Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

12 грудня 2017 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. У квітні 2000 року він зі згоди [PERSON] (в телефонному режимі) почав проживати у будин- ку по вул.Сільська (колишня Енгельса),192 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської об- ласті. Вказаний будинок належав [PERSON] та [PERSON], які разом зі своєю сімєю 24.02.1997 р. виїхали на постійне місце проживання до США. [PERSON] дозволив йому проживати в будинку пояснивши, що він з сімєю не повернеться до України, будинок ні йому, ні членам його сімї не потрібен, тому він може користуватись ним безстроково. Він проживає у будинку до тепер, на да- ний час стало питання про необхідність отримати державний акт на земельну ділянку, яка розта- шована під будинком та біля будинку, але у звязку з тим, що він не є юридичним власником буди- нку йому в приватизації земельної ділянки відмовляють. Оскільки він більше 17 років безперервно та відкрито володіє будинком, просив визнати за ним право власності на житловий будинок по вул.Сільська,192 в с.Дмитрівка за набувальною давністю, оскільки інших способів захистити його право власності законом не передбачено. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Суд, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ух- валу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії паспорту серії КЕ 952975 (а.с.3-4), [PERSON] народився 02.07.1969 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Копією технічного паспорту, виготовленого за станом на 12.11.2012 р. (а.с.5-9), підтверджує- ться, що [PERSON] замовлено технічну документацію на житловий будинок по вул.Енгельса, 192 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Довідками виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради № 1183 від 20.11.2017 р. та № 1157 від 06.12.2017 р. (а.с.10-11) підтверджується, що [PERSON] з 2000 року по теперішній час проживає [INFO]. У вказа- ному будинку були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які згідно запису по господарської книги за 1996-2000 роки вибули в США 24.02.1997 р. Вартість спірного житлового будинку, розташованого по вул.Енгельса, 192 в с.Дмитрівка Тата- рбунарського району Одеської області складає 63 594 грн., що вбачається з звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку, виготовленого ТОВ «Імперіал-777» (а.с.12-13). Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здій- снює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені за- коном, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і про- довжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем житлового будин- ку по вул.Сільська (Енгельса),192 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, про- живає та користується ним з 2000 року, тобто добросовісно заволодів нерухомим майном і про- довжує відкрито, безперервно ним володіти. Власник спірного будинку [PERSON] надав згоду на користування будинком, а сам 24.02.1997 р. з сімєю вибув на постійне місце проживання до США. За таких обставин, вважає суд, за [PERSON] повинно бути визнано право власності на зазна- чену житлову будівлю за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved