Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

13.03.2017 р. заявлено позов, у якому позивачка зазначила, що з 14.02.2012 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], самостійно утримувати його вона не має можливості, відповідач працює слюсарем Ладижинської філії «Вінницька птахофабрика» та отримує заробітню плату, однак добровільно свій обов'язок по утриманню своєї дитини не виконує, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову зменшила та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини та витрати на правову допомогу, справу просила розглядати без неї (а.с. 28 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав частково, просив стягувати з нього аліментів в 1/4 частині всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив справу розглянути без нього ого (а.с. 30 ). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, постійно працює слюсарем Ладижинської філії «Вінницька птахофабрика» та регулярно отримує заробітню плату і може надавати кошти в розмірі 29% всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 29% всіх видів його доходів, але неменше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду, підтверджуються ще й такими доказами: -копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], за яким 14.02.2012р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON],[INFO] (а.с.4); -довідкою №550 від 16.02.2017р. виконавчого комітету Гайсинської міської ради, за якою до складу сім'ї [PERSON] входять: мати [PERSON], батька [PERSON], брат [PERSON], брат [PERSON], син [PERSON], брат [PERSON], племінниця [PERSON] (а.с. 9). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, в частині стягнення судових витрат на правову допомогу на користь позивачки необхідно відмовити через відсутність підтверджуючих документів про їх сплату.

Outcome: approved