Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

14 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON]., в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 23.11.2002 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 95. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилось двоє дітей: [PERSON], 2004 р.н. та [PERSON], 2010 р.н., однак сім'ю зберегти їм не вдалось. Фактично шлюбні відносини між ними припинились, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 10.02.2017 р., 19.03.2017 р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 23 листопада 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 95 та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2012 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позивач не виявила бажання примиритись та наполягала на розірівнні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved