Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

13 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як стягувач у виконавчому провадженні набув право власності наступне нерухоме майно: 1) 1/2 виробничо-складського приміщення /Д-2/, загальною площею 710,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; 2) 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер 0710100000:22:007:0052, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивачу стало відомо, що на вказане майно накладено обтяження на підставі постанови заступника начальника Другого ВДВС Луцького МУЮ Плисюка В.М. від 06 березня 2009 року. Позивач вважає, що вказане обтяження становить втручання у його право на вільне розпорядження майно, у зв`язку з цим він просить суд: 1) зняти (припинити) обтяження у формі арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 8525833), а саме з виробничо-складського приміщення /Д-2/, загальною площею 710,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстроване на підставі постанови заступника начальника Другого ВДВС Луцького МУЮ Плисюка В.М. від 06 березня 2009 року; 2) вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 8525833 від 06 березня 2009 року. Позивач у судове засідання не прибув, але у письмовій заяві просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим, на підставі ст.280 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв від 01серпня 2018 року позивач став власником 1/2 виробничо-складського приміщення /Д-2/, загальною площею 710,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер 0710100000:22:007:0052, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Правою підставою для набуття позивачем права власності на це майно були положення ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.47 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом передачі йому, як стягувачу у виконавчому провадженні, нереалізованого на електронному аукціоні майна боржника. Згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в ньому значиться запис про арешт нерухомого майна №8525833 від 06 березня 2009 року, який внесений на підставі постанови заступника начальника Другого ВДВС Луцького МУЮ Плисюка В.М. від 06 березня 2009 року про арешт виробнично-складського приміщення /Д-2/, загальною площею 710,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На думку суду, оскільки накладений арешт перешкоджає позивачу, реалізувати своє право на розпорядження майном, враховуючи, що він у встановленому порядку набув право власності на таке майно, як стягувач у виконавчому провадженні, подальше існування такого обтяження є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном, а тому його слід зняти (припинити). Стосовно позовної вимоги про вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Отже запис про обтяження нерухомого майна не може бути вилучений з відповідного реєстру, в силу прямої вказівки закону, а права та законні інтереси позивача повністю поновлюються за фактом припинення такого обтяження, що буде відображено у відповідному реєстрі за результатом виконання цього рішення суду. Тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial