Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

14 березня 2018 року позивач -\~публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ Позовна заява обґрунтована тим, що 05 червня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~\~[PERSON] не виконував взятих на себе обов'язків за кредитним договором, не здійснював щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. \~\~ На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15497 грн. 33 коп., яка складається з 515 грн. 26 коп. - заборгованість за кредитом;\~10767 грн. 91 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість зі сплати пені та комісії; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:\~500 грн. - штраф (фіксована частина), 714 грн. 16 коп. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Матеріалами справи встановлено, що 05 червня 2014 року між публічним акціонерним\~ товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»», відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 700 грн. \~\~ Кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки. \~\~ За користування кредитними коштами встановлені проценти у розмірі 2,5% щомісяця або 30% річних. \~ За порушення строків повернення кредитних коштів за Умовами кредитування визначена оплата штрафних санкцій. \~\~ Вказаний договір складається із заяви позичальника (клієнта), Тарифів надання кредиту, Умов і правил надання банком послуг та Правил користування платіжною карткою. \~ Так, пунктом\~ 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. \~ Крім того, вищезазначеними Умовами та Правилами передбачено, зокрема: нарахування банком за користування кредитом та овердрафтом процентів в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік - п. 2.1.1.12.6; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісії - п.2.1.1.7.6. \~ Відповідач висловив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг, що укладено між ним та банком, та підтверджено його підписом у цій заяві (а.с.6). \~ Пунктом 2.1.1.12.5 Умов визначено, що погашення за кредитом за платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). \~ Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються\~главою 71 ЦК України\~та загальними нормами\~Цивільного кодексу\~щодо зобов`язань. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтями 526, 625 ЦК України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами, необхідність виконання зобов'язань належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Частина 1 ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, чим порушив вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Згідно з розрахунком заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач вчасно не сплачував кредитну заборгованість, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, з червня 2015 року припинив виконання своїх зобовязань за договором, у звязку з чим станом на 31 грудня 2017 року за ним рахується заборгованість в сумі 15497 грн. 33 коп., яка складається з 515 грн. 26 коп. - заборгованість за кредитом; 10767 грн. 91 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 3000 грн. - заборгованість зі сплати пені та комісії; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 714 грн. 16 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.5). Щодо нарахованих процентів, то відповідно до наданого Банком розрахунку позивачем з вересня 2014 року застосована процентна ставка в розмірі 2,9 %, а з 01 квітня 2015 року - в розмірі 43.20 % річних (тобто 3,6%), в той же час суду не надано підстав збільшення відсоткової ставки по кредитному договору та доказів узгодження такого підвищення процентів із відповідачем. Згідно даних Тарифів та Анкети-заяви сторонами узгоджена процентна ставка 2,5 % на місяць, доказів щодо інших підстав нарахування процентної ставки за іншою ставкою суду не надано. Відповідно до Тарифів, нова процентна ставка підлягає застосуванню до трат, здійснених з 01.09.2014 року (тариф 2,9%) , та за тратами здійсненими з 01.04.2015 року (тариф 3,6 %). В той же час, з розрахунку заборгованості слідує, що відповідач скориставшись кредитними коштами, нових витрат з листопада 2014 року, тобто у період підвищення тарифів (з 01.04.2015 року тариф - 3,6 %), не здійснював. Позивач не довів обґрунтованість свого розрахунку, який здійснювався ним за цей період (з 01.04.2015 року) за підвищеними відсотковими ставками. За такого, розмір процентів, що підлягає стягненню становить 658 грн. 51 коп., зокрема: - станом на 31.08.2014 року заборгованість по процентам 51 грн. 84 коп.; - за період з 01.09.2014 року по 31.12.2017 року: 515 грн. 26 коп. х 1218 днів заборгованості х 2,9% х 12/360 = 606 грн. 67 коп. Крім того, визначаючи розмір заборгованості та її складові слід зазначити про відсутність підстав для стягнення нарахованих Банком штрафів, оскільки має місце подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору (довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»), передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний випадок прострочення платежу. У той самий час, п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором) свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 р. Виходячи з наведеного у задоволенні вимог про стягнення штрафів слід відмовити. За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 4173 грн. 77 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 515 грн. 26 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 658 грн. 51 коп., заборгованості з пені за несвоєчасність виконання зобовязання у розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 474 грн. 51 коп. (4173,77 грн. х 100 : 15497,33 грн. = 26,93%, 1762 грн. х 26,93% = 474 грн. 51 коп.).

Outcome: partial