Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

13.02.2018 року [PERSON], [INFO], проживає за адресою:[INFO], звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [INFO], ІПН3199805399, проживає за адресою: [INFO], в якій просить суд розірвати шлюб, який 25.03.2016 року зареєстрований між [PERSON], 13.04.1980р.н. та [PERSON], 10.08.1987р.н. Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 146 та стягувати з [PERSON],[INFO] аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.03.2016р. позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 146. Від шлюбу у них народився: [PERSON], 09.08.2016 року, який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Добровільно відповідач матеріально не забезпечує сімю, не цікавиться здоровям дитини, її вихованням, духовним розвитком. На даний час вона несе витрати на дитину, такі витрати у відповідності до вимог ст.181 Сімейного кодексу України слід розділити з відповідачем, який не бажає добровільно допомагати. Шлюб має формальний характер, негативна поведінка відповідача та часті сварки між ними призвели до окремого проживання подружжя, просить суд розірвати шлюб та стягувати аліменти на дитину. Ухвалою від 14.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 16.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, що стверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи /а.с.16,20/, причини не прибуття суду не повідомив, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою позивача, на підставі ст.280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав та мотивів. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] 25.03.2016 року зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 146 /а.с.4/. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ №517423 від 16.08.2016 року в [PERSON] та [PERSON] 09.08.2016 року народився син [PERSON], /а.с.5/. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законом або договором. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин більше року. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитини, що мають істотне значення, а тому слід розірвати шлюб. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін те, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте працездатний, має постійний дохід, інших утриманців не має. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У звязку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати у справі за позовну вимогу про стягнення аліментів. Кеоуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280-281,430 ЦПК України, ст.ст. 110,112, 180, 184 СК України, суд, -

Outcome: approved