Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

\~ \~ \~ 14 червня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому в 1994 році надано в користування житлове приміщення однокімнатна квартира [ADDRESS] на підставі ордеру. До даного часу не може скористатися своїм правом на проживання в спірному житлі, оскільки постійно чиняться перешкоди у користуванні, просить постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом вселення у вказану квартиру, передавши ключі від квартири. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримала та пояснили суду, що відповідач перешкоджає отримати ключі від квартири та не бажає зареєструвати позивача у спірному житлі, чим порушує права позивачки. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з тих підстав, що спірна квартира знаходиться у власності територіальної громади м. Суми, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно рішення №9 від 25 січня 1994 року виконавчого комітету Сумської міської ради народних депутатів позивачу надано однокімнатну квартиру №84, житловою площею 14,4 кв.м у будинку №29 по вул.Заливній у м.Суми та 18 листопада 1994 року видано ордер №645 на вселення в зазначену квартиру. [PERSON] фактично вселилась в квартиру, завезла свої речі, але проживати там не могла з поважних причин непридатністю приміщення для проживання. В порушення вимог ч. 3 ст. 58 ЖК України виконавчим комітетом Сумської міської ради прийняте рішення про надання спірної квартири та видано ордер [PERSON] на заселення квартири [ADDRESS], яка не була вільною та на яку фактично і юридично зберігає право позивач. Наведені вище обставини встановлені рішенням суду у справі 591/9147/14-ц за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Сумської міської ради, управління обліку, розподілу та приватизації житла, [PERSON] про визнання рішення Сумської міської ради №465 від 21 серпня 2012 року та ордера недійсними, а тому доказуванню відповідно до приписів ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають (а.с. 8-9). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми по справі №591/8041/15-ц провадження № 2/591/336/16 скасовано розпорядження Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 15 серпня 2014 року № 265 в частині передачі [PERSON] у приватну власність квартири [ADDRESS] та визнано недійсним свідоцтво про право власності на дане житло видане [PERSON] Висилено [PERSON] з квартири [ADDRESS] з наданням іншого житла, шляхом зобовязання Виконавчого комітету Сумської міської ради надати йому інше жиле приміщення, яке за розміром та благоустроєм повинно відповідати квартирі [ADDRESS] (а.с.10-11). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви Виконавчого комітету Сумської міської ради про відстрочку виконання рішення суду в частині зобов'язання виконавчого комітету Сумської міської ради надати [PERSON] інше жиле приміщення (а.с.12-13) Відповідно до ч.1,2 ст. 16 \~\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;визнання правочину недійсним; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Оцінюючи у сукупності наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що порушене право позивача на вільне користування спірним житловим і підлягає захисту, так як він позбавлений права в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися спірним житлом, а відтак позов підлягає задоволенню. Доказів протилежного суду не надано та не надано доказів того, що визнано ордер виданий [PERSON] на квартиру недійсним. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що ключи від спірної квартири знаходяться у Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради. Таким чином, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні житлом, вселити [PERSON] у квартири [ADDRESS], зобовязавши Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради передати [PERSON] ключі від квартири [ADDRESS].

Outcome: approved