Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є членом ЖБК-76 та власником квартири за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі разом з нею зареєстровані та проживають іі син [PERSON], онука [PERSON] Позивач зазначає, що на даний час в квартирі зареєстрований також її колишній співмешканець [PERSON], який не проживає в даній квартирі з жовтня 2011 року. Зазначає, що точна адреса відповідача їй не відома, вона лише знає, що він переїхав до с. Н.Сироватка Сумського району Сумської області, а в добровільному порядку відповідач з реєстрації за даною адресою не знявся. Посилаючись на ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подавав. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом ЖБК-76 (а.с.5) та відповідно до рішення Сумської міської ради від 21 липня 1988 року № 152 членам ЖБК-76 надано окремі квартири в будинку по вул. Заливна, 17 в м. Суми (а.с.4). Як вбачається з позовної заяви, відповідач проживав у зазначеній квартирі як член сімї позивача (її співмешканець). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки ТОВ «Житло-Сервіс- Інвест» від 09 листопада 2015 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (відповідач) (а.с.8). Як вбачається з пояснень позивача, викладених у позові, її колишній співмешканець [PERSON] не проживає у квартирі з жовтня 2011 року, тобто більше чотирьох років. В матеріалах справи відсутні докази щодо існування будь-якої домовленості між [PERSON] та власником житла [PERSON] Виходячи з норми закону ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою, так як він більше року був відсутній в ній без поважних причин, і відсутня домовленість між ним та власником житла про користування квартирою. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою № 17 будинку № 17 по вул. Заливна в м. Суми в звязку з його відсутністю і непроживанням в даній квартирі без поважних причин більше одного року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та підтверджені документально судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 487,20 грн. (а.с. 2). На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved