Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області з позовною заявою до Серпневської селищної ради Тарутинського району Одеської області, спілки громадян - співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Тарутинський» про визнання права власності на нежитлову будівлю. Так, позивач просив суд визнати за ним право власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно виписки з протоколу № 5 від 20 липня 2013 року рішенням зборів уповноважених членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Тарутинський» (надалі - КСП «Тарутинський» одноголосно в кількості 148 чоловік прийнято рішення реалізувати позивачу об'єкт «Столову». 12 січня 2014 року позивач купив у пайщиків КСП «Тарутинський» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] їх майнові паї на загальну суму 17697,00 гривень, які переоформив на своє ім'я та отримав нові сертифікати. Того ж дня, 12 січня 2014 року на підставі рішення загальних зборів пайщиків було прийняте рішення про виділ позивачу будівлі - їдальні № 356/2 в рахунок придбаних майнових паїв і складено акт прийому - передачі цього майна, що є підставою для оформлення права власності на зазначене (виділене) майно в установленому законом порядку. 24 квітня 2015 року отримав технічний паспорт на нежитлову будівлю - їдальню, розташовану за адресою: [ADDRESS] У зв'язку з цим, позивач просить у судовому порядку визнати за ним право власності на об'єкт нерухомого майна - будівлі їдальні, розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с. 51). Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Серпневський селищний голова Тарутинського району Одеської області та голова спілки громадян - співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Тарутинський» також подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позовних вимог (а.с. 45, 50). У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог про визнання права власності на нежитлову будівлю, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової шкоди) (ч.1, п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нежитлову будівлю. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно виписки з протоколу № 5 від 20 липня 2013 року рішенням зборів уповноважених членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Тарутинський» (надалі - КСП «Тарутинський» одноголосно в кількості 148 чоловік прийнято рішення реалізувати позивачу об'єкт «Столову» (а.с. 6). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», член підприємства має право отримати майновий пай натурою, грішми або цінними паперами. При цьому спосіб отримання паю залежить від побажань пайовика та можливості підприємства. 03 грудня 1999 року Президентом України було видано Указ за № 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», яким було вказано забезпечити всім членам КСП права вільного виходу з цих підприємств із земельними і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських господарств, селянсько-господарських кооперативів, господарських товариств, інших об'єктів господарювання, заснованих на приватній власності. Указ Президента України від 29 січня 2001 року за № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» прямо вказував, що завершення реформування аграрного сектора економіки на засадах приватної власності вважати невідкладним завданням органів виконавчої вклади країни. 12 січня 2014 року позивач купив у пайщиків КСП «Тарутинський» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] їх майнові паї на загальну суму 17697,00 гривень, які переоформив на своє ім'я та отримав нові сертифікати (а.с. 12-36). Того ж дня, 12 січня 2014 року на підставі рішення загальних зборів пайщиків було прийняте рішення про виділ позивачу будівлі - їдальні № 356/2 в рахунок придбаних майнових паїв і складено акт прийому - передачі цього майна (а.с. 7). Постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року за № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та Наказ Мінагрополітики України від 14 березня 2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» визначали, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства, а саме таке Свідоцтво (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі (однак в сукупності із актом приймання-передачі майна) можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене (виділене) майно в установленому порядку. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування (тобто зміна власника-держателя майнового паю) до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Вся вище викладена процедура оформлення і реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, яке виділялося в натурі власникам майнових паїв членів розформованих КСП проводилась без особливих проблем до прийняття 11 квітня 2013 року Міністерством аграрної політики та продовольства України Наказу за № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», яким визнано такими, що втратили чинність наказ Мінагрополітики України від 14 березня 2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» та наказ Мінагрополітики України від 14 березня 2001 року за № 63 «Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств». Після прийняття МінАПК України вказаного Наказу державні реєстратори почали відмовляти у вчиненні реєстраційних дій щодо реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) - оформлення і реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, яке виділялося в натурі власникам майнових паїв членів розформованих КСП, мотивуючи це скасуванням нормативних документів, які визначали регламентували дані правовідносини. Статтею 328 ЦК встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що наказ Мінагрополітики України від 14 березня 2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» втратив чиннiсть та на даний час вiдсутнi й iнший спецiальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку видiлення членам реорганiзованого сiльськогосподарського пiдприємства майна, суд дійшов висновку про підставність та доведеність позовних вимог та необхідності їх задоволення з метою захисту прав, свобод та інтересів прав особи гарантованих ст.ст. 41, 55 Конституції України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved