Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

13 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання спільної неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. У позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 06 жовтня 2007 року. З 03 квітня 2014 року сторони припинили подружні стосунки та з вказаного часу проживають окремо, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача. При цьому, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином (а.с.19),у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, просила задовольнити її позов. Разом з тим, позивач справу прохала розглянути без її участіта не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.21), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у письмовій заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено актовий запис №26 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5). Рішення Розівського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.25-26). З письмових пояснень позивача та з матеріалів справи вбачається, що спільне подружнє життя позивача з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим з 03 квітня 2014 року сторони припинили подружні стосунки, з вказаного часу неповнолітня дитина знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної неповнолітньої дитини, хоча зобов'язаний та має можливість надавати таку допомогу, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Разом з тим, відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, дружини, дітей на утриманні не має (а.с2-3,6,23,25-26). Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, що дає підстави суду для стягнення з відповідача [PERSON] коштів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задоволено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved