Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

12 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 11 серпня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, знаходяться на її втриманні та вихованні. Відповідач надавав допомогу на утримання дитини у вигляді товарів (підгузки, молочна продукція, засоби гігієни) на суму 700,00 грн. в кінці вересня, іншої матеріальної допомоги не надавав,інших дітей та утримань за виконавчими документами відповідач не має. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність спільних інтересів. Шлюбні відносини припинили у липні 2018 року, та з того часу спільне господарство разом не ведуть. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для надання позовної заяви у редакції, відповідній ст. 175 ЦПК України (а.с. 9-10). Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 19-20). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, одночасно уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, а саме просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця (а.с. 25). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності уточнені вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 26). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 240 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з липня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, після розірвання шлюбу [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв'язку з реєстрацією шлюбу Крім того, судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованн У відповідності до до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Приписами ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, ним не надано доказів наявності в нього на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved