Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

13.10.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати зареєстрований з відповідачкою шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2013 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2019 року. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї стали неможливими через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, та подружню невірність відповідача. Позовна заява 20.08.2020 надійшла до Куликівського районного суду з Броварського міськрайсуду в порядку визначення підсудності, та була залишена без руху. Виявлені судом недоліки позивач усунув 13 жовтня 2020 року. Ухвалою судді від 13.10.2020 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі з призначенням першого судового засідання на 10.11.2020. В судовому засіданні позивач присутній не був, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, з повідомленням, що позов підтримує. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судовому засіданні також присутня не була. Надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі з повідомленням про визнання позову та надання згоди на розірвання шлюбу. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд,\~ за наявності для того законних підстав,\~ ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи підтримання позову позивачем, заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Відповідно до\~ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~ Згідно з ч. 3 ч. 4\~ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 15 червня 2013 року виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 11 (а.с. 40). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 41,42). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved