Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

13 травня 2016 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. Право власності зареєстровано в КП «Павлоградське БТІ». У зазначеному житловому будинку зареєстрована [PERSON], однак з грудня 2014 року не проживає, особистих речей її у будинку немає, комунальні послуги вона не сплачує. Відповідач ухиляється від зняття з реєстрації добровільно, тому вони вимушені звернутися до суду. Позивачі у судове засідання не з'явилися, однак надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності в яких зазначили, що позов підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена - через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є власниками житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 15 листопада 2000 року і зареєстровано в реєстрі за № 2458 (арк.с.9). 06 квітня 2016 року комісією в складі старости Поперечненської громади Часовського В.О., депутата Вербківської сільської ради Звягінцевої М.І. та фельдшера ФП с.Поперечне [PERSON] в присутності сусідів було проведено обстеження домоволодіння за адресою: [ADDRESS], домовласниками якого є [PERSON] та [PERSON] та складено акт, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з грудня 2014 року, особистих її речей у будинку немає (арк.с.32). Крім того, як вбачається з довідки за № 5486 виданої 08 листопада 2016 року виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON], [INFO], зареєстрована 28 листопада 2005 року за адресою: [ADDRESS], але з грудня 2014 року за вказаною адресою не проживає, особистих її речей у будинку немає, місце проживання її не відоме (арк.с.33). У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.ст. 6, 8 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням. Відповідач не є співвласником житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачені судові витрати по справі у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved