Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

14.05.2020 адвокат Ікавий М.Р. звернувся до суду в інтересах [PERSON] , з позовною заявою до Кредитної спілки «КС Володар» та просить суд ухвалити рішення про стягнення з Кредитної спілки «КС Володар» на користь [PERSON] 39450,00грн. заборгованості, втрат від інфляції в сумі 19534,30грн. та 3% річних в сумі 6120,41грн., а всього 65104,71грн. та судові витрати у розмірі 2000 гривень правової допомоги. Позовні вимоги мотивував тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір №ДВ-191.8 «Динамічний плюс» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За даним договором член кредитної спілки зобов`язувався внести внесок в розмірі 50 000,00 грн., а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором зобов`язувалась повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 15 березня 2015 року. 15 грудня 2014 року Кредитна спілка «КС Володар» прийняла від [PERSON] 50 000, 00 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №5 від 15 грудня 2014 року. Після закінчення терміну дії договору кошти повернуті не були, а сторони уклали новий договір від 16 березня 2015 року. 16 березня 2015 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] укладений договір №ДВ-216.8 «Динамічний плюс» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Заданим договором член кредитної спілки зобов`язувався внести внесок в розмірі 52 360,16 грн., а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором зобов`язувалась повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 16 червня 2015 року. 16 червня 2015 року між сторонами укладений додатковий договір №1 до договору №216.8 від 16 березня 2015 року відповідно до якого викладено пункт 1.1. договору №216.8 від 16 березня 2015 року в наступній редакції: «1.1 За даним договором член кредитної спілки протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору зобов`язується внести внесок у розмірі 54950,20 грн. з урахуванням положень п.2.1.3. Договору (надалі - внесок), а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором зобов`язується повернути його члену Кредитної спілки з нарахованими на нього відсотками не раніше 16 вересня 2015 року.». 01 грудня 2015 року між сторонами укладений додаток №1 до договору №ДВ-216.8 від 16 березня 2015 року відповідно до якого сторони погодили графік повернення внеску за даним Договором. Відповідно до погодженого графіку кінцевим строком повернення коштів було 30 серпня 2016 року, однак всупереч погодженого графіку відповідач кошти повернув частково, а саме в наступних сумах: Безпосередньо після підписання додатку №1 від 01.12.2015 року їй повернуто кошти в сумі 5000,00 гривень: 27.05.2016 року - 500,00 гривень; 14.03.2017 року - 500,00 гривень; 02.05.2018 року - 2000,00 гривень; 01.06.2018 року - 1 000,00 гривень; 03.08.2018 року - 2 000,00 гривень; 29.11.2018 року - 2 000,00 гривень; 18.02.2019 року - 1 500,00 гривень; 02.07.2019 року - 500,00 гривень; 05.09.2019 року - 500,00 гривень, а разом повернуто 15 500,00 гривень. Оскільки позивачу не повернуто кошти в сумі 39 450,00 гривень, своїх зобов`язань кредитна спілка не виконала, позивач звернулася з позовом до суду з вимогою про повернення належних їй коштів. Ухвалою від 22.05.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 30.07.2020 вирішено проводити заочний розгляд справи. Представник позивача [PERSON] М .Р. , який діє на підставі ордеру серії ВС №1023184 /арк.спр.33/ в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник кредитної спілки «КС Володар» в судове засідання не прибув, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Відповідно до ч.5ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить такого. Суд встановив такі обставини справи. 15 грудня 2014 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] укладений договір №ДВ-191.8 «Динамічний плюс» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. За даним договором член кредитної спілки зобов`язувався внести внесок в розмірі 50 000,00 грн., а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором зобов`язувалась повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 15 березня 2015 року /арк.спр.14-15/. 15 грудня 2014 року Кредитна спілка «КС Володар» прийняла від [PERSON] 50 000, 00 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №5 від 15 грудня 2014 року /арк.спр.16/. Після закінчення терміну дії договору кошти повернуті не були, а сторони уклали новий договір від 16 березня 2015 року. 16 березня 2015 року між Кредитною спілкою «КС Володар» та [PERSON] укладений договір №ДВ-216.8 «Динамічний плюс» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Заданим договором член кредитної спілки зобов`язувався внести внесок в розмірі 52 360,16 грн., а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором зобов`язувалась повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 16 червня 2015 року /арк.спр.17-18/. 16 червня 2015 року між сторонами укладений додатковий договір №1 до договору №216.8 від 16 березня 2015 року відповідно до якого викладено пункт 1.1. договору №216.8 від 16 березня 2015 року в наступній редакції: «1.1 За даним договором член кредитної спілки протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору зобов`язується внести внесок у розмірі 54950,20 грн. з урахуванням положень п.2.1.3. Договору (надалі - внесок), а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом кредитної спілки та даним Договором зобов`язується повернути його члену Кредитної спілки з нарахованими на нього відсотками не раніше 16 вересня 2015 року.» /арк..спр.19/. 01 грудня 2015 року між сторонами укладений додаток №1 до договору №ДВ-216.8 від 16 березня 2015 року відповідно до якого сторони погодили графік повернення внеску за даним Договором /арк.спр.20/. Відповідно до погодженого графіку кінцевим строком повернення коштів було 30 серпня 2016 року, однак всупереч погодженого графіку відповідач кошти повернув частково, а саме в наступних сумах: Безпосередньо після підписання додатку №1 від 01.12.2015 року позивачеві повернуто кошти в сумі 5000,00 гривень: 27.05.2016 року - 500,00 гривень; 14.03.2017 року - 500,00 гривень; 02.05.2018 року - 2000,00 гривень; 01.06.2018 року - 1 000,00 гривень; 03.08.2018 року - 2 000,00 гривень; 29.11.2018 року - 2 000,00 гривень; 18.02.2019 року - 1 500,00 гривень; 02.07.2019 року - 500,00 гривень; 05.09.2019 року - 500,00 гривень, що стверджується квитанціями, копії яких містяться в матеріалах справи /арк.спр.22-29/. Згідно ст.19 Закону України «Про кредитні спілки» майно кредитної спілки формується за рахунок: вступних, обов`язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки); плати за надання своїм членам кредитів та інших послуг, а також доходів від провадження інших видів статутної діяльності; доходів від придбаних кредитною спілкою державних цінних паперів; грошових та інших майнових пожертвувань, благодійних внесків, грантів, безоплатної технічної допомоги як юридичних, так і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інших надходжень, не заборонених законодавством. За приписами частин 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями частин 1,2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Статтею 23 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Доказів, які б свідчили про належне виконання в установленому сторонами умов договору та повернення на вимогу позивача внеску та нарахованих відсотків відповідачем не надано. З огляду на вищенаведене, вимога позивача щодо стягнення з КС «КС Володар» сплаченого основного внеску (вкладу), яка за двома договорами становить суму у розмірі 39450,00 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Представником позивача надано розрахунок інфляційних збитків, розрахунок за користування грошовими коштами /арк.спр.7-11/. При цьому, матеріали справи не містять відомостей, про те що розрахунок здійснений у невідповідності до вимог умов договору та вимог чинного законодавства України та оспорюється відповідачем. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що КС «КС Володар» на порушення положень укладених договорів та статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» своїх зобов`язань за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок не виконала, у зв`язку з чим позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Щодо вирішення клопотання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представник позивача адвокат Ікавий М.Р. надав суду меморіальний ордер №@2PL604575 від 18.02.2020 /арк.спр.32/, що підтверджує оплату [PERSON] за правову допомогу за договором №35/200, укладеним між Адвокатським обєднанням «ВЕСТЛЕКС» та [PERSON] 18.02.2020 /арк.спр.31,32/. Щодо розгляду питання відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді саме цієї справи, суд виходить із того, що позов, з яким сторона звернулася до суду, є категорією справ не з особливою складністю та сума понесених витрат є співмірною. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved