Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

12 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 20.11.2010 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №732 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО за № 228870. Для позивача та відповідача шлюб перший, дітей від шлюбу немає, та на теперішній час відповідач у стані вагітності не перебуває. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з квітня 2015 року. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння. Крім того, позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить його інтересам. Примирення між ними неможливе, просив задовольнити його вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав у повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Надала суду письмову заяву, згідно якої визнала в повному обсязі заявлені позовні вимоги, просить суд розглянути справу у її відсутність. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 20.11.2010 року сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО за № 228870, виданим відділіом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, 30.11.2010 року, актовий запис № 732 (а.с. 3). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно ч.2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як видно, причинами позову про розірвання шлюбу стали відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, неприязні стосунки між подружжям, подальше сумісне життя та збереження сімї для подружжя стали неможливими. Крім того, дітей від шлюбу немає, та з квітня 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. Відповідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, визнає збереження сімї неможливим, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved