Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

12 травня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 19.06.2010 року уклала шлюб з [PERSON] у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 258. Від цього шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, виникали сварки, а через деякий час зовсім втратили повагу один до одного. Спільне господарство не ведуть, збереження родини неможливе, сімя розпалася. На підставі чого позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2015 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Вивчивши позовні вимоги та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 57 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюбу серія 1-КИ № 168300, виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 19 червня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище якого було Байдак) [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-КИ № 486505 від шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання \~ за позовом \~ одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлено. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння і повага, примирення не можливе, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Крім того, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «Горожанкіна», але як було встановлено в судовому засіданні «Горожанкіна» є дівочим прізвищем позивачки, а тому питання щодо визначення прізвища позивачки після розірвання шлюбу не вирішується. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню на її користь з відповідача [PERSON] На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved