Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

13 травня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконкому Добропільської міської ради, [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись в позовній заяві на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно - будинок, розташований за адресою в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0630 га, розташована за адресою в [ADDRESS]. Для будівництва вказаного будинку її батькові в 1960 році була надана в безстрокове володіння земельна ділянка. Її батько за свого життя побудував будинок, але не до кінця оформив право власності на нього. Після смерті батька в будинку вона мешкає разом з матір'ю, за якою потрібен постійний догляд. Але за відсутності правовстановлюючих документів на будинок, у неї не має можливості переоформити спадщину в нотаріальній конторі на себе. Хоча після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, проживає у цьому будинку, прописана в ньому, утримує його та користується усіма речами, які в ньому залишились. Просить визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач, відповідачі в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] надала заяву про слухання справи в її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON] Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Спірний житловий будинок розташований за адресою в [ADDRESS]. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 листопада 2013 року, актовий запис №453, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про розірвання шлюбу позивача, дошлюбне прізвище її [PERSON]. (арк.справи 5-6) Після смерті батька позивача залишилось спадкове майно - будинок, розташований за адресою в [ADDRESS], на який відсутні всі правовстановлюючі документи. З позовної заяви вбачається, що після смерті батька позивача, вона з матір'ю мешкає у спірному будинку за адресою в [ADDRESS]. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, у неї не має можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, хоча після смерті вона фактично прийняла спадщину, проживає в будинку разом з матір'ю, утримує його та користується усіма речами, які в ньому залишились. Вказаний факт ніким не оспорюється, та не заперечується. Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 08 травня 2014 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], не зареєстрований. Відповідно до державного акту серія ЯИ№382160 від 24 грудня 2009 року вбачається, що на підставі рішення Добропільської міської ради від 23 грудня 2009 року №5/57-73, [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою в [ADDRESS], розміром 0,630 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд Згідно зі ст. 321 ЦПК України и ст. 41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Як вбачається зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набуваються право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved