Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Словянської міської ради про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 02.12.2010 року, на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташований у місті Словянську по вулиці Шахтарській, 13, оскільки постановою нотаріуса від 09.07.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у звязку з тим, що право власності на цей будинок, побудований її батьком в 1967 році, на наданій йому для цих цілей земельній ділянці, він не зареєстрував в КП БТІ. Позивач в судовому засіданні підтримала позов і пояснила, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина , до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований ц місті Словянську по вулиці Шахтарській , будинок № 13 та земельні ділянки за цією адресою, одна площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та друга площею 0, 0031 га для ведення особистого підсобного господарства. Вона є спадкоємицею за законом першої черги, інші спадкоємці його дружина, а її мати [PERSON] та її брат [PERSON] відмовились від спадкування і спадщину після смерті батька не приймали. Вона спадщину прийняла,бо звернулася у встановлений законом строк до нотаріуса. 26.06.2015 року вона отримала два свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок їй нотаріусом було відмовлено, бо за життя батько не зареєстрував право власності на побудований ним житловий будинок у 1967 році. За діючим на той час законодавством правовстановлюючим документом, на підставі якого проводилась реєстрація права власності на житловий будинок було рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Згідно договору № 919 від 31.08.1967 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виконавчим комітетом Словянської міської ради була виділена земельна ділянка по вулиці Шахтарській, 13 для будівництва індивідуального житлового будинку, який ним був побудований у 1967 році. Оскільки її право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями не визнається, то вона звернулася до суду за захистом свого права і просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності у порядку спадкування на вказаний житловий будинок і господарські споруди відповідно до проведеної спеціалістами КП БТІ м. Словянська інвентаризації 06.05.2011 року. Відповідач представник Словянської міської ради в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви в.о. голови міськради, просив справу розглянути у відсутності представника Словянської міськради на підставі наданих доказів, проти задоволення вимог позивача [PERSON] не заперечував Залучені до участі у справі треті особи на стороні відповідача [PERSON]І, дружина померлого спадкодавця і [PERSON], син померлого спадкодавця, в судове засідання не зявились, подали заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі і не заперечували проти задоволення позову [PERSON] і визнання за нею права власності в цілому на житловий будинок і господарські споруди в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON], який є батьком позивача [PERSON], помер 02 грудня 2010 року. ( а.с.7-9 ) Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, розташованого за адресою: місто Словянськ, вулиця Шахтарська, будинок № 13 та земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою: площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та площею 0,0031 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до приписів ст.1261 ЦК України, позивач є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні брат позивачки і син померлого спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті батька не приймав і на неї не претендує. Мати позивача і дружина померлого спадкодавця - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] на користь доньки позивача у справі, [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті батька, так як звернулася до нотаріуса із такою заявою. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.06.2015 року позивачу виданий вказаний документ про право власності у порядку спадкування після померлого батька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000га, розташовану у м. Словянську, вулиця Шахтарська, будинок № 13 і за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ). ( а.с. 18 ) Крім того, 26.06.2015 року державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0031 га, розташовану за цією ж адресою і за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. ( а.с. 25 ) Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.07.2015 року, державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 13 , розташований по вулиці Шахтарська в місті Словянську, після померлого 02.12.2010року батька [PERSON], у звязку з відсутністю документів реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за спадкодавцем. ( а.с. 4-5 ) Як вбачається з копії Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 31.08.1967 року на підставі розпорядження Словянської міської ради від 04.06.1963 року за № 97 та відповідно до рішення виконкому Словянської міської ради трудящих від 16.08.1967 року [PERSON] була надана земельна ділянка у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: місто Словянськ, вулиця Шахтарська, будинок № 13. Цей договір було посвідчено державним нотаріусом Першої словянської державної нотаріальної контори. ( а.с. 10-11 ) Відповідно до ч.4 статті 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалась Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, якою передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державна реєстрація права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже,оскільки за технічною документацією, складеною спеціалістами КП БТІ міста Словянська станом на 06.05.2011 року, встановлено ,що спадкодавцем житловий будинок був збудований в 1967 році, то за діючим на той час законодавством для виникнення права власності на це нерухоме майно, не потребувалась його державна реєстрація. Однак, вищезазначена Інструкція від 31.01.1966 року передбачала обовязкову реєстрацію ( інвентаризацію)будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» міста Словянська від 16.02.2015 року, право власності на житловий будинок, розташований у місті Словянську по вулиці Шахтарській, 13, станом на 01.01.2013 року в КП БТІ не зареєстроване. За матеріалами інвентаризаційної справи користувачем ( забудовником ) зазначеного будинку є [PERSON]. ( а.с. 12 ) За технічним паспортом, складеним 06.05.2011 року спеціалістами КП БТІ м. Словянська на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок по вулиці Шахтарська, будинок № 13 у місті Словянську, на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться наступні будівлі та споруди: житловий будинок літера «А-1», загальною площею 53,2 кв.м, житловою площею 33,2 кв.м , з будівлями та спорудами : літня кухня літера «Б», сарай літера «Г», гараж літера «Д», лазня літера «Е», вбиральня літера «Т», огорожі « №1». «№2», колодязь № 3. ( а.с. 13-14 ) Із копії домової книги на житловий будинок № 13 по вулиці Шахтарська міста Словянська вбачається, що в указаному житловому будинку з 1970 року були прописані та проживали спадкодавець [PERSON] та члени його родини, в числі яких і позивач. ( а.с. 15-17 ) Таким чином, на час закінчення забудови житлового будинку, що входить до складу спадщини, спадкодавцем , якому для будівництва вказаного житлового будинку було виділено земельну ділянку у безстрокове користування, було набуто право власності на це нерухоме майно, що не залежало від його державної реєстрації. Відповідно до діючого на теперішній час законодавства, будинки ,що були побудовані до 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію і документом, який підтверджує відповідність цього будинку будівельним нормам є інвентаризаційна справа на будинок, зроблена бюро технічної інвентаризації. На підставі технічного паспорту Державною реєстраційною службою видається свідоцтво про право власності на будинок. Однак, у звязку зі смертю власника [PERSON], отримати таке свідоцтво про право власності неможливо. Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки судом встановлено, що спадкодавець правомірно набув право власності на житловий будинок і господарські споруди, розташовані за вказаною адресою, то це його право переходить до спадкоємця і підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права у порядку спадкування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі і її право власності у порядку спадкування на зазначене нерухоме майно - житловий будинок і господарські споруди та будівлі підлягає визнанню за рішенням суду. На підставі викладеного, ст.ст.15,16,328,1216,1218,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved