Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

13.02.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві вказує, що 06.08.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики коштів, на підтвердження якого позичальником була написана розписка, яка посвідчує передання йому позивачем 2000, 00 доларів США. Цей борг повинен бути сплачений протягом двох років, при цьому чіткої дати повернення не встановлено. 05.12.2016 року на адресу відповідача була відправлена вимога з проханням протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги повернути гроші в повному обсязі, однак відповідач на день подачі позову не повернув кошти, чим прострочив виконання грошового зобовязання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом. Позивач прохав суд стягнути з відповідача на його користь в погашення основного боргу за договором позики 54520,00 грн., а також понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, прохав задовольнити та надав квитки за проїзд, а також квитанцію по сплаті витрат за виклик відповідача в судове засідання через оголошення в пресі, які прохав зарахувати до судових витрат та їх загальну суму стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» про його викликвід 30.06.2017 року, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши позивача вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 06.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження якого позичальником було надано розписку позивачеві на суму боргу 2000,00 (дві тисячі) доларів США із зобовязанням виплати заборгованість протягом двох років (а.с. 9). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 05.12.2016 року [PERSON] на адресу [PERSON] була відправлена вимога з проханням протягом 30 днів з моменту отримання вказаної вимоги повернути гроші в повному обсязі, однак відповідач на день подачі позову не повернув кошти, чим прострочив виконання грошового зобовязання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої договором та законом ( а.с.10). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки, на даний час борг відповідачем не повернутий, а позивач є особою похилого віку, пенсіонером, що потребує постійних грошових затрат, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу 2000,00 доларів США, яка відповідно до курсу НБУ станом на 07.02.2017 року ( подання позову до суду) становить: 1 долар США = 27,26 грн., отже 2000,00 доларів США = 54520,00 грн., а також понесені ним судові витрати в розмірі 1804,00 грн., що складаються з судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 640,00 грн., витрат за виклик відповідача в справі через оголошення в пресі в сумі 120,00 ( сто двадцять) грн. та витрат, повязаних з проїздом до суду в сумі 1044, 00 грн.

Outcome: approved