overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

13 липня 2016 року в суд звернулася [PERSON] із заявою про надання права на шлюб. Свою заяву мотивує тим, що вона народилася 14 жовтня 1998 року. Має намір укласти шлюб із [PERSON]. На сьогоднішній день [PERSON] вагітна, вагітність станом на 01 липня 2016 року становить 30 тижнів. В даний час склалися відносини із [PERSON], тому просить надати їй право на шлюб з ним. При зверненні із заявою про укладання шлюбу до РАГСу у прийнятті заяви було відмовлено в звязку з недосягненням нею шлюбного віку, в звязку з чим була змушена звернутись до суду. Її опікун - матір [PERSON] повністю володіє інформацією про її життєві наміри, не заперечує відносно укладання шлюбу, а навпаки, всіляко в цьому сприяє. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали із зазначених в ній підстав, просять задовольнити заяву. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву, заперечень щодо її задоволення не мають. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Згідно ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Із копії паспорта серії АЮ № 250600 заявниці вбачається, що на даний час вона не досягла шлюбного віку, оскільки народилась 14 жовтня 1998 року. Відповідно до вимог ст. 23 Сімейного Кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вагітна і станом на 01 липня 2016 року вагітність становила 30 тижнів. Вказана обставина підтверджується довідкою № 587/1.15 від 06.07.2016 року виданою КЗ «Луцький клінічний пологовий будинок» (а.с. 13). [PERSON] визнає вагітність [PERSON], про що стверджують в судовому засіданні заявниця та заінтересовані особи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу [PERSON] з [PERSON] відповідатиме інтересам заявниці і заінтересованої особи [PERSON], так і майбутньої дитини, а тому слід надати заявниці право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

13 липня 2016 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх малолітніх дочок [PERSON] і [PERSON], 29.03.2012 р. н., у розмірі 1 500,00 грн. щомісяця так, як відповідач у добровільному порядку не бере участі в утриманні дітей, які проживають разом з нею і потребують постійного догляду та матеріальних витрат тощо. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав частково і просить зменшити розмір аліментів, до визначеного державою. За викладених обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Зі змісту копії свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] і [PERSON], [INFO] (а. с. 6-7), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобовязані їх утримувати до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний її надавати своїм неповнолітнім дітям. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] і [PERSON], 29.03.2012 р. н., у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

13 липня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідачки про розірвання шлюбу. У позові вказав, що уклав з [PERSON] шлюб 18 травня 2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №12. Від даного шлюбу мають сина, Ярослава, [INFO]. Шлюбні відносини у сторін не склалися, разом вони не проживають. У звязку з цим [PERSON] просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON], дитину залишити проживати з відповідачкою. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути без його участі, та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 травня 2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають сина, Ярослава, [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.5). Шлюбні стосунки не склалися, сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з відповідачкою. У відповідності з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує характер спірних правовідносин та вважає, що судові витрати сторони мають нести в рівних частках, а тому з відповідачки стягується половина сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

13 липня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 08 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, та на утримання якого відповідач добровільно надає матеріальну допомогу. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, весь свій час відповідач проводив з друзями та знайомими, перестав цікавитись життям та втратив інтерес до сім'ї, він неодноразово провокував сварки, під час яких ображав її нецензурними словами та застосовував фізичну силу. Шлюбні відносини припинили у 2015 році та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спір про поділ майна буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2013 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 21 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого постійно виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 01 березня 2016 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

13 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №351 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, надавши суду письмову нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 серпня 2003 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

13 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 13 листопада 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №757 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, надавши суду письмову нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 листопада 1998 року. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

13 липня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги вона мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з 2013 року, мешкають окремо. В шлюбі мають двох малолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 11 вересня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 102242, виданого Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 4). Як видно з копій свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 137885 та серії 1-ЖД № 199639, виданих Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують з 2013 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Желєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

13 липня 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачкою і відповідачем розірваний 27 лютого 2014 року і вони проживають окремо. За рішенням суду від 12 лютого 2014 року на її користь з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини від його заробітку. В даний час дочка знаходиться на її утриманні, є студенткою першого року ОР «магістр» денної форми навчання Київського національного університету ім. Тараса Шевченка і потребує матеріальної підтримки батька, яку він в добровільному порядку не надає. Кінцевий термін навчання 30 червня 2017 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач працює, має задовільний стан здоровя, інших осіб на його утриманні не має, він все рівно зобовязаний та має можливість надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON] у період її \~навчання. За таких обставин просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] \~в розмірі 1/6 \~частини його заробітку (доходу) щомісячно, від дня предявлення позову і до закінчення дочкою навчання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її присутності, в якій проти позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]І, \~[INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 8). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до довідки з навчального закладу [PERSON] в даний час є студентом 1-го року ОР «магістр» денної форми навчання Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, кінець навчання - 30 червня 2017 року (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що повнолітня дочка [PERSON] досягне 23 річного віку 21 квітня 2017 року, то позов необхідно задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача заявлений розмір аліментів з дня пред»явлення позивачкою позову і до 21 квітня 2017 року. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

13 липня 2017 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина. Однак позивач позбавлений можливості оформити спадщину, оскільки у його свідоцтві про народження та паспорті помилково вказано по батькові, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». З наведених мотивів просить суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], який помер [INFO] року. У заяві від 13 вересня 2017 року заявник свою заяву підтримав повністю та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої в судове засідання не з'явився. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] значиться [PERSON] (а.с.3). Натомість у паспорті громадянина України прізвище, ім'я та по батькові позивача значиться як [PERSON] (а.с.2). А у свідоцтві про смерть від 30 січня 2017 року серія [NUMBER] значиться, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.4). Пунктом 1 частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною першою статті 259 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Проаналізувавши надані заявником документи в сукупності, суд дійшов висновку, що різниця у написанні по батькові заявника, а також імені його померлого батька виникла у зв'язку з допущеними описками у написанні одного й того ж імені - [PERSON]. На думку суду вказана обставина перешкоджає заявнику належним чином оформити свої спадкові права, а тому його заяву слід задовольнити.

Outcome: approved