже пригнічує, вони скучаємо за рідними нам людьми. З метою отримання дозволу на виїзд доньки до неконтрольованої території України в місто Макіївку, вона звернулася до відповідача по справі, який є її батьком. Однак, відповідач повідомив їй, що в місті Макіївка не працюю нотаріуси України, а до території України він виїжджати не збирається, і взагалі немає такої можливості, оскільки загубив паспорт громадянина України. На теперішній час відповідач змінив номер телефону і не спілкується з ними. З цих обставин вона змушена звернутися до суду для отримання дозволу на виїзд доньки до неконтрольованої території України. Просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України її доньки, яка не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу його батька - відповідача по справі, на тимчасово неконтрольовану територію України (зону проведення АТО) у м. Макіївка Донецької області, строком на три роки. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, повідомлень про причини неявки від них не надійшло, в звязку з чим згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, заявлені вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Згідно ст.154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.3 абз.5 виїзд за межі України громадян які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, ... здійснюється у разі предявлення оригінала, або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище «Агамалян». Відповідно до копії свідоцтва про шлюб сторни перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2006 року, яки в подальшому відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу було розірвано 18.12.2012 року. Відповідно до позову, донька проживає з позивачкою за адресою: Донецька область м. Мирноград вул. Панфілова, 13. Відповідно до пояснень позивачки дитина має право на відвідання свої близьких родичів, але не має таку можливість через відсутність згоди другого батька доньки. Донька позивачки та відповідача має право на поїздку разом із матірю. Як убачається із позовної заяви позивачка має намір вивозити дитину для спілкування з родичами. Враховуючи наведе, суд вважає, що в інтересах дитини позов підлягає задоволенню й підстав які відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», що обмежують права [PERSON] на виїзд за кордон та оформлення проїзних документів немає.

Outcome: approved