Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки кожному, що належала [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що 23 грудня 2008 року помер [PERSON], який приходився чоловіком та батьком позивачів. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що знаходиться на території Берестівської сільської ради. Заповіту померлий не залишив. [PERSON], проживаючи на момент смерті чоловіка разом з ним, фактично прийняла спадщину, володіючи та розпоряджаючись майном. Являючись спадкоємцем за законом першої черги [PERSON] звернувся до нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом заведена спадкова справа. В ході подачі документів до нотаріуса виявилось, що покійний в 2008 році прийняв спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ СМ № 045300, виданого Берестівською сільською радою 22 березня 2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379, та отримав свідоцтво про право а спадщину за заповітом. Але оформити право власності на себе, а саме виготовити державний акт на своє імя та зареєструвати право власності як того вимагало на той час законодавство, покійний не встиг, оскільки помер. Так як померлий не встиг виготовити державний акт на своє імя та зареєструвати право власності на дану земельну ділянку, а реєстрація права власності на покійного неможлива, тому позивачі звернулися до суду та просять визнати за ними право власності на 1/2 частину земельної ділянки кожному загальною площею 5,5945 в тому числі ріллі - 4,0612 га(кадастровий № 5923281200:02:001:0107), сіножатей - 1,3885 (кадастровий № 5923281200:02:002:0279), пасовищ - 0,1448 (кадастровий № 5923281200:02:001:0194), що розташована на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 045300, виданого Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області від 22 березня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379. Уповноважений на участь у розгляді справи представник позивачів у поданій письмовій заяві просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник Берестівської сільської ради в судове засідання не зявився, судом отримана заява про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. 12 липня 1970 року позивач [PERSON] та померлий [PERSON] зареєстрували шлюб в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, актовий запис 7 (а.с. 12). Позивач [PERSON] народився 23 січня 1971 року, його батьками згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 22 березня 2002 року [PERSON] отримала державний акт серії ІІI-СМ № 045300 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,59 га. (а.с. 10). 24 вересня 2008 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори [PERSON], на земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ СМ №045300, виданого Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 22 березня 2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). 23 грудня 2008 року в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області [PERSON] помер (а.с. 7). Відповідно до довідки №1003 від 8 грудня 2015 року, виданої Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, та копії книги погосподарського обліку, до дня смерті [PERSON] проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с. 8, 37). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 23 грудня 2008 року, заведена за заявою [PERSON] 23 червня 2009 року за № 195/2009 (а.с. 28). Із копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення вбачається, що вартість земельної ділянки площею 5,5945 га належної [PERSON] становить 86650 грн. За викладених обставин позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті особи). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішені справи бере до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] земельної ділянки площею 5,5945 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, яку успадкував [PERSON] Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], від спадщини не відмовлялись, [PERSON] протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини, позивачі на момент смерті проживали разом з [PERSON], а значить прийняли спадщину, неможливість у нотаріальному порядку оформити спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, суд вважає необхідним визнати за позивачами право власності в порядку спадкування на належну [PERSON] земельну ділянку.

Outcome: approved