Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до [PERSON] сільської ради з позовом, в якому вказує, що 10 жовтня 2015 року померла [PERSON], якій на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель САПТЗТ «Вир», про що було видано сертифікат серії СМ №003361. За життя остання склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17 вересня 2018 року їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Посилаючись на те, що вона позбавлена можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений, просить визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися. Останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 59). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 61). Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 58). Представник третьої особи відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 57). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до довідки Відділу в Білопільському районі Держгеокадастру в Сумській області від 07 лютого 2018 року [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ №003361 від 28 березня 1996 року, виданого згідно з розпорядженням Білопільської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року №97, мала право на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах у землях САПТЗТ «Вир» (а. с. 8). 01 серпня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 10). 10 жовтня 2015 року [PERSON] померла (а. с. 7). Як вбачається з довідки КУСОР «Сумський геріатричний пансіонат для ветеранів війни та праці» від 02 листопада 2018 року [PERSON] 06 серпня 2003 року була зареєстрована та по день смерті 10 жовтня 2015 року проживала у вказаному закладі (а. с. 11). Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 17 вересня 2018 року [PERSON] визначено додатковий строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю два місяці (а. с. 12-13). 22 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але в оформленні спадкових прав на вказану земельну частку (пай) їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу сертифікату (а. с. 18-19, 34-49). Через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектарів на території [PERSON] сільської ради Білопільського району, САПТЗТ «Вир», призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved