Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

\~\~13 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову вказує на те, що 23 серпня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сімю. На даний час відповідач проживає у своїх батьків, а вона з донькою разом зі своїми батьками. З відповідачем позивачка не спілкується і має неприязнені стосунки. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Майновий спір відсутній. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, угоди про виплату аліментів на утримання доньки ними не досягнуто. Інші стягнення по виконавчих листах з відповідача не стягуються. Фактично позивач вимушена утримувати доньку самостійно, забезпечувати її існування, сплачувати кошти на оздоровлення. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні письмові докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 964, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КИ № 259052 від 23 серпня 2013 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 501752, яке видано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 04 вересня 2014 року, актовий запис № 984 (а.с.10). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.\~\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим і індивідуальним. Згідно\~ст.181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде достатнім розміром аліментів на одну дитину. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір за позовними вимогами про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-182, 191 СК України, та

Outcome: approved