Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

13 грудня 2018 року представник заявника [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила стягнути в рівних частках з державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 8057,20 грн., які складаються з судового збору у розмірі 1 057,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2018 року задоволено позовну заяву [PERSON] до державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення. Зазначає, що позивачем було понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 1057, 20 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7\~000 гривень. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним клопотанням. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, його представник [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового засідання за відсутності позивача. Клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. У судове засідання з`явився представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - Ткаченко Борис Романович, який у задоволенні вказаного клопотання просив відмовити. Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно із п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2018 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36948083 від 07.09.2017 09:21:20, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Одночасно з подачею позову позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Позивачем на забезпечення розгляду справи за вимогу немайнового характеру згідно квитанції № 3454746 від 11.07.2018 року сплачено судовий збір у розмірі 704, 80 гривень та згідно квитанції № 3454781 від 11.07.2018 року за заяву про вжиття заходів забезпечення позову - 352, 40 гривень. Згідно положень ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом було відмовлено, що, в свою чергу, є підставою для відмови у відшкодування судових витрат за вказану заяву. Натомість позов було задоволено, однак, питання щодо стягнення з відповідачів витрат за вимогу майнового характеру судом вирішено не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача та ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення в рівних частках з відповідачів державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександровича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь [PERSON] судових витрат у розмірі 704, 80 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7\~000 грн. за наступних підстав. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.\~133\~та ч.ч.1-3 ст.\~137 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката\~визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги\~та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги,\~встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги\~на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),\~підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача [PERSON] в ході розгляду даної справи представляла [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 20 грудня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., яка до того ж є помічником адвоката. Враховуючи викладене, вимоги заявника щодо стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7\~000 гривень є необґрунтованими і не доведеними, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial