Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

14.02.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала в шлюб із відповідачем, від подружніх відносин в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, тому рішенням суду шлюб між ними було розірвано. З 2013 року відповідач участі у вихованні сина не бере, коштів на його утримання в добровільному порядку не надає. На даний час син знаходиться на повному її утриманні, оскільки від держави вона також жодної матеріальної допомоги не утримує. Просить стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримала та, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, підтримав поданий ним відзив на позовну заяву, згідний сплачувати аліменти в розмірі в розмірі 30 % заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони з 15.05.2010 перебували у зареєстрованому шлюбі. 12.02.2016 року рішенням Яворівського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Згідно актового запису про народження [PERSON], [INFO], батьком дитини є [PERSON], що відповідачем не оспорюється. Проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матірю [PERSON] стверджується поясненнями сторін, даними в судовому засіданні. Як вбачається із довідки про доходи, виданої ДНЗ «Художнє професійно-технічне училище ім. Й.П.Станька», [PERSON] працює на посаді майстра виробничого навчання і його заробітна плата за останні шість місяців роботи становить 31493,71 грн. Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку про підставність часткового задоволення позову, що зумовлюється тим, що відповідач [PERSON] працює, має стабільний щомісячний заробіток, є здоровою та працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має, а тому, враховуючи розмір доходу відповідача [PERSON] суд вважає за можливе стягувати на утримання дитини аліменти в розмірі 30% із всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% від затвердженого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп підлягає до стягнення з відповідача [PERSON]

Outcome: partial