Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

14 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 листопада 1999 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку з психологічною несумісністю характерів та різних поглядів на шлюб. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з жовтня 2018 року. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.12). Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище «Танцюра». Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 20 листопада 1999 року. Шлюб зареєстровано Попівською сільською радою Полтавської області, актовий запис - № 11 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved