Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

12\~червня 2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду в\~інтересах [PERSON]із зазначеним позовом до АТ «АКЦЕНТ-БАНК», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 21 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3223, посилаючись на те, що його вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані стягувачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, крім того, нотаріусом не було враховано строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Також в позовній заяві заявлено вимогу про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця, на майно позивачки. Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. В письмовому відзиві відповідача на позов зазначено, що він просить відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю вимог позивачки, оскільки під час вчинення виконавчого напису як банком, так і нотаріусом, було дотримано всіх вимог чинного законодавства. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 10 лютого 2014 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ABHORG101870273, відповідно до якого відповідач надав позивачці кредит у розмірі 4\~999 грн 90 коп. на придбання металопластикових конструкцій (а. с. 31). 21 квітня 2016 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], яка у цей же день вчинила виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 512 грн 76 коп., яка складається з: залишку заборгованості\~за кредитом\~в сумі 4\~700\~грн 55\~коп., заборгованості за відсотками в сумі 05\~грн 91\~коп., заборгованості з пені в сумі 3\~716 грн 57 коп., з комісії в сумі 2 541 грн 50 коп., а також з суми штрафу в розмірі 548 грн 23 коп.. (а. с. 34). У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 2 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Та обставина, що відповідачем не надано жодного доказу направлення позивачці письмової вимоги сплатити заборгованість вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобовязання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачкою, а тому при вчиненні виконавчого напису від 21 квітня 2016 року у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Посилання представника позивачки на порушення відповідачем строку, на протязі якого він міг звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса, суд не бере до уваги, оскільки виконавчий напис вчинено на строк стягнення 2 роки 1 місяць 14 днів, що є меншим, ніж 3 роки, що передбачено вимогами чинного законодавства. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині. Разом із тим, не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] в частині скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця, на її майно, оскільки державний виконавець не є стороною у справі, а крім того, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за рішенням суду є підставою для скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця та не вимагає самостійного вирішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial