Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

13 червня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 26 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №273. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №273. Від шлюбу сторони дітей не мають. З 10 березня 2016 року фактично шлюбні відносини між подружжям були припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності порозуміння, байдужості до життя та проблем, відсутності сімейного вогнища. Спільне господарство сторонами разом не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. Спільного майна подружжя не має, відповідач до органів РАЦС з'являтися не бажає, тому позивач вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У зв'язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 26 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №273, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2016 року. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з'ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2017 року було вирішено надати сторонам у справі строк для примирення два місяці (а.с.15-16). За наданий судом час сторони не примирились. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача, примушування відповідача до збереження шлюбних відносин із позивачем є порушенням права останнього, отже, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved