Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 червня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю, посилаючись на ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 39-003-851-2-17-Г від 25.04.2017 року в розмірі 32008,23 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривні. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між позивачем та відповідачем 25 квітня 2017 року було укладено кредитний договір № 39-003-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі на суму 22880 строком з 25.05.2017 року до 23.04.2021 року включно зі сплатою 10 % річних. Згідно п. 4.4 договору клієнт був зобовязаний за обслуговування кредитної заборгованості сплачувати комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 4.2. та 4.5. договору клієнт був зобовязаний здійснювати погашення ануїтетного платежу та суму щомісячної комісії в загальній сумі 1154,64 гривень щомісяця. В порушення взятих на себе зобовязань відповідачем не були сплачені платежі для погашення кредитної заборгованості з червня 2017 року. У звязку з цим 01.03.2018 року відповідно до п. 4.10. договору поточна заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) в сумі 20503,80 гривень була винесена на рахунок простроченої заборгованості. Пунктом 6.3. кредитного договору сторони погодили, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує банку штраф у розмірі 45 % від суми кредиту, що становить 10088,55 гривень, а за невиконання прийнятих на себе зобовязань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди штраф у розмірі 10 % несвоєчасно сплаченої суми, що складає 252,66 гривень. Таким чином станом на 06.04.2018 року склалася заборгованість відповідача на зазначену суму, яку вона не погасила не зважаючи на письмові вимоги банку. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому просив \~розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав\~в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи за правилами\~ ч. 9 ст. 128 ЦПК України\~була повідомлена двічі належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала, причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву суду не надіслала. За наявності умов, передбачених ст.\~ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 02 серпня 2018 року суд ухвалив заочне рішення у справі.\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав З матеріалів справи судом встановлено, що 25 квітня 2017 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 39-003-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами) з наступними основними умовами. Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі готівкою на суму 22880 строком з 25.04.2017 року до 23.04.2021 року включно зі сплатою 10 % річних, повернення якого здійснюється щомісячними ануїтетними платежами (п. 1.1.- 1.4. кредитного договору). Згідно п. 4.4. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. За змістом п.4.1 договору нарахування процентів за користуваня кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. За правилом п.4.2 договору погашення кредитної заборгованості та сплату прцентів за договором позичальник здійснює ануїтетними платежами. Відповідно до п. 4.2. та 4.5. цього договору клієнт зобовязаний здійснювати погашення ануїтентного платежу та суму щомісячної комісії на загальну суму 1154,64 гривень щомісяця. Як зазначено у п. 4.8 кредитного договору, за користування кредитом понад строку, вказаного у п. 1.2 договору, кредитодавець нараховує, а позичальник сплачує проценти в розмірі 0,1 проценти річних. Відповідно до п. 4.10. кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом у повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 4.8 цього договору та позичальник сплачує штраф в розмірі, передбаченому п. 6.3. цього договору. Пунктом 6.3. кредитного договору сторони погодили, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позичальник сплачує банку штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Згідно п. 7.1. договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Закінчення строку Договору не звільняє позичальника від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Дострокове розірвання договору здійснюється у випадках, передбачених чинним законодавством та цим договором. В порушення вимог п. п. 1.1, 3.2.3, 4.2, 4.5 кредитного договору, відповідачем не сплачені проценти за користування кредитом за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року в розмірі 1,77 гривень, що підтверджується випискою з рахунку № 22087241565 за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 06.04.2018 року. Крім того, починаючи з червня 2017 року, в порушення п. п. 1.1, 3.2.3, 4.2, 4.5 кредитного договору, відповідачем не сплачувались вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. В порушення п. п. 1.1, 3.2.3, 4.4 кредитного договору відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року включно в розмірі 954 гривень, що підтверджується випискою по рахунку 22086241566 за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 06.04.2018 року. Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що відповідачем порушено строки сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів. Станом на 06.04.2018 року сума штрафу в розмірі 45 % від суми кредиту, відповідно до п.6.3. розділу 6 кредитного договору становить 10088,55 гривень.; сума штрафу у розмірі 10 % від несвоєчасно сплаченої суми ануїтетного платежу становить 252,66 гривень, а разом 10548,66 гривень, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] та розрахунку заборгованості за кредитним договором від 06.04.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 06.04.2018 року заборгованість за кредитом складає: сума залишку заборгованості за кредитом 20503,80 гривень; сума нарахованих та несплачених процентів за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року 1,77 гривень; сума комісійної винагороди за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року 954 гривень; сума штрафу 10548,66 гривень. На адресу позичальника банком було надіслано 20.10.2017 року вимогу щодо відновлення порушених прав банку та погашення заборгованості протягом 7 днів з дати її отримання, яку відповідач отримала 08.11.2017 року. Після закінчення вказаного строку банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. При вирішенні справи за цим позовом суд виходить з встановлених обставин та відповідного правового регулювання спірних відносин. Так, відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (частина 1). Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2). Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2). Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2). Згідно абзацу першого частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним з наслідків порушення договору позичальником, який передбачений частиною 2 статті 1050 ЦК України, є право позикодавця у разі прострочення повернення чергової частини позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобовязання з укладеного кредитного договору та їх неналежного виконання відповідачем, наслідком якого може бути дострокове розірвання договору та обовязок відповідача достроково повернути всю суму кредиту, сплатити нараховані проценти за користування кредитом, комісію та штраф, суд погоджується з доводами позивача і вважає правильним задовольнити позов у повному обсязі. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 39-003-851-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 25.04.2017 року на суму 32008 гривень 23 копійки, яка складається з залишку заборгованості за кредитом 20503 гривень 80 копійок; суми процентів за користування кредитом за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року 1 гривня 77 копійок; суми комісійної винагороди за період з 25.04.2017 року по 06.04.2018 року 954 гривень; суми штрафу в розмірі 10548 гривень 66 копійок. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved