Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

14 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 6709,87 гривень та судові витрати у справі. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що 09 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 71632/30/к5. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 9000 гривень строком на 24 місяці, на термін з 09 серпня 2012 року по 09 серпня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Рішенням Саратського районного судк Одеської області від 14 березня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 9170,06 гривень. Рішення суду було повністю виконано відповідачаем шляхом погашення боргу через відділ державної виконавчої служби лише 09 червня 2016 року, а тому позивачем додатково були нараховані відсотки з 14 січня 2014 року по 12 квітня 2016 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, у випадку неявки відповідача надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с. 79). Згідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підстави наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку з чим, суд розглянув справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобов'язаний сплатити кредитору неустойку. Ст. 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до договору № 71632/30/к5 від 09 серпня 2012 року, Позивач надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 9000 гривень (а.с. 8-14). Пунктом 5.2.1, 6.1, 6.4 кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язаний використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та платежі за договором, та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. У випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. За невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5, договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10 % від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за п.п. 1.1, 2.4 кредитного договору та 09 серпня 2012 року надав відповідачу кредит у розмірі 9000 гривень шляхом, перерахувавши гроші на поточний рахунок відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами № 2065 та № 2066 року (а.с.15). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 березня 2014 року, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № 71632/30/к5, станом на 13 січня 2014 року, на загальну суму 9170,06 гривень. Рішення суду було повністю виконано відповідачем шляхом погашення боргу через відділ державної виконавчої служби лише 09 червня 2016 року (а.с.16). Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно п. 7.1 кредитного договору № 71632/30/к5 у разі невиконання або неналежного виконання будь-якої із сторін своїх зобов'язань за договором, договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. За порушення строків сплати відсотків та строків сплати кредиту в розмірі визначеному договором, відповідач зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобов'язання за кожний день прострочення (п.6.2 кредитного договору). Аналіз зазначених норм закону та умов кредитного договору, дають суду підстави для висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. У зв'язку з тим, що рішення суду про сплату боргу перед банком виконано відповідачем лише 09 червня 2016 року, банком додатково було донараховано відсотки з 14 січня 2014 року по 12 квітня 2016 року, на суму боргу в розмірі 6709,87 гривень, а саме: сума боргу за простроченими відсотками 4413,87 гривень; сума пені за відсотками 2296 гривень (а.с.16, 17). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1378 гривень (а.с. 1) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 гривень (а.с.53), а всього 1798 гривень.

Outcome: approved