Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

13 серпня 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь достроково заборгованість за кредитним договором № 012/13/062 від 10.01.2008 р., яка станом на 11.06.2015 року складає 55887,45 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1182205 (один мільйон сто вісімдесят дві тисячі двісті пять) гривень 67 копійок, із них: заборгованості за кредитом - 50334,01 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1064731,92 грн.; заборгованості за відсотками - 3702,02 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 78310,05 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 1851,42 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 39163,70 грн.; стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 10 січня 2015 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 012/13/062, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 147695,00 дол. США з терміном повернення по 09 січня 2018 року із сплатою 13,25% річних. Пояснює, що додатково для забезпечення вимог кредитора за кредитним договором 10 січня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 012/13/062, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору. Також пояснює, що 11 липня 2008 р. між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою було погоджено новий Графік повернення Кредиту та сплати процентів. 12 січня 2009 р. між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору, якою було погоджено новий Графік повернення Кредиту та сплати процентів. 09 липня 2010 р. між Кредитором та Позичальником було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору, якою було змінено порядок предявлення вимоги про дострокове погашення кредиту, передбачене п. 1.9. частини 2 Кредитного договору. Пунктом 2 Додаткової угоди №3 було встановлено Кредитні канікули на період з 01.06.2010 р. по 31.08.2010 р. На підставі п. 3.3. Додаткової угоди №3 з 09 липня 2010 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на суму заборгованості за процентами з розмірі 1 000,00 дол. США. Також було погоджено викласти Додаток 3 «Графік погашення кредиту та сплати процентів» в новій редакції. Зазначає, що поручитель надав згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до вказаної угоди та підтвердив свої зобовязання за Договором поруки. Стверджує, що позичальник не виконує належним чином зобовязання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах і строки, передбачені договором, у звязку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором № 012/13/062 від 10.01.2008 року станом на 11.06.2015 року складає 55887,45 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1182205 ,67 грн., із них: заборгованості за кредитом - 50334,01 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1064731,92 грн.; заборгованості за відсотками - 3702,02 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 78310,05 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 1851,42 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 39163,70 грн. Просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року було прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки (а.с. 105-107), в якому просить визнати недійсним кредитний договір № 012/13/062 від 10 січня 2008 року (з подальшими змінами та доповненнями згідно додатків та додаткових угод) та укладений на його основі та виконання договір іпотеки № 57 від 10 січня 2008 року. Свої вимоги мотивує тим, що 10 січня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Аваль» було укладено кредитний договір № 012/13/062. В порядку забезпечення виконання зобовязання по цьому кредитному договору були укладені договір поруки № 012/13/062 від 10 січня 2008 року та договір іпотеки № 57 від 10 січня 2008 року. Вважає, що укладений кредитний договір № 012/13/062 від 10.01.2008 р. не відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», Постанові Правління Національного банку України «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10 травня 2007 року № 168, а тому є недійсним, оскільки: укладений за неповного інформування споживача про умови кредитування; укладений із застосуванням відповідачем нечесної підприємницької практики; порушує принцип рівності сторін; не містить усіх істотних умов, зокрема: деталізованої загальної вартості кредиту для споживача із розрахунком остаточних сум його погашення в майбутньому, включаючи витрати на юридичний супровід, нотаріальне оформлення, витрати зі страхування, порядку сплати кредиту і нарахованих відсотків; не визначено інформації про відкриття рахунку призначеного для зарахування кредитних коштів, умови його відкриття та обслуговування, рахунку призначеного для погашення кредитної заборгованості, умови його відкриття та обслуговування; відсутня інформація щодо значення реальної процентної ставки за оспорюваним кредитним договором. Також зазначає, що у разі задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним кредитного договору № 012/13/062 від 10 січня 2008 року, це створює правові наслідки, за якими має бути визнаний недійсним також і договір іпотеки № 57 від 10 січня 2008 року. В судовому засіданні представник позивача-відповідача первісний позов підтримав і просив його задовольнити; в задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі. В своїх поясненнях посилався на пояснення, викладені в позовній заяві та у письмових запереченнях на зустрічну позовну заяву (а.с. 2-7, 111). Відповідач-позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити в повному обсязі; зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві та у письмових запереченнях на первісну позовну заяву (а.с. 99, 105-107). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити; проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 січня 2015 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 012/13/062 (а.с. 16-31), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 147695,00 дол. США з терміном повернення по 09 січня 2018 року із сплатою 13,25% річних (п. п. 2, 3 Договору). 10 січня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 012/13/062, відповідно до п. 2.1. якого у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки (а.с. 52-53). 11 липня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 012/13/062 від 10 січня 2008 р., якою було погоджено новий Графік повернення Кредиту та сплати процентів (а.с. 32-38). 12 січня 2009 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 012/13/062 від 10 січня 2008 р., якою було погоджено новий Графік повернення Кредиту та сплати процентів (а.с. 39-44). Укладену Додаткову угоду № 2 від 09 січня 2009 року погоджено з поручителем [PERSON] 09 липня 2010 року між АТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору № 012/13/062 від 10 січня 2008 року, якою було змінено порядок предявлення вимоги про дострокове погашення кредиту, передбачене п. 1.9. частини 2 Кредитного договору (а.с. 45-49). Пунктом 2 Додаткової угоди №3 було встановлено Кредитні канікули на період з 01.06.2010 р. по 31.08.2010 р. На підставі п. 3.3. вказаної Додаткової угоди № 3 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на суму заборгованості за процентами з розмірі 1 000,00 дол. США. Також було погоджено викласти Додаток 3 «Графік погашення кредиту та сплати процентів» в новій редакції. Поручитель [PERSON] надав згоду на зміну умов Кредитного договору відповідно до вказаної угоди та підтвердив свої зобовязання за Договором поруки (а.с. 46). Відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором № 012/13/062 від 10 січня 2008 року, у звязку з чим загальна сума заборгованості за кредитним договором № 012/13/062 від 10.01.2008 року станом на 11.06.2015 року складає 55887,45 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1182205 ,67 грн., із них: заборгованості за кредитом - 50334,01 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1064731,92 грн.; заборгованості за відсотками - 3702,02 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 78310,05 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 1851,42 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 39163,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який міститься в матеріалах справи (а.с. 8-15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язань і встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З аналізу приписів, встановлених параграфами 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, вбачається, що істотними умовами договору кредиту, крім умови про предмет, є умова про мету кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем-позивачем не доведено, що ПАТ «[PERSON] Аваль» не дотримано законодавства України при укладанні кредитного договору № 012/13/062 від 10 січня 2008 року та наступних додаткових угод до нього, укладення оспорюваного кредитного договору під впливом обману, а тому суд приходить до висновку, що підстав для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору та договору іпотеки не має, а, відтак, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. В свою чергу, оскільки відповідач [PERSON] уклала з позивачем за первісним позовом кредитний договір, відповідач [PERSON] уклав договір поруки, умови цих договорів відповідачі не виконують, внаслідок станом на 11.06.2015 року складає 55887,45 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1182205 ,67 грн., тому з відповідачів за первісним позовом підлягає стягненню в солідарному порядку на користь позивача вказана сума. Враховуючи, що позивачем за первісним позовом понесені документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп., а також те, що відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнена (а.с. 100), тому на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп.

Outcome: approved