Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

13.01.2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся із цивільним позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № E/V 2417 від 05.01.2007р. в розмірі 11582,05 дол.США, що за офіційним курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2015р. еквівалентно 246581,84 грн. та понесені судові витрати в сумі 3698, 73 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.01.2007 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № E/V 2417, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 10000 дол.США, з кінцевим терміном погашення 05.01.2009р.. У зв'язку з порушенням зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 01.10.2015 року має заборгованість - 11582,05 [Долар США], яка складається з наступного: 2375.62 [Долар США] - заборгованість за кредитом; 3816.62 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5389.81 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором E/V 2417 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки. В звязку із наведеним просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача подав до суду клопотання в якому зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у відсутності представника установи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 05.01.2007 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № E/V 2417, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 10000 дол.США, з кінцевим терміном погашення 05.01.2009р., із сплатою 16 % річних за користування кредитними коштами. В свою чергу, відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач прийнятті на себе зобовязання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши позичальнику визначені кредитним договором кошти. Водночас, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, позивачем було укладено договір поруки № 1 від 05.01.2007р. з відповідачем [PERSON], який в свою чергу взяв на себе зобовязання відповідати за виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та нести солідарну відповідальність у випадку його невиконання чи неналежного виконання позичальником. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. При цьому, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] умов договору кредиту не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, які встановлені умовами і правилами надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 01.10.2015р. загальна сума боргу за кредитним договором становить 11582,05 дол.США, з яких: 2375,62 дол.США заборгованість за кредитом; 3816,62 дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 5389,81 дол.США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Положеннями ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У зв»язку з невиконанням позичальником [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом позивач 11.12.2015р. направив як відповідачу [PERSON], так і відповідачу [PERSON], як поручителю, повідомлення за вих. № 30.1.0.0/2-802 про виконання зобовязання по кредитному договорі у повному обсязі, проте зазначені вимоги останніми виконана не була, жодних дій по сплаті заборгованості за кредитним договором не здійснено. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, належним чином не здійснила повернення кредиту, чим не виконала взятих за кредитним договором зобовязань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № E/V 2417 від 05.01.2007р. в розмірі 11582,05 дол.США, що за офіційним курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2015р. еквівалентно 246581,84 грн., підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідача [PERSON] як позичальника, та відповідача [PERSON] як поручителя. Відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обовязку, який встановлений законом або договором. В свою чергу, у ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обовязку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають стягненню з кількох відповідачів у відповідній частині, що у даному випадку становить по 1849,36 грн. з кожного із двох відповідачів (3\~698,73 / 2). На підставі ст.ст. 526-530, 533, 543, 546, 553, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved