Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

14.05.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до пасажирського вагонного депо „Одеса-Головна Державного підприємства „Одеська залізниця та просив визнати наказ № 296-ОС від 17.04.2015 року про припинення трудового договору (контракту) недійсним; поновити його на роботі провідником пасажирського вагона у Державному підприємстві «Одеська залізниця» пасажирському вагонному депо «Одеса-Головна»; стягнути з Державного підприємства «Одеська залізниця» пасажирського вагонного депо «Одеса-Головна» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 квітня 2015 року на день подачі позовної заяви в розмірі 3935,58 гривень. В ході розгляду справи неналежний відповідач пасажирське вагонне депо „Одеса-Головна Державного підприємства „Одеська залізниця було змінено на належного відповідача [PERSON] підприємство „Одеська залізниця. При цьому позивач посилається на те, що з 20.04.2011 року він працював на державному підприємстві «Одеська залізниця» в пасажирському вагонному депо «Одеса-Головна» за контрактом № 71 провідником пасажирського вагона. Наказ від 20.04.2011 р. № 419. Контракт №71 було укладено з ним строком на 3 роки по 19.04.2014 року. Наказом від 10.02.2014 року №75-ОС термін дії контракту № 71, укладеного з ним, було продовжено по 19.04.2015 року за згодою сторін. Наказом від 17 квітня 2015 року № 296-ОС його було звільнено на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, по закінченню строку трудового договору. 10.02.2015 року в.о. начальника депо [PERSON] повідомив його, що у звязку із закінченням 19 квітня 2015 року терміну його контракту № 71 укладеного 20.04.2011 року, контракт з ним на новий термін продовжуватись не буде, тому трудовий договір буде припинений на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. В цей же день 10.02.2015 року за встановленим на підприємстві порядком, за два місяці до закінчення строку чинності його контракту, він подав заяву до секретаріату депо на продовження з ним контракту. Секретар його заяву прийняла та внесла запис до журналу обліку внутрішньої пошти. Далі він продовжував працювати. 17.04.2015 року він прийшов на роботу і дізнався, що його звільнено, на його маршруті № 741 було накладено заборону у звязку зі звільненням. Звільнення вважає незаконним, тому звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача Державного підприємства „Одеська залізниця в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення на позов. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2011 р. між пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП „Одеська залізниця та [PERSON] було укладено контракт № 71, згідно якого позивач приймається (наймається на роботу) в резерв провідників за посадою провідник пасажирського вагону, строк дії контракту з 20.04.2011 р. по 19.04.2014 р. Згідно п.п. „а п. 17 Контракту контракт припиняється після закінчення строку дії контракту. Відповідно до п. 21 Контракту за два місяці до закінчення строку чинності контракту за згодою сторін він може бути продовжений або укладений на новий строк. Таким чином, 20.04.2011 року, при укладанні цього контракту позивач був ознайомлений з умовами контракту та був з ними згоден. 20.04.2011 р. на підставі заяви [PERSON], на умовах контракту № 71/2011 пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП „Одеська залізниця було прийнято наказ (розпорядження) № ЛВЧДК-3-05/419 про прийняття на роботу [PERSON] Наказом від 10.02.2014 року №75-ОС термін дії контракту № 71 було продовжено по 19.04.2015 року за згодою сторін. 20.06.2014 р. між пасажирським вагонним депо Одеса-Головна ДП „Одеська залізниця та [PERSON] було укладено додаткову угоду до контракту від 20.04.2011 р. №71, яка є невідємною частиною контракту. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Частиною 3 ст. 15 Закону України „Про залізничний транспорт встановлено, що працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працюють за контрактною формою, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 764. До даного переліку входить і посада провідника пасажирського вагону. Наказом Укрзалізниці від 04.03.2014 р. №056-Ц/од затверджено Положення про укладання контрактів з працівниками залізничного транспорту, які здійснюють обслуговування пасажирів. Згідно п. 15 зазначеного Положення рішення про продовження строку контракту або припинення трудового договору у звязку із закінченням строку дії контракту приймається Роботодавцем з урахуванням пропозицій Комісії відокремленого підрозділу по укладенню та аналізу виконання умов контрактів. Згідно п. 13 Положення за два місяці до закінчення строку дії контракту за згодою сторін його може бути продовжено або укладено на новий строк. 10.02.2015 року [PERSON] отримав повідомлення в.о.начальника депо [PERSON] від 09.02.2015 року, що у звязку із закінченням 19.04.2015 р. терміну контракту № 71, укладеного 20.04.2011 р. контракт на новий термін продовжуватись не буде, тому трудовий договір буде припинений та він звільнений з роботи на підставі п.2 ст.36 КЗпП України та підпункту „а пункту 17 зазначеного контракту. Відповідно до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку, на який він був укладений. Наказом від 17 квітня 2015 року № 296-ОС позивача було звільнено з посади провідника пасажирського вагона на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, по закінченню строку трудового договору. Із зазначеним наказом позивач був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис на наказі. Як вбачається із листа первинної профспілкової організації пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП „Одеська залізниця від 29.07.2015 р., на усне звернувся позивача йому було повідомлено, що прийняття рішення щодо продовження строку дії контракту з працівником віднесено до компетенції власника (роботодавця). Отже, судом встановлено правомірність та законність дій відповідача щодо припинення контракту від 20.04.2011 р. № 71, тому правових підстав для визнання наказу № 296-ОС від 17.04.2015 року недійсним та поновлення позивача на роботі не має. Також, через законність звільнення позивача з роботи, відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17 квітня 2015 року на день подачі позовної заяви в розмірі 3935,58 гривень.

Outcome: dismissed