Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

13 січня 2016 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування нежитловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2012 року вона та відповідач за договором купівлі-продажу частини цілісного майнового комплексу, придбали частину профілакторію, яка складається з приміщення 5 - столярного цеху (площею 68,4 кв. м), приміщення 6 - боксу (площею 66,6 кв. м), приміщення 7 - зварювальної (площею 145,8 кв. м), приміщення 8 - інструментальної (площею 63.8 кв. м), що складає 7/100 частин цілісного майнового комплексу, та розташоване за адресою: [ADDRESS]. Частки у придбаному майні є рівними та складають 35/1000 відповідно. Дана частина майнового комплексу знаходиться на земельній ділянці площею 0,1650 га (кадастровий номер [NUMBER]), цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, яка належить Іванківській селищній раді Київської області та знаходиться у користуванні ТОВ «УКРЕНЕРГОТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ» на підставі Договору оренди від 18 червня 2007 року. Їх право власності на відповідні частки нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав [NUMBER] від 21.06.2012 p., виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області». За час володіння спірним нерухомим майном, склався порядок користування позивачем та відповідачем своїми частками у нерухомому майні. Вона користується, ремонтує за свій рахунок, та здає в оренду відповідно до Договору оренди нежитлового приміщення від 01 січня 2015 року приміщення: 7- зварювальну (площею 145,8 кв. м) і приміщення 8 - інструментальну (площею 63.8 кв. м), загальною площею 209.6 кв. м. В свою чергу відповідач користується та здає в оренду приміщення 5- столярного цеху (площею 68,4 кв. м), приміщення 6- боксу (площею 66,6 кв. м), відповідно до Договору оренди №01/01/2014 від 01 січня 2014 року. Незважаючи на попередню домовленість між нею та відповідачем про порядок користування приміщеннями і надання їх в оренду, між ними виникають постійні суперечки, що унеможливлює спільне користування нежитловими приміщеннями. Відповідач створює перешкоди у користуванні приміщеннями, не допускає у приміщення, яке передане в оренду, орендаря та його працівників. Фактично дії відповідача унеможливлюють користування приміщеннями та здійснення господарської діяльності позивача. Позивачка та відповідач не можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. 27 листопада 2015 року на підставі заяви позивачки було проведено експертне будівельно - технічне дослідження про можливий варіант встановлення порядку користування приміщеннями виробничого будинку [ADDRESS] Відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 9-15/д від 22 грудня 2015 року позивачка просить встановити наступний порядок користування приміщення виробничого будинку №86 по вул. Проскури в смт. Іванків Іванківського району Київської області. В користування позивача надати приміщення: зварювальна (7) площею 145,80 кв. м, інструментальна (8) площею 63,80 кв. м, 51/100 навісу «г» площею 108,0 кв. м. Надати в користування відповідачу наступні приміщення: столярний цех (5) площею 68,40 кв. м., бокс (6) площею 66,60 кв. м., 49/100 навісу «г» площею 105,0 кв. м. Такий варіант встановлення порядку користування приміщеннями виробничого комплексу, на думку позивачки, усуне усі перешкоди у здійснені співвласниками їх права користування та розпорядження своїм майном. Також позивачка просить стягнути на її користь з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідач за первісним позовом, скориставшись своїм правом, 04 лютого 2016 року звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], який було об'єднано в одне провадження із первісним (т. 1 а.с. 62-69). Позивач просив залишити у його користуванні приміщення 7 - зварювальна, приміщення 8 - інструментальна, приміщення котельні та туалету, 50/100 частин навісу «г», 50/100 частин приміщення профілакторію літ. «Б» та 50/100 частин паркану, який огороджує вказані приміщення; залишити у користуванні відповідачки приміщення 5 - столярний цех, приміщення 6 - бокс, металевий склад - навіс 2 на схемі, 50/100 частин навісу «г», 50/100 частин приміщення профілакторію літ. «Б» та 50/100 частин паркану, який огороджує вказані приміщення; витребувати з незаконного володіння бухгалтерсько-господарську документацію ФОП [PERSON], яку незаконно утримує [PERSON]; судові витрати у справі покласти на відповідачку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що попередньої домовленості між ним та відповідачкою про порядок користування приміщеннями не існувало. У належних їм нежитлових приміщеннях ними на рівних умовах здійснювалась підприємницька діяльність, а саме роздрібна торгівля будівельними матеріалами та інструментом через магазин «Будцентр», купівля та продаж вживаних виробів з металу, приймання вторинної сировини - скло, макулатура, заправка кисневих балонів. Підприємницька діяльність здійснювалась безпосередньо ним спільно з [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням, яка є його рідною сестрою. З початку 2013 року ними був розпочатий ремонт приміщень 7 - зварювальна загальною площею 145,8 кв. м та 8 - інструментальна загальною площею 63,8 кв. м для розміщення вподальшому магазину будівельних товарів. Матеріали для ремонту були придбані за спільні кошти, отримані від підприємницької діяльності. На земельній ділянці, кадастровий номер [NUMBER], яка закріплена за приміщенням, у 2013 році ним було збудовано металеву огорожу і навіс (склад) металевий площею 180 кв. м, в яких було використано його власну металеву трубу близько 300 метрів, діаметром 100 мм. та 85 мм. Решта матеріалу була придбана за спільні кошти, отримані від підприємницької діяльності. Також влітку 2013 року ним на території майнового комплексу, було розміщено вагончик, який відповідно до договору дарування від 01.03.05 належить йому на праві приватної власності. У приміщеннях №№ 7, 8 та вагончику (офісі) був зроблений капітальний ремонт, та їх обладнано комп'ютерною технікою, торгівельним обладнанням, інтернетом, відеонаглядом, кондиціонерами, опаленням, електрофікацією і водопостачанням (підтверджується письмовими доказами - договорами, накладними на ім'я ФОП [PERSON].). Між приміщеннями офісу та інструментальної було добудовано котельню та туалет. Після проведення ремонтних робіт з жовтня 2013 року у вищевказаних приміщеннях розпочав роботу їхній спільний з [PERSON] магазин будівельних матеріалів «Будцентр». У вказаних приміщеннях в період з 2012 року по 01 жовтня 2015 року працював ФОП [PERSON] з продавцем - консультантом [PERSON], це підтверджується звітом №1дф. Для підтвердження спільної підприємницької діяльності, [PERSON] було запропоновано йому укласти договір оренди нерухомого майна з [PERSON] (дружиною [PERSON].). 01 січня 2014 року договір оренди між ним, як орендодавцем, та [PERSON], як орендарем, було укладено. У договорі оренди не зазначено, які конкретно приміщення передаються у оренду [PERSON] 01 січня 2015 року було укладено новий договір оренди, між [PERSON], як орендодавцем, та [PERSON], як орендарем, про передачу в у оренду частини нерухомого майна, а саме приміщення 7 - зварювальна (площею 145, 8 кв. м) та приміщення 8 - інструментальну (площею 68,4 кв. м). Попередньої домовленості між ним та відповідачкою про порядок користування приміщеннями та передачу їх у оренду не існувало, про існування договору оренди йому стало відомо після отримання позову з додатками. Через це він 21.01.2016 року звернувся до Іванківського районного суду з позовом про визнання правочину недійсним. Влітку 2015 року ним було проведено монтажні роботи з будівництва залізобетонного навісу (в плані літ. «Г»). Монтажні роботи проводились з використанням автокрана, який належить йому на праві приватної власності, матеріали для вказаного навісу були придбані за спільні кошти, отримані від підприємницької діяльності. Таким чином, позивач за зустрічним позовом вважає, що саме він фактично здійснював господарську діяльність за адресою: [ADDRESS]. Через погіршення відносин з [PERSON], з вересня 2015 року почали виникати спори та суперечки з приводу користування спільним майном. [PERSON], на території, яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, і де він вів підприємницьку діяльність як ФОП [PERSON], виставив охорону, яка перешкоджає йому у вільному доступі до свого майна та бухгалтерсько-господарської документації. З жовтня 2015 року, як зазначає позивач, він був повністю позбавлений можливості повного вільного доступу до належних йому приміщень та документації, за вказівкою [PERSON] були замінені замки, документи ним були привласнені. Позивач вважає, що саме такі дії відповідачки унеможливлюють вільне користуванням рухомим та нерухомим майном, що є спільною частковою власністю. У мотивувальній частині зустрічного позову позивач зазначає, що «вважає справедливим і законним вирішити питання про визначення також і частки рухомого майна, а саме залишків товарно-матеріальних цінностей: торгівельного обладнання, комп'ютерної техніки, товарів, які зберігаються на території; залишення поза увагою вирішення вказаного питання суттєво погіршить частку нерухомого майна і не відповідатиме рівності частин», однак у прохальній частині позовної заяви такого питання не ставить. 12 квітня 2017 року позивач за зустрічним позовом подав інший зустрічний позов до [PERSON], в якому просив на підставі ст. 364 ЦК України припинити право спільної часткової власності шляхом розділу нерухомого майна - частини профілакторію, яка складається з приміщення 5-столярного цеху (площею 68,4 кв. м), приміщення 6-боксу (площею 66,6 кв. м), приміщення 7-зварювальної (площею 145,8 кв. м), приміщення 8 - інструментальної (площею 63,8 кв. м), що складає 7/100 частин цілісного майнового комплексу, частини приміщення профілакторію (в плані літера «Б») - загальною площею 631,4 кв. м, частини паркану № 4 - площею 50 м. п. та розташоване за адресою: [ADDRESS]; виділити в натурі належну йому ? частину нерухомого майна, а саме: зварювальну (7) площею 145,8 кв. м, інструментальну (8) площею 63,8 кв. м, 51/100 навісу «г» площею 108,0 кв. м, ? частину приміщення профілакторію (в плані літера «Б») - загальною площею 631,4 кв. м, ? частину паркану № 4, який огороджує вказані приміщення; призначити будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання про дійсну ринкова вартість спірного майна та можливі варіанти його розподілу в натурі; судові витрати покласти на відповідача (т. 2, а.с. 137-139). 14 червня 2017 року позивач за зустрічним позовом подав зустрічний позов із зменшенням позовних вимог, в якому знову просив встановити порядок користування спільними нежитловими приміщеннями наступним чином: в частині профілакторію літ. «Г» у його користування виділити та надати приміщення зварювальна (7) 145 кв. м, інструментальна (8) 63,80 кв. м, тобто приміщення, в яких розташований магазин будматеріалів «Буд-центр»; в частині профілакторію літ «Б» у його користування виділити та надати частину приміщення 1- профілакторій 223,20 кв. м, 2-зварювальний цех площею 22,60 кв. м, 3- слюсарний цех 15,10 кв. м, 4- художня майстерня площею кв. м, 5- електроцех площею 20,70 кв. м, 6- коридор площею 5,80 кв. м; стягнути з [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тими ж обставинами, що і в зустрічному позові від 04.02.2016 року. Крім того зазначає, що він, як фізична особа-підприємець, починаючи з 2013 року до жовтня 2015 року, одноособово, щоденно та з допомогою знайомих та найманих працівників: відремонтував, обладнав (водопостачанням, телефоном, інтернетом, системою охорони, комп'ютерною технікою, програмним забезпеченням, торгівельним обладнанням) та здійснював підприємницьку діяльність в магазині «Буд-Центр», розташованому в приміщеннях 7-зварювальної (площею 145,8 кв. м) та 8 - інструментальної (площею 63,8 кв. м). 11.09.2015 року, коли позивач намагався зареєструвати свою кандидатуру на місцеві вибори, голова виборчої дільниці безпідставно викликала міліцію. Того ж дня проти нього було відкрите кримінальне провадження за ч.2 ст.345 КК України і його взято під варту. Скориставшись відсутністю позивача, рідний брат відповідачки - [PERSON] заволодів його бізнесом, майном, (комп'ютерна техніка, будівельні матеріали, торгівельне обладнання, ваги автомобільні, приміщення нежитлове (офіс), фінансово-господарська документація). З 26.10.2015 року і по сьогоднішній день, як стверджує позивач, [PERSON] своїми неправомірними діями (погрози, зміна замків, застосування фізичної сили, нанесення тілесних ушкоджень, протидія законній господарській діяльності, виставлення охорони для недопущення його до приміщень) продовжує створювати перешкоди у користуванні нерухомим майном: приміщенням 7-зварювальної (площею 145,8 кв. м), приміщенням 8 - інструментальної (площею 63,8 кв. м), приміщенням профілакторію (в плані літера «Б») - загальною площею 631,4 кв. м за адресом: [ADDRESS]. Позивач за зустрічним позовом заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових та відеодоказів про незаконні, на його думку, дії правоохоронних органів щодо захисту його права на власність. У зв'язку з тим, що [PERSON] не було обґрунтовано належність цих доказів щодо предмета спору, а також не зазначено причин, які перешкодили подати зазначені докази до початку розгляду справи по суті, як того вимагає ЦПК України, судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Представник позивачки за первісним позовом, вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, зустрічні вимоги не визнав та просив відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову. [PERSON] позовні вимоги первісного позову не визнав, а свої вимоги, викладені у зустрічному, підтримав у повному обсязі. Крім того, будучи допитаним в якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що у 2012 році купили приміщення: столярна, бокс, зварювальна, СТО та інші, всього 615 кв. м. Почав робити там ремонт власноруч, частину матеріалів закуповував через [PERSON]. Взимку 2013 року ним власноруч був зроблений дах над приміщенням, інструментально-зварювальна, ворота, вивіска магазину, бетонування, штукатурка, фарбування. Все це він робив власним інструментом та за власний кошт, з допомогою знайомих. Договорів з робітниками про ремонт приміщень не було. На території, яка закріплена за магазином, з власних металевих труб побудував металевий склад, паркан, котельню, туалет, каналізацію. Також власним автокраном зробив залізобетонний навіс. Вели спільну діяльність. З 2014 року відкрив магазин будматеріалів «Будцентр», оздобив його металевими стелажами з купленого швелера. Уклав договори на водопостачання, охорону, телекомунікації. [PERSON] підписала такі договори пізніше, коли його силовим способом викинули з магазину і заволоділи його майном. На даний час він не може користуватися своїм майном. Порушені всі його права. Зараз територія охороняється. Все це сталося в жовтні 2015 року, тоді заволоділи його майном: магазином, комп'ютерною технікою, торгівельним обладнанням та іншим. [PERSON] вчиняє незаконні дії, а саме: перешкоджає йому володіти майном. Він ([PERSON]) самостійно купував і відпускав товар, а [PERSON] жодного разу там не бачив. При купівлі вказаних приміщень він сплати свою частку коштів, а про те, що [PERSON], нібито подарував йому цю частину майна, ніде не вказано. Він, як ФОП [PERSON], здійснював свою діяльність з 2013 року, все (закупка, продаж, облік, звіти) йшло через нього. Він також мав офіційно найманого працівника - [PERSON] (це також підтверджує [PERSON], вказуючи при оформленні [PERSON] його попереднє місце роботи - ФОП [PERSON]). Також у нього був неофіційний бухгалтер - [PERSON], у якої [PERSON] викрав фінансову документацію ФОП [PERSON]. Ще нерухоме майно, яке йому належить на праві дарування, знаходиться біля інструментально-зварювального приміщення - вагончик. На сьогоднішній день він господарську діяльність там не веде, припинив у жовтні 2015 року, коли були замінені замки і з'явилася охорона. Одного дня прийшов до магазину і побачив на касовому терміналі переоформлення з ФОП [PERSON] на ФОП [PERSON]. Викликав працівників міліції. Сказав продавцю, який на той час працював у нього, щоб видав гроші, але продавець повідомив, що ключі від грошового ящика знаходяться у охорони, яку найняла [PERSON]. Працівники міліції, коли приїхали, не взяли до уваги переоформлення, а почали звинувачувати його у вчиненні грабежу, що він викрав комп'ютерну техніку, яку ж він сам і придбав. Так звана самооборона та «Шериф» вчинили рейдерський захват його майна, це відбувається і донині. З жовтня 2015 року він не має доступу на територію, до приміщень зварювальної і інструментальної. В один момент [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поділили майно, змінили замки, встановили охорону. [PERSON] запропонував йому укласти договір оренди з [PERSON] для підтвердження спільної діяльності на 220 кв. м, при цьому не вказавши конкретних приміщень. Оплату по цьому договору він не отримував, лише після цих подій прийшла по Укрпошті одна проплата, але він відмовився від неї. Про договір оренди між [PERSON] і [PERSON] дізнався з цього позову. Також [PERSON] підкреслив, що домовленостей про те, де і що чиє, не було. Він вів спільну підприємницьку діяльність з представником [PERSON] - [PERSON]. На питання [PERSON] пояснив, що з [PERSON] він знайомий близько 10 років, їх пов'язували металеві вироби. Придбати перше приміщення він запропонував [PERSON] сам. З попереднім власником у нього був договір, але не вистачало коштів на купівлю, тому запропонував [PERSON] купити це приміщення. Кожен заплатив по 50%, загальна сума по договору від 15 червня 2012 року була 25 тисяч доларів за чотири приміщення - зварювальна, інструментальна та інші. Він особисто сплатив [PERSON] 39 тисяч гривень по договору. За другий об'єкт він сплатив теж 50% - 40 тисяч гривень. До появи охорони він займався купівлею-продажем вживаних товарів, торгівлею будівельними матеріалами, розбиранням машин, обробкою відходів металевих виробів. У [PERSON] до жовтня 2015 року робітників не було, оскільки вона була оформлена формально. На оздоблення приміщень він витратив близько 150 тисяч гривень. Столярний цех і бокс [PERSON] з [PERSON] виділили йому з власних міркувань, бо до того часу він користувався всіма приміщеннями. Приміщеннями 5 і 6 він користується і раніше також користувався, там стоять його автомобілі, зварювальні апарати, а [PERSON], [PERSON] і [PERSON] ними не користувались. В профілакторії площею 631 кв. м він здійснював діяльність по ремонту авто техніки, прийому і продажу вживаних виробів з металу, але зараз там змінені замки і він туди не може потрапити. Також він починав робити документацію по договору оренди земельної ділянки, однак на сьогодні не може сказати, чи є рішення селищної ради про дозвіл на розробку такої документації. Громадського порядку не порушував, сам неодноразово викликав міліцію і все знімав на фотоапарат. Будучи допитаною в якості свідка, [PERSON], надала покази про те, що у 2012 році вона з братом вирішили придбати ділянку для ведення сімейного бізнесу та збудувати там будівельний магазин. Була домовленість з [PERSON], що йому буде одна частина майна, а їй - інша (зварювальна) для ведення бізнесу. Вона вклала кошти в це майно, оформила довіреність на свого брата - [PERSON], щоб він займався всіма справами. В подальшому їй стало відомо, що [PERSON] перешкоджає веденню їхнього бізнесу, тому подала заяву. На питання пояснила, що брат їй розповів, що у нього є товариш, він його хоче взяти на роботу, щоб той допомагав, і за це брат [PERSON] оформив, як співвласника. При цьому зазначила, що [PERSON] під час підписання договору купівлі-продажу коштів не сплачував. На проведення ремонтних робіт в приміщеннях, де знаходиться зараз магазин, витрачались її кошти. На скільки їй відомо, підприємницьку діяльність в магазині здійснювали через дружину її брата - [PERSON], однак подробиць їй не відомо, оскільки цим займався її брат. Використовувались ними інструментальна та зварювальна, іншими приміщеннями не користувались. Зробили ремонт в цих приміщеннях (інструментальній і зварювальній), [PERSON] до ремонту відношення не мав. В чому полягала робота [PERSON], сказати не може, оскільки всіма процесами займався її брат - [PERSON]. Вона вважає, що [PERSON] мав безперешкодний доступ до приміщень. Допитана в якості свідка, [PERSON], надала покази про те, що з [PERSON] її познайомив чоловік, вони разом працювали, це було у 2012-2013 роках. Відносини у них були робочі. Вона зареєстрована як приватний підприємець, а приміщення придбала [PERSON]. Відразу після купівлі приміщення розподілили так, що магазин був у їхньому користуванні, а зварювальна і бокс [PERSON] використовує для своїх робіт. Всім займався її чоловік - [PERSON], він спонсорував ремонтні роботи. Договір оренди вона підписала з [PERSON], як із співвласником. У 2015 році відносини з [PERSON] несподівано змінились. У нього була неадекватна поведінка: він нападав з газовим балончиком, щось творив на території, через хуліганські дії [PERSON], неможливо було вести бізнес, тому довелося наймати охорону, завданням якої було не допускати [PERSON] на територію магазину. При цьому на його територію у нього був доступ. На питання зазначила, що [PERSON] є власником половини приміщень. Вона (свідок) орендує у [PERSON] частину для ведення бізнесу (продаж будматеріалів). На території [PERSON] стоїть великий автомобіль, якесь залізяччя, вони територіями [PERSON] не користувались. Її чоловік добре знав [PERSON] і довіряв йому, а оскільки Іванків далеко від Києва, то вирішив, що тут має бути довірена особа. В магазині працює один продавець - [PERSON] та бухгалтер [PERSON], прізвища не знає. Деталей щодо доставки товару в магазин, питань, що стосуються земельної ділянки, не знає, оскільки цими питаннями займається її чоловік. Допитаний як свідок, [PERSON], надав покази про те, що він з [PERSON] познайомились понад 10 років тому. Потім з'явилася ідея розбиранням виробів. [PERSON] знайшов приміщення, яке вони орендували. Пізніше [PERSON] йому повідомив, що всі приміщення на території продаються, і, якщо вони не куплять, то їм доведеться з'їжджати з орендованого. При цьому сказав, що грошей він не має, бо купив автомобіль. У нього (свідка) була частина грошей. Він переговорив із сестрою і в них виникла ідея відкрити там будівельний магазин. Вони все порахували, склались грошима і вирішили купити. При покупці [PERSON] захотів, щоб 2 гаражі були його, так як у нього самоскиди, екскаватори, зварювальний апарат. Також [PERSON] попросив, щоб вони за нього заложили гроші, а він відпрацює за це. Оскільки знав [PERSON] давно, поганого нічого про нього не чув, довіряв йому, тому погодився. Його (свідка) сестра їздила на угоду з адвокатом. Спочатку придбали одне приміщення, а пізніше друге. [PERSON] сказав, що на місці все організує з приводу ремонту. Він завозив матеріали, а [PERSON] наймав робітників. Він привозив гроші для розрахунку, а [PERSON] розраховувався з робітниками. Ремонт робили у його (свідковій) частині приміщень, Яковенкових не чіпали. Потім з'явився [PERSON] ([PERSON]), який дороблював або перероблював те, що неякісно зробили, це був кінець 2013 року. В жовтні чи листопаді 2013 року вони відкрили магазин. Там працював продавець і бухгалтер. Потім йому почали казати, що з [PERSON] виникають конфлікти, бо той приходить постійно в магазин, щось там бере. Так як у нього та [PERSON] там залишилось щось спільне, він дозволяв [PERSON] туди заходити, та й продавці були ліниві. Коли з'явився [PERSON], який на той час був оформлений на [PERSON], свідок зрозумів, що це відповідальна людина і просив підміняти продавців. На той час ніяких конфліктів із [PERSON] не було, бо кожен займався своїм. [PERSON] привозили вживану цеглу і він її продавав. В 2015 році, на початку осені, вони вирішили за магазином побудувати пристройку. Привозив будматеріали, а потім приїхав - все було побудовано, цим був задоволений. Якось на декілька днів поїхав на відпочинок, коли повернувся та ввімкнув телефон, то був дзвінок із невідомого номера, який голос кричав. Потім зрозумів, що це [PERSON], він повідомив, що перебуває в СІЗО на Лук'янівці. Спочатку нічого не зрозумів. До цього у нього і раніше таке бувало: він пив, розбив свою машину. Йому пити не можна, коли не пив, то був нормальною людиною. Коли приїхав в Іванків, то дізнався, що [PERSON] тут наробив. Тоді й сказав [PERSON], що, якщо хоче займатися політикою, щоб в магазин не ліз. Він погодився. Потім почали телефонувати працівники і повідомляти про те, що [PERSON] всіх тероризує, вони не можуть там працювати. Коли приїхав в Іванків та побачив [PERSON], то зрозумів, що з ним щось коїться: міг сісти і відкрито курити наркотичні речовини, з піною біля рота, в трусах, бігав. Найняв охорону тому, що [PERSON] з газовим балончиком кидався на продавця [PERSON], було таке, що й на сторожа з лопатою. На питання пояснив, що у них з [PERSON] був заключний договір на оренду приміщень з 2014 року, він займався своєю справою і не заважав. У [PERSON] є свої гаражі, де він зберігає інструменти. Ще на початку, коли придбали приміщення, то домовились хто і чим користується: [PERSON] - гаражі, а їм (він діє як представник [PERSON] і [PERSON]) - приміщення, яке підходить для магазину. Така домовленість була в усній формі, бо була довіра і не було досвіду. Ремонт магазину оплачував він (свідок), матеріали привозились із Києва, а [PERSON] по місцю брав щебінь, пісок, робітників. За все оплачував він (свідок), а [PERSON] був як виконроб. [PERSON], вже коли був магазин, допомагав і йому, і [PERSON]. В будівельному магазині ПП [PERSON] веде свою діяльність з кінця 2013 року. [PERSON] заключав договори на комунальне забезпечення приміщень, вподальшому такі договори укладала [PERSON]. Гаражами [PERSON] вони ніколи не користувались, навіть не мали ключів від них. Там зберігається майно [PERSON] і йому ніхто не перешкоджає ним користуватися, там вільний доступ. Комп'ютерна техніка купувались ним, він знаходив людей для підключення системи, а потім йому стало відомо, що [PERSON] все оформив на себе. Разом з [PERSON] почали оформляти документи на земельну ділянку, однак не закінчили, тепер доведеться робити все спочатку. На майданчику споруди будувались за його (свідка) кошти, труби для навісу брали з спільної діяльності. Після неадекватної поведінки, [PERSON] став казати, що все майно його. Хотіли розібратись спокійно, але не вдалося, тому змушені були звертатись до суду. Самооборона з'явилася тому, що була загроза йому, його сім'ї та їхньому бізнесу, майну, яке належить ФОП [PERSON]. Після тих подій [PERSON] має доступ до магазину тільки з охороною, самого не допускають. Свідок наголосив, що до моменту купівлі, вони визначились, кому які споруди під що треба. [PERSON] був як управляючий і отримував за це визначений відсоток. Допитаний в якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що шукав роботу, дізнався, що у [PERSON] є робота, влаштувався до нього у 2013 році. Займався металобрухтом, допомагав у будівництві на території. Там є бокси, де стояла техніка, зварювальні апарати. Працювали до 2015 року, потім у [PERSON] з [PERSON] виникли обставини і він влаштувався на роботу до [PERSON] і [PERSON] продавцем-консультантом. Під час роботи він зрозумів, що [PERSON] був «старшим», бо він давав гроші для розрахунку з робітниками. Коли працював у [PERSON], то займався монтажними роботами, різав метал, займався ремонтом. [PERSON] користувався столярним цехом. В ремонті допомагав [PERSON] - в перетворенні цеху в магазин. [PERSON] все це оплачував, а [PERSON] знаходив робочих. За роботу йому платив [PERSON]. Він також декілька разів бачив, як [PERSON] передавав гроші [PERSON], а той розраховувався з працівниками. Звільнився він через неадекватну поведінку [PERSON], останній забігав у магазин, розпилював на нього (свідка) з газового балончика, забирав гроші з каси. Причини такої поведінки [PERSON] йому невідомі. На питання пояснив, що спочатку [PERSON] і [PERSON] були партнерами. [PERSON] користувався приміщеннями магазину ще з 2013 року (робив ремонт, щоб був магазин), а приміщеннями боксу і столярного цеху - [PERSON]. Він цими приміщеннями і до цього часу користується, там знаходиться його техніка, ніхто не перешкоджає [PERSON] ними користуватися, [PERSON] тими приміщеннями не користується. Ремонт у приміщеннях, де магазин, розпочався у 2013 році і тривав до літа 2014 року. Після закінчення ремонту магазин відразу відкрився, [PERSON] мав до нього доступ, завозив товар і торгував, користувався магазином до осені 2015 року - мав ключі, говорив ціни на товар. В магазині він (свідок) працював з осені 2014 року до осені 2015 року. Був у [PERSON] грузчиком. [PERSON] бачив щодня в магазині. Восени 2015 року [PERSON] з каси брав гроші, [PERSON] зателефонував і сказав, щоб грошей [PERSON] не давав. Через таку обстановку змушений був звільнитись. Охорона, яку найняв [PERSON], з'явилася на території тоді, коли [PERSON] розпилював газовий балончик в магазині. Вважає, що працював і на [PERSON], і на [PERSON], і на [PERSON], ці особи були начальством. Ремонт, на його думку робив для [PERSON], за дорученням [PERSON], він же платив йому зарплату. В 2014 році накладні йшли на [PERSON]. Інколи вона особисто приїжджала, приблизно один раз в три місяці. Чий товар продавав, сказати не може, бо гроші ложив в касу, яка була в торговому залі. На товар робилося замовлення, коли його привозили, то гроші для розрахунку бралися в касі. Замовлення товару відбувалося кожні три дні, спочатку від імені [PERSON], а потім - [PERSON]. [PERSON] брав виручку із каси. Перешкоджання у користуванні [PERSON] магазином він не бачив, а охорона його виштовхувала тоді, коли він себе неправильно поводив. Допитана в якості свідка, [PERSON], надала покази про те, що [PERSON] є її сином, весь час вони проживають разом. З 2013 по 2015 року на території спірної власності вона бачила лише свого сина, а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вона там не бачила. Знає про те, що з офісу, який знаходився у вагончику на території, викрали документи. Вагончик, який використовувався [PERSON] під офіс, йому подарував [PERSON]. Цими приміщеннями користувався саме [PERSON], вона особисто робила покупки в магазині, в чеку було зазначено ФОП [PERSON] і на стенді також була така інформація. Син перестав користуватися приміщеннями після того, як там виставили охорону. На питання також пояснила, що її син був зареєстрований як приватний підприємець з 2007 року, однак на даний час не займається підприємницькою діяльністю. Які в нього були доходи, сказати не може. Ці приміщення він купив у 2012 році спільно з [PERSON], ціну не знає. Відразу почали роботи там ремонт. Спочатку приміщенням користувались всі. [PERSON] приїжджав раз на місяць, і вони ділили дохід. Знає, що у сина є техніка, але про місце її знаходження сказати не може. Чому погіршилися відносини з [PERSON], також не знає. В столярному цеху [PERSON] відрізав електрику і воду, через це її син не може користуватися приміщенням. Ключі від приміщень знаходяться у охорони. Вона особисто бачила, як її сина не впускали до приміщень, відштовхували. Приміщення її сину потрібні для підприємницької діяльності. До складу її сім'ї входять неповнолітня внучка, опікуном якої вона є, та чоловік, який має 1 групу інвалідності. Її сім'я матеріально забезпечена і не залежить від доходу [PERSON] Допитаний в якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що неодноразово приїжджав в магазин і постійно бачив там [PERSON] і продавця [PERSON]. Також він неодноразово давав [PERSON] бетономішалку. Він ([PERSON]) здійснював там ремонт: штукатурив, робив полиці, наймав працівників, робив склад перед центральним входом. Він (свідок) сам робив у [PERSON] покупки, і той робив знижки. Бачив, що [PERSON] розраховувався за привезений товар. В минулому році [PERSON] попросив познімати на відео. [PERSON] викликав поліцію. Його та [PERSON] туди не пускали, погрожували. Поліція ніяких дій не вживала. Там були невідомі особи. [PERSON] випихали, погрожували. На питання пояснив, що [PERSON] знає давно і він йому казав, що все це робить за кошти від продажу металу. Про співвласників нічого не знає, [PERSON] нічого про них не розповідав. Зі слів [PERSON], всі приміщення (склад, магазин, офіс) належать йому. Допитаний у якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що там продавались вживані вироби з металу. Там було цегляне приміщення, майже зруйноване. [PERSON] там поштукатурив стіну, зробив дах, побудував прибудову за приміщенням магазину, сам працював на крані. Коли робив ремонт, то щодня їздив до цього магазину по будматеріали, і щоразу бачив там [PERSON]. [PERSON] казав, що приміщення належать йому, він його купив. Десь у 2015 році, коли прийшов до магазину, то побачив там охорону, запитав про [PERSON], на що охоронці повідомили, що такого тут немає і ніколи не було. Через деякий час зустрів [PERSON], і той повідомив, що бізнес у нього «віджали», його туди не пускають, викликають на нього поліцію. Один раз особисто бачив, як [PERSON] охорона не допускала на територію. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не знає, ніколи їх там не бачив, можливо вони й були там. Бачив тільки продавця [PERSON] і робочих. [PERSON] у 2012 році приймав метал в приміщеннях, де зараз знаходиться магазин, та в приміщенні з естакадою. Про співвласників йому нічого не відомо. Допитаний як свідок, [PERSON], надав покази про те, що майже кожного дня з самого початку існування магазину бачив [PERSON] там, купував у нього цемент. Зі слів [PERSON], частина приміщення належить йому. Прізвище власників іншої частини [PERSON] називав, але він не запам'ятав. Діяльність [PERSON] у магазині припинилась десь у 2015 році. Тоді він побачив там охорону, до того її не було. З яких причин [PERSON] там не працює, йому не відомо. На питання пояснив, що [PERSON] із співвласниками купували це приміщення для магазину. До того [PERSON] приймав там металобрухт. Техніка вся була [PERSON]. Бачив одну людину на ім'я [PERSON], він постійно приїжджав і спілкувався з [PERSON]. [PERSON] не знає. Чиє прізвище зазначено в чеках, не звертав уваги. Допитаний як свідок, [PERSON], надав покази про те, що приміщеннями користувався [PERSON]. Бачив [PERSON] там щоразу, коли туди приходив. Чув, що був рейдерський захват, після чого [PERSON] припинив там свою діяльність. Раніше [PERSON] возив товар, реалізовував його. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] там не бачив. На питання пояснив, що [PERSON] знає давно, спілкувався з ним, як клієнт магазину. Іншого співвласника бачив, його звати [PERSON]. Чи надав [PERSON] гроші [PERSON], не знає. До придбання приміщень, [PERSON] був приватним підприємцем, займався металом. Про приміщення, їх належність, причини припинення відносин між [PERSON] і [PERSON], не знає. Відомо про те, що між [PERSON] і [PERSON] були якісь домовленості. Допитаний як свідок, [PERSON], надав покази про те, що з 2013 року працював там, починали будувати магазин: вибивали двері, розширяли, робили полиці, вставляли двері. Коли привозили товар в магазин, то він з іншими вивантажували його, бувало і до 2 годин ночі. Користувався приміщенням магазину [PERSON], він і замовляв товар. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] він там не бачив. Немісцевих там не було. Якось, приїхавши в магазин за будматеріалами, побачив охорону, його туди не впустили. На питання пояснив, що [PERSON] йому казав, що він сам придбав ангар. Про те, що існують співвласники, дізнався нещодавно. Чоловіка на ім'я [PERSON] ніколи не бачив. Де брав [PERSON] гроші на придбання приміщень, не знає. Йому відомо, що [PERSON] раніше займався металом. Ремонт в приміщеннях робив [PERSON] у 2013-2014 роках. Інших людей, які здійснювали діяльність в магазині, не бачив. На чеки не звертав увагу. [PERSON] йому завжди надавав знижки. Допитаний як свідок, [PERSON], надав покази про те, що ремонті роботи в тих приміщеннях проводив [PERSON], там робилася заливка фундаменту, штукатурка, стяжка, ремонтувався дах, встановлювалися решітки на вікнах. Він (свідок) сам працював там, проводив зварювальні роботи. Немісцевих на території та не було. Після ремонту, в магазині здійснював свою діяльність [PERSON], крім нього, інший ніхто там діяльність не здійснював. Він (свідок) продав [PERSON] вживану цеглу, а той, у свою чергу, продавав її через магазин. За які кошти [PERSON] здійснював купівлю цієї цегли, сказати не може. Цю нерухомість він придбав в кінці 2012 року, за які кошти, не знає. Відомо, що [PERSON] здійснював прийом металу. На територію «Будцентру» почали не впускати, коли з'явилася охорона, приблизно у 2013-2014 році. [PERSON] позбавили права з'являтися на тій території. Про те, що у тих приміщень є співвласники, не знав до того часу, поки не з'явилася охорона. Допитаний в якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що у 2015 році був у магазині «Будцентр», де, за вказівкою [PERSON], отримав гроші на купівлю бензинового генератора. Пізніше якась компанія людей, яка видавала себе за охоронців, не пускала на територію, де здійснював свою діяльність [PERSON]. До цього про співвласників не чув. Зі слів [PERSON] знає, що співвласник приміщень захотів забрати у [PERSON] частину бізнесу, через це й виник конфлікт. Раніше у [PERSON] були ключі від приміщень. Потім [PERSON] охоронці перестали пускати на територію, перешкоджали заходити у магазин, закривали ворота, застосовували фізичну силу до нього. На виклик приїжджала поліція, але, в основному, поліцейські сиділи в автомобілі. [PERSON] з'ясовував у охоронців причини такої поведінки. Допитаний в якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що за запрошенням [PERSON] прийшов працювати. Починали все з нуля. Спочатку зробили паркан. [PERSON] був, як бригадир, набирав робітників. [PERSON] ([PERSON]), коли він приїжджав, то в [PERSON] з'являлися гроші на зарплату і починались будівельні роботи. Батько [PERSON] привозив будматеріали. Коли почав працювати магазин, то батько [PERSON] привозив туди товар, [PERSON] по товар не їздив. Він (свідок) почав приймати метал для [PERSON]. Гроші на метал [PERSON] брав з магазину, а гроші з продажу цього металу забирав собі. З цього приводу він (свідок) неодноразово робив [PERSON] зауваження, казав, що гроші з магазину спільні, на що [PERSON] відповідав, що не зможуть доказати. [PERSON] був там щодня, а [PERSON] з [PERSON] фінансували та постачали будівельні матеріали. Коли [PERSON] вирішив стати головою селищної ради, хотів забрати гроші з каси магазину, а [PERSON] ([PERSON]) не дав, то [PERSON] застосував до нього газового балончика, потім повиривав сервери. Саме тоді і з'явилася охорона, і [PERSON] перестали пускати через таку його «буйну» поведінку. В ангарах стоїть техніка [PERSON], лежать особисті речі. Допитаний в якості свідка, [PERSON], надав покази про те, що років 5 тому попросився на роботу, коли будувався магазин, працював зварювальником. Коли магазин запрацював, він звідти звільнився, але через рік повернувся і працював сезонно. Матеріали привозив маленькою машиною батько [PERSON]. [PERSON] займався своєю діяльністю: склад в першому ангарі від магазину, а друге приміщення там [PERSON] був за комп'ютером. Ще там стояла «Нива» [PERSON]. Хто закуповував матеріали, йому невідомо, а заробітна плата йшла через [PERSON], однак чиї це були кошти, йому невідомо. [PERSON] і [PERSON] не знає, відомі йому лише [PERSON] і [PERSON]. Коли почав там працювати [PERSON] не знав, бачив, що приїжджав. В приміщенні магазину бачив [PERSON] кожен день, вказівки були від нього, інструмент і кошти теж. Після жовтня 2015 року, коли з'явилася Київська самооборона, [PERSON] на територію не впускали. Він (свідок) особисто розмовляв з охоронцями з цього приводу, на що вони відповіли, що їх найняв [PERSON] і дав вказівку не впускати на територію [PERSON]. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з договором купівлі-продажу частини цілісного майнового комплексу від 15.06.2012 року, укладеного між ТОВ «УКРЕНЕРГОТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ» (продавець) та [PERSON] і [PERSON] (покупці), останні придбали у власність в рівних частках нерухоме майно - частину профілакторію (на плані позначеного літ. «Г») загальною площею 1144,7 кв.м, яка складається з прим. 5 - столярний цех (площею 68,4 кв.м), прим. 6 - бокс (площею 66,6 кв.м), прим. 7 - зварювальна (площею 145,8 кв.м), прим. 8 - інструментальна (площею 63,8 кв.м), що складає 7/100 частин цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 11). Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав № 34578314 від 21.06.2012 року вказане нерухоме майно належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності, частка кожного з них становить 35/1000 (т. 1 а.с. 12). Рішенням виконавчого комітету Іванківської селищної ради № 136 від 21.08.2012 року на підставі спільної заяви [PERSON] та [PERSON], нерухомому майну була присвоєна юридична адреса: [ADDRESS] д (т. 1 а.с 78) Згідно з договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 19.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Неотракс» (продавець) та [PERSON] і [PERSON] в особі [PERSON] (покупці), останні придбали у власність в рівних частинах кожний 13/100 частину цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з такого майна: профілакторія (в плані літера «Б») - загальною площею 631,4 кв.м, паркан №4 - 50 мп (т. 1 а.с. 74). На підставі договору оренди № 01/01/2014 від 01.01.2014 року ФОП [PERSON] передав в оренду ФОП [PERSON] 220 м.кв. в нежитловому приміщенні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Д; термін дії договору з 01.01.2014 - 31.12.2016 (т. 1 а.с. 21). На підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2015 року [PERSON] зобов'язується передати у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення, а саме: приміщення 7 - зварювальна (площею 145,8 кв.м) та приміщення 8 - інструментальну (площею 68.4 кв.м), а загальною площею 206,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; строк оренди два роки з дати складання акту прийому-передачі приміщення. Акт прийому-передачі приміщення складений 01.01.2015 року (т. 1 а.с. 18-20). Судом встановлено, що сторони у справі на праві спільної часткової власності володіють нерухомим майном в рівних частинах кожен. Через відсутність порозуміння між ними, сторони не можуть домовитися про порядок користування спільною власністю. У зв'язку з неодноразовими змінами позовних вимог позивачем за зустрічним позовом, судом з'ясовано у сторін їхні остаточні позовні вимоги один до одного. Обидві сторони зазначили, що ставлять питання виключно про визначення порядку користування нерухомим майном, при цьому кожна сторона просить виділити у її користування одну і ту ж частину нерухомого майна: приміщення, де знаходиться магазин «Буд-Центр». Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги як первісного, так і зустрічного позову не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Встановлюючи порядок користування, суд своїм рішенням не може змінювати розмір часток співвласників у праві власності на спільне майно, як і порушувати їх права як власників. Встановлюючи порядок користування спільним майном, суд найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників (правовий висновок ВСУ від 17.02.2016 року у справі № 6-1500цс15). У висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 9-15/д від 22.12.2015 року, яке було проведено судовим експертом [PERSON] за заявою [PERSON], експертом пропонується один варіант встановлення порядку користування виробничою будівлею, а саме пропонується виділити: 1-му співвласнику приміщення будівель площею 240 кв. м, в тому числі: приміщення будівлі профілакторію (літ. «Г») площею 135 кв. м та приміщення навісу (літ. «г») площею 105 кв.м; 2-му співвласнику приміщення будівель площею 317 кв. м, в тому числі: приміщення будівлі профілакторію (літ. «Г») площею 209,6 кв. м та приміщення навісу (літ. «г») площею 108 кв.м (т. 1 а.с. 40). Обґрунтовуючи свій висновок, зокрема, в частині визначення ринкової вартості майна, експерт зупинився на порівняльному методичному підході, визначивши медіанне (середнє) значення вартості 1 кв. м спірного майна на рівні 7538 грн. В той же час експерт під час досліджень відмовився від застосування для визначення вартості нерухомості дохідного підходу, тобто методу оцінки по прибутковості, який базується на визначенні вартості об'єкта нерухомості на основі поточної вартості очікуваних доходів від володіння цим об'єктом. Суд, дослідивши вказаний висновок, вважає, що він необ'єктивно відображає ринкову вартість спірного майна. Застосування саме дохідного підходу в оцінці, дало б можливість експерту об'єктивніше встановити ринкову вартість спірної нерухомості, і не лише виходячи із загальної її площі, а конкретно по кожному приміщенню, яке входить до спільної власності, адже вартість приміщення, де розміщений магазин будматеріалів, на переконання суду, має вищу оцінку прибутковості в порівнянні з іншими. Позивачка за первісним позовом, посилаючись на вказаний висновок, просить виділити їй у користування приміщення: 7- зварювальну (площею 145,8 кв.м) і приміщення 8 - інструментальну (площею 63.8 кв.м), загальною площею 209.6 кв.м. та 51/100 приміщення навісу (літ. «г») площею 108 кв.м, оскільки, як зазначено у позові, такий порядок користування майном склався між нею та відповідачем. Договори оренди, на які посилається позивачка у первісному позові, не дають підстави суду визначити порядок користування майном, оскільки в договорі № 01/01/2014 від 01.01.2014 року, в якому орендодавцем виступає ФОП [PERSON], зазначено лише загальну площу переданих у тимчасове користування приміщень, а відтак неможливо ідентифікувати, які конкретно приміщення із тих, які перебувають у спільній власності, [PERSON] передав [PERSON] Що стосується договору оренди від 01.01.2015 року, в якому орендодавцем виступає [PERSON], то не дивлячись на те, що приміщенні чітко визначені в договорі, він був оспорений [PERSON] в суді та рішенням Іванківського районного суду від 10.11.2016 року, яке набрало законної сили 05.12.2016 року, зазначений договір визнано недійсним. Інші докази, в тому числі і письмові, які знаходяться у матеріалах справи (товарні накладні, рахунки-фактури, товарні чеки, договори про надання послуг), свідчать про те, що обидві сторони докладали зусиль для облаштування спільного майна з метою отримання від його використання доходу; жоден з цих доказів не дає підстав суду вважати, що фактичну діяльність за адресою, де розташоване спірне майно, здійснювала лише одна зі сторін. Посилання кожної із сторін на те, що облаштування, поліпшення спірного майна відбувалося виключно за власні кошти кожного з них, не надає переваг жодній з них та не припиняє правового режиму спірного майна, як такого що належить сторонам на праві спільної часткової власності, оскільки, відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 357, ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном; поліпшення спільного майна власним коштом одного із співвласників може бути зроблено лише за згодою всіх співвласників з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; без згоди співвласників спільне майно може бути поліпшене одним з них лише тоді, коли це не порушує їхніх прав. Відповідно до ст.. 359 ЦК України плоди, доходи та продукція від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходить до складу спільного майна і розподіляється між співвласниками відповідно до їх часток у такому майні. Отже, суд, в ході розгляду справи, встановив, що порядок користування спільним майном між сторонами не склався. Спочатку вони спільно облаштували, а в подальшому використовували вказане майно для отримання доходу. Однак, як встановлено судом з показів свідків, [PERSON] почав вчиняти такі дії по відношенню до спільної власності, які дали підстави іншому співвласнику (її представнику) вживати заходів для охорони власних прав на це майно, в тому числі і шляхом ігронування прав [PERSON] як співвласника нерухомості. Ухвалою суду від 29.04.2016 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено, зокрема, і питання № 3 про можливість встановлення порядку користування майном за запропонованим позивачкою за первісним позовом варіантом, оплату за проведення експертизи по даному питанню було покладено на [PERSON] (т. 2 а.с. 199). Однак, як зазначено у висновку експерта № СЕ-1-1-428.16 від 03.09.2016 року, у зв'язку з несплатою вартості експертизи з 3-го питання - дослідження по ньому експертом не проводилося (т. 3 а.с. 46 на звороті). Враховуючи правовий режим майна, яке перебуває у спільній власності сторін, зокрема, те, що це частина цілісного майнового комплексу господарського призначення, яка використовувалася сторонами для отримання доходу, суд не може визначити такий порядок користування спільним майном, за яким частина приміщень, де знаходиться магазин «Буд-Центр» буде передано у користування лише одному із співвласників. Ця частина приміщення, з точки зору дохідності, є ціннішою, в порівнянні з іншими, і передача її у користування одному із співвласників, за умови, що інший також бажає бути його користувачем з метою здійснення діяльності та отримання доходу, в будь-якому разі порушить баланс інтересів одного зі співвласників, призведе до втручання держави в особі суду у здійснення власником права власності, зокрема, щодо використання майна для ведення підприємницької діяльності. Суд звертає увагу сторін, що жодна з них не запропонувала іншій стороні, у разі передачі у користування їй приміщень, де знаходиться магазин, матеріальної компенсації, щоб мінімізувати негативні наслідки недоотримання потенційного доходу. Суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, зокрема, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, попереджував про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги як первісного, так і зустрічного позову не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою у задоволенні обох позовів, сторони несуть судові витрати самостійно. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed