Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

13 травня 2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачки у якому зазначив, що з 08 серпня 2015 року перебував з нею у шлюбі. Який розірвано за рішенням суду від 14.05.2018 року. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Він сплачував аліменти на утриманні дитини, однак за заявою відповідачки виконавчий документ було повернуто без виконання, заборгованості по аліментах він не має. Оскільки між ними не було досягнуто домовленості щодо його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним, розпорядженням Березнегуватської райдержадміністрації було встановлено порядок побачень з дитиною по дві години щосуботи та щонеділі на його території. Проте відповідачка не виконує зазначене розпорядження, не відповідає на телефонні дзвінки, у визначений час не виходить з двору, створює йому перешкоди у спілкуванні з сином. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, та визначити такий спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина, встановивши графік побачень щосуботи та щонеділі з 10 год. до 17 год. на його території. Позивач та його представник адвокат Терлецька Т.О. в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання з`явилась, позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти побачень позивача з сином, щоп`ятниці з 17 год. по 21 год. та щосуботи з 09 год. по 21 год. з дотриманням режиму дня дитини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за їх відсутності, та висновок щодо розв`язання спору між сторонами. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи слідує, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2015 року, який було розірвано рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2018 року ( а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29 березня 2018 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області убачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю відповідачкою по справі, окремо від позивача. Позивач на підставі судового наказу № 470/486/17 виданого Березнегуватським районним судом Миколаївської області 05.09.2017 року сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] , однак за заявою відповідачки, постановою головного державного виконавця Березнегуватського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 25 червня 2020 року виконавчий документ було їй, як стягувачу повернуто, заборгованість по аліментам у позивача відсутня ( а.с.8). Розпорядженням Березнегуватської районної державної адміністрації від 13 листопада 2019 року № 205 було визначено часи побачень позивача з малолітнім сином [PERSON] , щосуботи з 17 до 19 год. та щонеділі з 14 до 16 год. на території батька ( а.с.7). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини звертає увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANTv. UKRAINЕ, № 31111/04,\~§ 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно зі\~статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття\~151,\~153 СК України). Відповідно до\~статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки і піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки і піклування є обов`язковим до виконання. У разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.(ст. 159 СК України) Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. У частині першій\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про сина, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з ним, є матеріально забезпеченою людиною та має належні житлові умови. Відносини між сторонами емоційно напружені, через небажання відповідачки спілкуватися з позивачем і його родиною та різні погляди на виховання спільного сина, натомість особисті конфлікти та непорозуміння між сторонами, неприязне ставлення відповідачки до позивача, не повинні порушувати інтереси дитини. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, негативно впливало на його психічний стан або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено та матеріали справи таких доказів не містять. Відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, недотримуючись розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації яким встановлені часи побачень позивача з сином, обмежуючи можливість вільного їх спілкування та побачень, які б були достатніми за часом для підтримання необхідних зв`язків між батьком і сином. З огляду на вказане, суд вбачає підстави щодо реалізації батьківських прав позивача в судовому порядку. Відповідно до висновку Березнегуватської селищної ради від 14 червня 2021 року № 3293/25-95, остання вважала доцільним визначити позивачу години побачень з сином [PERSON] щоп`ятниці з 17 год. до 19 год. та щосуботи з 09 до 13 год. (а.с.36-38). Під час судового розгляду сторонами було досягнуто згоди щодо встановлення позивачу годин побачень з дитиною щоп`ятниці з 17.00 по 21.00 год. та щосуботи з 09.00 год. до 21.00 год. на території батька з дотриманням режиму дня [PERSON] . На думку\~суду такий\~графік спілкування\~батька з\~дитиною є\~обґрунтованим,\~справедливим і\~таким,\~що відповідає\~інтересам дитини\~та не\~порушує принципу\~рівності обох\~батьків у\~питаннях виховання\~дитини. Крім цього підлягає роз`ясненню сторонам, що з урахуванням вікових змін дитини, його розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. За таких обставин суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial