Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

13 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 червня 2011 року помер його батько - [PERSON]. Останній за життя заповів йому все своє майно. Фактично спадщину після смерті батька прийняв він та дружина померлого, а його мати [PERSON], оскільки були зареєстровані разом з померлим на день смерті, фактично володіли та розпоряджались спадковим майном, але юридично не оформили. 12 червня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться в м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Зеленій, 46. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок, він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно користуватися спадковим майном. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за ним у порядку спадкування право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба, вул. Зелена, 46. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 50). Представник відповідача Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не зявився. Міський голова надіслав листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 49). Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області у судове засідання не зявився. Начальник відділу надіслав листа про розгляд справи без участі їхнього представника (а. с. 48). У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідн до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом і за заповітом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД №615283 (а. с. 10). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №174758 [PERSON] помер 18 червня 2011 року у м. Ворожба Білопільського району Сумської області (а. с. 8). Відповідно до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області 21 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №108, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а. с. 26). З довідки Ворожбянської міської ради від 23 лютого 2017 року №614 вбачається, що [PERSON] постійно до дня смерті 18 червня 2011 року проживав разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба, вул. Зелена, 46. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений 21 березня 2001 року за реєстровим №108, не змінювався та не скасовувався. [PERSON] постійно із дня смерті [PERSON] проживав у будинку за вказаною адресою, здійснював догляд за спадковим майном (а. с. 23). На день смерті [PERSON] разом з ним за адресою: Білопільський район, м. Ворожба, вул. Зелена, 46 були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією будинкової книги (а. с. 21-22). Крім того судом встановлено, що відділом комунального господарства виконкому Ворожбянської міської ради на підставі рішення №9 від 16 травня 1965 року [PERSON] надано дозвіл на перебудову та будівництво житлового будинку з надвірними будівлями, які зазначені в генеральному плані, на земельній ділянці, розташованій по вул. Зеленій 38 (нині №46) у м. Ворожба (а. с. 27-28). Рішенням 16 сесії 21 скликання Ворожбянської міської ради від 10 серпня 1993 року [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель (присадибна ділянка) площею 0,1 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 1175 га, які знаходяться у м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Зеленій, 46. Право власності на земельні ділянки [PERSON] не оформив (а. с. 25, 29). Згідно з довідкою Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 17 лютого 2017 року житловий будинок, розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба, вул. Зелена, 46, належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради 10 вересня 1956 року, перебудований в 1965 році на підставі рішення Ворожбянської міської ради від 16 травня 1965 року №9. Колишня адреса: м. Ворожба, вул. Ковпака, 38, вул. Зелена, 38 (а. с. 20). Відповідно до висновку та довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» від 16 лютого 2017 року житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба, вул. Зелена, 46, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 12). Спадкова справа відносно [PERSON], який помер 08 червня 2011 року, заведена за заявою позивача 17 вересня 2013 року, що обєктивно підтверджується матеріалами справи. Останній частково юридично переоформив спадщину після батька. Мати позивача, а дружина померлого відмовилась від прийняття обовязкової частки у спадщині після померлого чоловіка (а. с. 43-46). Крім того судом також встановлено, що мати позивача, [PERSON], померла 12 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №219895. На день смерті 12 червня 2014 року остання проживала та була зареєстрована разом із сином [PERSON] за адресою: Сумська область, Білопільський район, м. Ворожба вул. Зелена, 46. Останній постійно та протягом шести місяців після смерті матері проживав у будинку за вказаною адресою та здійснював догляд за спадковим майном. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Ворожбянської міської ради не посвідчувався. Спадкова справа після останньої не заведена (а. с. 9, 21-22, 24, 42). Таким чином, судом встановлено, що в порядку спадкування за заповітом після батька [PERSON], який помер 18 червня 2011 року, [PERSON] має право на житловий будинок, що знаходиться в м. Ворожба Білопільського району Сумської області по вул. Зеленій, 46. Однак, позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved