overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON], звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] року помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки та іншого майна. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року та є рідним батьком заявника. Заявник в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Старостинецька сільська рада Погребищенського району Вінницької області, просила провести розгляд даної справи за відсутності їхнього представника, про що до суду подали відповідну заяву, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] року. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] року., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 20 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Заболотненської сільської ради Крижопільського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 3. Від даного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось, оскільки вони втратили почуття поваги та кохання один до одного, шлюб виявився невдалим, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнала, позивач позов підтримав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 20 жовтня 2002 року укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчим комітетом Заболотненської сільської ради Крижопільського району Вінницької області й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 3 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про вжиття запобіжних заходів, посилаючись на те, що 31.07.2013 року між ним та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі - продажу будинку, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого сторони зобов'язались у строк не пізніше 01.12.2013 року укласти договір купівлі - продажу житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON], у підтвердження своїх намірів про наступне укладення договору купівлі - продажу передав [PERSON] аванс у розмірі 128296 грн. Відповідачка [PERSON] не виконала умов попереднього договору щодо укладення договору купівлі - продажу житлового будинку, не підготувала документів для продажу вищевказаного будинку та земельної ділянки, розташованої під житловим будинком, тому просить суд до розгляду позовної заяви про стягнення сплаченого авансу та грошових коштів, накласти заборону на відчуження майна - житлового будинку [ADDRESS] , заборонити [PERSON] вчиняти дії, спрямовані на обмеження / відключення житлового будинку від водо та електропостачання, передати житловий будинок на зберігання. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] про вжиття запобіжних заходів підлягає задоволенню, вважає за необхідне вжиття заходи забезпечення позову з метою недопущення порушення інтересів сторін у справі. Відповідно до ст. 151-152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи, передбачені цим Кодексом забезпечення позову. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом 3 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншій особі. На підставі викладеного, відповідно положень ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №271. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у вересні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.07.2007 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.4. Шлюбні відносини припинили у вересні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 19.08.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 613. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з січня 2014 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 19.08.2011 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 19.08.2011 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 613). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як, в своїй заяві від 18.03.2014 року позивач відмовилась від зазначеної вимоги, то суд вважає за можливе її не розглядати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дітей належним чином не займається. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 03.11.2001 сторонни перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] народження. Відповідач належним чином не виконує батьківські обов'язки по утриманню і вихованню дітей. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що [PERSON] обтяжений по утриманню непрацездатних батьків, або не може надавати належну допомогу на утримання неповнолітніх дітей за станом свого здоров'я, суду не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON]. обгрунтованими та підлягаючими повному задоволенню. Згідно ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем зареєстровано шлюб 09.06.2007 р.. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати доньку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стягнення розпочати з дня звернення. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на її утримання у зв'язку із доглядом за дитиною. В судовому засіданні позивачка просила задовольнити вимоги позову, вказувала, що вона навчається, орендує квартиру і самостійно доглядає та утримує сина у зв'язку із чим потребує значних коштів, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків хоча має постійні доходи і спроможний сплачувати аліменти на її утримання. Відповідач вимоги позову визнав частково вказував, що не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі з [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про шлюб (а.с.4, 5). Відповідно до довідок виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 535 від 11.02.2014 року і довідки №577 Вінницького національного аграрного університету, дитина [PERSON], 17.01.2012 народження проживає з матір'ю [PERSON], яка є студентом 5 курсу денної контрактної форми навчання (а.с. 6,7). Згідно відомостей трудової книжки та довідки про середню зарплату [PERSON] працює машиністом землеснаряду ТОВ ВКФ «Новий Київ» Вишгородського району с. Хотянівка з 02.09.2013 року по теперішній час, його щомісячна зарплата складає 1831 грн.(а.с.14). За рішенням Гайсинського районного суду від 11.03.2014 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON],[INFO] в сумі 500 грн., щомісячно, до його повноліття (а.с.19). Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 75 ч.2, 80 ч.1, 84 ч. ч. 2, 4 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання від чоловіка - батька дитини до досягненню дитиною трьохрічного віку аліментів у частці від заробітку (доходу) за умови, що чоловік може надавати таке утримання. Відповідно до змісту ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань не може перевищувати 50% від зарплати. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільним сином до досягнення ним трьохрічного віку, чим порушує її права, то кошти потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням розміру доходів відповідача та частки коштів, які підлягають стягненню з відповідача за зобов'язанням утримувати дитину, а також необхідності задоволення особистих потреб коштами і обмеження розміру відрахувань із заробітку, за відсутності доказів про наявність у відповідача інших доходів, крім зарплати, стягненню підлягають аліменти на утримання дружини в сумі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 01.07.2011 року. Свою вимогу мотивує тим,що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з вересня 2011р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та постановити заочне рішення, а судові витрати покласти на неї.(а.с.27) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 12.03.2014 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2014 року /а.с.4/. Відповідно до наданих копій свідоцтв про народження відповідач, [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і тому відповідач повинен приймати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття /а.с. 5-6/. Згідно наданої копії довідки виконкому Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 73 від 12.02.2014 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають без реєстрації разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /а.с.3/. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дітей слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачкою. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів зі [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач та позивачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2002 року і до його розірвання - 23 квітня 2010 року, актовий запис № 43 (свідоцтво про розірвання шлюбу - а. с. 2). Від спільного подружнього життя у позивачки з відповідачем народилася дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 3- копія свідоцтва про народження). Оскільки добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не надає і дочка проживає разом з матір'ю, що вбачається з довідки про склад сім'ї (а.с.7) просить, щоб відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved