Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

12 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому зазначив, що він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, розірваному за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] Кіріла Олексійовича, [INFO]. Вони проживали спільно однією сімєю в м.\~Дніпропетровську на [ADDRESS], син також жив за вказаною адресою, відвідував підготовчі зайняття майбутніх першокласників у середній загальноосвітній школі м.\~Дніпропетровська №\~1. В травні 2015 року відповідачка разом з сином виїхала до своїх батьків в смт\~Солоне, забрала документи зі школи та подала їх до середньої загальноосвітньої школи №\~1 смт Солоне. Права позивача на спілкування з дитиною постійно порушуються. У звязку з викладеним позивач просив визначити місце проживання дитини разом з батьком в м.\~Дніпропетровську на [ADDRESS] (а.с.а.с. 27-30). В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити, вказував, що він має власне житло, постійний заробіток, позитивно характеризується з місця роботи та місця проживання, не має захворювань, які б перешкоджали вихованню дитини чи ставили б під загрозу її здоровя. Дитина зареєстрована в [INFO], конфліктів з батьком не мала, її навчання в освітньому закладі великого міста буде кращою, порівняно з освітнім закладом в смт\~Солоне. Крім того, позивач просив врахувати, що відповідачка недостатньо уваги приділяє вихованню дитини, залишаючи її на своїх батьків, має неврівноважений характер, у звязку з чим змушена приймати заспокійливі засоби, колись відмовилась від іншої дитини. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала, що змінити місце проживання була змушена через конфлікти з позивачем, які спричиняли психологічні травми дитині, в смт Солоне дитина доглянута, ходить в школу, знаходиться в комфортному психологічному становищі. Відповідачка не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, дитина сама відмовляється від спілкування з ним. Щодо обставин її відмови від іншої дитини, відповідачка вказувала, що це було спільне рішення з позивачем. Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказував, на недоведеності обставин, на які посилається позивач, звертав увагу, що дитина може бути розлучена з матірю лише у виняткових випадках, які наразі відсутні. Відповідачка звернулась з зустрічним позовом до [PERSON], в якому просила визначити місце проживання малолітнього [PERSON] Кіріла Олексійовича разом з нею, оскільки він фактично проживає у її батьків в смт Солоне, де на цей час без реєстрації мешкає і вона, відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) працевлаштована та має самостійних доход, вона утримує сина (а.с. а.с. 54 56). В судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом (відповідачка) зустрічний позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) просив зустрічний позов задовольнити, вказував, що органом опіки та піклування рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матірю, просив врахувати побажання дитини. Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) проти задоволення зустрічного позову заперечував, вказував, що позовна заява оформлена неналежним чином, твердження, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері є неправдивими, оскільки позивач (відповідач за зустрічним позовом) регулярно добровільно сплачує аліменти на утримання дитини, відповідачка (позивачка за зустрічним позовом) на цей час вже не працює, не надано документів, які б підтверджували стан здоровя осіб, які будуть оточувати дитину, у разі визначення місця її проживання в смт\~Солоне (а.с. 69 70). Третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 45). Відповідно до ухвали суду третьою особою було підготовлено висновок №\~04-38-151/0/224-16 від 04 лютого 2016 року про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] Кіріла Олексійовича, в яком визнано за доцільне визначити проживання дитини разом з матірю (а.с. а.с. 103 105). Третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Центральної (Кіровської) районної в місті Дніпрі (Дніпропетровську) ради в судове засідання для розгляду справи по суті не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 126). В попередніх судових засіданнях просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. В судовому засіданні в присутності шкільного психолога було опитано малолітнього [PERSON] Кіріла Олексійовича, який пояснив, що хоче жити з матірю. Вислухавши учасників справи, показання свідків, здійснивши опитування малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис 523. Рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року у цивільній справі №\~203/3646/15-ц, яке набрало законної сили 26 вересня 2016 року, вказаний шлюб розірвано (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] Кіріла Олексійовича, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №\~212312, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 25 листопада 2008 року, актовий запис №\~1796 (а.с. 10) Позивач за первісним позовом зареєстрований в [INFO] на [ADDRESS], відповідачка також зареєстрована за вказаною адресою, проте фактично проживає у свого батька за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул.\~Усенко. [ADDRESS] (а.с.а.с. 60, 61, 103,104,106) Дитина на цей час проживає разом з матірю (а.с. а.с. 60, 61,103, 104, 106) Квартира №\~44 в буд.\~2 на пл. Миколи Островського в м. Дніпропетровську належить сторонам на праві спільної власності згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №\~203/4138/15-ц від 17 серпня 2015 року, яке набрало законної сили (а.с. 19). Квартира [ADDRESS] належить батьку відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) [PERSON] (а.с. 60) Сторони не досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що житлові приміщення за місцем проживання батька в м. Дніпропетровську та матері в смт Солоне є задовільними, знаходяться в належному стані, дозволяють проживати в ній малолітній дитині (а.с. а.с. 22, 106). Дитина відвідує Комунальний заклад освіти «Солонянська середня загальноосвітня школа №\~1 І ІІІ ступенів Солонянської районної ради Дніпропетровської області» (а.с. 92). Дитина знаходиться на утриманні матері (відповідачки за первісним позовом), позивач за первісним позовом добровільно сплачує кошти на утримання дитини (а.с.а.с. 52, 55, 73, 89, 101, 102, 115 117, 127, 128). Принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.\~18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ майна подружжя» вказано, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.\~160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У даному випадку немає жодних виключних обставин, за яких можливо було б розлучити малолітню дитину [PERSON] Кіріла Олексійовича з матір'ю і визначити його місце проживання з батьком. Крім того, суд враховує, що органом опіки та піклування Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матірю, малолітній [PERSON] Олексійович в судовому засіданні висловив бажання жити з матірю. Також, слід відзначити, що відповідачка за первісним позовом проживає разом з батьками, вони спільно беруть участь у вихованні дитини, в той час як позивач за первісним позовом проживає сам, тому догляд за дитиною, у разі її залишення разом з позивачем за первісним позовом, може бути ускладненим. Твердження позивача за первісним позовом, що відповідачка за первісним позовом не може доглядати дитину через стан здоровя та неврівноважений характер, не були доведені відповідними доказами. Посилання позивача за первісним позовом на те, що на цей час відповідачка за первісним позовом не працює суд не враховує, оскільки як видно з довідки про доходи (а.с. 62), відповідачка за первісним позовом працювала та одержували заробітну плату, вона є працездатною. Навіть якщо за певних обставин позивачка за зустрічним позовом (відповідачка) протягом певного часу не має роботи, це само по собі не є підставою для відібрання у неї дитини та визначення місця проживання дитини разом з батьком. Посилання позивача за первісним позовом на те, що соціальне середовище міста Дніпропетровська (і, зокрема, рівень закладів освіти) є кращим порівняно з смт Солоне, не можуть бути враховані оскільки дитина не позбавлена можливості періодично приїжджати до м. Дніпра до свого батька та інших родичів, навчальна програма середнього загальноосвітнього закладу є стандартизованою, а згодом дитина за наявності її бажання та згоди батьків може вступити до іншого закладу освіти з більшими можливостями для здобуття знань. Твердження обох сторін щодо наявності іншої хворої дитини, яка була передана до відповідних державних закладів через відмову від неї, жодними доказами не підтверджуються. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що малолітньому [PERSON] Кірілу Олексійовичу виповнилося сім повних років і за цей час не було встановлено неналежного поводження з ним когось з батьків. З урахуванням зазначеного та інтересів дитини суд вважає за необхідне визначити місцем проживання малолітнього [PERSON] Кіріла Олексійовича разом з матірю, у звязку з чим первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України у звязку з повною відмовою у задоволенні первісного позову, витрати позивача по справі покладаються на нього, витрати позивачки за зустрічним позовом (відповідачки за первісним), які складаються з судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. (а.с. 53) підлягають стягнення з позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у звязку з повним задоволенням зустрічного позову.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved