Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

12 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений договір № DNH4KP88740196 від 01.10.2006 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2470,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розсточка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач у порушення умов договору зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим за договором виникла заборгованість станом на 16.04.2014 року у розмірі - 32693,19 грн., з яких: 2470,00 грн. - заборгованість за кредитом, 10628,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19594,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором, від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6659,44 грн., яка була задоволена судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2009 року з Відповідача - [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить 26033,75 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1301,69 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 27835,44 грн. за кредитним договором № DNH4KP88740196 від 01.10.2006 року та судові витрати в розмірі 278,35 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглядається в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником прав і обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений договір № DNH4KP88740196 від 01.10.2006 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2470,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6, 7-10). Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розсточка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 6) Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, надав кредитні кошти, проте відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим за договором виникла заборгованість. Загальна сума заборгованості згідно розрахунку заборгованості за договором № DNH4KP88740196 від 01.10.2006 року станом на 16.04.2014 року у розмірі - 27835 грн. 44 коп., з яких: 26033 грн. 75 коп. - заборгованість за кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1301 грн. 69 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 5). Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнути з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) заборгованість за договором № DNH4KP88740196 від 01.10.2006 року на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі - 27835 грн. 44 коп., з яких: 26033 грн. 75 коп. - заборгованість за кредитом, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1301 грн. 69 коп. - штраф (процентна складова), а також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору у сумі 278 грн. 35 коп. сплачені останнім при пред'явленні позову до суду (а.с. 1), таким чином, всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 28113 грн. 79 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved