Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

14.09.2018 року (дата подачі документів на пошту) [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Свій позов мотивував тим, що із січня 2010 року з нього на утримання відповідача стягують аліменти в розмірі 1/8 частини пенсії, які присуджені 19.01.2001 року. У жовтні 2016 року між сторонами було зареєстровано повторний шлюб, однак добровільно відмовитися від аліментів [PERSON] відмовляється. Просив суд на підставі ст. 82 СК України припинити стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів та закрити виконавче провадження. Ухвалою суду від 18.10.2018 позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.12.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, безпосередньо в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON]. в судове засідання 08.01.2019 не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Заяв про відкладення судового засідання не подавали. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов. Свої заперечення проти позову мотивувала тим, що позивач неправильно трактує норми ст. 82 СК України. Просила врахувати, що аліменти на її утримання з [PERSON] були стягнуті під час перебування сторін у шлюбі. На момент винесення рішення суду про стягнення аліментів та на теперішній час вона є непрацездатною особою - інвалідом ІІ групи. Розмір пенсії позивача дає йому змогу і в подальшому сплачувати аліменти на її утриманні, тоді як розмір її пенсії становить лише 1616 грн. на місяць. [PERSON] мав право просити суд про припинення стягнення з нього аліментів лише у випадку реєстрації нею шлюбу з іншою особою, а не з позивачем. Просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до відміток у паспорті громадянина України, - [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий 21.03.1997 року, Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області), - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі у наступні періоди: з 01.12.1974 по 03.03.1999; з 30.12.1999 по 04.07.2007; та із 27.09.2016 по теперішній час (а.с. 2). Аналогічні відмітки щодо шлюбу містяться у паспорті громадянки України [PERSON], - паспорт серії [NUMBER] виданий 26.04.1996 Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області (а.с. 13-14). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2001 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, - позовні вимоги задоволено та стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу, починаючи з 18.12.2000 року до зміни матеріального чи сімейного становища (а.с. 22-23). Рішення суду від 19.01.2001 набрало законної сили. За повідомленням Начальника Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області № 15.1-36/35645 від 29.10.2018 року, - на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №32717868 з примусового виконання виконавчого листа №2-615 від 26.11.2009 року Придніпровського районного суду м. Черкаси, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу, починаючи з 18.12.2000 року до зміни матеріального чи сімейного становища. 23.05.2012 відкрито виконавче провадження та до УПФУ в м. Черкасах направлено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника. Станом на 01.11.2018 року заборгованість за даним виконавчим документом відсутня (а.с. 24, 25). Відповідно до Довідки МСЕК №532780 (а.с. 2а), [PERSON], із 16.11.2016 встановлено безстроково І групу інвалідності. Відповідно до Довідки МСЕК №03443 (а.с. 21), [PERSON], із 09.01.2002 встановлено безстроково ІІ групу інвалідності. Статтею 82 Сімейного кодексу України, яку просив застосувати при вирішенні його вимог [PERSON], передбачені наступні підстави для припинення права одного із подружжя на утримання: 1. Право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу. Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин. 2. Якщо після припинення права на утримання виконання рішення суду про стягнення аліментів буде продовжуватися, всі суми, одержані як аліменти, вважаються такими, що одержані без достатньої правової підстави, і підлягають поверненню у повному обсязі, але не більш як за три роки. 3. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. 4. Право одного з подружжя на утримання припиняється у випадках, передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 75 СК України, - право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. [PERSON], як особа з інвалідністю ІІ групи є непрацездатною. [PERSON] може надавати матеріальну допомогу [PERSON], оскільки отримує пенсію у розмірі 17759,48 гривень, що підтверджено Довідкою від 19.12.2018 Головного управління ПФУ в Черкаській області. В той же час згідно Довідки від 19.12.2018 Головного управління ПФУ в Черкаській області [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої у вересні-листопаді 2018 року становив 1615,58 грн. щомісячно, а у грудні 2018 року 1623,38 гривні. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до висновків викладених у Постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №6-3066цс15, від 16.08.2017 у справі №6-1111цс17, а також у Постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №161/16931/16-ц, - аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначено з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня 2018 року - 1435 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1497 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначено з 1 січня 2019 року - 1497 гривень. Розмір пенсії відповідача [PERSON] становить 1623,38 гривень, тобто перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Таким чином на даний час [PERSON] не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України та особою яка має право на отримання утримання (аліментів) передбачене даною статтею Сімейного кодексу України. Оскільки згідно із п.1 ч.3 ст. 82 СК України, - право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги, а [PERSON] на даний час не є особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України, то позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню. Щодо вимог про закриття виконавчого провадження, то припинення стягнення аліментів саме по собі є правовою підставою для закінчення виконавчого провадження і додаткового судового рішення не потребує. Сторони, як особи з інвалідністю І та ІІ груп звільнені від сплати судового збору. На підставі ст. 75, 82 СК України, ст. 3, 12-13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

Outcome: approved