Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

13 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,7153 га кадастровий номер 5622286600:13:000:0158 та земельну ділянку площею 2,5327 га кадастровий номер 5622286600:08:000:0107 розташованих на території Серницької сільської ради в порядку спадкування після смерті свого батька. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки, право власності на які за спадкодавцем посвідчені Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 603607 та ЯА № 028858 від 24 січня 2006 року. В оформленні спадщини на землю нотаріус йому відмовив, оскільки державні акти були видані після смерті його батька [PERSON] . Покликаючись на те, що він не має можливості оформити право власності на землю в нотаріальній конторі, змушений звернутися до суду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Згідно письмової заяви просить позов задовольнити, справу розглядати без його участі. До початку підготовчого судового засідання від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечують (а.с.32). Згідно чинної довіреності від 04 листопада 2021 року № 1975 представник відповідача [PERSON] має право на представництво інтересів Зарічненської селищної ради в усіх судах України з усіма правами сторони (а.с.33). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.9). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 23 грудня 2017 року вбачається, що після смерті [PERSON] 03 грудня 2021 року заведено спадкову справу за № 68780513 у спадковому реєстрі (а.с.29). [PERSON] , як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом прийняла спадщину після смерті свого батька в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 03 грудня 2021 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] оскільки Державні акти серії ЯБ № 603607 та ЯА № 028858 від 24 січня 2006 року видані на ім`я [PERSON] є недійсними оскільки видані після його смерті. З матеріалів справи видно, що [PERSON] на праві приватної власності належать: земельна ділянка площею 2,5327 га кадастровий номер 5622286600:08:000:0107 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 028858, та земельна ділянка площею 0,7153 га кадастровий номер 5622286600:13:000:0158 для ведення особистого селянського господарства, що стверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 603607 (а.с.12,17). Вказані Державні акти були видані 24 січня 2006 року, тобто після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Факт належності вищезазначених земельних ділянок [PERSON] підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5610404822021 та № НВ-5610404822021 від 06 грудня 2021 року, відповідно до яких земельні ділянки з кадастровими номерами 5622286600:08:000:0107 та 5622286600:13:000:0158 належать на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту ЯА № 028858 від 24 січня 2006 року та ЯБ № 603607 від 24 січня 2006 року відповідно (а.с. 13-16,18-20). Витягами із технічної документації, сформованих Державним кадастровим реєстратором 06 грудня 2021 року, визначено нормативну грошву оцінку земельних ділянок (а.с. 16,21). [PERSON] був членом КСП «Серницьке» та документований сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0218322 від 28 травня 1998 року (а.с.37). Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» видача державних актів на право власності на земельну ділянку не передбачена. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що позивач має право на спадщину за законом після смерті свого батька, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що Державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. У зв`язку з визнанням позову відповідачем, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) належить розподілити за правилами ч. 1 ст. 142 ЦПК України, повернувши позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, решту 50 відсотків за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача.

Outcome: approved