Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

14.12.2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказали, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS] Як вказують позивачі, відповідач є їхнім сином та братом, який зареєстрований в даній квартирі, але вже більше десяти років за місцем своєї реєстрації не проживає та позивачам невідоме точне місце його проживання. Також позивачі у позові зазначають, через реєстрацію відповідача у спірній квартирі, вони несуть додаткові витрати по сплаті житлово-комунальних послуг. Позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] Позивачі та їх представник за договором про надання правової допомоги - адвокат Сілантьєв Д.А. у судове засідання не з'явилися, від представника позивачів надійшла заява, в якій він вказав, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити,також просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 06 травня 1996 року, належить квартира [ADDRESS]. (а. с. 10-13). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до повідомлення секретаря Миронівської селищної ради на а. с. 21, [PERSON], [INFO], з 11.10.1996 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Як встановлено судом, відповідач [PERSON] дійсно тривалий час, а саме: з 2006 року за місцем своєї реєстрації не проживає. Вказана обставина підтверджується актом обстеження квартири від 12.12.2016 року, складеним та затвердженим директором КП «Мирком». (а. с. 16). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Нарахування позивачам комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивачів, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачами та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивачів обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved