Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

13 вересня 2017 року до суду звернулась [PERSON] до Територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в с.Рубці, Краснолиманського району, Донецької області помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,1293 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Краснолиманською міською радою 06.09.2005 року, та належала дружині померлого [PERSON], яка [INFO] померла. [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої, т.я. проживав разом з дружиною, але юридично не оформив своїх спадкових прав. У зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на ім'я померлого [PERSON], державний нотаріус Лиманської державної нотаріальної контори своєю постановою від 02.09.2017 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], на підставі чого позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи, надала суду заяву, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити(а.с.23). Відповідача - Територіальної громади м. Лиман Донецької області, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цієї цивільної справи, однак представник відповідача в судове засідання не прибув, заперечень проти заяви [PERSON] не висловив, просив розглядати справу без його участі(а.с.24-25). Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 25, 328, 1217, 1225,1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013 року. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що підтверджується наявними у справі доказами: [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,1293га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області, кадастровий номер [NUMBER]. Земельна ділянка належала [PERSON] підставі державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER], який видано Краснолиманською міською радою 06.09.2005року (а.с. 11). Спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, на вищезазначене спадкове майно після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] (а.с. 9). Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець за законом першої черги [PERSON] спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем з 1974 року до дня смерті спадкодавця (а.с. 16). Спадкове майно [PERSON] прийняв, але юридично не оформив спадкові права. [INFO] помер [PERSON], який проживав в [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є дочка спадкодавця [PERSON] (а.с.10). Спадкоємець [PERSON], згідно вимог ст. 1268-1270 ЦК України, в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця [PERSON], подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття. Відповідно до вимог чинного цивільного законодавства [PERSON] прийняла спадщину. Інші спадкоємці на спадкове майно спадкодавця [PERSON] відсутні(а.с.26). Спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] складається із земельної ділянки площею 4,1293га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рубцівської сільської ради м. Красний Лиман Донецької області, кадастровий номер [NUMBER], та на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Краснолиманською міською радою 06.09.2005року належала його дружині - [PERSON]. Зазначене спадкове майно [PERSON] прийняв, але юридично не оформив спадкові права, помер. Спадкоємець [PERSON] бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. 02.09.2017року постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна(а.с.15). Відповідно до ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупністі. Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищенаведені, встановлені судом факти та обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved