Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

14.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення дитиною повноліття, також просила стягнути аліменти на своє особисте утримання до досягнення дочкою трьох років у сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач не приймає належної участі в їх утриманні. Під час судового розгляду позивачка заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та пояснила, що сума коштів, які надає відповідач добровільно на її особисте та дочки утримання в розмірі 2,0 тис.грн. щомісячно є недостатньою. Відповідач під час судового розгляду позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дочки визнав у повному обсязі, а на особисте утримання позивачки частково у сумі 800 грн. щомісячно, та пояснив, що добровільно сплачує позивачці на її та дочки утримання кошти в сумі 2000 грн. 2100 грн. щомісячно, оскільки рівень його заробітку (доходу) не дозволяє сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №128925, виданим цього ж числа Відділом ДРАЦС РС Котелевського РУЮ у Полтавській області (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ №321416, виданого Відділом ДРАЦС Котелевського РУЮ у Полтавській області 26.10.2015 року, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №789 від 10.02.2017 року, позивачка зареєстрована за адресою: [INFO], разом з неповнолітньою дочкою сторін (а.с.5). Відповідач працює електрогазозварником у ТОВ «Бориспільміськбуд», що підтверджується довідкою, виданою 20.02.2017 року за №35, його дохід за 2016 рік склав 80237,85 грн. (а.с.17). Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей.\~Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визнання відповідачем предявленого позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову в цій частині, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги [PERSON] у частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити у повному обсязі, а у частині стягнення аліментів на своє особисте утримання позивачки до досягнення дитиною віку трьох років слід задовольнити частково, враховуючи матеріальне становище відповідача по справі, який може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial