Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

14 січня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі: АТ КБ «Приватбанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.06.2018 (далі: кредитний договір) у сумі 40785,93 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 06.06.2018 між ПАТ КБ «ПриватБанк», 14.06.2018 назва якого змінена на АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого остаточно збільшений до 25 000грн. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 10.12.2020 за ним утворилась заборгованість у сумі 40785,93 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 34090,43 грн., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 6695,50 грн. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. До позовної заяви долучене клопотання представника позивача, в якій він просить справу розглянути за своєї відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідач до судових засідань 17.03.2021Є, 22.04.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надійшло. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 526,629 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 06.06.2018 між ПАТ КБ «ПриватБанк», 14.06.2018 назва якого змінена на АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 14-17). До кредитного договору позивач додав Витяг з тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як передбачено ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 10.12.2020 за ним утворилась заборгованість у сумі 40785,93 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 34090,43 грн., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 6695,50 грн. Положеннями ст. ст. 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 40785,93 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., який, зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved