Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

12 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась 11 вересня 2006 року після смерті її матері [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 11 вересня 2006 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається\~ з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані на території Богданівської сільської ради. 31 липня 2000 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON]\~ Брат позивача [PERSON] та сестра позивача [PERSON] на час відкриття спадщини померли.\~ З заявою про прийняття спадщини [PERSON] у визначений законом строк до нотаріальної контори не звернулась, мотивуючи причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини юридичною необізнаністю, оскільки вважала, що так як вона є єдиною\~ живою спадкоємицею за заповітом та за законом першої черги після смерті матері, то їй і так буде належати усе спадкове майно померлих. Крім того у позивача наявні правовстановлюючі документи належні спадкодавцям на земельну ділянку (пай). У судове засідання позивач та представник позивача не зявився. Представник позивача до суду надав заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнав. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~ З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Судом встановлено, що 11 вересня 2006 року в с.Богданівка Шосткинського району Сумської області померла [PERSON] /а.с.7/. Згідно копії заповіту [PERSON] 31 липня 2000 року все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, заповіла своїм дітям позивачу [PERSON], [PERSON], [PERSON]Т./а.с.8/ З свідоцтва про народження серія\~ ЯЩ №436460 від 12 грудня 1990 року, вбачається, що [PERSON] є матірю [PERSON]Т./а.с.5/ Згідно свідоцтва про одруження серія І-АБ №373694 від 05 грудня 1970 року, позивач [PERSON] зареєструвала шлюб зі [PERSON], і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Степанищенко» /а.с.6/. З листа нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори №157/01-16 від 11 вересня 2018 року вбачається, що після померлої 11 вересня 2006 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через її юридичну необізнаність, а саме вона вважала, що якщо вона має правовстановлюючі документи на земельну ділянку (пай) та\~ є єдиною живою спадкоємицею за заповітом та за законом першої черги після смерті матері, то їй і так буде належати усе спадкове майно померлих, тому за своїм внутрішнім переконанням визначає таку причину пропуску поважною в розумінні ст. 1272 ЦК України. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved