Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона з відповідачем познайомилась у 2007 році і фактично стала проживати однією сім'єю з ним з того періоду без реєстрації шлюбу. Від цивільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. З 2014\~року вони не проживають разом, з початку їхнього розлучення відповідач надавав щомісячно 180 грн. на дитячий садочок, однак на сьогоднішній день будь якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає та говорить, що буде сплачувати аліменти лише за рішенням суду. Позивач військовослужбовець, отримує заробітну плату більше 7 000 грн. на місяць. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його прибутків щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, одночасно позовні вимоги визнав (а.с. 14). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, і 19\~грудня 2010 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 6), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. та на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 400 гривень 00 коп. (а.с. 19). На підставі викладеного,

Outcome: approved