Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

12 липня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 05 вересня 2003 року укладено шлюб з [PERSON] . У шлюбі народились троє дітей. Спочатку сімейне життя склалося добре, проте протягом останніх двох років сімейні стосунки між сторонами погіршились, що в кінцевому результаті призвело до сварок та фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, спір щодо проживання дітей відсутній, діти залишаються проживати з матір`ю. 23 липня 2021 року від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову. Провадження у справі відкрито 30 липня 2021 року, встановлено спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Ткаченко Ю.О. надала заяву про розгляд справи за відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, зазначено що діти залишаються проживати з матір`ю, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище позивача « [PERSON] ». Від представника відповідача адвоката Шинкаренко Л.О. надійшла заява, в якій визнано позовні вимоги, зазначено, що діти залишаються проживати з матір`ю, просили розглянути справу за відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 вересня 2003 року, про що свідчить запис № 964, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (серія [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER] від 13 березня 2009 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER] від 16 грудня 2014 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER] від 24 березня 2006 року. Суперечок щодо проживання дітей між сторонами по справі немає, діти залишаються проживати з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved