Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

13.11.2018 року [PERSON] звернулася до Іванівського районного суду Одеської області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт її постійного проживання на території України за адресою с. Благоєве Іванівського району Одеської області, вул. Радянської Армії 95 станом на 24.08.1991 року включно. В обґрунтування наданої заяви, заявник посилається на те, що вона народилася 19.12.1980 року у с. Фархад Хавастського району, Сирдарїнської області, Узбекистанська РСР і проживала там до 1984 року. У 1984 році вона розм. З мамою [PERSON] та братом [PERSON] переїхали на постійне місце проживання в [INFO], де безперервно до теперішнього часу проживає. За час реєстрації та проживання на території с. Благоєве у неї народилося восьмеро дітей, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження. Після звернення до Іванівського РС ГУДМС України в Одеській області з метою отримання громадянства України за територіальним походження, вона отримала відповідь де їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Враховуючи ту обставину, що заявник переїхала на територію України у віці чотирьох років, паспорта громадянина радянського зразку вона не мала, а відповідно до посвідки на постійне місце проживання, її реєстрація в с. Благоєве значиться лише з 18.12.2012 року, що перешкоджає її у позасудовому порядку отримати громадянство України. У судове засідання заявник не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник заінтересованої особи\~у судові засідання не зявився, про дату, час та місце судових засідань повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, письмових заперечень проти заяви не надав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, заявник\~[PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії, народилася 19.12.1980 року у с. Фархад Хавастського району, Сирдарїнської області, Узбекистанська РСР. Її матірю є [PERSON]. Відповідно до копії адресного листку прибуття, [PERSON], 25.10.1984 року прибула до с. Благоєве (нині Великий Буялик) Іванівського району Одеської області на постійне місце проживання разом з сином [PERSON], [INFO] та донькою [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Великобуялицької сільської ради, [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою [INFO] з 25.10.1984 року по 10.10.2005 рік. З 18.12.2012 року по теперішній час [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Відповідно до копії посвідки на постійне місце проживання заявника, [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 18.12.2012 року. Відповідно до даної посвідки, [PERSON] є особою без громадянства. Згідно з наданою копією погосподарської книги, за 1991-1995 роки, станом на 01.01.1991 рік по 31.12.1995 рік [PERSON], [INFO] проживала [INFO] та відвідувала 4 клас школи. Згідно з наданих копій свідоцтв про народження дітей, з 1997 заявник народила вісім дітей на території Іванівського району Одеської області. Відповідно до відповіді Іванівського РС ГУДМС в Одеській області, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту, оскільки довідки та домові книги до розгляду ГУДМС не приймає при видачі паспортів громадянина України. Реалізація права заявника отримати паспорт громадянина України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Згідно із\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України»громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 ч. 5ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч.2ст.256 ЦПКсуди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК Українита залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Таким чином, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991року підтверджується дослідженими у справі доказами. При викладених обставинах, у суду не виникає сумнівів в тому, що [PERSON], [INFO], на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживала на території України, а тому заява про встановлення факту постійного проживання на території України є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved