Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

14.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вищевказане майно належить його батьку [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги являється син - позивач [PERSON], який прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв'язку тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, за яким це право власності було би зареєстроване у встановленому законом порядку, відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 12.06.1982р., посвідчений Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області в реєстрі №30, що підтверджено довідкою № 65 від 09.01.2019 року, виданою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54109823 від 16.11.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 03.07.1976 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.06.1972 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 20.06.1992 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою №02/11-630 від 25.06.2018 року наданою виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Інший спадкоємець за законом першої черги - дочка [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняла, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців не проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк до нотаріуса не подавала. Інших спадкоємців немає. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. №1414/02-14 від 16.11.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, за яким це право власності було би зареєстроване у встановленому законом порядку, відсутній. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved