Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

14.03.2018 року [PERSON], звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 08.08.2009 року, помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про йогосмерть серії І-АМ №150384, актовий запис №21. За життя [PERSON], скористався правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулась до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 06.03.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до г.13 п.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований Міністерством юстиції україни від 22.02.2012 р. за № 282/20595 не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Зазначила в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, її вимоги до відповідача, щодо відшкодування судових витрат нею заявлятися не будуть. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити, а також судові витрати, які вона понесла в звязку з розглядом цивільної справи з відповідача не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву №215 від 26.03.2018 року в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер 08 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 150384 (а.с. 7), був власником житлового будинку, що розташований по вул. Сонячна, 32, в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується технічним паспортом (а.с. 10-12), довідкою виданою Андрушівською сільською радою № 2240 від 07.12.2017 року (а.с.13) та випискою з погосподарської книги № 165 від 02.03.2018 року. [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.15). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що що [PERSON], який помер 08 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 150384, був власником житлового будинку, що розташований по вул. Сонячна, 32, в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується технічним паспортом, довідкою виданою Андрушівською сільською радою № 2240 від 07.12.2017 року та випискою з погосподарської книги № 165 від 02.03.2018 року. [PERSON], як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, то з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на це майно.

Outcome: approved