Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

14.07.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харкові (далі за текстом ВД ФССНВУ у м.Харкові) про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату щомісячних страхових сум. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її батько, [PERSON], працював в Державному відкритому акціонерному товаристві Шахата №3-біс Державної Холдингової компанії «Торезантрацит» з 1974року по 1996 рік. 06.06.1978року з ним стався нещасний випадок на виробництві, про що було складено акт по формі Н-1, був визнаний інвалідом від трудового каліцтва. 26.06.1996року [PERSON] помер. 19.08.2004року було отримано висновок МСЕК №127, яким було встановлено причинний зв'язок між смертю її батька та нещасним випадком на виробництві. Так як, вона була неповнолітньою, її мати [PERSON] звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування м.Торез Донецької області, надавши висновок МСЕК №127 від 19.08.2004року. Фонд не призначив страхові виплати, замість цього оскаржив вище вказаний висновок в суді. Рішенням Калінінського районного суду м.Донецька від 31.08.2005року скарга Фонду була задоволена, та підтримана Апеляційним судом Донецької області. Але рішенням Апеляційного суду м.Києва від 03.10.2007року в порядку касаційного провадження, рішення Калінінського районного суду м.Донецька і Апеляційного суду Донецької області скасовані, Фонду соціального страхування м.Торез відмовлено в визнанні недійсним Висновку МСЕК №127. Тобто Фонд повинен був призначити утриманцям померлого [PERSON] страхові виплати у звязку з втратою годувальника, але цього не зробив. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 24.03.2015року та Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015року з Відділення виконавчої дирекції стягнуто на її користь щомісячні страхові виплати у звязку з втратою годувальника за період з 08.08.2004року по 30.06.2009р. одноразово 84729,80грн., при цьому встановлено розмір щомісячних виплат: з 8-го серпня 2004року 768,88грн.; з березня 2005року 951,87грн.; з березня 2006року 1145,10грн.; з березня 2007року 1354,65грн.; з березня 2008року 1523,98грн.; з березня 2009рроку 1619,99грн. Вказані страхові виплати їй проведено в жовтні 2015року. У звязку з несвоєчасною виплатою, ці страхові суми знецінені, тобто вона фактично втратила частину цих коштів. Оскільки зараз вона мешкає в м.Харкові, вона звернулась із заявою щодо проведення компенсації за несвоєчасну виплату щомісячних страхових сум, але отримала відмову з посиланням на те, що саме Харківське відділення Фонду соціального страхування не винне в несвоєчасних виплатах їй відшкодування шкоди у звязку з втратою годувальника, не бажає нести відповідальність за своїх колег з Донецька. Відділення Виконавчої дирекції Фонду в м.Торез Донецької області і в м.Харків є робочими органами Виконавчої дирекції і працюють від імені Фонду, а не самостійно. Той факт, що Відділення Фонду в м.Торез відмовило в страхових виплатах, то є вина Виконавчої дирекції Фонду. Тому просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за несвоєчасну виплату щомісячних страхових сум у звязку із смертю годувальника за період з серпня 2004року по червень 2009рік одноразово 141612,83грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача ВД ФССНВУ у м.Харкові [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у письмових запереченнях, та пояснила, що 15.10.2015року позивачка звернулась до Відділення та подала заяву та документи для проведення страхових виплат по втраті годувальника за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015року, яким було змінено рішення Московського районного суду м.Харкова від 24.03.2015року. Згідно положень ст.44 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Постановою від 16.10.2015року №2030/61389/61389.1/3 призначено страхові виплати в розмірі 85365,27грн. та перераховані позивачці 19.10.2015року. Згідно п.7 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (№1105-ХІV) «коригування сум страхових виплат у звязку з зростанням цін на споживчі товари та послуги передбачено лише у випадку, якщо суми страхових виплат були своєчасно не визначені або не виплачені з вини Фонду». Відповідно до п.6. Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001року №159 своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає. Порядок і строки проведення нарахувань страхових виплат відділенням ВД Фонду у м.Харкові не порушені, тому підстав для проведення їх коригування немає. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015року, змінено рішення Московського районного суду м.Харкова від 24.03.2015року, скасовано його в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України м.Харкова на користь [PERSON] втраченого заробітку у звязку зі смертю годувальника за період з 26.06.1996 року по 07 серпня 2004 року, в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України м.Харкова на користь [PERSON] втрачений заробіток у звязку зі смертю годувальника за період з 29.06.1996 року по 26.06.2001 року одноразово 14312,78 грн. Зменшено розмір стягнутої з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України м. Харкова на користь [PERSON] страхове відшкодування у звязку з втратою годувальника одноразово за період з 08 серпня 2004 року по 30 червня 2009 року до 84729 грн.80 коп. В задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015року встановлено, що [PERSON] з 1974 року знаходився у трудових правовідносинах з Державним відкритим акціонерним товариством Шахта № 3-біс Державної Холдингової компанії «Торезантрацит» та 06 червня 1978 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, повязаний з травмою голови, про що було складено акт за формою Н-1 від 15.06.1978 року за № 24 та у звязку з втратою працездатності вказане підприємство відшкодовувало йому шкоду, а 29 травня 1996року [PERSON] помер, та відповідно до висновку Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи № 127, смерть повязана з травмою на виробництві від 06.06.1978 року. Зазначений висновок МСЕК № 127 було оскаржено Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Торез Донецької області та рішенням Калінінського районного суду м.Донецька від 31.08.2005 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.11.2005 року вказаний висновок МСЕК було визнано недійсним, але ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 03.10.2007року вказані судові рішення були скасовані, а скарга Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Торез Донецької області на дії Донецького обласного центру медико-соціальних експертиз, залишена без розгляду. На момент смерті [PERSON] на його утриманні знаходилось двоє неповнолітніх дітей, син [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до наказу Міністерста вугільної промисловості від 11 квітня 2006 року, діяльність Державного підприємства «Шахта «3-бік» припинена шляхом ліквідації. Згідно до п.3 розділу ХІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в разі ліквідації підприємства без правонаступника відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків. При цьому судом встановлено розмір щомісячних виплат: з 8-го серпня 2004року 768,88грн.; з березня 2005року 951,87грн.; з березня 2006року 1145,10грн.; з березня 2007року 1354,65грн.; з березня 2008року 1523,98грн.; з березня 2009року 1619,99грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме із постанови Відділення ВД ФССНВУ у м.Харкові від 16.10.2015року про призначення доплати, вбачається, що [PERSON], перебуває на обліку з 15.10.2015року та їй призначено доплату страхової виплати «щомісячна страхова виплата дітям 16-23р.р., як особам, які мають на це право в разі смерті потерпілого» у сумі 84729,80грн. на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015 року. Страхові виплати у сумі 85\~365,27грн. [PERSON] перераховані в жовтні 2015року, що підтверджується платіжним дорученням №1991 від 19.10.2015року. Позивач посилається на те, що у звязку з несвоєчасною виплатою, ці страхові суми знецінились, тобто вона фактично втратила частину цих коштів. Статтею 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №1105-ХІV (далі за текстом Закону України №1105-ХІV) передбачено, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995року встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно зі ст.5 Закону України №1105-ХІV, одним із основних принципів страхування від нещасного випадку є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком. Згідно зі ст.21 Закону України №1105-ХІV, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні страхові виплати. Статтею 35 Закону України №1105-ХІV передбачено перелік документів для розгляду справ про страхові виплати, які подаються до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Крім іншого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.05.2015року встановлено, що право у позивача на виплату відшкодувань у звязку зі смертю годувальника виникло з 08.08.2004року, тобто з дня висновку Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи №127. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 03.10.2007року, рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 31.08.2005року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 22.11.2005року в справі за скаргою Відділення ВД ФССНВУ у м.Торез Донецької області на дії Донецького обласного центру медико-соціальних експертиз, третя особа: [PERSON], щодо визнання висновку МСЕК недійсним скасовані, скаргу Відділення ВД ФССНВУ у м.Торез Донецької області залишено без розгляду. Між тим, в ухвалі зазначено, що скарга на дії Донецького обласного центру медико-соціальних експертиз МСЕК подана не громадянином, або його представником, а юридичною особою Відділенням ВД ФССНВУ у м.Торез Донецької області і подана не в інтересах громадянина, як це передбачено ст.ст. 248-1 ст.248-2 ЦПК України, а проти громадянина в інтересах якого МСЕК зробила свій висновок. Таким чином, суд приходить до висновку, що з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено та не виплачено суми страхової виплати [PERSON] Згідно із ст.ст.16,17 Закону України №1105-ХІV, безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція. Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, затверджує порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат. Згідно зі ст.18 Закону України №1105-ХІV, виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком суми компенсації, яку слід стягнути з відповідача, враховуючи при цьому, що відповідач заперечень стосовно розрахунку не надав, а також не надав свого розрахунку. Крім того, суд вважає заперечення відповідача проти позову безпідставними та такими, що не узгоджуються з вищезазначеними правовими нормами та вищезазначеними судовими рішеннями. Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Харкові, який проводить свою діяльність від імені Фонду, на користь позивача компенсації за несвоєчасну виплату страхових сум за період з серпня 2004року по червень 2009року у розмірі 141\~612грн.83коп.

Outcome: approved