Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

13.09.2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким, враховуючи заяву про відмову від частини позовних вимог, просив суд: стягнути з ТОВ «Юридична фірма «Пактум» на його користь середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку у розмірі 66 970 грн. 54 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 09.10.2018 року по 14.06.2019 року позивач працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Пактум» на посаді юриста. Разом з тим, у день звільнення позивача відповідач, в порушення ст. 116 КЗпП України, не розрахувався з ним та не виплатив останньому заборгованість по заробітній платі за червень 2019 року та компенсацію за дні невикористаної відпустки на загальну суму 16 657 грн. 23 коп. За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що лише 13.09.2019 року відповідач провів остаточний розрахунок та виплатив позивачеві вищенаведену грошову суму, останній вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні у період з 15.06.2019 року по 13.09.2019 рік у розмірі 66 970 грн. 54 коп. Ухвалою від 16.09.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 01.10.2019 року до суду надійшла заява позивача про відмову від частини позовних вимог. Ухвалою від 10.12.2019 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Юридична фірма «Пактум» про стягнення заробітної плати, компенсації за дні невикористаної відпустки та середнього заробітку за час затримки виплати належних сум при звільненні по день фактичного розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Юридична фірма «Пактум» на користь [PERSON] заробітної плати за червень 2019 року та компенсації за дні невикористаної відпустки на загальну суму 16 657 грн. 23 коп. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 09.10.2018 року позивач - [PERSON] працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Пактум» на посаді юриста та 14.06.2019 року був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін), що підтверджується наказом №3-к від 14.06.2019 та копією трудової книжки позивача (а.с.8, 9-14). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, в день звільнення позивача відповідач не провів з ним остаточний розрахунок та лише 13.09.2019 року виплатив позивачу заробітну за червень 2019 року та компенсацію за дні невикористаної відпустки на загальну суму 16 657 грн. 23 коп., що підтверджено випискою з особового рахунку позивача станом на 10.09.2019 (а.с.36-41). В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доходи за вих. №ПАК00000004 від 14.06.2019 вбачається, що заробітна плата позивача в квітні 2019 травні становила 15061,19 грн., а в травні - 15112,22 грн. (а.с.15). З урахуванням вищенаведених положень законодавства, а також перевіривши у судовому засіданні розрахунки позивача, наведені у заяві про відмову від частини позовних вимог (а.с.34-35), суд, на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, з урахуванням положень якої розмір середньоденної заробітної плати складає (15061,19 + 15112,22 ) : на 41 (робочі дні в квітень-травень 2019) = 735,94 грн. вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 15.06.2019 року по 13.09.2019 року в розмірі 66 970 грн. 54 коп. (735,94 грн. х 91 днів затримки виплати заробітної плати з 15.06.2019 по 13.09.2019) є такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved