Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

13.01.2015р. ПАТ «ВТБ БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 128810,84грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.06.2012р. між ним та відповідачем був укладений кредитний договір №R53100281414В, за яким відповідач отримав кредит у сумі 50000грн. зі сплатою 32% річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 20.06.2015р.. Свої зобов'язання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 15.10.2014р. виникла вказана прострочена заборгованість по сплаті кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 50567,66грн., заборгованості по відсотках з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 25039,89грн., а також за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту нарахована пеня в сумі 53203,29грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь (а.с.2-5). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, згоден на ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.29, 37), про причини своєї неявки суд не повідомив, письмове заперечення проти позову, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Також ч.1 ст.224 цього Кодексу встановлено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача на ухвалення заочного рішення та вищенаведені положення закону, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що 20.06.2012р. між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВТБ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R53100281414В, згідно якого позивач (за договором - банк) надав відповідачу (за договором - позичальник) на споживчі потреби грошові кошти в сумі 50000грн. (кредит) в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 32% річних на строк до 20.06.2015р., за що відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів шляхом сплати щомісячних платежів 28 числа кожного місяця (а.с.8-11, 12). Свої зобов'язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 15.10.2014р. виникла заборгованість в сумі 128810грн., яка складається з заборгованості за кредитом з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту, в сумі 50567,66грн., у тому числі: заборгованість за простроченим кредитом в сумі 50000,00грн., інфляційні витрати в сумі 210,52грн. і три відсотки річних в сумі 357,14грн.; заборгованості за процентами з урахуванням індексу інфляції і трьох відсотків річних в сумі 25039,89грн., у тому числі: заборгованість за простроченими відсотками в сумі 24235,84грн., інфляційні витрати в сумі 287,12грн. і три відсотки річних в сумі 516,93грн., а також у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту нарахована пеня в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу в сумі 53203,29грн.. Вказана заборгованість підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором №R53100281414В від 20.06.2012р., укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 15.10.2014р. (а.с.14), а також додатками до розрахунку суми заборгованості №№1, 2, 3 (а.с.15, 16, 17). Як встановлено ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором (ст.526, ч.1 ст.530 цього Кодексу). Частиною 1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, зокрема, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідальність за прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування, та/або інших платежів згідно з умовами договору, встановлена п.7.1 кредитного договору у вигляді сплати пені в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожень день порушення виконання зобов'язань (а.с.10-зворот). Крім того, як встановлено ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за кредитом в сумі 50567,66грн. і за процентами в сумі 25039,89грн.. Щодо сплати пені в сумі 53203,29грн., яка за розміром перевищує тіло кредиту, то суд, враховуючи положення п.6 ч.1 ст.3 та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України вважає, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 30000,00грн.. Як встановлено п.6 ч.1 ст.214, ч.1 ст.79 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1 ст.88 цього Кодексу). Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір згідно з підпунктом 1) п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1 відсотка ціни позову в сумі 1288,11грн. (а.с.1), витрати, пов'язані з розглядом справи, відсутні. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню в сумі 105607,55грн. (50567,66 + 25039,89 + 30000,00), то відшкодуванню підлягає судовий збір в сумі 1056,08грн., який також слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial