Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

12 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дочкою - 23 років. Ухвалою від 14 січня 2021 року провадження по справі відкрито. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила стягти з відповідача аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, оскільки самостійно не може забезпечити оплату навчання та проживання їх спільної дитини. Погодилась на зменшення частки стягнення з відповідача в розмірі 1 / 6 частини всіх видів його заробітку. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що згоден сплачувати аліменти, однак в розмірі 1/7 частини, що становитиме близько 3 тисяч грн. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] , шлюб між батьками укладено 21 березня 1996 року. З довідки Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» від 25.11.2020 вбачається, що [PERSON] є студенткою другого курсу даного закладу, закінчує навчання 30 червня 2023 року. Судом також встановлено, що відповідач інших утриманців не має, аліментних зобов`язань теж не має. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свою неповнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону. Дана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16. Пунктом 20, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сукупність усіх цих факторів утворюють предмет даного позову, який підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку відповідача, що погоджено позивачем у судовому засіданні. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітньої дочки, що навчається, суд вважає, що з відповідача слід стягти аліменти в розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дочкою - 23 років, яке настане 29.07.2025 року, але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з дня пред`явлення позову - 12 січня 2021 року. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial