Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

14.04.2021 заявниця звернулась до суду із вказаною заявою, за змістом якої просить встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 11.09.1996 до дня смерті [PERSON] , [INFO] , тобто, більше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з заявою, 21.07.1982 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1995 подружжя набуло у власність квартиру [ADDRESS] . У 1996 році через сварку, що виникла між подружжям, вони вирішили розлучитися, у зв`язку із чим 10.09.1996 шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] фактично не розійшлися, примирилися, продовжили, як і раніше, проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка, у належній їм на праві спільної власності квартирі за вказаною адресою. Подружжя піклувалось один про одного, мали взаємні права та обов`язки, як чоловік і дружина, вели спільний бюджет, однак, повторно шлюб не реєстрували. Крім того, восени 2020 року [PERSON] прибув у м. Запоріжжя на планову операцію на серці. Після операції він захворів на коронавірус, протікання хвороби було важким. Заявниця доглядала за хворим, купувала необхідні ліки, за допомогою доньки [PERSON] , яка проживає у м. Запоріжжя, яку [PERSON] виховував з 10-річного віку. Допомогу у лікуванні надавав й зять заявниці [PERSON] , чоловік доньки заявниці. [INFO] [PERSON] помер, як вбачається з довідки про причину смерті від 19.10.2020 - від коронавірусної хвороби 2019 SARS CoV-2. Після смерті [PERSON] його похованням займалися [PERSON] , донька та зять, оскільки заявниця дуже важко сприйняла смерть цивільного чоловіка. Вказані особи несли й матеріальні витрати на поховання. Заявниця зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому частку квартири [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини вона звернулася до нотаріальної контори. Однак, отримала роз`яснення, що, оскільки вони з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі на час його смерті не перебували, то прийняти спадщину [PERSON] може як спадкоємець четвертої черги за законом, що має бути підтверджено в судовому порядку. Оскільки заявниця із [PERSON] , незважаючи на розірвання шлюбу, не переставали перебувати у фактичних шлюбних відносинах, з 1991 року по день смерті [PERSON] він був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] за вказаною адресою, з підстав, передбачених ст.315 ЦПК України, ст.3 СК України, ст. 1216, 1264, 1268, 1270 ЦК України, з метою реалізації спадкових прав, заявниця просить задовольнити заяву. В судовому засіданні сторона заявника на задоволенні заяви наполягала, підтвердила фактичні обставини справи, які викладені у заяві, вимоги підтримано в повному обсязі. Заявниця зауважила, що, дійсно, дуже важко переживає втрату рідної людини, одразу після розірвання шлюбу її колишній чоловік прийшов додому, за адресою їх спільного проживання, повідомив про те, що йому нікуди піти, оскільки заявниця є його дружиною, не дивлячись на розірвання шлюбу. [PERSON] також наголосила на тому, що розірвання шлюбу відбулось під впливом батька, було непоміркованим рішенням, відповідно, їх рідні та друзі, навіть, не знали про це, сприймаючи й подалі її та [PERSON] подружжям та однією сім`єю. Представник заінтересованої особи - Бердянської державної нотаріальної контори в.о. завідувача Н.Постол відповідно до заяви, вх.№ 15200/21вх. від 07.05.2021, повідомила про те, що після смерті [PERSON] спадкової справи не заведено, заповіт не посвідчувався, що підтверджено відповідними довідками зі спадкового реєстру, крім того, просить проводити розгляд справи за її відсутності. Судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, з урахуванням позиції учасників справи та наявних у її матеріалах доказів. Ухвалою судді від 19.04.2021 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, визначено дату, час та місце проведення судового засідання. Постановлено витребувати докази у заінтересованої особи для забезпечення розгляду справи в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України. Ухвала суду виконана в частині витребування доказів 07.05.2021. Інших процесуальних дій судом вчинено не було у зв`язку із відсутністю відповідних клопотань від учасників справи. Розглянувши заяву, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, вислухавши пояснення заявниці та здійснивши допит свідків, дослідивши надані у справі письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі таких встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України). За нормою ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом на підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.07.1982, виданого органом реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Дубовка Узловського району Тульської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Ростов-на-Дону РСФСР, з 21.07.1982 перебували у шлюбі (актовий запис №649 від 21.07.1982). Відповідна копія свідоцтва наявна у матеріалах справи. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1995, виданого Виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним об`єднанням виконкому Бердянської міської ради народних депутатів, [PERSON] та [PERSON] набули у спільну власність квартиру [ADDRESS] . На підставі реєстраційної картки про право власності на житло від 04.12.1995 також встановлено, що вказане житлове приміщення зареєстровано Бердянським підприємством з технічної інвентаризації за [PERSON] , [PERSON] за р.№доп18 запис №10642. Витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час розгляду справи суду не надано. У матеріалах цивільної справи наявні також дві копії свідоцтв про розірвання шлюбу - серії [NUMBER] від 10.09.1996 та [NUMBER] від 10.09.1996, що підтверджує розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] та [PERSON] у вказану дату (актовий запис №526), що зареєстроване Бердянським міським відділом РАЦС. Вказані свідоцтва видані заявниці та [PERSON] відповідно. Спільних дітей подружжя не мало, заявниця має доньку [PERSON] , [INFO] , що видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.1972, виданого міським відділом РАЦС м.Бердянськ. Донька заявниці отримала прізвище « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] 17.02.2001 (копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання померлої особи № [NUMBER] від 29.03.2021, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, [PERSON] , [INFO] , з 26.02.1991 по день смерті зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Померлий знятий з реєстрації за вказаною адресою на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2020 з 26.03.2021 (довідка від 26.03.2021). Судом встановлено, що смерть [PERSON] настала [INFO] у віці 64 років, про що здійснено актовий запис №1509 від 20.10.2020 (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2020, виданого Комунарським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)).Згідно з довідкою про причини смерті №207 від 19.10.2020, що видана для поховання, причиною смерті [PERSON] зазначена короновірусна хвороба 2019 SARS CoV-2 (позитивна ПЛР № 2034 від 03.10.2020). Крім того, згідно з інформаційними довідками: №64600214 від 06.05.2021 - за відомостями Спадкового реєстру спадкові справи після смерті [PERSON] не заводились, відповідно, свідоцтва про право на спадщину після його смерті не видавались; №64600236 від 06.05.2021 - заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались, спадкові договори не укладались. Судом здійснено допит свідків з боку заявниці, а саме - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які показали суду наступне, надавши тотожні свідчення. Про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON] обізнані не були, [PERSON] та [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу проживали однією сім`єю по [ADDRESS] , мали спільний побут, разом відпочивали, святкували, мали спільні права та обов`язки. Заявниця опікувалась лікуванням [PERSON] , так, восени 2020 року разом із ним поїхала до м.Запоріжжя у зв`язку із плановою операцією на серці, що зроблена [PERSON] . Проте, захворівши на коронавірусну хворобу безпосередньо в післяопераційний період, [PERSON] помер у жовтні 2020 року. Похованням займались заявниця, її донька та зять. При цьому, смерть чоловіка [PERSON] , за свідченнями зазначених осіб, сприйняла важко. У даній справі предметом розгляду є встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці із [PERSON] , померлим [INFO] , з 11.09.1996, тобто, не менше, ніж протягом п`ять років перед настанням смерті, що необхідно для реалізації її спадкових прав. Суд при розгляді справи виходить з наступного нормативного обґрунтування. Згідно з ч.2, ч.4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, виходячи з положень ст.1264 ЦК України, факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки є підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців. При цьому, за нормою ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Слід зазначити, що відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявниця проживала однією сім`єю із [PERSON] з 11.09.1996 до дня його смерті. Як встановлено судом, адресу реєстрації [PERSON] за життя не змінював. Розірвання шлюбу між подружжям реальних наслідків для режиму проживання [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та жінки, не мало, не припинялось у часі, що в сукупності доведено поясненнями заявниці, свідків та дослідженими письмовими доказами у їх взаємозв`язку. Суд виходить й з того, що окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав. Так, встановлення факту, з приводу якого заявниця звернулась до суду, не пов`язується на даний час з наступним вирішенням спору про право. З огляду на викладене, з урахуванням відсутності у заявниці можливості в позасудовому порядку довести факт, за встановленням якого вона звернулась із заявою в порядку окремого провадження, встановивши вказані вище фактичні обставини, беззаперечно доведені під час розгляду справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її задоволення. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати за загальним правилом не відшкодовуються.

Outcome: approved