Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

12 травня 2021 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, визначивши заінтересованою особою Центральний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а. с. 1-7). В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] . На підтвердження цього факту надала копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26 квітня 1974 року та копію свідоцтва про шлюб [PERSON] ( [PERSON] ) серії [NUMBER] від 02 жовтня 1993 року. ЇЇ мати, [PERSON] , померла [INFO] у місті Луганську, яке входить до переліку тих населених пунктів, на території яких органи державної влади України, у зв`язку із окупацією частини її території, тимчасово не здійснюють свої повноваження. Їй було видано свідоцтво про смерть матері. З метою реєстрації факту її смерті вона звернулася до Центрального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на що отримала відповідь від 16 квітня 2021 року за вихідним № 651/20.20-157, що нею пред`явлено документи, які видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Самостійно довести той факт, що її мати - [PERSON] , померла [INFO] у місті Луганську, вона не може, тому прохає суд заяву задовольнити. Встановлення цього факту їй необхідно для звернення до нотаріуса для відкриття спадщини та оформлення відповідного свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 13 травня року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 17 травня 2021 року (а. с. 27). У судове засідання представник заявниці не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заяву підтримав та прохав задовольнити (а. с. 32). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких письмових заяв суду не надав, причини нявки суду невідомі. З цих підстав, на виконання приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи наданими заявником письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 26 квітня 1974 року, її матір`ю є [PERSON] (а. с. 11). Також встановлено, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку із укладанням шлюбу, підтвердженням чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02 жовтня 1993 року (а. с. 12). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Луганську, про що 06 квітня 2021 року видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 302 (а. с. 15). Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Нормою ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, що визначена Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»,запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з вимогами ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, які затверджені наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть). З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю заявниці [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] у місті Луганську, яке є окупованою територією України. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про її смерть. Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявницею пред`явлено документи, які видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Внаслідок невідповідності виданого документа формі, що визначена чинним законодавством України, заявниця позбавлена можливості оформити спадщину після смерті матері. Оцінюючи у сукупності надані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви та з метою надання можливості отримання заявницею свідоцтва про смерть матері відповідно до норм чинного законодавства України, встановив факт, що має юридичне значення, що смерть [PERSON] , [INFO] , сталася [INFO] у місті Луганську, що є тимчасово окупованою територією України. На підставі викладеного,

Outcome: approved