Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

13 жовтня 2014 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. 13 жовтня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська була винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху. 05 листопада 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява з виправленими недоліками, в якій [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалась на те, що 21 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із матір'ю. Відповідач працює на металургійному підприємстві «Дніпродзержинський сталеливарний завод» і отримує стабільний та регулярний дохід у розмірі 15000, 00 гривень. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати свою дитину. 21 листопада 2014 року в ході судового розгляду позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідач в ході судового розгляду зазначив, що працює на металургійному підприємстві «Дніпродзержинський сталеливарний завод», має постійний заробіток, але заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, оскільки вже сплачує аліменти на двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та наполягав на зменшенні розміру аліментів до 1/7 частки від усіх видів його заробітку (доходу) на третю дитину. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України відповідач надав суду виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 10 червня 2008 року, в обґрунтування зменшення розміру аліментів суду до 1/7 частки від усіх його видів заробітку (доходу). Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами цивільної справи, що 21 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований в Баглійському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 286. [INFO] від шлюбу у подружжя народилась дитина - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 березня 2010 року, яке наявне в матеріалах справи. Також в матеріалах справи наявний виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська від 10 червня 2008 року, за яким з відповідача стягуються аліменти на утримання його двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх його видів заробітку (доходу). Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Так, відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини. Відповідно до ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Положенням ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. На підставі таких доказів, наведених вище норм діючого законодавства, враховуючи, що відповідач є батьком спільної з позивачем малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яку зобов'язаний утримувати до досягнення нею повноліття, суд, з огляду на ст. 157 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. При цьому, задовольняючи позов частково суд виходив з того, що на утриманні відповідача знаходяться ще його двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що в подальшому слугувало зменшенню розміру аліментів, в розумінні ст. ст. 182, 183 СК України, та визначило 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial