Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

13.07.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про поновлення її в батьківських правах відносно [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10.12.2012 року її було позбавлено батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] у зв'язку із тим, що вона ухилялася від своїх обов'язків по вихованню дитини. В лютому місяці 2014 року вона звернулася до Балаклійської міськради з метою повернення дитини. В квітні 2015 року вона звернулась до Балаклійської районної державної адміністрації з проханням повернути їй сина, однак отримала відповідь, що [PERSON] перебуває на вихованні в прийомній родині. В позові також зазначає, що в теперішній час працює, може матеріально забезпечити дитину, відкрила депозитний рахунок на його ім»я. Має позитивні характеристики як на роботі так і за місцем мешкання. В її квартирі є всі необхідні речі для проживання та розвитку дитини. Вона визнає свої помилки і хоче бути матір'ю для дитини. Посилаючись на викладене, просила суд поновити її в батьківських правах відносно сина. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Корнієнко Н.В. та позивач [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зазначали, що відпали підстави, які слугували позбавленню в батьківських правах. Представник відповідача - Ліщинська Є.М. в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що поновлення [PERSON] в батьківських правах не буде відповідати інтересам дитини. За майже рік перебування дитини в центрі [PERSON] станом здоров»я, життям та взагалі дитиною не цікавилась. Представник центру вважає, що повернення [PERSON] позивачці недоцільне. Представник третьої особи Шулякова Т.І. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Надала пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] виховується в прийомній сім'ї, де забезпечений всім необхідним на належному рівні. Передання дитини в сім'ю [PERSON] призведе до погіршення матеріально-побутових умов його утримання, на даний час це не відповідатиме його інтересам та не сприятиме повноцінному вихованню і розвитку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є дальньою родичкою [PERSON] та мешкає разом з нею в її квартирі. Позитивно характеризувала позивачку, вважає, що вона має всі умови, щоб дитина проживала з нею. Зазначила, що позивач буде про нього турбуватись, проявляти увагу, виховувати та утримувати. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ч. 4 ст.169 СК України поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини. Абзацами 1,2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров'ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10 грудня 2012 року за позовом Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON]. Підставою для позбавлення позивачки батьківських прав слугувало психологічне насильство з її боку (у дитини було встановлено діагноз : неврологічно-нічний енурез та затримка психічного розвитку) ; негативні характеристики [PERSON], небажання піклуватись про дитину, ухилення від виконання батьківських обов»язків. Рішення набрало законної сили, [PERSON] його не оскаржувала (а.с.7). Розпорядженням голови Балаклійської районної державної адміністрації № 727 від 24 грудня 2012 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На сьогодні це розпорядження не скасовано та є чинним. Розпорядженням Дворічанської районної державної адміністрації від 30 січня 2013 року [PERSON] влаштовано до прийомної сім'ї. В родині підтримується сприятливий клімат, житлово-побутові умови дають змогу дитині повноцінно навчатися та розвиватися. Прийомна мама піклується про [PERSON], залучає до участі у гуртках. Між ними склалися добрі відносини. Згідно з інформацією служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації від 08 серпня 2016 року [PERSON] не зверталася до служби у справах дітей для встановлення часу спілкування з її малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], який виховується в прийомній сім'ї на території Дворічанського району. За змістом п.п.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації від 09 серпня 2016 року, адміністрація вважає недоцільним повернення на виховання та спільне проживання [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.75-77). В судовому засіданні та на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської РДА [PERSON] вищезазначене не заперечувала, але висловила бажання повернути [PERSON] на виховання до своєї родини. [PERSON] зазначила, що змінилися обставини, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав. Надала до позовної заяви підтвердження того, що має власне житло (а.с.18, 41-49), працює, отримує заробітну плату (а.с.19-21,23), має позитивні характеристики з роботи (а.с. 22,25-31), створила необхідні умови для проживання дитини (а.с.33,50-53), відкрила на його ім.»я рахунок (а.с.34-40), не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра (а.с.24,32). Однак при ухваленні рішення суд керується ч.5 ст. 169 СК України, зі змісту якої вбачається, що при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги: - думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина; - письмовий висновок органу опіки та піклування; - думку самої дитини. Поновлення батьківських прав безпосередньо пов'язане не тільки із зміною поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, але і з оцінкою ситуації самою дитиною. Її неприйняття батька (матері), відсутність доброго ставлення до них, викликане попереднім досвідом спільного проживання, не можна ігнорувати. Тому у справах про поновлення батьківських прав треба виявити волю дитини. При чому акцент робиться не на правовій стороні того, що відбувається, яку дитина не може оцінити, а на питанні, чи хоче дитина повернутись до батька (матері). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при спорі про позбавлення батьківських прав і поновлення батьківських прав (ч. 2 ст. 171 СК). І якщо, на думку суду, який оцінює всі докази по справі, в тому числі і позицію дитини, поновлення батьківських прав не в інтересах дитини, суд вправі відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні в присутності прийомної матері [PERSON] був опитаний неповнолітній [PERSON], який пояснив, що мешкає в прийомній родині. У нього є власна кімната, особистий простір, умови для навчання, відпочинку та проведення дозвілля. Прийомна мама піклується про нього. [PERSON] часто ображала його, била, і як засіб виховання «ставила на гречку». В спогадах про неї він пам»ятає лише страх перед нею. Олексій категорично не хоче жити з нею. Дитина висловила своє бажання залишитись проживати у прийомній сім'ї з прийомною матір'ю. З огляду на вищенаведене суд вважає, що поновлення батьківських прав позивача не відповідає інтересам дитини, оскільки він категорично заперечує повертатися до неї. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів стійких позитивних змін у поведінці позивача відносно її ставлення до дитини та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що одних намірів відновити стосунки з дитиною після поновлення батьківських прав недостатньо, потрібен час та набагато більше зусиль з боку позивача для налаштування стосунків з самою дитиною, повернення його довіри та поваги. Відповідно до вимог ч.6 ст.169 Сімейного кодексу України суд роз'ясняє позивачці, що у разі відмови в позові про поновлення батьківських прав можливе повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

Outcome: dismissed