Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

13 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], вказуючи на те, що останні з лютого 2015 року не користуються квартирою № 33, що по вул. Миру, 17 в с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, тому просив визнати їх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими за місцем своєї реєстрації про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, причин своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявили / а. с. 22 25; 30 - 34 /. Зважаючи на те, що відповідачі, які в силу положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися з невідомих на те причин, суд приходить до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 04 лютого 2015 року, який зареєстровано в реєстрі за № 49, позивач [PERSON] придбав у відповідачів [PERSON], [PERSON] у власність трьохкімнатну квартиру, яка належала останнім на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] / а. с. 6-7 /. Право власності позивача на обумовлене нерухоме майно у відповідності з вимогами ст. 182 ЦК України зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що посвідчується витягом з Державного реєстру таких прав від 04 лютого 2015 року, виданим приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу [PERSON] / а. с. 8 /. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, станом на 10 серпня 2015 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстрований позивач та його дружина й син, а також відповідачі, які не являються родичами останнього та за вказаною адресою не проживають / а. с. 5 /. Із письмових пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що відповідачі з моменту відчуження, належного їм майна, за місцем його знаходження: [ADDRESS], не проживають. Правовідносини щодо користування житловими приміщеннями в будинках / квартирах / приватного житлового фонду регулюються главою 6 Розділу ІІІ ЖК України, ст. 405 та главою 59 ЦК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім?ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не являється членами сім?ї власника квартири [ADDRESS], та з лютого 2015 року за вказаною адресою не проживають без поважних на те причин, суд приходить до висновку, що кожен з них втратив право користування цим приміщенням. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved