overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

14.03.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 01 вересня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, і проживала разом з ним до травня 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та не досягнення взаєморозуміння в сім'ї. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю не має. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 вересня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за №575. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача надала до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за №575 ( а.с. 4 ). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 3 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили з 2015 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

14.03.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та не досягнення взаєморозуміння в сім'ї. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2015 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. В зв'язку з тим, що вона перебуває в декретній відпустці, та ніде не працює, їй дуже важко одній утримувати дитину. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, представник відповідача надала до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 3), який проживає разом з позивачем [PERSON] Приймаючи до уваги вищевикладене, згоду сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 14 березня 2016 року, і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

14.03.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом. 08.04.2016 року суддею Жмурком П.Я. відкрито провадження у справі за позовом[PERSON] та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 12.04.2016 року від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить суд залишити її позов до [PERSON] без розгляду, у звязку з добровільним виселенням відповідача. Позивач також просить суд повернути сплачений нею судовий збір у розмірі 551,20 грн. В судове засідання позивач не зявилася. Відповідач також не зявився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки і не надавши суду жодних заяв. Про час, дату та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи зазначену норму, суд має задовольнити клопотання позивача і залишити без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні будинком, шляхом виселення. В задоволенні заяви в частині повернення позивачу сплаченого нею судового збору слід відмовити, оскільки виходячи з положень п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не повертається за клопотанням позивача у випадку залишення заяви або скарги без розгляду, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду за його заявою (клопотанням).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

14.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 09.10.2004 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюб з позивачем. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2004 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

14.03.2016 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, пояснюючи, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась,надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Свободнянської сільської ради № 385 від 14.03.2016 року, а відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

14.03.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON]. Донька з 01.09.2015 року по теперішній час навчається на другому курсі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського. Беручи до уваги викладене, в зв'язку з навчанням доньки позивачка потребує матеріальної допомоги, а тому вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дати звернення до суду з вказаним позовом і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років. Позивачка в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.1997 року встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З довідки № 16 від 04 лютого 2016 року встановлено, що на підставі наказу від 11.08.2015 року № 593-с, [PERSON] з 01.09.2015 року по теперішній час навчається на другому курсі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського, закінчується навчання [INFO] року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки на термін навчання доньки, тобто до [INFO] року. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.. На підставі ст.ст. 199 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

14.03.2016 року представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17307 грн. 56 коп., а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 березня 2010 року між ПАТ «Акцент-Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак [PERSON] свої зобов'язання по укладеному договору належним чином не виконав. Станом на 15.01.2016 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 17307 грн. 56 коп. В судове засідання представник ПАТ «Акцент-Банк» не зявився, в поданій заяві просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Також в судове\~ засідання повторно не зявився відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 10.03.2010 року між ПАТ «Акцент-Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та отримання кредитної картки «Універсальна», згідно якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 гривень який в подальшому було збільшено/зменшено, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконує. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. 2 Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 15.01.2016 року складає 17307 грн. 56 коп. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

14.03.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № KTH3FZ93180550 від 23.03.2013 року. Згідно договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 6720,22. Зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 12.02.2016 року має заборгованість 11055,14 грн., яка складається з наступного: 3253,64 грн. заборгованість за кредитом; 4,23 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 2822,54 грн.- заборговканість з комісії за користування кредитом; 3972,10 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500, 00 грн.- фіксована частина штрафу; 502,63 грн. штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11055,14 грн., а також судові витрати: 1378,00 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитним договором № KTH3FZ93180550 від 23.03.2013 року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

14.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, усунення від права на спадкування та зміну черговості права на спадкування, яким позов задоволено частково, а саме: встановлено факт проживання в період з 01 березня 1990 року по 16 червня 2015 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу громадянина [PERSON], [INFO], що був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та громадянки [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а також визнано за [PERSON] право на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] із спадкоємцями першої черги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Як вбачається з тексту рішення, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримав ініціоване судом питання про розподіл судових витрат та просив стягнути на користь позивача судові витрати, які були сплачені ним за подання позову до суду. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати, оскільки позивач з цього приводу не ініціював жодних дій. З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову позивачем в дохід держави було сплачено 730 грн. 80 коп. судового збору. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже оскільки при ухваленні рішення суд першої інстанції не вирішив питання розподілу судових витрат пропорційно до задоволених вимог, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. судового збору, що відповідає обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

14.03.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 12.10.1996 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини. Позивач просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, але надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved