Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

14.01.2014 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що [INFO] року помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина в вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок був побудований [PERSON] на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до проекту забудови ділянки, проте за життя останній не здійснив відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Після смерті [PERSON] спадщину в передбаченому законом порядку прийняли позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також відповідач [PERSON] , Разом з тим, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок, позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю та відсутністю реєстрації права власності на будинок за останнім. Враховуючи вказані обставини, позивачі просили визнати за собою права та обов'язки забудовника житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах [PERSON], представник позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] не визнали. В обґрунтування своїх заперечень посилалися на наявність посвідченого від імені [PERSON] заповіту, відповідно до якого останній заповів належний йому житловий будинок своїй дружині [PERSON] Даний заповіт є дійсним. Крім того, звертали увагу суду на те, що права та обов'язки забудовника не можуть входити до складу спадщини, а також переходити до кількох осіб. Представник відповідача - Вознесенської міської ради - в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що права та обов'язки забудовника житлового будинку, на його думку, відносяться до особистих немайнових прав та обов'язків останнього, нерозривно пов'язані з його особою та припинилися після його смерті, а тому не ввійшли до складу спадщини, наслідком чого є необґрунтованість вимог позивачів. Представник третьої особи без самостійних вимог - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області - в судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вирішення спору залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON] За життя останнім було побудовано житловий будинок [ADDRESS] на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці та на підставі всіх необхідних дозволів, в тому числі й на будівництво, відповідно до проекту забудови ділянки. Проте спадкодавець не здійснив відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Після його смерті спадщину прийняли: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст. 331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію, а якщо таке право підлягає державній реєстрації -з моменту його державної реєстрації. До закінчення будівництва та прийняття нерухомого майна в експлуатацію забудовник вважається власником не будівлі або споруди, як окремого об'єкта, а власником будівельних матеріалів, обладнання, а також відповідних майнових прав. Аналогічним чином вирішувало вказане питання й діюче на час будівництва законодавство. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст.178 цього Кодексу визначає, що об'єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином суд, враховуючи вищевикладене, не може погодитися з доводами відповідачів, оскільки права та обов'язки забудовника відносяться саме до майнових прав цієї особи, нерозривно не пов'язані з особою забудовника, а тому можуть входити без будь-яких обмежень до складу спадщини. З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України, зокрема неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом. Як вбачається з матеріалів справи 22.04.2013 року державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області посвідчено заповіт від імені [PERSON], відповідно до якого останній заповів належний йому на праві власності житловий [ADDRESS] своїй дружині - [PERSON] Проте, виходячи з вищевикладеного, право власності на обумовлений житловий будинок [PERSON] за життя не набув. Отже, в даному випадку має місце спадкування прав та обов'язків забудовника за законом, що здійснюється на загальних підставах. Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини в спосіб, передбачений законом. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини незалежно від її оформлення. При цьому, в силу положень ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен спадкоємець має право на свою частку у спадщині. Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку після смерті батька - по 1/4 частці, враховуючи частку спадкоємця [PERSON] Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені обставини а також те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через нотаріальні органи, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право останніх підлягає захисту шляхом визнання їх власником прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved