Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

13.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа - Товарна Біржа «Нерухомість-Південь», про визнання дійсним договору купівлі-продажу, в якій просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 31 липня 2001 року [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON]. квартиру [ADDRESS], шляхом укладання договору купівлі-продажу квартири на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь», посвідченого за № 5166, без подальшого нотаріального посвідчення зазначеного договору. В подальшому право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем у КП «Миколаївське міжміське Бюро технічної інвентаризації». На сьогоднішній момент позивач володіє і користується спірною квартирою, веде господарство, сплачує необхідні платежі та має намір розпорядитися належним йому майном, однак нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь», він не має можливості, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували . Інші особи до судового засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до закону. Взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.07.2001 року на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого за № 5166 без подальшого нотаріального посвідчення. В подальшому право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем у КП «Миколаївське міжміське Бюро технічної інвентаризації», про що свідчить реєстраційне посвідчення, видане КП «Миколаївське міжміське БТІ» за реєстровим № 20476 від 13.09.2001 року. При укладанні договору купівлі-продажу від 31.07.2001 року сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Саме тому вважали, що договір купівлі-продажу квартири укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. Проте, у відповідності зі статтею 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення зазначених правовідносин, зазначений вид договору повинен був бути оформлений в нотаріальному порядку. Згідно ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов'язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі - позивач сплатив відповідачам ціну договору в повному обсязі, про що зазначено у договорі, а відповідачі передали позивачу предмет договору купівлі-продажу - квартиру. Також факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. На сьогоднішній момент позивач [PERSON] володіє і користується спірною квартирою, веде господарство, сплачує необхідні платежі та має намір розпорядитися належним йому майном. Проте нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Товарній Біржі «Нерухомість-Південь» він не має можливості. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Отже, оскільки договір купівлі-продажу № 5166 квартири [ADDRESS] було оформлено за існуючим в той час порядком, а також мала місце конкуренція норм права, можна зробити висновок, що позивач добросовісно помилявся щодо відсутності необхідності його нотаріального посвідчення, суд приходить до висновку, що дана позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved