overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

13 січня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що 30 квітня 2010 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, [INFO] народилась їх донька - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося та шлюбні стосунки між ними припинено з липня 2013 року. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе, тому звернулася до суду із цим позовом та просить шлюб між ними розірвати. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила справу розглянути у її відсутність та позов підтримала, і у разі його задоволення, просила змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав та просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2010 року, про що Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Проте шлюбні відносини між сторонами не склалися, вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] (а.с. 8). На час розгляду справи спір між сторонами про місце проживання їх доньки, чи про розподіл спільного майна відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

13 січня 2014 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 14 квітня 2007 року по даний час. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач проживає окремо, допомоги на утримання сина не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій просить справу слухати в його відсутності. Позов підтримує. Погоджується на винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що 14.04.2007 року виконкомом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 6) відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв'язку з чим він підлягає розірванню. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати у вигляді судового збору у відповідності до ст.88 ЦПК України покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача. Посилалася на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після смерті якої залишилося належне їй майно, а саме земельна ділянка, що розташована на території Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Вказала, що своєчасно для прийняття спадщини у встановлений законом строк позивач не звернувся до державної нотаріальної контори, оскільки у той період та й зараз продовжує хворіти. З посиланням на ці обставини, статтю 1272 ЦК України просила визначити позивачу додатковий строк тривалістю два місяці. В судовому засіданні представник позивача цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача (Підлісненська сільська рада) у судовому засіданні заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Вказала, що спадкова земельна ділянка сільською радою в судовому порядку не визнавалася відумерлою. Підтверджує факт незадовільного стану здоров'я [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [INFO] у селі Ново-Українка Вознесенського району Миколаївської області померла - [PERSON]. Спадковою масою є земельні ділянки загальною площею 11,29 га, які складаються з двох земельних ділянок розміром 10,08 і 1,21 га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Підлісненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Спадкоємцем за законом є лише син спадкодавця - [PERSON], тобто позивач у справі, який звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але йому в цьому було відмовлено за пропуском строку встановленого законом. Судом з'ясовано, що [PERSON] у період з 15 березня 2005 р. по 26 квітня 2005 р. та з 28 квітня 2005 р. по 15 травня 2005 р. перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку з хворобою, що підтверджується відповідними довідками. На теперішній час стан здоров'я позивача залишається незадовільним. В силу ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини і вважає за необхідне надати йому додатковий строк, відповідно до його вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] (в особі представника [PERSON].) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.09.2014 року. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] діти на даний момент проживають з нею. Відповідач на утримання дітей матеріальну (грошову) допомогу не надає, хоча має таку можливість бо постійно працевлаштований. Самій позивачці матеріально тяжко утримувати дітей, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2/5. Відповідач позов визнав частково, проти стягнення аліментів на дітей не заперечив, але пояснив суду, що має змогу сплачувати в розмірі 2/6 (1/3) від суми свого заробітку, доходу, в зв'язку з тим, що створив нову сім'ю, яка теж потребує певних видатків. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 23.06.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2014 року розірвано. Від шлюбу мають двох дітей сина - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (копії а.с. 3-4 ). Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до положень статей 180-182, 192, СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках в рівній мірі, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати позивачу на утримання їх двох спільних дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття, повинен дорівнювати 1/3 частини його доходу (заробітку). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з 06 червня 2004 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, у якому [INFO] народився син [PERSON]. На даний час син проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, змінила місце проживання та має іншу сім'ю, тому позивач і звертається до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судові засідання двічі не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неприбуття суд не повідомила. Відповідно до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 06 червня 2004 року. Шлюб розірвано. У сторін є малолітній син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідачка змінила місце проживання. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про одруження та про народження дитини, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області, довідкою Кунівською сільською радою Ізяславського району № 7 від 06.01.2015 року, довідкою виконкому Дриглівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області № 461 від 04.12.2014 року. Враховуючи ту обставину, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про доходи відповідачки, суд прийшов до висновку, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі, встановленому з урахуванням думки позивача. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності, посилаючись в позовній заяві на те, що він уклала з відповідачем 19 листопада 2014 року письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку і господарських забудов, які розташовані за адресою в [ADDRESS], яким розпоряджалась [PERSON] З відповідачем було договорено, що позивач сплачує 30000,00 грн. в рахунок вартості спірного житлового будинку, а відповідач в свою чергу отримує необхідні документи для оформлення угоди у нотаріуса і вони посвідчують правочин, відповідно до договору купівлі-продажу, нотаріально. Також, відповідач передав йому всі документи на житловий будинок, який за умовами договору переходить у власність позивача з моменту укладання договору купівлі-продажу. Відповідач має намір виїхати на постійне місце мешкання до іншої країни, то у встановленому законом порядок оформити договір купівлі-продажу, не було виконано. Просить визнати договір купівлі-продаж житлового будинку, розташованого за адресою в [ADDRESS], укладений 19 листопада 2014 року, між позивачем та відповідачем, дійсними, та визнати на вказаний житловий будинок право власності за позивачем. Позивач, відповідач, в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву, де підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, відповідач надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08.01.2004 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в жовтні 2014 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без нього. Відповідачка також нала заяву, в якій позов визнала та просила справу розглянути без неї Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 січня 2004 року (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачкою, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня місяця 2014 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 9 вересня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 20 жовтня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Крім того, у зв'язку з тим, що відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття сина. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 9 вересня 2009 року. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. 20 жовтня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини. Відповідач [PERSON] з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача. На підставі ст.ст.104,105,112,180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року. Від даного шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], яку відповідач в добровільному порядку не утримує. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивач, відповідач в судове засіданні не з'явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали цивільної та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], яка з нею проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги, просила стягувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов про стягнення аліментів на дочку [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

13 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 11 листопада 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1755. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON].(дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 11 листопада 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 листопада 2011 року. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved