Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

12 листопада 2014 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря [PERSON], завідуючої відділенням № 2 [PERSON], дитячого лікаря-психіатра [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON], 1997 року народження. У заяві зазначено, що 11 листопада 2014 року о 09-00 годині у відділення № 2 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» була госпіталізована [PERSON], 1997 року народження. Остання проживає в [ADDRESS]. На обліку у лікря-психіатра перебуває її мати з приводу шизофренії. Госпіталізована через неправильну поведінку: не спить, проявляє елементи агресії, вкрай неадекватна. На момент госпіталізації хвора збуджена, плюється, штовхається, висловлюється нецензурною лайкою, намагається вдарити медичний персонал. Увага нестійка, продуктивного контакту немає, на питання не відповідає, різко негативістична, агресивна. Погрожує матері, медперсоналу, лягає на пол, гримаснічає, намагається піти. Говорить про себе, про свою надзвичайну силу, сміється без причини. Критика до поведінки відсутня. У зв'язку з відсутністю свідомої згоди на лікування, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що хвора потребує лікування у примусовому порядку в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» - лікар [PERSON], яка діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додала, що хвора за своїм психічним статусом потребує лікування у примусовому порядку в умовах стаціонару, оскільки при відмові від лікування та його відсутності остання може уявляти реальну загрозу як для себе так і для оточуючих. На підставі викладеного, просила заяву задовольнити. Законний представник [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні пояснював, що хвора - його рідна молодша сестра. Її стан погіршився за 4-5 днів до госпіталізації. Вона не могла спати, стала проявляти ознаки агресії, особливо відносно їх матері, яка перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу шизофренії. Заспокійливі препарати не діяли, тому він прийняв рішення звернутись до лікарні. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, який вважав доцільним госпіталізувати хвору до стаціонару, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів у складі: завідуючого відділенням № 2 [PERSON], головного лікаря [PERSON], дитячого лікаря-психіатра [PERSON], складеного за результатами комісійного огляду, [PERSON], 1997 року народження виявляє схильність до агресивних тенденцій, марені переживання «надсили», неадекватність поведінки та через свій психічний стан, свідому згоду на госпіталізацію [PERSON] дати не може, але потребує лікування в умовах стаціонару та у випадку ненадання медичної допомоги, хвора може бути небезпечна для себе та оточуючих. На підставі викладеного,

Outcome: approved