Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа - Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2009 року по цивільній справі № 2-828/2009 року, стягнуто з позивача на [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 лютого 2009 року щомісячно. Оскільки з моменту ухвалення рішення матеріальне становище позивача значно змінилося. А саме раніше [PERSON], отримував заробітну плату у розмірі 2700 грн., а на даний час отримує заробітну плату у розмірі 1500 грн. Просить зменшити розмір аліментів. Що стягується з позивача [PERSON], на користь відповідача [PERSON], на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2009 року по цивільній справі № 2-828/2009 року на утримання дитини доньки [PERSON] [INFO] з ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з набранням рішення суду законної сили. Частково звільнити позивача [PERSON] від сплати заборгованості зі сплати аліментів, та зменшити розмір заборгованості. 24.02.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені від суми несплачених аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно виконавчого листа від 23.09.2009 року, виданого на виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2009 року винесеного по цивільній справі № 2828/09. Згідно з довідкою виданою державним виконавцем Самарського ВДВС ДМУЮ заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.08.2014 року складає 53013 грн. 50коп. Враховуючу значну суму неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, а саме 425909 грн. 90 коп. позивач зменшив її розмір та просив стягнути 25000 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Стосовно зустрічної позовної вимоги зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме просить розраховувати суму пені з розрахунку 30% з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення первісного позову та наполягали на задоволенні зустрічних позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 10.03.2009 року по цивільній справі № 2-828/2009 року, стягнуто з позивача на [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 лютого 2009 року щомісячно (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до повторного свідоцтва про народження прізвище дитини [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 30). Згідно з довідкою наданою ТОВ ВКф «Роткепс» «ЛТД» загальна сума доходу за період з 17 серпня 2013 року по січень 2014 року становить 8142,86 грн. (а.с. 6). У зв'язку з тим, що [PERSON] не виконував належним чином покладені на нього обов'язки із сплати аліментів згідно довідки наданої державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції станом на 01.01.2014 року за [PERSON] утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 52972 грн. 24 коп. (а.с.55). Сума заборгованості визначена у вказаній довідці не заперечується сторонами. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, позивачем надано довідку про доходи, відповідно до якої середньомісячний заробіток позивача становить 1500 грн. на місяць (а.с.6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з матеріалів справи матеріальний стан позивача змінився, а саме зменшився його розмір заробітної плати. Таким чином, суд вважає що вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів є частково обґрунтованими та підлягають зменшенню до ? усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Стосовно часткового звільнення позивача [PERSON] від сплати заборгованості зі сплати аліментів, та зменшення суми заборгованості суд вважає їх необґрунтованими та недоведеними, окрім того позивачем не зазначено в якій саме частині він просить звільнити його від сплати аліментів. Щодо зустрічних позовних вимог суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Проводячи оцінку поданих сторонами доказів, суд вважає, що у відповідача обов'язок сплачувати аліменти виник з моменту набуття рішенням про стягнення аліментів законної сили, відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти та сплачував аліменти не регулярно та в неповному обсязі, державним виконавцем визначено розмір заборгованості по сплаті аліментів, підтвердженням відсутності вини можуть бути лише такі обставини, за яких заборгованість утворилася з незалежних від платника аліментів причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Таким чином, відповідачу було достовірно відомо про ухвалення рішення про стягнення аліментів, а тому суд не приймає до уваги доводів відповідача за зустрічним позовом про те, що заборгованість по аліментах виникла не з його вини. З 2009 року по 2013 рік позивач за первісним позовом не звертався з позовом про зменшення розміру аліментів. Виходячи із положень ст. ст. 7, 196 СК України оскільки сума заборгованості по аліментам становить 52972 грн. 24 коп. заявлена сума пеніу розмірі 25000 грн., є співрозмірною до суми заборгованості. Таким чином зустрічна позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: partial