Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

14 травня 2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.05.2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та відсутністю взаєморозуміння. Сторони припинили ведення спільного господарства та сумісне проживання, втрачені почуття поваги та кохання. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, відповідно до яких позивач підтримує позов, відповідач позов визнає, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 07 травня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено відповідний актовий запис № 604, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 07 травня 2005 року (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 01 серпня 2006 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 17 грудня 2015 року (а.с.8). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.4). Пред`явлений нею позов задоволено в повному обсязі. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 384 гривні 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved