Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

12 січня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що [PERSON] матеріально їй та їхній спільній дитині не допомагає, не бере участі в її вихованні, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати сина. Позивач надала до суду заяву, де зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач відзив не надав, до суду повторно не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про судове засідання (а.с. 28,36). Дослідивши докази у справі, суд встановив фактичні обставини і визначив відповідно до них зміст спірних правовідносини. У звязку з неявкою у судове засідання сторін відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі доказів, поданих учасниками справи, судом встановлені фактичні обставини і визначено відповідно до них зміст спірних правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). У довідці виконавчого комітету Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області зазначено, що дитина проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, оскільки відповідач не виконує свого обовязку по утриманню дитини. Ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved