overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

13 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 жовтня 2011 року Виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №14, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через його неналежну поведінку в сім'ї та аморальний спосіб життя. Шлюбні стосунки між сторонами припинено з 2012 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка за взаємною згодою сторін проживає разом з позивачем. Спору про поділ майна не має. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 14. /а.с.5/ Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 06.07.2012 року, Виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], про що 06.07.2012 року було зроблено відповідний актовий запис №40 /а.с.6/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно сторони не мають. Донька - [PERSON], [INFO], за взаємною згодою сторін залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача небхідно стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

13 травня 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 20 серпня 1988 року сільською радою с. Лозино Яворівського району Львівської області, актовий запис №9. В обгрунтування своїх вимог зазначила про те, що від даного шлюбу вони мають трьох дітей, двоє з яких вже повнолітні, та [PERSON], [INFO]. Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя та різні характери. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Він залишив сім»ю та проживає з іншою жінкою, зх. Якою підтримує сімейні відносини. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей. Вони з відповідачем стали чужими людьми, не підтримують жодних відносин, та пр. таких обставинах фактично сім»я розпалась. Між ними відсутні почуття взаєморозуміння та любові, шлюб носить формальний характер, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась та подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що сторони з початку 2013 року припинили разом проживати, вести спільне господарство, підтримувати подружні стосунки. У відповідача є інша жінка, з якою він підтримує фактичні шлюбні відносини. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Після укладення шлюбу вони міцної сім'ї не створили через різні погляди на життя і різні характери. Більше року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

13 травня 2014 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON] з 13 березня 2011 року. Від шлюбних відносин з відповідачем мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні стосунки припинились і сторони проживають окремо. Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно допомоги своєї не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1000 гривень, починаючи з дня подачі позову, тобто 13 травня 2014 року та до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач погодився з позовними вимогами частково, в судовому засіданні пояснив, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина від першого шлюбу, він працює в ДЗ «ІБЛ на ВТ» водієм, та його заробітна плата складає 1218 грн., вважає що аліменти які просить стягнути позивачка завеликі. Та просить стягнути з нього ? від всіх видів заробітку (а.с.16,17,18). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки з місця роботи відповідача - [PERSON] працює в ДЗ «Іллічівська Басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України» на посаді водія «швидкої допомоги» (а.с.16). Заробітна плата згідно розрахунку за травень 2014 року становить 1218 грн. (а.с.17). У відповідача є дитина від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с.18). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у [PERSON] є дитина від першого шлюбу, стан здоров'я відповідача, місце роботи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

13 травня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір №б/н від 24.02.2007 року, за умовами якого Банк надав кредит у розмірі 1832,82 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 31.03.2014 року відповідач має заборгованість - 14099,01 грн., яка складається з наступного: - 3531,10 грн. - заборгованість за кредитом; - 9420,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 647,57 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.27). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 26,29). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 лютого 2007 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений договір № б/н про надання кредиту у розмірі 1832,82 грн. (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 14099,01 грн. (а.с.5-8) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

13 травня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір №б/н від 26.01.2006 року, за умовами якого Банк надав кредит у розмірі 6300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 31.03.2014 року відповідач має заборгованість - 20960,25 грн., яка складається з наступного: - 4817,56 грн. - заборгованість за кредитом; - 20505,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 974,30 грн. - штраф (процентна складова). та з цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5836,98 грн., яка була задоволена судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 10.09.2007 року. Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.25). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 24,27). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 січня 2001 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений договір № б/н про надання кредиту у розмірі 6300 грн. (а.с.9). На підставі судового наказу від 10 вересня 2007 року виданого Іллічівським міським судом Одеської області з відповідача стягнуто 5881,16 грн. заборгованості (а.с.5). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 25322,93 грн. (а.с.6-8) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

13 травня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] а з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 11 серпня 2001 року він уклав шлюб з [PERSON]. Реєстрація шлюбу проводилась відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського районного управління юстиції Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №29. У сторін від шлюбу народився син [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою виявились невдалими з причини відсутності взаємопорозуміння, несумісності характерів, спільного господарства не ведуть, а намагання позивача зберегти сім'ю були марними. Шлюб фактично припинено, тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю. Відповідачка позов визнає та просить залишити їй прізвище [PERSON] Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. Судові витрати покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

13 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.05.2014р. о 10 год. 10 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.05.2014р. о 10 год. 10 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької А.Ю. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора виказує маячні ідеї відношення, впливу. Тривожна, підозріла. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

13 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.05.2014р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.05.2014р. о 10 год. 30 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кудренко лікарні ОКУ ДКПЛ ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої мовний контакт непродуктивний. Жестами показує, що їй неможна розмовляти, чує «голос», який їй це забороняє, вважає, що на неї наведена порча, не спить. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

13 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.05.2014р. о 10 год. 47 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.05.2014р. о 10 год. 47 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Москаленко лікарні МЛ №9. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої афатичні порушення, когнитивні порушення, себе не обслуговує. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку судинного ґенеза (церебросклероз, ГБ 3ст. ОНМИ 2013г.), виражений психоорганічний синдром, астенічний варіант. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.12.1999 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 555 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають сина, який на теперішній час повнолітній. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначивши, що шлюбні відносини фактично припинені з 2011 р., позивач живе зі своєю коханкою, на утримання якої витрачає заробітну плату, а їй матеріально не допомагає, житловий будинок не ремонтує, хоча вона потребує підтримки ,т.я. є інвалідом першої групи по зору. Вважає необхідним зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення позивача,відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 27 грудня 1999 року зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 555 (а.с.7). Від шлюбу мають сина, який на теперішній час повнолітній. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2011 року, що підтвердила у судовому засіданні відповідач ,а також підтверджується викладеним у позовній заяві [PERSON] про стягнення з позивача аліментів на її утримання (а.с.22,23). В судовому засіданні встановлено, що сторони спільне господарство не підтримують, позивач фактично створив нову сім'ю , заходи ,прийнятті судом по примиренню подружжя , результатів не принесли - подружжя не примирилося, оскільки позивач не бажає в подальшому жити разом з відповідачем , спір про розподіл майна між сторонами не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують неможливість збереження сім'ї та на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved