Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

13 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 6000 доларів США, що на день подання позову становить 161940 грн., відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 1440 доларів США, що еквівалентно 38865,60 грн., 1115,96 грн. 3% річних від суми боргу, а також судові витрати; еквівалент в доларах просить враховувати на день винесення рішення. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 квітня 2021 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав у позивача 6000 доларів США у борг терміном на один місяць, тобто відповідач взяв на себе зобов`язання повернути борг до 14.05.2021. Підтвердженням отримання відповідачем коштів є письмова розписка, згідно якої відповідач за користування кредитом повинен сплатити 6% в місяць. Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув. Відтак просить стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 6000 доларів США, що станом на 06.08.2021 еквівалентно в національній валюті 161940 грн.; відсотки за період з 15.04.2021 по 15.08.2021 в розмірі 1440 доларів США, що станом на 06.08.2021 еквівалентно в національній валюті 38865,60 грн.; 3% річних в розмірі 1115,96 грн. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такого. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно частково задовольнити з таких підстав. Згідно ст.205\~ЦК України\~правочин може\~вчинятися усно\~або в\~письмовій (електронній)\~формі.\~Сторони мають\~право обирати\~форму правочину,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.04.2021 [PERSON] надав в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 6000 доларів США на термін 1 місяць. Факт передачі відповідачу коштів підтверджується письмовою розпискою від 15.04.2021. Крім того, згідно даної розписки відповідач зобов`язався сплатити позивачу відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 6 %. 16 липня 2021 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення коштів в сумі 187416,46 грн. Однак, така відповідачем проігнорована. Беручи до уваги те, що згідно договору позики позичальником є відповідач [PERSON] , який доказів належного виконання умов договору не надав, відтак, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 6000 доларів США (що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення 158022,60грн.) підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами за період з 15.04.2021 по 15.08.2021 в розмірі 1440 доларів США суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вбачається з розписки від 15.04.2021, позивач надав відповідачу грошові кошти терміном на 1 місяць, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами 6%. Отже, строк дії договору позики від 15 квітня 2021 року становить один місяць, а право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами припинилось з 15 травня 2021 року. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають відсотки за користування кредитними коштами, які були нараховані та несплачені ним за період з 15 квітня 2021 року по 14 травня 2021 року. Нарахування позивачем відповідачу за вищезазначеним договором позики відсотків, після закінчення строку дії договору з 15 травня 2021 року є безпідставним, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18). У зв`язку із наведеним з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 360 доларів США (6000 доларів США * 6%), що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення 9481,36 грн. Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1115,96 грн. 3% річних за період з 15.05.2021 по 06.08.2021. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2019,22 грн., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1686,20 грн. (168619,92*1%).

Outcome: partial