Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

14.05.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою №57 будинку №7 по вул.. Грицевця в м. Кривому Розі та знятти з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою, виселити та зобовязати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно свідоцтва про спадщину від 09.02.2012 року їй належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], у спірній у квартирі зареєстрована вона та її син [PERSON], який 26.03.2013 року поїхав до Криму, з того часу він у спірній квартирі не проживає. Самостійно знятися з реєстраційного обліку відмовляється, що створює перешкоди у володінні та користуванні власністю, його власних речей у квартирі немає, комунальні платежі не сплачує. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Третя особа\~Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровський області, будучи повідомленим належним чином, не забезпечило явку у судове засідання свого представника. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , - а.с.6, 7-9. Разом з позивачем у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], - а.с.10. Згідно акту від 17.03.2015 року, [PERSON] з березня 2013 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.11. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст.\~58,\~59 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні належною їй власністю та підстав для визнання відповідача, члена сімї позивача, таким, що втратив право користування житлом, так як він без поважних причин понад рік відсутній в ньому, за відсутності між позивачем і відповідачем домовленості про це і відсутністю причин, передбачених законом, які вважаються поважними. Щодо позовних вимог про виселення відповідача, суд зазначає, що виселення згідно із частиною першою статті 116 ЖК України, може мати місце, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Оскільки сама позивачка зазначає про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, а тому позовну вимогу щодо виселення [PERSON] слід відхилити. На підставі викладеного, ст. ст.\~317,\~319,\~383,\~39,\~405 ЦК України,\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial