Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про оголошення [PERSON], [INFO], померлим. В обґрунтування заяви зазначила, що вона з [PERSON], [INFO], проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з січня 2008 року по лютий 2008 року. Від спільного проживання у них народилась дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з заявником та перебуває на утриманні. З листопада 2008 року [PERSON] покинув заявника з дитиною та поїхав. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року [PERSON], [INFO], оголошено безвісно відсутнім. За місцем проживання [PERSON] не зявлявся більше трьох років, відомості щодо його перебування відсутні. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для звернення до управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області. У судове засідання заявник та її представник не зявились, згідно письмової заяви просили розглянути справу без їх участі, підтримали заявлені вимоги, просили суд їх задовольнити. Заінтересовані особи, відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які повідомили суду, що мають добрі відносини із сімєю заявника, бувають вдома, проте батька [PERSON], доньки [PERSON], ніколи не бачили, не чули, щоб дитина когось називала батьком, особистих речей, які б належали чоловіку, вдома у [PERSON] не бачили також. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], мати заявника, яка повідомила суду, що батько її онуки [PERSON] не спілкується з сімєю, поїхав в невідомому напрямку, жодних звісток від нього не має вже тривалий час. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви. Згідно актового запису про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Місце проживання батька [PERSON], [INFO], вказано Миколаївська область, смт.Березань, вул.Леніна, 21. Згідно відомостей Березанського районного відділу Управління МВС Миколаївської області, лист від 10.06.2015 року №56/5044, місце реєстрації проживання [PERSON] встановлено за адресою: вул.Садова, 17, с.Дмитрівка, Березанський район, Миколаївська область. Здійснено перевірку громадянина [PERSON] за обліками «АРМОР» регіонального та центрального рівня, в період за 2012-2015 роки до адміністративної або кримінальної відповідальності на території України не притягався. Згідно інформації адресно-довідкового підрозділу управління ДМС в Миколаївській області [PERSON], [INFO], зареєстрований з 29 жовтня 2009 року за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с.Дмитрівка, вул.Першотравнева, 7. Згідно довідки виконкому Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 11.08.2015 року №444 [PERSON], [INFO], зареєстрований з 24 жовтня 2009 року за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с.Дмитрівка, вул.Першотравнева, 7, але на території Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області не проживає, не проживав, місце перебування невідоме. Згідно повідомлення Павлоградського міського відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 11 лютого 2015 року, місце знаходження [PERSON], [INFO], встановлено не було. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року [PERSON], [INFO], оголошено безвісно відсутнім. Рішення набрало законної сили 18 грудня 2010 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно зі ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Судом роз'яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 249 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем постійного проживання більше трьох років, відомості про його перебування в місці постійного проживання відсутні, тому суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви та оголошення [PERSON] померлим. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] судом у точності не може бути встановлено, [PERSON] необхідно оголосити померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 235 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст.ст. 46, 47 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved