Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

14 лютого 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 4000 гривень щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 2011 року у відділі запису актів цивільного стану Варниця Республіка Молдова, актовий запис № 5. Під час спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і вона особисто доглядає та виховує його. З січня 2015 року вона з дитиною стала проживати окремо від відповідача. З сином відповідач не зустрічається і ніякої допомоги на його утримання позивачу не надає. Ніяких перешкод у його спілкуванні з дитиною та участі у його вихованні позивач не чинить. На даний час щоб забезпечити сина [PERSON] всім необхідним позивач щомісячно витрачає близько 5000 - 6000 гривень. Також вона несе істотні витрати на лікування сина, адже він має певні проблеми зі здоров'ям, в зв'язку з чим змушений періодично проходити лікування та обстеження. Дані обставини ставлять її в тяжке матеріальне становище, і вона потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання їх сина. Позивач працює на посаді бухгалтера у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Тарас Бульба» і розмір її середньомісячної заробітної плати, з урахуванням податків та зборів, становить 3723 гривні. Інших доходів вона не має, тому в утриманні дитини та її лікуванні істотну допомогу надають її батьки. Місце роботи відповідача та розмір його доходів позивачу не відомий, за наявними у неї даними він неофіційно працює у м. Москва Російської Федерації. Оскільки угоди про добровільну сплату аліментів на їх з відповідачем спільну дитину між ними не досягнуто, то за вирішенням даного питання позивач звернулася до суду. Ухвалою судді від 20 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 21 лютого 2019 року. Ухвалою судді від 20 лютого 2018 року Славутицький міський суд Київської області звернувся з дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду Республіки Молдова. Ухвалою судді від 20 лютого 2018 року провадження у справі зупинено до надходження відповіді від суду на доручення щодо збирання доказів. 12 грудня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача, мотивований тим, що він купує дитині одяг, іграшки, подарунки, та неодноразово передавав позивачу гроші. Вважає, що сума грошей, яку просить стягнути з нього позивач, в розмірі 4000 гривень, завищена, нічим не аргументована та не доказана. На даний час він не працює і не має постійного доходу. З 2015 року він проживає в цивільному шлюбі з [PERSON] і у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що аліменти з нього можуть бути стягнуті тільки в твердій грошовій сумі і тільки в розмірі, який забезпечить необхідне матеріальне забезпечення його трьом дітям. Відповідно до довідки, виданої Національним Бюро Статистики Республіки Молдова, для проживання однієї дитини в умовах міста необхідно 2023,70 лей, що згідно курсу Національного Банку Республіки Молдова на 25.10.2018, становить 3346,62 гривні. Однак матеріальне утримання дитини входить в обов'язки обох батьків. Таким чином, сума 2023, 70 лей (3346,62 гривні) повинна стягуватися і з батька і з матері пропорційно, тобто по 1011,85 лея (1673,31 гривні). З огляду на те, що на його утриманні перебувають ще 2 неповнолітніх дітей, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 400 лей (662 гривні), щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення повноліття дитиною. Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року провадження у справі було відновлено. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно доручення про вручення судових документів Молдовського суду відповідачу [PERSON] було направлено двічі рекомендований лист про необхідність з»явитися до Молдовського суду для отримання документів згідно доручення Славутицького міського суду Київської області, а саме позовної заяви з додатками [PERSON] про стягнення аліментів та повідомлення про день судового розгляду справи на 21 лютого 2019 року, але незважаючи на те, що відповідач отримав кореспонденцію до суду для підписання повідомлення про отримання документів не зв»явися. Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим. При цьому від відповідача, особисто на адресу суду було надіслано письмовий відзив на позовну заяву. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 січня 2011 року у відділі запису актів цивільного стану Варниця Республіка Молдова, актовий запис № 5, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с. 4-5). Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, а матір'ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 6). Згідно довідки, виданої 07.02.2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 12). З довідки про доходи вбачається, що [PERSON], позивач, працює в ТОВ «Тарас Бульба» бухгалтером та її дохід з вересня 2017 року по січень 2018 року складає 13780,14 гривень ( а.с. 15). Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог, відзиву, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у статті 182 цього Кодексу, зокрема матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилом ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час відповідно до виог ст.184 Сімейного Кодексу України суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач не домовилися про інше. Суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, оскільки доказів іншого не надано. Доводи відповідача, про те, що на його утриманні перебувають двоє дітей, нічим не підтверджені, оскільки, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], у графі батько, стоїть прочерк, тобто відповідач ніяких доказів не надав, що вказана дитина, є його дочкою, відповідно до іншого свідоцтва про народження, як зазначено в відзиві, що це його другий син [PERSON], [INFO], то суд не може дану інформацію прийняти до уваги, так як належних доказів, переклад свідоцтва про народження вказаної особи, відповідач до суду не надав, тобто у суду немає доказів, що зазначені у відзиві особи, є його рідними дітьми і вони перебувають на його утриманні. Що до посилань відповідача на довідку,видану Національним Бюро Статистики Республіки Молдова, що для проживання однієї дитини в умовах міста необхідно 2023,70 лей, суд ставиться також критично, оскільки на а.с.32 дійсно є якийсь документ, але без належного перекладу, і що в ньому зазначено, суду невідомо. У суду відсутні відомості про неможливість відповідача за станом здоров'я чи з інших об'єктивних причин брати участь в належному утриманні дитини, відсутність у нього інших утриманців, оскільки відповідач не надав доказів того, що на його утриманні перебувають, інші особи, з врахуванням того, що відповідач не надав жодних доказів, про добровільне утриманні дитини, в той же час надання матеріальної достатньої допомоги на утримання неповнолітніх дітей, це обов,язок батьків, з урахуванням чого суд вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень з відповідача, будуть достатніми для нормального утримання і забезпечення неповнолітнього сина, з урахуванням розрахунку та доводів наданих позивачем. В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. За правилами ст. 141 ЦПК України, ст.ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір на користь держави, від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial