Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

14.08.2017 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.02.2013 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 21. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2015 р. відповідача зобовязано сплачувати в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі по 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час вона проживає разом з неповнолітніми дітьми в будинку батьків, власного житла не має, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому невзмозі самостійно забезпечити дітей всім необхідним. Крім того неповнолітній [PERSON] з моменту народження постійно хворіє, в зв'язку з чим вона несе додаткові витрати на його лікування та оздоровлення. Відповідач кошти на утримання дітей надає, однак у недостатньому розмірі. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках за межами України, з чого має значний нерегулярний дохід. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхніх дітей, у нього немає. В звязку з цим він може сплачувати аліменти на сина [PERSON] у більшому розмірі, ніж сплачує на даний час. Крім того він має змогу сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2015 р. у твердій грошовій сумі, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогую. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.02.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 21, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 4-5). Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11.12.2015 р. [PERSON] зобовязаний сплачувати в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.08.2017 р., складеного депутатом Надвірнянської міської ради та копії наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.11.2016 р. вбачається, позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми в будинку батьків, власного житла не має, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має. Відповідач матеріальну допомогу надає не в повному обсязі, сімя є малозабезпеченою (а.с. 7, 9-10). Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 04.08.2017 р. № 6099, у малолітнього [PERSON], [INFO] встановлено діагноз: легкий когнітивний розлад з порушенням розвитку мовлення та елементами аутизму (а.с. 12). В звязку з хворобою дитини позивач несе додаткові витрати на її лікування та оздоровлення. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, в звязку з чим може сплачувати аліменти на сина [PERSON] у більшому розмірі, ніж сплачує на даний час. Крім того він має змогу сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України (у редакції закону від 17.05.2017 р.) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника. Таким чином при визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України з врахуванням матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, який не працює, не хворіє, відсутність інших утриманців суд прийшов до висновку про збільшення розміру аліментів та вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також суд прийшов до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 400 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача згідно квитанції № 493 серії АЕ від 02.08.2017 р. (а.с. 8), а також 1280 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved