Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

12 жовтня 2015 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, треті особи: [PERSON], [PERSON], КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що 21 червня 1993 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: вул. Червонопартизанська, 32, м.Дунаївці, яка була приватизована і по 1/5 частині належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 27 серпня 1996 року помер батько, [PERSON], а 29 січня 2015 року померла мати, [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть. Після смерті батька мати успадкувала його майно та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом в розмірі 1/2 частини жилої квартири, яка ніби то належала померлому батьку. Всі документи мати зберігала в себе. Після смерті матері позивач звернувся до державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої 29 січня 2015 року [PERSON] на частину квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в звязку з неможливістю встановити частку спадкового майна, що належала померлій 29.01.2015 року [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» кожному співвласнику належить 1/5 частина даної квартири, а в свідоцтві про право на спадщину за законом від 11 листопада 1997 року, виданого на ім.»я матері [PERSON] вказано, що спадкове майно складається з 1/2 частини жилої квартири, що належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Дунаєвецькою міською радою від 21.06.1993 року. Отже, мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом з помилкою, яка полягає у неправильному визначенні частки. Так, дружина успадкувала після смерті свого чоловіка половину майна, а не 1/5 частину, тим самим порушивши право співвласників даної квартири. Невідповідність частки вимогам законодавства перешкоджає позивачу оформити право на спадщину, а тому звернувся до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити пояснивши суду, що їхня сім»я, яка складалася із пяти чоловік: батька - [PERSON], матері - [PERSON] , нього, як сина - [PERSON] , невістки - [PERSON] та внука - [PERSON] в 1993 року приватизувала квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS] і кожному належало в квартирі по 1/5 частині. 27 серпня 1996 року батько ,[PERSON], помер і 11 листопада 1997року мати звернулася до нотаріуса і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом згідно якого успадкувала ,як дружина померлого ,1/2 частини жилої квартири, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло ,виданого Дунаєвецькою міською радою від 21.06.1993 року . Про отримання такого свідоцтва не було відомо. 29 січня 2015 року померла [PERSON] і тоді дізнався в КП «Інвентарбюро», що нотаріус, при видачі матері свідоцтва про право на спадщину за законом, неправильно визначив частку батька,що є перешкодою для оформлення спадщини після смерті матері. Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з»явився, однак надіслав суду повідомлення про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа: [PERSON] проти задоволення позову не заперечила і пояснила, що їй , позивачу і їхньому сину належить по 1/5 частині в квартирі. Померлим також належала така частка, але тільки після смерті матері дізналися,що вона успадкувала після смерті чоловіка 1/2 частину квартири і тим самим успадкувала їхні частини. Мати була така,що документи нікому н показувала. На даний час позивач не може оформити спадщину. Треті особи: [PERSON] та представник КП Дунаєвецької районної ради «Інвентарбюро» в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,третьої особи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 1993 року Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира,яка знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 59,4 кв.м належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 18 червня 1993 року і зареєстровано в МКП «Інвентарбюро» у реєстрову книгу за № 1-25. Відповідно до норм ст..112 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) на час набуття власності, майно квартира належала всім на праві спільної часткової власності і всім визначено частку по 1/5 кожному. 27 серпня 1996 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були діти,дружина і батьки померлого, які прийняли спадщину. [PERSON] була дружиною померлого і їй відповідно до ст.22,28 КпШС Української РСР (в редакції 1969р.) належало майно, нажите подружжям за час шлюбу в рівних частках. Згідно копії спадкової справи № 540-97 від 11 листопада 1997 року ,заведеної державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлого 27.08.1996 року видно, що 11.11.1997 року з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулася [PERSON] і спадкове майно складалося з трьох-кімнатної квартири і інших спадкоємців на майно не було. Нотаріусу предявлена довідка-характеристика МКП «Інвентарбюро» від 14.10.1997 року з якої вбачається, що квартира належить власникам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак їх частини в довідці не зазначені. 11 листопада 1997 року державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори видано [PERSON], як дружині померлого 27.08.1996 року [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі якого успадкувала 1/2 частини жилої квартири, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, яка знаходиться в [ADDRESS] загальною площею 59,4 кв.м, зареєстровано в реєстрі за № 1-1044 і яке зареєстровано в МКП «Інвентарбюро» в книзі реєстрації за № 1-25. 29 січня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: частку в квартирі [ADDRESS]. Позивач , [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги, як син померлої, який прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження,копією спадкової справи № 65-2015 р. від 02.10.2015 року та витягами із Спадкового реєстру. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 жовтня 2015 року державний нотаріус Дунаєвецької державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка залишилася після померлої 29 січня 2015 року [PERSON], оскільки неможливо встановити частку спадкового майна. З довідки, виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» від 29.09.2015 року № 62 видно,що 11 листопада 1997 року після смерті [PERSON] було оформлено спадщину [PERSON]К, де неправильно вказана частка ( замість 1/5 частини вказано ? частина). Відповідно до ст..1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа,якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п.27 визначено, що відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді , коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Враховуючи те, що видане 11 листопада 1997 року свідоцтво про право на спадщину державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори [PERSON] порушує права співвласників квартири в [ADDRESS], які мають право на 1/5 частку даної квартири і воно видано на 1/2 частку квартири померлого [PERSON] в той час,як йому належало 1/5 частка, а тому дане свідоцтво про право на спадщину слід визнати недійсним. Позивач [PERSON] відмовився від стягнення судового збору з відповідача.

Outcome: approved