Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

13.02.2017 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачкою не склалось із-за різних характерів, різних поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. З 2009 року вони як подружжя не проживають, шлюб існує формально. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач у судове засідання не зявився, проте у поданій до суду заяві просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, проте у поданому до суду повідомленні просить справу розглядати у її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 10.04.2001 сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 155782 від 16.12.2016. У шлюбі мають двох дітей [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 109679 від 03.08.2001 та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ №169712 від 26.04.2004. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть вже тривалий час. Час для примирення наданий судом результату не дав. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved