Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

13.06.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 1101.2012 р. у розмірі 101042,03 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.01.2012 р. відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Пунктом 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.04.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 101042 грн. 03 коп., з яких: 4647 грн. 86 коп. заборгованість за кредитом; 88006 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 4787 грн. 72 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Ухвалою суду від 10.07.2018 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не на позов подала. Згідно ч.\~8\~ст.\~178,\~ч.\~2\~ст.\~191\~ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено такі обставини. 11.01.2012 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8-33). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Згідно наданого позивачем [PERSON] заборгованості за договором № б/н від 11.01.2012 р. станом на 30.04.2018 р. розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 101042 грн. 03 коп., з яких: 4647 грн. 86 коп. заборгованість за кредитом; 88006 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 4787 грн. 72 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, зокрема щодо заборгованості по тілу кредиту за договором № б/н від 11.01.2012 р., станом на 30.04.2018 р. становить 4647 грн. 86 коп. та підлягає стягненню з [PERSON] Вирішуючи позов в частині розміру процентів суд виходить з наступного. За умовами укладеного 11.01.2012 р. договору сторони погодили сплату відсотків за кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] отримала кредитну карту № 4149437717691230 зі строком дії до 11/2015 року (а.с. 50). З огляду на те, що строк дії кредитної карти відповідно до умов договору встановлено до 11/2015 року, а сторонами узгоджений термін дії кредитного договору, який відповідає строку дії картки, суд погоджується з розрахунком заборгованості по процентам станом на 30.11.2015 р. (строк дії кредитної карти), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 7762 грн. 20 коп. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими згідно наданого розрахунку за період з 01.12.2015 р. по 30.04.2018 р. слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тобто, припис другого абзацу ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на те, що сторони погодили кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки, а саме листопад 2015 року включно, суд дійшов висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, тобто з 01.12.2015 р. по 30.04.2018 р. відсутні. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові [PERSON] Верховного Суду від 28 березня 2018 р. по справі № 444/9519/12. Вирішуючи позов в частині розміру штрафних санкцій суд виходить з наступного. За розрахунком заборгованості за договором № б/н від 11.01.2012 р. відповідачу нараховано комісію у розмірі 3100 грн. 00 коп. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-1746цс16, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. Позивач не довів належними, допустимими і достатніми доказами за які саме його дії встановлена комісія та які послуги за вказану комісію надані відповідачу. А тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на корись позивача комісії у розмірі 3100 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Оскільки відповідачем було порушено строки платежів по грошовим зобовязанням передбачених договором, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., а також штраф (процента складова) у розмірі 620 грн. 50 коп. ((4647,86 грн. + 7762,20 грн.) х 5% = 620,50 грн.). З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.01.2012 року у розмірі 13530 грн. 56 коп., з яких: 4647,86 грн. - заборгованість за кредитом; 7762,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 620,50 грн. - штраф процентна складова. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 235 грн. 95 коп. (3751,70 грн. х 1762 грн. : 101042,03 грн.).

Outcome: partial