Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

14 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного 29 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 29 грудня 2016 року у нього утворилася заборгованість у сумі 12 473 грн. 34 коп., яка складається з наступного: 5 186 грн. 54 коп. заборгованість за кредитом, 2 292 грн. 05 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3 924 грн. 59 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема, 500 грн. штраф (фіксована частина), 570 грн. 16 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 52). Відповідач [PERSON] позов не визнав. Суду зазначив, що до 01 лютого 2017 року не працював та не мав можливості сплачувати заборгованість за кредитом, про що неодноразово повідомляв представників банку та намагався реструктуризувати борг. Зазначив, що банк на власний ризик збільшував йому кредитний ліміт у період, коли він офіційно перебував на обліку у Білопільському районному центрі зайнятості як безробітний. Також вказує, що на користь позивача сплатив кошти в сумі 5 421 грн. 74 коп., що перевищує суму отриманого кредиту. Разом із цим не заперечував проти стягнення з нього основної заборгованості за кредитом, а у задоволенні решти позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості по відсоткам, пені та штрафам просив відмовити. Заслухавши відповідача [PERSON], повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 29 грудня 2010 року банк відкрив [PERSON] кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на платіжну кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач під розпис був ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами банку, та погодився, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також зобовязався виконувати вимоги вказаних Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 10). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. У відповідності з п. 1.1.3.2.4, 1.1.3.2.10 Умов та Правил банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна умов і правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості по кредиту, інформування про проведені банком акціях і т. д.) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які вказані канали зв'язку: відправлення СМС повідомлень на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлень за допомогою мобільного додатка «Viber», авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР пароля: поштовий лист; телеграма; повідомлення по електронній пошті; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в POS-терміналах; другі засоби комунікації. Згідно з п. 2.1.1.5.3, 1.1.5.2 Умов та Правил клієнт зобовязаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по картрахункам. Неотримання чи несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків/вкладів, також операціям, проведених по рахункам/картам/вкладам клієнта не звільняє клієнта від виконання його зобовязань по даному договору. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобовязаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п. 2.1.1.12.7 Умов та Правил за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а. с. 12-45). Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка нараховується на залишок заборгованості після закінчення пільгового періоду і становить 2,5%. Пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Обовязковий платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 30 грн. по кожному випадку прострочки платежу. Комісія за зняття готівки в банкоматах ПриватБанку 1%, за зняття власних готівкових коштів в банкоматах інших банків та території України 1%+ 5 грн., а в рахунок кредитного ліміту в банкоматах Приватбанку від 1 до 100 грн. становить 5 грн., від 100 грн. 01 коп. до 200 грн. 10 грн., 200 грн. 01 коп. до 300 грн. 15 грн., 300 грн. 01 коп. 400 грн. 20 грн., від 400 грн. 01 коп. до 500 грн. 25 грн., більш ніж 500 грн. 4% п. 11.3, а в банкоматах інших банків п.11.3 + 5 грн., в зарубіжних п.11.3 + 30 грн. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 86). У відповідності з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (картрахунок 6762462052636435 від 29 грудня 2010 року) позивач змінював розмір кредитного ліміту відповідача: 10 жовтня 2014 року 2 000 грн., 29 грудня 2014 року та 12 жовтня 2015 року 1 210 грн., 27 січня 2016 року 6 000 грн., що було проведено у відповідності з Умовами та Правилами, узгодженими [PERSON] (а. с. 83). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» 11 403 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 29 грудня 2010 року, яка складається з наступного: 5 186 грн. 54 коп. заборгованість за кредитом; 2 292 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 924 грн. 59 коп. - пеня за обслуговування кредиту. Заперечення відповідача про неможливість погашення заборгованості по кредиту внаслідок скрутного матеріального становища, а також про сплату на користь банку коштів у розмірі, що перевищує суму отриманого кредиту, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки, як достеменно встановлено судом, всупереч ст. 599 ЦК України зобовязання [PERSON] належним чином не виконане, що є підставою для стягнення з останнього боргу. Посилання відповідача на те, що банк неправомірно збільшував йому кредитний ліміт суд вважає безпідставними, оскільки порядок збільшення кредитного ліміту передбачений умовами кредитного договору, укладеного між сторонами у справі, який [PERSON] А не оспорюється. Крім того, про згоду відповідача на збільшення кредитного ліміту свідчить також факт використання останнім наданими банком коштами. Разом із цим суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] А штрафів у загальному розмірі 1 070 грн. 16 коп. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), з відповідачки не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1 070 грн. 16 коп. необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають судові витрати у виді сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом судового збору в розмірі, визначеному пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , у сумі 1 462 грн. 72 коп. (а. с. 1-2). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 12 865 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial