Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із вказаною позовною заявою до [PERSON] .. Свої вимоги представник позивачки обґрунтовував тим, що 22\~вересня 2015 року сторони домовилися, що позивачка придбає у відповідачки житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] зміни [ADDRESS] , про що було складено відповідну розписку. В день укладення договору вона сплатила [PERSON] 6\~500 доларів США. Посилаючись на те, що відповідачка категорично відмовляється від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу та вирішення питання щодо повернення сплачених коштів, просила стягнути з відповідачки на її користь 6\~500\~доларів СШАв рахунок авансового платежу. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, повідомивши, що не має можливості бути присутнім в судовому засіданні, зазначивши, що у разі неможливості відкладення розгляду справи просить провести судове засідання без його участі. Враховуючи, що аналогічне клопотання подано представником позивачки вдруге (а. с. 48, 70), судом було вирішено розглядати справу без участі представника позивачки. Представник відповідачки\~в судовому\~засіданні позов\~не визнав,\~зазначивши,\~що відповідачка\~зазначених у\~позовній заяві\~грошових коштів\~не отримувала,\~жодних домовленостей\~щодо купівлі-продажу\~будинку між\~ними не\~було.\~Насправді позивачка\~більше трьох\~років безоплатно\~проживала у\~будинку сестри\~відповідачки та\~не сплачувала\~комунальні послуги.\~Також наголосив,\~що надана\~представником позивачки\~копія розписки\~про нібито\~одержання відповідачкою\~грошових коштів\~є сумнівним\~доказом за\~своєю формою. Зазначивши, що позивачка свідомо зловживає своїми правами, щоб безпідставно стягнути кошти з відповідачки, просив повністю відмовити в задоволенні позову, застосувавши при цьому наслідки спливу позовної давності. Вислухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З доданої до позовної заяви копії розписки (а. с. 11), оригіналу якої суду представлено не було, вбачається, що 22 вересня 2015 року відповідачка [PERSON] отримала гроші в сумі 6550 дол. от позивачки [PERSON] в рахунок виплати від продажу будинку. Жодної іншої інформації даний документ не містить, зокрема, не зрозуміло, про який саме будинок йдеться в розписці, що означає фраза «в рахунок виплати від продажу будинку», жодних ідентифікуючих даних сторін, крім прізвищ, ім`я та по батькові, розписка не містить, суму грошових коштів не зазначено прописом, що дає можливість припустити різні варіанти подальшого спотворення тексту, також не конкретизовано валюту грошової суми, адже долар є національною валютою багатьох держав. Будь-яких інших доказів на підтвердження як факту домовленості сторін щодо купівлі-продажу будинку, так і передачі [PERSON] відповідачці грошових коштів позивачкою та її представником не представлено. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності в даному спорі, беручи до уваги заяву представника відповідачки про застосування наслідків спливу позовної давності, суд прийшов до переконання про необхідність відмови у задоволенні позову саме за його недоведеністю. Проаналізувавши викладені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що позивачкою та її представником не надано до суду жодного доказу на підтвердження викладених ними обставин щодо стягнення грошових коштів з відповідачки. Враховуючи те, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] .. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, с позивачки підлягає стягненню на користь держави 1\~619 грн судового збору, сплату якого їй було відстрочено до ухвалення рішення у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved