Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

14.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, який мотивував у наступний спосіб. 13 травня 2005 року померла [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви копію свідоцтва про смерть серії 1-БП № 306702 від 12 квітня 2005 року. На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], одна. За життя [PERSON] залишила заповіт від 20 вересня 1999 року, посвідчений секретарем Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрований в реєстрі за № 244, яким все своє майно на випадок смерті заповідала позивачу, [PERSON] Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, а саме на земельну ділянку площею 4.080 га для ведення товарного сільськогоспоарського виробництва, що розташована на території Луциківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району, право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 012664, виданого за рішенням 19 сесії 23 скликання Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 07.04.2001 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю за № 99. Позивач зазначає, що він, [PERSON], народився 16 липня 1975 року в с. Луциківка Білопільського району Сумської області та з батьками проживав до 2004 року в с.Луциківка, а потім виїхав у м.Суми на постійне проживання. [PERSON] проживала з позивачем по сусідству на вул.Набережній, 9, в с.Луциківка Білопільського району Сумської області. За життя позивач постійно допомагав [PERSON] у веденні особистого селянського господарства та давав кошти на лікування, адже вона останні роки перед смертю хворіла, а потім разом зі своїми батьками поховав [PERSON] В установлений шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] позивач розпорядився речами домашнього вжитку померлої та здійснював догляд за спадковим будинком, зберігав державний акт на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 012664, однак не подав заяву до нотаріальної контори, так як не знав, що [PERSON] склала заповіт за життя на його імя та заповіла йому все своє майно. Лише на початку 2018 року від працівників Луциківського старостату Миколаївської селищної ради позивачу стало відомо про наявність заповіту. Позивач вказує, що інших спадкоємців у [PERSON] не має. Вважаючи, що строк на звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, так як не знав про існування заповіту на його імя, але фактично прийняв спадщину [PERSON] шляхом зберігання державного акту та розпорядження речами померлої [PERSON],- позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON],яка померла 13 травня 2005 року,- два місяці, початок якого рахувати з дня набрання судовим рішенням законної сили. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, представник подала суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, голова Миколаївської селищної ради подав заяву про розгляд справи без участі представника та визнання в повному обсязі позовних вимог. Від Приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №52062995 від 25.05.2018 року про те, що за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті 13.05.2005 рік», у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], народився 16 липня 1975 року в с.Луциківка, Білопільського району, Сумської області (а.с.4). Згідно заповіту від 20 вересня 1999 року від імені [PERSON], остання заповідала на випадок своєї смерті все своє майно [PERSON]. Заповіт вчинено секретарем виконавчого комітету Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області 20 вересня 1999 року і зареєстровано в реєстрі за № 244 (а.с. 6). 13 травня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 306702 ( а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 4.080 га., для ведення товарного сільськогоспоарського виробництва, що розташована на території Луциківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району, право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 012664, виданого за рішенням 19 сесії 23 скликання Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 07.04.2001 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації записів державних актів на право приватної власності на землю за № 99 ( а.с.11). Згідно довідки Луциківського старостату виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 69 від 10.04.2018 року вбачається, що на день смерті 13.05.2005 року [PERSON] дійсно була зареєстрована за адресою: [INFO] та проживала одна. Виконкомом Луциківської сільської ради від імені [PERSON] посвідчувався заповіт 20 вересня 1999 року та зареєстрований за № 244, який не змінювався та не відмінявся. За заповітом спадкоємцем на її майно є [PERSON]. З дня смерті [PERSON] і до цього часу інші спадкоємці, крім [PERSON], до Луциківської сільської ради та Луциківського старостату з питання оформлення спадщини не зверталися. За життя покійної [PERSON] [PERSON] допомагав їй у веденні підсобного господарства, приймав участь у похованні. В установлений 6-ти місячний термін після смерті [PERSON] [PERSON] розпорядився речами померлої та зберігав державний акт на землю ( а.с.8). В оформленні спадщини позивачу було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та розяснено судовий порядок встановлення додаткового строку для прийняття спадщини ( а.с.9). Приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] на адресу суду була направлена Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 52062995 від 25.05.2018 року, згідно якої за параметрами запиту « [PERSON], дата смерті 13.05.2005 рік» у Спадковому реєстрі інформація відсутня ( а.с.19,20). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані є обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивач з поважної причини пропустив строк на прийняття спадщини, тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved