overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

14 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.04.2014р. о 10 год. 09 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.04.2014р. о 10 год. 09 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Карасьова лікарні ЦРБ КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора метушлива, афективно заряджена, на місці не утримується. Розмовляє з віртуальним співрозмовником. Виказує маячні ідеї відношення, збитку. Галюцінує. Мишлення розірване. Дементна. Критика формальна. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - судинна деменція, змішана форма, змішаний тип перебігу. Галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

14 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.04.2014р. о 01 год. 45 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.04.2014р. о 01 год. 45 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріним лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора доступна формальному контакту. На питання відповідає після пауз, не завжди в плані поставлених запитань, легко афектується. Стверджує, що «тітка [PERSON] хотіла її вбити, що вона постійно чує її голос, що вона загрожує її життю». Психічно хворою себе не враховує. Мислення паралогічне, непослідовне. Критика до свого стану порушена. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцінаторно-параноїдний синдром, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

14 квітня 2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу та розподіл майна між подружжям [PERSON] та [PERSON]. Позов задоволено частково. 23.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат в розмірі 1066грн.30 коп.оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення судового збору та інших судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі щодо розміру суми стягнення судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, сторони при подачі позовних заяв та в період розгляду справи понесли витрати. Оскільки це питання не було вирішено при ухваленні рішення, тому слід ухвалити додаткове рішення щодо стягнення судових витрат, так як позов було задоволено частково суд частково стягує з відповідачки судові витрати в сумі 3052грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] В обґрунтування позову посилається на наступні обставини: В зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він є з 27.11.2010 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 99. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим,несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, втрата поваги та довіри привели до розриву сімейних відносин. Примирення між ними вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] який зареєстровано 27 листопада 2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 99 (а.с. ). Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи видно, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору про те, з ким буде проживати дитина не мають. При таких обставинах, суд знаходить заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 07 липня 2007 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. На протязі останнього часу винекли непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. З вересня 2013 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. (а.с.13) Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 14). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07 липня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 липня 2007 року, актовий запис 254. (а.с. 7). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 червня 2010 року, актовий запис 346. (а.с.8). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 серпня 2003 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Виникали постійні сварки зі сторони відповідача. З жовтня 2013 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. (а.с.11) Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 12). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 серпня 2003 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 серпня 2003 року, актовий запис 316. (а.с. 6). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 січня 2005 року, актовий запис 52 (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.08.2004 року вона уклала шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 241 з відповідачем по справі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 18 серпня 2004 року зареєстрували шлюб Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 241 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2011 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. З підстав, передбачених ст.ст. 1046,1047 ЦК України просить позов задовольнити та стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 24 тис. грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Пояснив , що відповідно до договору позики від 28 квітня 2012 року позивач позичив відповідачу гроші в сумі 24 тис. грн. на строк до 30 квітня 2014 року. Відповідно до умов договору, позику [PERSON] повинна була повертати щомісячними платежами в розмірі по 1000 грн. При порушені умов повернення боргу у позивача настає право вимоги незалежно від кінцевого строку повернення позики. В порушення умов договору відповідач позику не повертає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог , вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 1046,1049 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками , а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або такуж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками . Судом встановлено, що 28.04.2012 року між сторонами був укладений договір позики відповідно до якого [PERSON] отримала у позику 24 тис. грн. Строк повернення коштів встановлений - до 30 квітня 2014 року. Відповідно до умов договору, позику [PERSON] повинна була повертати щомісячними платежами в розмірі по 1000 грн. При порушені умов повернення боргу у позивача настає право вимоги незалежно від кінцевого строку повернення позики. Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні оригіналом розписки про отримання позики. ( арк.с. 4-5). Тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 24 тис. грн. є обґрунтованими та доведеними. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказував, що 27 листопада 1998 року він уклав з відповідачами договір купівлі-продажу трикімнатної квартири [ADDRESS], який зареєстрований Товарною біржею «Миколаїв-Південь» за № 3077. Позивач вказував, що угода сторонами виконана, але він не може розпорядитися зазначеним майном, оскільки угода нотаріально не засвідчена, що суперечить діючому законодавству. Оскільки угода виконана сторонами, просив позов задовольнити та визнати вказаний договір дійсним. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - Товарна біржа «Миколаїв-Південь» про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не направила свого представника для участі у справі, надала заяві, у якій просила позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України знаходить позов обґрунтованим, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди. Таким чином, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS], оскільки виконав всі зобов'язання, визначені договором купівлі-продажу. Відповідачі теж виконали свої зобов'язання за договором купівлі-продажу, тобто виселились з вказаної квартири та знялись з реєстрації. Позивач має намір розпорядитися належною йому квартирою, але не може це зробити у зв'язку з тим, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Право власності позивача на трикімнатну квартиру [ADDRESS] підтверджується перевіреним судом договором купівлі-продажу №3307 від 27 листопада 1998 року та довідкою Миколаївського МБТІ від 09.04.2014 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання договору купівлі-продажу дійсним обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір укладений відповідно до чинного законодавства, виконаний сторонами, але з вини відповідача нотаріально не посвідчений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

14 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 29 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , яких просить залишити проживати з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі , з позовом згодна. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 29 квітня 2000 року перебувають у шлюбі. ( арк.с. 4). У сторін маються діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. ( арк..с. 7,8). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved