Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON]. звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 3 травня 2011 року в с.Яланець Томашпільського району Вінницької області. Позов [PERSON] обґрунтував наступним. 3 травня 2011 року в с.Яланець Томашпільського району померла [PERSON], яка доводилася позивачеві матірю. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із земельної ділянки площею 2,36 га, яка розташована на території Яланецької сільської ради. Позивач зазначає, що він, як і відповідач у справі, є спадкоємцем майна матері за законом першої черги спадкування В даний час виникла необхідність оформлення належним чином своїх прав на спадкове майно, тому позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, однак нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки пропущений строк звернення до нотаріальної контори. Позивач вважає, що строк звернення до нотаріальної контори ним пропущений з поважних причин, оскільки правовстановлюючі документи знаходилися у відповідача, який оформляв спадщину. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що 3 травня 2011 року у с.Яланець Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про народження позивача, його матірю [PERSON]. Згідно довідки Яланецької сільської ради № 290 від 24 березня 2016 року, після смерті [PERSON] спадкоємцями залишилися сини [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцями після смерті [PERSON] є сини [PERSON] та [PERSON] [PERSON] прийняв ? частину спадкового майна. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] не прийняла спадщину, а саме не подав за місцем відкриття спадщини у встановлений строк заяву про прийняття спадщини у звязку відсутністю на руках правовстановлюючих документах спадкодавця, тому, звернувшись до нотаріальної контори, нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса від 20 квітня 2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки відповідачем позов визнано, [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги на майно своєї матері [PERSON], що підтверджується довідкою Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області, строк звернення до нотаріальної контори [PERSON] пропущений з поважних причин, обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сторонами не оспорюються, суд уважає визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає поновити [PERSON] такий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved