Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

13.05.2021 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою, на якій розташований цей житловий будинок з надвірними будівлями, по [ADDRESS] шляхом вселення та зобов`язати відповідача надати комплект ключів від хвіртки у двір до будинку та від вхідних дверей у будинку і не чинити перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою по [ADDRESS] . У вступному слові представник позивачки адвокат Жилюк О.В. пояснив, що рішенням суду від 27.10.2020 р встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , визнано житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та визнано за позивачкою [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями і на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером 6810600000:01:003:0430, на якій розташований житловий будинок, по [ADDRESS] . [PERSON] у встановленому порядку здійснила державну реєстрацію права власності на свою частку нерухомого майна, але у зв`язку із скрутним матеріальним становищем з серпня 2020 р перебуває на заробітках. У спірному будинку залишились її особисті речі. Однак, відповідач чинить перешкоди позивачці у користуванні будинком та земельною ділянкою, які є їх спільною частковою власністю, не пускає її у двір та в будинок, змінив замки і не дає їй новий комплект ключів. Просить позов задовольнити, усунути перешкоди позивачі у користуванні житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS] шляхом її вселення та зобов`язати відповідача надати позивачці комплект ключів від хвіртки у двір та від вхідних дверей у будинок і не чинити перешкоди їй в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою по [ADDRESS] , які належать сторонам на праві спільної часткової власності. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Мазуркевич О.С. в судовому засіданні та у поданому до суду відзиві позовні вимоги не визнали, просять відмовити у задоволенні позову. Відповідач проживає у спірному будинку з дружиною, а тому вважає, що вселення позивачки без вирішення питання про встановлення порядку користування будинком чи виділення часток в натурі неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 01 січня 2017 року; визнано житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій розташований цей житловий будинок з надвірними будівлями, по [ADDRESS] спільною сумісною власністю; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0, 0303 га (кадастровий номер 6810600000:01:003:0430) для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по [ADDRESS] (а.с.30-35). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 березня 2021 року рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року змінено в частині встанолення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] і встановлено факт їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 01 січня 2015 року. В решті рішення залишене без змін (а.с.36-39). 26.03.2021 р [PERSON] зареєструвала у встановленому порядку своє право власності на 1/2 частку у спільній частковій власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] та право власності на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 6810600000:01:003:0430 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель по [ADDRESS] (а.с.5, 6). Таким чином, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та 1/2 частка земельної ділянки кадастровий номер 6810600000:01:003:0430 площею 0,0303 га по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням. Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею першою Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини (Європейська конвенція з прав людини) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Таке ж право власника житлового будинку закріплене і в ст. 383 ЦК України, відповідно до якої власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем виник спір щодо користування житловим будинком з надвірними будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS] , які належать їм на праві спільної часткової власності. Позивачка [PERSON] , будучи співвласником спірного житлового будинку та земельної ділянки, не може в повному обсязі користуватись своєю власністю, зокрема проживати у ньому, оскільки відповідач перешкоджає їй у цьому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що змінив замки на хвіртці та на вхідних дверях до будинку по [ADDRESS] і позивачка дійсно не може увійти до будинку та користуватись ним. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~Суд не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності визнання відповідачем у своїх поясненнях в ході судового розгляду факту перешкоджання позивачці користуватись житловим будинком та земелдьною ділянкою, що належить їм на праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/17. Судом встановлено наявність умов для задоволення негаторного позову [PERSON] до [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved