Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

13 серпня 2019 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою та просили ухвалити рішення, яким: скасувати обтяження з земельної ділянки, площею 1471,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 20.11.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А. В. на підставі Іпотечного договору за номером обтяження 6067825;скасувати арешт, накладений на майно [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), відповідно до\~Постанови 46939878\~від 20.03.2018\~р.\~про арешт\~майна боржника\~та оголошення\~заборони на\~його відчуження,\~Першого Малиновського\~відділу ДВС\~м.\~Одеси Головного\~територіального управління\~юстиції в\~Одеській області,\~номер запису\~про обтяження\~25328040\~та скасувати\~запис про\~арешт рухомого\~майна за\~номером запису15305221\~у Державному\~реєстрі обтяжень\~рухомого майна\~та вилучити\~запис про\~арешт рухомого\~майна або\~оголошення його\~розшуку з\~Єдиного державного\~реєстру МВС;скасувати\~арешт,\~накладений на\~майно [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), відповідно до Постанови б/н від 08.04.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції в Одеській області, номер запису про обтяження 9438503 та скасувати запис про арешт рухомого майна за номером запису 15298030 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та вилучити запис про арешт рухомого майна або оголошення його розшуку з Єдиного державного реєстру МВС. Відповідачі: Перший Малиновський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області та Перший Малиновський ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області повідомлялись належним чином, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходили. Згідно з ч. 2\~ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №660/194-302, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надало [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 237\~500,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних та комісій, та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18 листопада 2017 р. Одночасно 19 листопада 2007 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №660/193-302, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надало [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 237\~500.00 доларів США зі сплатою 13,5% річних та комісій, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18 листопада 2017 р. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. 19.11.2007 р., за реєстровим №5288, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку земельну ділянку, площею 0,500 га, розташованою за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з наявністю заборгованості з несплати кредитних зобов`язань по наведеним кредитним договорам, АТ «Укрсоцбанк» звернувся до Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків, так Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 р. по справі №981/14, позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 1\~888\~721,74 грн., а також третейський збір. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2015 р. по справі №755/31830/14ц, видано виконавчий лист на виконання наведеного рішення. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 24.10.2014 р. по справі №982/14, позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитом в сумі 2\~069\~527,87 грн., а також третейський збір. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2015 р. по справі №755/31827/14ц, видано виконавчий лист на виконання наведеного рішення. Після отримання виконавчих листів, АТ «Укрсоцбанк» звернулось до виконавчих служб з метою примусового виконання рішень Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Першим Малиновським відділом ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження за №46939878 зі стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк».Під час проведення виконавчих дії державним виконавцем на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.03.2018 р., накладено арешти на майно, що належить [PERSON] : -номер запису про обтяження 25328040, накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу ДВС м . Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №46939878 від 20.03.2018 р.; -номер запису про арешт рухомого майна 15305221, накладений на підставі Постанови 46939878 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, від 19.03.2015 р. Відповідно до наявної в матеріалах справи (арк. ___ ) копії листа від 27.04.2018 р. за вих. №15955, отриманого [PERSON] від Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, виконавче провадження №46939878 з примусового виконання виконавчого листа №755/31830/14-ц, виданого 26.01.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 1\~888\~721,74 грн., завершено 20.03.2018 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - .у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також відповідно\~до даних\~АСВП виконавче\~провадження №46939878\~ завершено,\~дані щодо\~діючих виконавчих\~проваджень,\~де боржником\~є [PERSON] ,\~а стягувачем\~АТ «Укрсоцбанк»\~-\~відсутні,\~у зв`язку з чим відсутні правові підстави для існування арештів, накладених відповідно доПостанови 46939878 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, від 19.03.2015 р. та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Малиновського відділу ДВС м . Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП №46939878 від 20.03.2018 р. Першим Приморським відділом ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження за №47158788 зі стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк». Під час проведення виконавчих дії державним виконавцем на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2015 р. накладено арешт на майно, що належить [PERSON] : -номер запису про обтяження 9438503, накладений на підставі Постанови б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, від 08.04.2015 р.; -номер запису про арешт рухомого майна 15298030, накладений на підставі Постанови 47158788 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, від 08.04.2015 р. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії листа від 05.06.2018 р. за вих. №15606, отриманого [PERSON] , від Першого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, виконавче провадження №47158788 з примусового виконання виконавчого листа №755/31827/14-ц, виданого 20.02.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2\~090\~866,75 грн., 17.06.2015 р. направлено до Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії листа від 07.06.2018 р. за вих. №40-12862, від Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у відділі на виконанні не перебував та не перебуває виконавчий лист №755/31827, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу у сумі 2\~090\~866,75 грн. Відповідно наявної в матеріалах справи копії листа від 27.04.2018 р. за вих. №16000, від Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/31827/14-ц, виданого 20.02.2015 р. Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2\~090\~866,75 грн. на виконанні у відділі ніколи не перебувало та не перебуває. З наведеного вбачається, що виконавче провадження №47158788, а також виконавчий лист\~№755/31827/14-ц,\~виданий 20.02.2015\~р.\~Дніпровським районним\~судом м.\~Києва,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ПАТ «Укрсоцбанк»\~заборгованості у\~розмірі 2\~090\~866,75\~грн.,\~не перебуває\~на виконанні\~в жодній\~виконавчої служби,\~також відсутні\~дані в АСВП щодо діючих виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] , а стягувачем АТ «Укрсоцбанк», у зв`язку з чим відсутні підстави для існування арештів, накладених відповідно до Постанови б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, від 08.04.2015 р. З наявних доказів в матеріалах справи, а також перевірної інформації, наявної в електронних реєстрах, вбачається, що не має жодного відкритого виконавчого провадження відносно [PERSON] та [PERSON] , але наявні арешти, які в порушення чинного законодавства Відповідачами скасовані не були, що є порушенням майнових прав Позивачів. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються\~Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV, чинним протягом спірних правовідносин. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. За змістом\~ст.\~26\~наведеного Закону,\~державний виконавець\~не пізніше\~наступного робочого\~дня з\~дня надходження\~до нього\~виконавчого документа\~виносить постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження,\~в якій\~зазначає про\~обов`язок боржника\~подати декларацію\~про доходи\~та майно\~боржника,\~попереджає боржника\~про відповідальність\~за неподання\~такої декларації\~або внесення\~до неї\~завідомо неправдивих\~відомостей. У\~постанові про\~відкриття виконавчого\~провадження за\~рішенням,\~примусове виконання\~якого передбачає\~справляння виконавчого\~збору,\~державний виконавець\~зазначає про\~стягнення з\~боржника виконавчого\~збору в\~розмірі,\~встановленому ст.\~27\~цього Закону.\~У разі\~якщо в\~заяві стягувача\~зазначено рахунки\~боржника у\~банках,\~інших фінансових\~установах,\~виконавець негайно\~після відкриття\~виконавчого провадження\~накладає арешт\~на кошти\~боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст. 56 цього Закону. За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ч. 5 цієї статті, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону. Повернення виконавчого документа стягувачеві є аналогічне закінченню виконавчого провадження, оскільки будь-які дії державним виконавцем після цього не здійснюються та не можуть здійснюватися, а саме виконавче провадження, фактично, закінчується. Наведені норми\~чітко передбачають\~дії державного\~виконавця в\~разі повернення\~виконавчого документа\~стягувачу,\~зокрема,\~зняття арешту.\~Відповідач Перший\~Малиновський відділ\~ДВС м.\~Одеса ГТУЮ\~в Одеській\~області неправомірно виніс постанову про повернення виконавчого документа стугавачеві без зазначення в ній про зняття арешту та заборон, накладених на невизначене все нерухоме майно боржника, накладених в рамках виконавчого провадження ВП №46939878. Окрім цього, відповідно умов Договору відступлення права вимоги від 08.11.2017 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» передає, а громадянин України [PERSON] приймає права вимоги за Кредитними договорами у тому числі за Кредитним договором №660/194-302 від 19.11.2007 р., укладеному між [PERSON] та АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та за Кредитним договором №660/193-302 від 19.11.2007 р., укладеному між [PERSON] та АКІБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк». 05.04.2018 р. Шадловським Дмитром [PERSON] складена та підписана Заява, відповідно до якої він, як Новий кредитор та Іпотекодержатель, стверджує, що не має будь-яких претензій, у тому числі фінансового та майнового характеру до [PERSON] за Кредитним договором. Також цією заявою [PERSON] надав згоду на скасування всіх заходів примусового характеру, в тому числі арештів з рухомого та нерухомого майна, що були застосовані під час примусового виконання виконавчих листів. 05.04.2018 р. Шадловським Дмитром [PERSON] складена та підписана Заява, відповідно до якої він, як Новий кредитор та Іпотекодержатель, стверджує, що не має будь-яких претензій, у тому числі фінансового та майнового характеру до [PERSON] за Кредитним договором. Також цією заявою [PERSON] надав згоду на скасування всіх заходів примусового характеру, в тому числі арештів з рухомого та нерухомого майна, що були застосовані під час примусового виконання виконавчих листів. Наявність же накладених арештів (заборон) без необхідних правових підстав, оскільки\~\~необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом\~\~накладення арештів та заборон відпала, фактично порушує права Позивачів на володіння своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст. 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 3 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та Законом. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву частково, скасувати арешти на майно, як доведені та обґрунтовані. У той же час, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог щодо скасування обтяження з земельної ділянки, площею 1471,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачами не надано жодних належних доказів правомірності задоволення зазначених вимог. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;\~показаннями свідків. Ст. 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial