overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2013 року виконавчим комітетом Козирської сільської ради Очаківського районну Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб також та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Матвійчук». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2013 року виконавчим комітетом Козирської сільської ради Очаківського районну Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 095895. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. На обґрунтування позову зазначила, що її донька на даний час\~ продовжує навчання у КЗОЗ «Харківський обласний медичний коледж», форма навчання денна, потребує матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Позивач самостійно таку допомогу надати не в змозі. В свідоцтві про народження доньки батьком записаний\~ відповідач. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Донька повністю знаходиться на її утриманні. В звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини \~щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму і до кінця навчання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала заяву в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину, що продовжує\~ навчання\~у\~розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно\~ до закінчення навчання доньки та просила слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.\~ Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідки КЗОЗ «Харківський обласний медичний коледж», [PERSON] навчається на денному відділені вказаного навчального закладу, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року (а.с. 5). Оскільки відповідач має можливість надати матеріальну допомогу, а його дитина потребує\~ її, тому\~ згідно вимог ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України з нього належить стягнути на утримання повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти\~у\~розмірі 1/4 частини \~щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 13 грудня\~ 2016 року і до закінчення навчання - 30 червня 2018 року. \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір\~ в розмірі 551 грн. 20 коп. в доход держави, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції згідно актового запису № 649, від якого є неповнолітня дитина, мотивуючи його тим, що за час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння внаслідок різних поглядів на сімейне життя, а з вересня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивачка не з'явилась, подавши до суду заяву, у якій позов підтримала і просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, подавши до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав і просив винести рішення про розірвання шлюбу. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Київської області, [PERSON], який народився [INFO] в м. Чернігові, громадянин України і [PERSON], яка народилася [INFO] в смт. Любечі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 8 червня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 649. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Подружжя має дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідною копією свідоцтва про народження. Згідно ч. 1 ст. 110 цього Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у судовому засіданні не встановлено, у зв'язку з чим позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно поданої заяви позивачка бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на суму 551 гривня 20 копійок, підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання двох їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що діти перебувають на утриманні позивачки, а відповідач допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей після того, як вони почали проживати окремо. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не зявився, справа розглянута заочно, позивач не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільних із позивачкою дітей Лєни та Любові, які народилися 12 червня 2005 р. та 24 лютого 2009 р. відповідно, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-БВ за №№ 007373, 100194. Діти утримуються позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Шибенської сільської ради від 09 грудня 2016 р. № 1002. Відповідно до довідки Теофіпольської ЦРЛ від 09 грудня 2016 р. діти здорові, на диспансерному обліку не знаходяться. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоровя, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, але враховуючи необхідність витрачання коштів на власне утримання, судом вбачається можливість стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2014 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №63. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між сторонами постійно виникали конфлікти внаслідок протилежних поглядів на шлюбні та сімейні відносини, шлюбних відносин не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майновий спір на даний час відсутній, дитина проживатиме разом з матірю.\~\~ В судове засідання позивач не з'явилася. Надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. З позовними вимогами позивачки погодився. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 09 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №236168 (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.4). Згідно\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дитини між сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 21 лютого 2015 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона познайомилась з відповідачем [PERSON] на початку 2014 року через мережу Інетернет, після чого останній неодноразово приїжджав в Україну. 21 лютого 2015 року вони ним офіційно зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та після одруження стали разом проживати в квартирі її матері по [ADDRESS]. Після реєстрації шлюбу поведінка відповідача різко змінилась, він став грубо до неї ставитись, не забезпечував сім'ю, а через деякий на різних сайтах знайомств став шукати іншу жінку, повідомляючи, що він розлучений. В липні 2015 року відповідач залишив сім'ю та виїхав за межі України. З вказаного часу вони припинили з ним подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Оскільки шлюб з відповідачем носить формальний характер, вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 27 березня 2017 року о 09.30 год., позивач [PERSON] не з'явилась та подала в суд заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоч про час і місце розгляду повідомлявся в установленому порядку, і, зокрема, шляхом опублікування оголошення в газеті «Львівська пошта» №19 (1929) від 11 березня 2017 року. . У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. З липня 2015 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

13 грудня 2016 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, яка передана на розгляд судді Ісакову Д.О. Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 квітня 2010 року. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися з жовтня 2016 року через постійні сварки, втрату почуття любові та взаємоповаги. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зберігання родини вважає неможливим. Суперечок про поділ спільного нажитого майна на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача судовий збір. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу просить розглядати за його відсутністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати за його відсутністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №078263, виданого 23 квітня 2010 року [PERSON] та [PERSON] одружилися 23 квітня 2010 року, місце реєстрації: Комунарський відділ реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №165. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с.3). З свідоцтва про народження серії 1-ЖС №145835, виданого 24 червня 2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, вбачається, що 20 червня 2010 року народилася [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Зроблено відповідний актовий запис за №627 від 24 червня 2010 року (а.с. 4). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

13 грудня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Марганець, вул. Восточний квартал, 3/75. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.12.2016р. о 12 год. 55 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.12.2016р. о 12 год. 55 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Марганецької ЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна, роздратована, вербально агресивна, висловлює маячні ідеї переслідування, збитку. Відмовляється від їжі. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

13 грудня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Томаківський р-н, с. Вишетарасівка, в. [PERSON], 27. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.12.2016р. о 17 год. 56 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.12.2016р. о 17 год. 56 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, до чогось прислуховується, місця не тримається, кудись іде. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз судинна деменція з психотичними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved