Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

14.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.02.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що 12 числа лютого місяця 2013 року складено відповідний актовий запис № 34 та видано свідоцтво серії [NUMBER] Від шлюбу дітей не мають. Позов обгрунтований тим, що сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Спільне проживання фактично припинилося з листопада 2013 року. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю сторін, не виникає. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин, як зазначає позивач, є невідповідність характерів сторін, поглядів, суджень, що спричинило обопільне невдоволення, загострило відносини і призвело до розриву відносин. Позивач в в судове засідання не з?явився, 29.01.2014 року надав до канцелярії суду заяву про те, що вона, [PERSON], просить розглянути справу за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з?явився, 28.01.2014 року надав до канцелярії суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розірвати шлюб між ним та позивачем. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 12.02.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що 12 числа лютого місяця 2013 року складено відповідний актовий запис № 34 та видано свідоцтво серії [NUMBER] Від шлюбу дітей не мають. У позовній заяві позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї не можливе, бо з відповідачем з листопада 2013 року сумісно не проживає. Спорів майнового характеру між подружжям не виникло. Оскільки відповідач визнав позов, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у відповідності до ст..174 ч.4 ЦПК України. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. Оскільки позивач не заявила про необхідність стягнення судового збору з відповідача, судові витрати підлягають зарахуванню до державного бюджету України.

Outcome: approved