Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

14.08.2019 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області звернулась [PERSON] з позвом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ј частини заробітку на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а саме на утримання повнолітньої дочки сторін [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського за денною формою навчання та має потребу в утриманні від батька. Провадження у справі відкрите 10.10.2019 року відповідно до положень абз.2 ч.1 ст.187 ЦПК України в день отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підтримала в повному обсязі, пояснивши, що їх спільна з відповідачем дочка [PERSON] перебуває на повному утриманні матрері, оскільки навчається за денною формою навчання у Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського та не має змоги сама працювати. При цьому дитина за місцем навчання житлом не забезпечена та позивач несе витрати на її проживання в м.Миколаєві під час навчального процесу, забезпечує її проїзд до місця навчання, харчування та необхідне для навчання приладдя. Водночас позивач є інвалідом ІІІ групи та самій їй важко забезпечити належний рівень утримання дитини. Тих коштів, що дитина отримує в якості стипендії їй не вистачає. В свою чергу відповідач допомоги дитині не надає та має заборгованість зі сплати аліментів, які стягувались з нього за рішенням суду до повноліття дитини. Щодо заперечень відповідача про необхідність самостійного звернення повнолітньої дитини до суду з позовом про стягнення аліментів пояснила, що дитина зареєстрована та має постійне місце проживання разом з матір`ю в с.Садове Арбузинського району Миколаївської області, куди вона приїжджає на вихідні та де знаходяться її власні речі, а проживання в м.Миколаєві, за місцем навчання носить тимчасовий характер. Відтак, вважає, що як мати, з якою постійно проживає дитина, вона має право на зверненя до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , яка навчається у Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського за денною формою навчання заперечував. Відповідач вказував, що донька навчається та проживає окремо від матері у м.Миколаєві за місцем навчання та має сама зертатись з позовом до суду. Крім того, він не погодився з розміром аліментів у ј частині заробітку, оскільки він визнає, що дитина потребує матеріальної допомоги від нього, проте має бути враховано отримання дитиною стипендії та можливість отримання матеріальної допомоги від матері, а також те, що з нього стягується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини до її повноліття, що становить 50% його заробітку, та у разі стягнення ще ј частини він сам не матиме засобів для існування. Крім того, відповідач пояснював, що працевлаштований, не має проблем зі здоров`ям, які б не дозволяли йому працювати, інших утриманців не має. Третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена, у своїй заяві на адресу суду просила справу розглядати у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Оцінивши доводи сторін, вивчивши надані сторонами докази, суд зробив наступний висновок. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (у редакції Закону України від 17 травня 2016 року №1370-VIII, далі - СК України), яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів зурахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримуватисебе та свою повнолітню дитину). СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Згідно свідоцтва про народження І [NUMBER] виданого 05.06.2001 року виконкомом Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, з урахуванням відомостей, що містить свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] видане 12.03.2008 року ВРАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4816-622789-2017 від 18.07.2017 року, станом на зазначену дату місце проживання [PERSON] зареєстроване не було. Згідно довідки про місце проживання особи №151 від 20.07.2017 [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . За даними паспорту позивача [PERSON] ЕР327414 виданого 11.09.2008 Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області вона також зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . [PERSON] , як встановлено з довідки №484 від 14.03.2019 навчається на і курсі факультету дошкільної та початкової освіти Миколаївського національного університету імені В.О.\~Сухомлинського за денною формою навчання за кошти державного бюджету. Термін навчання 01.09.2018 30.06.2022 року. Місцезнаходження університету у м.\~Миколаєві по вул.\~Нікольській, 24. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, що підтверджено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №555058 від 23.10.2018, довідка дійсна до 01.11.2020. [PERSON] отримує дохід у виді пенсії по інвалідності, що склав у сукупності за січень-липень 2019 року 13392,17 грн. та у виді соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що склав у сукупності за січень-липень 2019 року 21043,35 грн. відповідно довідок №106 від 19.07.2019 УПФУ в Миколаївській області та від 24.07.2019 УСЗН Арбузинської РДА Миколаївської області відповідно. [PERSON] отримує академічну стипендію в розмірі 1300,00 грн. щомісяця з липня 2019 року, що підтверджується довідкою №199 від 22.11.2019 року. Відповідач [PERSON] працевлаштований з 15.10.2019 кочегаром у Садівському ДНЗ «Капітошка», про що ним надано довідку №17 від 2211.2019, виданою керівником зазначеного навчального закладу. Згідно довідки про доходи №707 від 21.11.2019 за жовтень 2019 року його заробіток склав 2318,09 грн., з урахуванням даних розрахункового листа за 2019 року це заробіток за 12 відпрацьованих днів. В листопаді йому нараховано 4249,84 грн. При цьому згідно розрахунку, зробленому у межах виконавчого провадження АСВП №16231347 державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Мойсєєнко О.В. станом на 19.05.2019 року мав заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] до її повноліття в розмірі 31\~973,65 грн. За постановою державного виконавця від 13.11.2019 у ВП №16231347 з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] здійснюються відрахування із його доходів у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 30073,65 грн. Відтак, [PERSON] є повнолітньою, знаходиться на утриманні матері, продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників, та елементарних засобів гігієни, а отримувана нею стипендія є меншою ніж встановлений державою прожитковий мінімум для працездатної людини відповідного віку, тому, суд вважає доведеною обставину щодо потреби повнолітньої дитинми, що продовжує навчатись в матеріальній допомозі батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, в судовому засіданні зазначив, що не має інвалідності та тяжких захворювань, отримує дохід у виді заробітної плати, інших дітей на утриманні не має, забезпечений житлом. При цьому значна частина його заробітку спрямовується на погашення заборгованості по аліментам. Також суд враховує отримання доходу у виді пенсії та соціальної допомоги позивачем, матір`ю дитини та можливість отримання дитиною допомоги від матері. Виходячи із зазначених обставин суд приходить до висновку, що позов з урахуванням всіх фактичних обставин справи може бути задоволений частково, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , на час її навчання в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 14.08.2019 року та досягнення дитиною 23 років. Щодо права на подання позову, суд зазначає наступне. Право на подання позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину одним із батьків передбачено у частині третій статті 199 СК України. Доводи відповідача про те, що [PERSON] не має права на подання позову, оскільки їх дочка проживає окремо від матері, відхилені судом, оскільки встановлено, що мати та дочка зареєстровані за однією адресою, а проживання дочки у м.\~Миколаєві зумовлено навчанням на денній формі у вищому навчальному закладі та має тимчасовий характер. Зважаючи на наведене, враховуючи, що позов подано в інтересах дочки, зокрема стягнення аліментів проводиться на її утримання, [PERSON] є належним позивачем у справі. З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п.\~1 ч.\~1 ст.\~430\~ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.182,199,200 СК України,

Outcome: partial