Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

12 серпня 2014 року Публічне акціонерне товариство « Альфа - Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що 15.10.2007 року Закрите акціонерне товариство « Альфа - Банк » та [PERSON] уклали кредитний договір № 490049577. Закритим акціонерним товариством « Альфа - Банк », 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України « Про акціонерні товариства » назву організаційно - правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства « Альфа - Банк » в Публічне акціонерне товариство « Альфа - Банк ». Відповідно до умов вищевказаного Договору, ПАТ « Альфа - Банк » зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 16 540, 38 доларів США. Відповідно до умов Договору, позичальник [PERSON] зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши позичальнику, кредит у сумі 16 540, 38 доларів США. У порушення умов договору, позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 15.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 12 652, 13 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 148 120, 69 грн., за відсотками - 7 714, 38 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 90 313, 59 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з основного договору, 15.10.2007 року ПАТ « Альфа - Банк » та [PERSON] уклали Договір Поруки № 490049577-П. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання Позичальником обов»язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі цього у майбутньому. Відповідно до умов Договору поруки, поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ « Альфа - Банк » заборгованість - 238 434, 28 грн., а саме за кредитом - 148 120, 69 грн., по відсотках - 90 313, 59 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2 384, 34 грн. Представник позивача - в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства « Альфа - Банк » до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення заборгованості, слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490049577, за яким позивач надав кредит у сумі 16540,38 доларів США, а [PERSON] була зобов'язана сплачувати відсотки за його користування та інші платежі , передбачені кредитним договором та повернути його строком до 15 жовтня 2013 року за графіком платежів, що є додатком № 1 до договору № 490049577 .( а.с.9-13, 14-15). На виконання кредитного договору № 490049577 , між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 490049577-11 від 15 жовтня 2007 року, за п. 3.1. якого Боржник( [PERSON]) та Поручитель ( [PERSON]) відповідають перед Банком за порушення обов'язків, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник. ( а.с.16). Посилаючись на порушення [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач вказував,що станом на 15.07.2014 року вона має прострочену заборгованість за кредитом - 12 652, 13 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 148 120, 69 грн., за відсотками - 7 714, 38 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 90 313, 59 грн. та просив стягнути з відповідача, як поручителя суму заборгованості у розмірі 238434 грн. 298 коп.( 148120,69 грн. + 90313,59 грн.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2384 грн. 34 коп. Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом вказаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах з кредитором. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки від 15 жовтня 2007 року вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржниками своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки це суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому, у цьому випадку, підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Такий висновок узгоджується з роз'ясненнями, які містяться у п.24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто, з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За таких обставин та враховуючи,що кредитний договір № 490049577 від 15.10.2007 року був укладений на строк до 15.10.2013 року, а позивач звернувся до суду 12.08.2014 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 4 ст.. 559 ЦК України, позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволенню не підлягають. Така правова позиція суду ґрунтується на постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року по справі за № 6- 53ц -14. У зв'язку з відмовою у позові, та у відповідності до ст. 88 ЦПК України , судові витрати , понесені позивачем у сумі 2384 грн. 34 коп. відшкодуванню не підлягають. На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 264, 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: dismissed