overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 21.07.1990 року міським відділом РАЦС м. Новоград-Волинський, актовий запис № 270. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, маємо дітей -[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити, залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.1990 року міським відділом РАЦС м. Новоград-Волинський, актовий запис № 270, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.1990 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбу, але рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.04.2016 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітні діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своїх дітей і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню зі [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до їх повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до його повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнив, просив стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 13.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбу, але відповідно до свідоцтва про шлюб, шлюб між ними розірвано 30.10.2008 року, Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актова запис №522. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.11). Відповідач не зявився до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви просить суд розглянути справу за його відсутності, відповідно до законодавства та наявних у справі доказів. Заперечень проти позовних вимог не надавав (а.с.12). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справ, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується той факт, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебувають у шлюбних відносинах (а.с.4). З копії свідоцтва про народження (а.с.3) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Малодівицької селищної ради (а.с.5) неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони являються батьками неповнолітньої дитини та зобовязані матеріально утримувати її, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитини, яка перебуває на утриманні позивачки, зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не заперечує проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та ст.180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не зявилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності (а.с.14). Відповідач до суду також не з'явився, однак про день та час розгляду даноъ справи був повыдомлений вчасно та належним чином (а.с.9, 13), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 175225 (а.с.4) вбачається, що сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Линовицької селищної ради №965 від 08.07.2016 року (а.с.5) неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони являються батьками неповнолітньої дитини та зобовязані матеріально утримувати її, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання і до досягнення повноліття дитиною, яка перебуває на утриманні позивачки, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачка наполягає на стягненні аліментів, а відповідач не надав заперечень проти такого, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача [PERSON] На підставі викладеного та ст.180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

13.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.06.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 444, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинено з жовтня 2015 року, спільне життя з [PERSON] не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який залишається проживати разом із позивачем. Спільне господарство не ведеться, [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приділяє увагу дружині, спір про майно відсутній. Отже, враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, сумісне життя і збереження сімї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просив розглядати за його відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія І-ВЛ № 275307, 01.06.2007 року між [PERSON] (до шлюбу Віхтинська) [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 444 /а.с. 8/. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 096310, актовий запис № 143 /а.с. 9/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, позивач та відповідач проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для них. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

13.07.2016 року до Городоцького районного суду Львівської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обгрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] У даному будинку зареєстровані шестеро осіб, в тому числі - відповідач [PERSON]. Відповідач з 2006 року в зазначеному житловому будинку не проживає, участі в утриманні будинку не бере, що підтверджується складеними актами Великолюбінської селищної ради, та свідченнями сусідів. Просить суд задоволити позов, оскільки вона не може скористатися своїм правом щодо оформлення субсидій, а розмір нарахування комунальних платежів для неї є значним, так як вона на даний час є пенсіонером. Позивачка в судове засідання явилася, позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в суд не явився, заперечень не надав, хоча про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений (а.с.28). Свідки у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді показали, що не бачили відповідача в житловому будинку вже дуже давно, відповідач та позивач є подужжям. У 2006 р. пішов на інше місце проживання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази у справі, заслухавши позивача, свідків суд прийшов наступного. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюються Житловим та Цивільним законодавствами України. Статтею 72 Житлового кодексу передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21.11.2006 р. та свідоцтва про право на спадщину серії ВЕС № 084172 від 13.10.2006 р. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок по [ADDRESS] Згідно даних будинкової книги в житловому будинку зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9-13). З актів обстеження житла (а.с.8, 17-19), яким є будинок в [ADDRESS]., що належить [PERSON], вбачається, що [PERSON] з 2006 р. не проживає в будинку за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним та власником житла або законом. Оцінюючи зазначені докази, та те, що відповідач у спірному будинку не проживає більше десяти років, участі в його утриманні не приймає, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

13.07.2016 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шість місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає; письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище Васильчук (а.с.21). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв (а.с.18,19). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх шість місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шість місяців, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь [PERSON] 551 грн. 20 коп. судового збору та 580 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved