Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

12 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона з відповідачем по справі 23 листопада 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO]. З самого початку спільне життя з відповідачем склалося, проте останнім часом між ними стали виникати непорозуміння через несумісність характерів і різних поглядів на сімейне життя. На цьому підґрунті у них почали виникати сварки та скандали, які поступово призвели до того, що чоловік проявляв щодо неї фізичне насилля, в результаті чого вони стали зовсім чужими людьми. Свідком цих сварок стають їх малолітні діти, що негативно впливає на їх психічний та фізичний розвиток. Дітей віком до одного року у неї немає і вона не перебуває у стані вагітності. Майнового спору між ними нема. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, у зв'язку з чим просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і [PERSON] з залишенням їй, позивачу, прізвища «[PERSON]». Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.39-40). У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Протягом наданого судом строку для примирення вони з чоловіком до примирення не дійшли. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити з залишенням їй прізвища «[PERSON]». З відповідача на свою користь просить суд стягнути половину судових витрат зі сплати судового збору (а.с.41). У судове засідання відповідач надав письмову заяву, в якій позов не визнає, заперечує проти розірвання шлюбу. Протягом наданого судом строку для примирення вони з дружиною до примирення не дійшли, однак він вважає, що потрібно зберегти сім'ю, тому на розірвання шлюбу не згоден. Просить справу розглянути в його відсутність (а.с.42). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому виконкомом Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області 23 листопада 2007 року шлюбі, що підтверджується копією виданого 23 листопада 2007 року свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони є батьками двох малолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO] (а.с.6,7). З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують. Позивач не має бажання дійти примирення, оскільки після спливу двомісячного строку, який судом надався сторонам для примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає. Суд, проаналізував добуті докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3 і 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на те, що протягом строку для примирення сторони не досягли примирення, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач, не надаючи переконливих доказів, не визнає позовні вимоги, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітніх дітей, що має істотне значення. На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України, вважаючи, що обидві сторони не вжили всіх заходів щодо збереження шлюбу, суд стягує з відповідача на користь позивача половину понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 320 грн. згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: approved