Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

14.07.2017 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управлення АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.09.2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №5379. Згідно умов договору відповідач отримав 50000,00грн. строком 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних та строком повернення 13.09.2016 року. У добровільному порядку відповідач не виконує зобовязання за договором, через що станом на 11.04.2017р. утворилась заборгованість в сумі 30666,96грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 17633,27грн., заборгованості по процентам 6458,54грн.; інфляційне збільшення заборгованості 5566,84рн, три проценти річних від суми заборгованості 1008,31грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 30666,96грн., а також понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надав. [PERSON] до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. [PERSON] до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок одностороньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 14.09.2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії -Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №5379. Згідно умов договору відповідач отримав 50000,00грн. строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% річних та строком повернення 13.09.2016 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу в сумі 54000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 22% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобовязання за кредитним договором не виконав. У звязку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача, відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 11.04.2017р. утворилась заборгованість в сумі 30666,96грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 17633,27грн., заборгованості по процентам 6458,54грн.; інфляційне збільшення заборгованості 5566,84рн, три проценти річних від суми заборгованості 1008,31грн. З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. [PERSON] до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved