overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 листопада 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 2514. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2015 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 19 листопада 2011 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 листопада 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 2514 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 04 жовтня 2008 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Відповідач постійно вчиняє сварки. Сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, вже вісім місяців мешкають окремо. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 жовтня 2008 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 жовтня 2008 року, актовий запис 410 (а.с.10). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 2005 року, актовий запис 166 (а.с.11). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 62 по вул. Набережній в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30 січня 2010 року САС №369611 їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 62 по вул. Набережній в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області, який зареєстровано в ММ БТІ за № 636 в книзі 6. На сьогоднішній день у вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною її сина. З 2002 року, після припинення шлюбних відносин між її сином та відповідачем, остання виїхала з будинку. [PERSON] спірним житлом не цікавиться, за комунальні послуги та утримання будинку не платить, в зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'вилася, від неї до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази, суд судом встановлено наступне. Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №369611 від 30 січня 2010 року належність житловий будинок № 62, що розташований по вул. Набережній в с. Лимани Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 5). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно зареєстровано в ММ БТІ 30.01.2010 року за № 636 в Книзі № 6 (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Лиманівської сільської ради Миколаївської області № 80 від 02.02.2015 року відповідач зареєстрована за адресою: [INFO] з 19.04.2002 року (а.с. 7). Згідно з актами про непроживання від 04.02.2015 року [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2002 року (а.с. 8-9). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України суд визнає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, так як судом встановлений факт непроживання відповідача за вказаною адресою з 2002 року, тобто більш ніж 1 рік, що підтверджується відповідним змістом письмових доказів у справі, а також наявність у позивача законних підстав на вимогу про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

12 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. При цьому суд не приймає до уваги ксерокопію заяви, оформленої від імені відповідача, оскільки оригінал його підпису в заяві відсутній. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1996 року (а.с. 4). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

12 лютого 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 10 вересня 2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 10 вересня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 1030. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народились діти: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

12 лютого 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по виплаті аліментів зазначивши ,що перебуває з відповідачем в шлюбі , від якого мають сина [PERSON] [INFO] . На підставі рішення суду з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини . З вересня 2013 року відповідач перестав виконувати свої обов'язки по виплаті аліментів у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з 10.09.2013 року по 31.10.2014 р. в сумі 13 719,81 грн. Зазначену суму позивачка просить стягнути на свою користь з відповідача , а також неустойку за просрочення сплати аліментів в сум 12 622, 23 грн., а також понесені судові витрати в сумі 265 грн. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року . Від сумісного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO]. Згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.11.2011 року [PERSON] зобов'язаний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян щомісяця до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 28.09.2011 року. Згідно довідки про заборгованість по аліментам наданою Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 16.12.2014 року борг відповідача [PERSON] по виконавчому листу №2-2172 від 14.11.2011 року виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, в період з 10.09.2013 року по 31.10.2014 року складає 13719,81 грн. Згідно з ч. 1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення Таким чином , сума неустойки за період з 10.09.2013 року по 31.10.2014 року, яку відповідач зобов'язаний сплатити позивачці складає 12622,23 грн. (13719,81 грн. /сума заборгованості по сплаті аліментів/ : 100 %) = 137,20 грн. /сума пені за кожний день прострочення/ х 92 днів /кількість днів прострочення до 01.02.2015 року/). Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 265 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 07 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №104. Від спільного шлюбу в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх років відносини між ними стали напруженими, з'явилось непорозуміння, різне сприйняття відносин між чоловіком і дружиною. На теперішній час сім'я фактично розпалась, більше двох років не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб та його копію (а.с.3,4), копію свідоцтва про народження (а.с.5), копію паспорта позивача (а.с.6), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. залишити за ним у зв'язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Кривоозерської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 18 березня 2015 року. Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк в нотаріальну контору не подав, тому в оформленні спадкових прав йому нотаріусом було відмовлено. Вказуючи на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в суд не з'явився, Кривоозерська селищна рада подала письмову заяву з проханням розглянути справу без участі її представника, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 214979 (а.с. 5) . Останнім постійним місцем проживання померлої було смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за місцем відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем по заповіту (а.с. 6), у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки хворів, що підтверджується довідкою лікарні (а.с. 7). Тому, при зверненні в Кривоозерську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті [PERSON], йому було відмовлено, (а.с.4). З огляду на викладені обставини, суд вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, тому наявні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 30 липня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 340 (а.с. 3). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом, в якому зазначив, що 20 лютого 2002 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Через різні погляди на шлюб та сім'ю подружнє життя з відповідачкою не склалося. Між ними часто виникали конфлікти. Протягом останніх шість років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає, що укладений з відповідачем шлюб на даний час існує формально, їх сім'я розпалася остаточно та відновленню не підлягає. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. За таких обставин, зі згоди позивача, суд,

Outcome: approved