Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

12 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, що заподіяно дорожньо-транспортною пригодою. В позові зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю сторін о 21 годині 45 хвилин 8 травня 2019 року на автодорозі Н15-Вільнянськ-Н15, в районі залізничного переїзду 4 км, належний позивачеві автомобіль «Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав технічних ушкоджень. Винним у вчиненні порушень правил безпеки руху, що призвели до настання вказаних наслідків, визнаний відповідач на підставі постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.06.2019 року, яка набрала законної сили. Вартість відновлювального ремонту ушкодженого автомобіля у відповідності до автотоварознавчого дослідження становить 303319 грн. 48 коп., з яких 100000 грн. позивачеві сплачено МТСБУ у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована. Різницю між належною позивачеві сумою відшкодування шкоди та отриманим ним страховим відшкодуванням становлять 203319 грн. 48 коп., яку у відповідності до правил цивільного законодавства належить стягнути з відповідача на користь позивача. Окрім зазначеної суми, позивач просить стягнути з відповідача вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 2800 грн., а також покласти на відповідача видатки зі сплати судового збору, які поніс позивач. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2019 року відкрито провадження в справі і призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, не з`явився. Його представник надав письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи у його відсутність, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. За вказаних обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вирішує справу без участі позивача. Відповідач, належним чином повідомлений про судовий розгляд, до суду не з`явився, відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Вказані обставини зі згоди представника позивача, висловленої в його заяві, зумовили проведення заочного розгляду справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що о 21 годині 45 хвилин 8 травня 2019 року на автодорозі Н15-Вільнянськ-Н15, в районі залізничного переїзду 4 км, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів під керуванням сторін. Відповідача за порушення пунктів 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху України», які перебувають у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, визнано винуватим за ст. 124 КУпАП на підставі постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03.06.2019 року, яка набрала законної сили (а. с. 11). Внаслідок вказаної пригоди автомобіль під керуванням позивача «Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав технічних ушкоджень. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а із змісту ст. 1188 ЦК України випливає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Загальні правила відшкодування шкоди встановлені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, яку спричинено неправомірними діями майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що спричинила її. Як випливає з роз`яснень п. 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За змістом згаданих судом статей 1187, 1188 ЦК України право на відшкодування шкоди, а обов`язок її відшкодувати мають та несуть володільці джерел підвищеної небезпеки, тобто особи, які на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіють транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обставини спричинення шкоди майну позивача встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, тому її висновки є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України. Вартість спричиненої позивачеві майнової шкоди підтверджує висновок експертного автотоварознавчого дослідження (а. с. 23). Особливості відшкодування шкоди особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, внормовані статтею 1194 ЦК України, відповідно до якої у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої застрахованою особою шкоди ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З наведеного положення цивільного законодавства випливає, що обов`язок особи, винної у вчиненні порушення правил дорожнього руху, що призвело до ушкодження предметів матеріального світу, відшкодовувати спричинену її діями шкоду настає лише у випадку недостатності страхового відшкодування, отриманого потерпілим від страховика. Страхове відшкодування в сумі 100000 грн. позивач отримав від МТСБУ, яке за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Обчислена таким чином майнова шкода, яку належить присудити позивачеві з відповідача, становить 203319 грн. 48 коп. (303319 грн. 48 коп. - 100000 грн.). Вартість товарознавчого дослідження в сумі 2800 грн., докази сплати якої надані суду, становить збитки в розумінні ст. 22 ЦК України, які у відповідності до положень ст. 1166 ЦК України також належить покласти на відповідача. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства судовий збір, сплачений позивачем, підлягає присудженню йому з відповідача, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved