Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

14 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з листопада 2005 року. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини та добровільно допомоги на утримання сина не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте від неї надійшла заява, у якій позивач позов підтримує, просить справу розглянути у її відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, проте від нього надійшла заява, у якій відповідач позов визнає, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с. 4). Син сторін проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідки, виданої виконавчим комітетом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 5279 від 03.10.2014 року (а.с. 6). Із довідки КП «Будова» від 11.11.2014 року № 750 вбачається, що відповідач працює у цьому підприємстві бетонником з 01.11.2013 року на даний час та одержує стабільний дохід у вигляді заробітної плати (а.с. 25). Відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню дитини, оскільки ніякої матеріальної допомоги не надає. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання сина. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 180-183, 191 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки право позивача та її неповнолітньої дитини на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. За таких обставинах, суд уважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на сина повинен бути визначений у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.10.2014 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками. Окрім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, в дохід держави з відповідача підлягають стягненню 243,60 грн судового збору.

Outcome: approved