overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та утримання дружини, посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 12 грудня 2007 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться у неї на вихованні. У грудні 2013року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Крім того, відповідач на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, а також стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач заявила клопотання про залишення її позову в частині розірвання шлюбу без розгляду і ухвалою суду її позовні вимоги у вказаній частині були залишені без розгляду. В решті вона підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його доходу, а також аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його доходу до досягнення дитиною 3-х років. З'ясувавши у судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 10 травня 2013 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача, а також те, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідач також не виконує своїх обов'язків щодо матеріальної підтримки дружини, з якою проживає їхня малолітня дочка, будь-якої матеріальної допомоги не оказує, хоча може її надавати, так як є військовим пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 2235грн.25коп. на місяць. Тому, з нього у відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України слід стягнути аліменти в судовому порядку на утримання позивача. З урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає розмір стягнутих аліментів повинен складати 1/6 частину його заробітку (доходу) щомісяця. На підставі ст.ст.84,180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.. Вивчивши заяви, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі про що свідчить свідоцтво серія [NUMBER] від 27 квітня 2002 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ясинуватського міського управління юстиції Донецької області (а.с.3). Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Ясинуватським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.2). У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 12 лютого 2010 року по 02 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], а також внести зміні до актового запису № 53 від 06.10.2009 року про народження дитини де батьком зазначити «[PERSON]» а прізвище дитини зазначити як «[PERSON]». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року у неї народився син [PERSON] від відповідача [PERSON] Оскільки при народженні дитини вона в шлюбі не перебувала, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, а саме «[PERSON]». Через рік після народження сина, переконавшись в тому, що це його син, [PERSON] почав знову проживати з ними, піклувався про дитину та виховував її. Син називав [PERSON] батьком. З серпня 2014 року відносини між нею та відповідачем погіршились і вони розійшлися. Відповідач продовжує вважати себе батьком дитини, але добровільно допомогу на його утримання не надає. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.10.2009 року Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 5) встановлено, що матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] - позивач у справі, батьком зазначений [PERSON]. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження серії УТ № 789671 (а.с. 6), відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоч працює отримуючи заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дочки. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст.180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її малолітньої дочки, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів не суперечитиме інтересам дитини та відповідача, який працює ДП «Вінницький облавтодор» філія «Погребищенський райавтодор» м. Погребище вул. Привокзальна, 6 та має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 05 березня 1994 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 17, 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 18). Заперечень суду не направляв. У зв'язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, за згодою позивачки було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 березня 1994 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5). На даний час однією сім'єю не проживають, їх сім'я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 10 травня 2003 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Окрім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій він, визнавши позов, просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що 10 травня 2003 року виконавчим комітетом Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 2 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати зареєстрований 21 серпня 2004 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачем подано до суду заяву, в якій вона, підтримавши свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій він, визнавши позов, просив розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що 21 серпня 2004 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 15 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Згідно статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.12.2004 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви, в яких позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та просили справу розглянути без їх участі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.12.2004 року (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. /а.с.9-11/ Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені , спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

12 січня 2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» - про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю батька, позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто на користь позивачки 60000 гривень . 23 січня 2015 року до суду надійшла заява від представника позивачки [PERSON], в якій він зазначає,що в позовній заяві вони просили стягнути компенсацію, за спричинену моральну шкоду в розмірі250000,00грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. В рішенні суду не вказано чи стягнута сума, 60000,00грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб чи з утриманням такого податку. Представник позивача вважає, що вказане питання є важливим оскільки при виконанні рішення суду виникнуть непорозуміння відносно того,хто змушений сплачувати податок з доходів фізичних осіб. Представник позивача просить ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити: чи стягнуті 60000,00 грн. з ПАТ «Північного гірничо-збагачувального комбінату» на користь [PERSON] без утримання податку з доходу фізичних осіб, чи з утриманням податку. Сторони у судове засідання не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи, з метою забезпечення повного захисту прав та інтересів позивача та приймаючи до уваги те, що зазначені у заяві представника позивачки обставини були предметом розгляду спору, суд вважає необхідним винести додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб. Суд вважає, що із сум відшкодування моральної шкоди у зв'язку із ушкодженням здоров'я не утримується податок з доходів фізичних осіб, оскільки дана норма закріплена в ст.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України , нормами якої передбачено, що базою оподаткування є доходи у вигляді неустойки ( штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди), крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю. В даному випадку суд призначив позивачеці 60000, 00 гривень у відшкодування моральної шкоди, і зазначена сума не вважається об»єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб. Таким чином суд вважає за необхідне винести додаткове рішення в цій частині, задовольнивши вищеназвані вимоги позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

12 січня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову останній зазначив, що з 28 вересня 1996 року по 08 жовтня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дітей: сина [PERSON], 1997 року народження та доньку [PERSON], 2004 року народження. Діти проживають разом з ним і знаходяться на його утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Не приймає участі у вихованні дітей. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З 28 вересня 1996 року по 08 жовтня 2007 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 1997 року народження та доньку [PERSON], 2004 року народження, які проживає разом з позивачем і знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою № 9480 від 24.12.2014 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.6). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved