Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

12 січня 2015 року до суду надійшов позов КС «Азовська кредитна компанія» до відповідача [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за ним. В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 16 листопада 2013 року і в той же день подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої між ним та філією № 2 кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» 16 листопада 2013 року був укладений кредитний договір № 10022/13-Ф2. За умовами договору останньому було надано кредит у сумі 5 000 гривень строком користування коштами 18 місяців, зі сплатою процентів за користування грішми із розрахунку 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування ним. За час користування кредитом [PERSON] здійснив виплати: 13 грудня 2013 року в сумі 395 гривень, 13 січня 2014 року в сумі 395 гривень, 15 лютого 2014 року - в сумі 395 гривень, 14 березня 2014 року в сумі 395 гривень. Більш платежів відповідач не вносив. Заборгованість [PERSON] станом на 05 листопада 2013 року складає: 4138,27 гривень - за кредитом та 1269,62 гривень - заборгованість по процентам за користування грішми, а всього - 5407,89 гривень. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить договір кредиту, укладений між позивачем та [PERSON], розірвати; стягнути з відповідача заборгованість за ним в сумі 5407,89 гривень, а також судові витрати в розмірі 243,60 гривень. 05 лютого 2015 року до суду надійшла заява представника позивча за довіреністю Бойко Ю.О., зі змісту якої вбачається збільшення позовних вимог станом на 05 лютого 2015 року: 4138,27 гривень - заборгованість [PERSON] за кредитом, 1764,56 гривень - за процентами, та судовий збір 243,60 гривень, а всього - 6146,43 гривень. У судове засідання представник позивача за довіреністю Бойко Ю.А. не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 16 листопада 2013 року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі - Кредитодавець) в особі начальника відділення Фіщенко Я.М. з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 10022/13-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень, строком на 18 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі у розмірі 395 гривень та останній платіж у розмірі 336,39 гривень Позичальник зобов'язався вносити щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця. При цьому Позичальник [PERSON] був ознайомлений із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За п. 3.2.4 договору позикодавець має право вимагати дострокового розірвання договору та дострокового повернення кредиту у випадках: неповернення позичальником кредиту повністю або частково протягом більше одного місяця (для споживчого кредиту, забезпеченого іпотекою - три календарних місяця), перевищення сумою простроченої ззаборгованості суми кредиту більше ніж на 10%, несплати позичальником більше одного платежу, який перевищує 5% від суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 10022/13-Ф2 від 16 листопада 2013 року) були здійснені платежі у рахунок погашення заборгованості: 13 грудня 2013 року - 195 гривень, 13 січня 2014 року - 395 гривень, 15 лютого 2014 року - 395 гривень, 14 березня 2014 року - 395 гривень. Більш платежів відповідач не вносив, у зв?язку з чим забргованість останнього за договором станом на 05 лютого 2015 року складає: 4138,27 гривень - за кредитом, 1764,56 гривень - заборгованість по процентах за користування грішми (4138,27 гривень - залишок непогашеного кредиту х 0,13% х 328 днів користування кредитом), а всього - 5902,83 гривень. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обов'язків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для розірвання договору, стягнення з нього грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved