Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

12 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння по вул. Липівська, 1 в с. Липівське Липоводолинського району Сумської області, що належало її померлому чоловіку [PERSON] Мотивує свої вимоги тим, що після його смерті 2 липня 2007 року відкрилася спадщина на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області у вигляді домоволодіння по вул. Липівська, 1 в с. Липівське Липоводолинського району Сумської області, яке він успадкував після смерті його матері [PERSON], яка померла 22 червня 2001 року. Являючись спадкоємцем за законом 1 черги вона звернулася до нотаріальної контори, нотаріусом була заведена спадкова справа. Позивач не деяке майно померлого отримала свідоцтво про право на спадщину. Оформити свої спадкові права на житловий будинок та погосподарські будівлі, що значились за чоловіком, вона не може, оскільки на дане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, так як покійний чоловік за життя належним чином не оформив на себе право власності на домоволодіння. Позивач у письмовій заяві просила розгляд справи проводити без її участі, уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] по вул. Липівська, 1 в с. Липівське Липоводолинського району Сумської області, а саме: літ. «А-1» - житловий будинок загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 20,0 кв.м. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Липоводолинського району в судове засідання не зявився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справи без присутності представника, заперечення проти задоволення позову відсутні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] народився 16 липня 1943 року, його батьками згідно свідоцтва про народження вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 5 жовтня 1974 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 9). 22 червня 2001 року в сел. Липова Долина Сумської області померла [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки № 621/02-17 від 14 листопада 2017 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області, згідно погосподарської книги житловий будинок в с. Липівське (особовий рахунок №356) з 1967 року числиться за [PERSON] (а.с. 15). Згідно довідки № 399/02-37 від 15 червня 2016 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельна ділянка по вул. Липівська, 1 с. Липівське площею 0,51 га виділялась [PERSON] загальними зборами колишнього колгоспу «Ясна Зірка» (а.с. 16). З інформації, наданої Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою № 291/01-16 від 13 березня 2018 року вбачається, що 11 січня 2002 року в даній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 24/2002, після смерті 22 червня 2001 року [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом сина спадкодавця [PERSON] (а.с. 43). 17 січня 2002 року, за реєстровим номером 60, спадкоємцем за законом [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4,02 умовних кадастрових гектарів (без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості) на землях КСП «Ясна Зірка», що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0082961 (а.с. 10). 2 липня 2007 року в с. Липова Долина Сумської області помер [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки № 32/02-37 від 23 січня 2018 року, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області [PERSON], [INFO], до дня смерті 2 липня 2007 року проживав та був зареєстрований в [INFO] разом з дружиною [PERSON] (а.с. 17). З інформації, наданої Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою № 292/01-16 від 13 березня 2018 року вбачається, що 14 грудня 2007 року в даній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 400/443, після смерті 2 липня 2007 року [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом [PERSON] ( а.с. 35-37). 15 травня 2008 року, за реєстровим номером 470, спадкоємцем за законом [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок в сел. Липова Долина Сумської області по вул. Гагаріна, 15, що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Липоводолинської районної ради народних депутатів 19 вересня 1989 року (а.с. 38). 15 липня 2008 року за реєстровим номером 771, спадкоємцем за законом [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 3,402 га та 0,312 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для ведення особистого селянського господарства відповідно, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Липоводолинського району Сумської області, що належали померлому на підставі державних актів на право приватної власності на землю серія РЗ №716997 та серія РЗ №727596 (а.с. 13,42). Із копії висновку про вартість майна приватного підприємства «Роменекс-Л» від 25 січня 2018 року вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в с. Липівське Липоводолинського району Сумської області по вул. Липівська, 1 становить 20007 грн. (а.с. 18-19). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 524 чинного станом на 22 червня 2001 року (день смерті [PERSON]В.) Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі вказаних положень суд приходить висновку, що спадкоємець за законом [PERSON] прийняв спадщину після смерті 22 червня 2001 року [PERSON], але спадщину на себе не оформив та 2 липня 2007 року помер. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON], судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, подала заяву про прийняття спадщини. [PERSON] володів за життя домоволодінням з господарськими спорудами в с. Липівське Липоводолинського району Сумської області по вул. Липівська, 1, яке успадкував після смерті матері, але не зареєстрував на себе право власності. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього, а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на вищевказане домоволодіння з господарськими спорудами. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved