Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

14.04.2017 року представник Волноваського районного центру зайнятості\~звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову вказує, що з 08.11.2016 року [PERSON] поновив статус безробітного у Волноваському районному центрі. Допомога по безробіттю була призначена як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, згідно п.2,4 ст.22, п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», строком до 20.02.2017 року. 20.02.2017 року при звірці з Єдиним Державним Реєстром юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань було виявлено, що відповідач був зареєстрований як фізична особа підприємець з 26.02.2003 року та не перебуває у стані «припинено», на підставі витягу з Реєстру від 20.02.2017 року № [NUMBER], однак при реєстрації в центрі зайнятості вказаний факт приховав в результаті чого отримав кошти по безробіттю в розмірі 13\~848,56 грн. Відповідачеві для добровільної сплати незаконно отриманих коштів було направлено претензію від 20.02.2017 року № 01-57/519 та повторно від 06.03.2017 року № 06-57/732, однак кошти сплачені не були. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] на судовий розгляд справи не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився,про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, у звязку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 08.11.2016 року звернувся до Волноваського районного центру зайнятості з заявою про поновлення статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та про поновлення виплати допомоги по безробіттю в розмірі передбаченому Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» а.с.5,6, актом № 1 від 20.02.2017 року про встановлення факту зайвої виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що [PERSON] з 26.02.2003 року по теперішній час є приватним підприємцем відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.02.2017 року № [NUMBER], що було приховано при постановці на облік у центрі зайнятості а.с.7, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.02.2017 року, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець а.с.16-17. Згідно довідки Волноваського районного центру зайнятості від 20.02.2017 року № 365, та розрахунку, сума нарахувань [PERSON] як безробітному в період з 08.11.2016 року по 20.02.2017 року складає 13\~848,56 грн. а.с.15,18, позивач звертався до відповідача з вимогами від 20.02.2017 року та від 06.03.2017 року про сплату суми вказаної заборгованості а.с.10-12. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідності до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно надавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення і надання соціальних послуг. Згідно п.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки судом встановлено, що нарахування одноразової допомоги по безробіттю відповідачу здійснювалося на підставі недостовірної інформації останнього, суд вважає вимоги позивача правомірними, а безпідставно виплачені грошові кошти в розмірі 13\~848,56 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved