Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

12 червня 2015 року представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю [PERSON], в межах наданих повноважень, звернувся до суду з позовом до ДП «Артемвугілля», де на шахті імені [PERSON] та інших шахтах міста Горлівки позивач працював з 25.05.1978 року по 19.04.2012 року робочим підземних шахтних професій з повним робочим днем під землею, що було повязано з важкими та шкідливими умовами праці, під впливом шкідливих факторів виробничого середовища, внаслідок чого позивач отримав професійні захворювання: «пневмоконіз» та «хронічна радікулопатія», за якими роботодавцем в 2014 році було проведено розслідування та складений акт по формі П-4. Вперше за цими двома професійними захворюваннями позивачу висновком МСЕК від 16.04.2014 року було встановлено сукупний процент втрати професійної працездатності 40 % ( 20% по «пневмоконіозу» і 20% по «хронічній радікулопатії» ). Зазначене пошкодження здоровя позивача зі стійкою втратою ним професійної працездатності спричинило йому моральну шкоду , яку він просить стягнути з підприємства на його користь в сумі 40 000 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Представник позивача [PERSON], діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності ( а.с. 5-6 ), в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наданих письмових доказів, просив задовольнити повністю позов , проти ухвалення заочного рішення судом не заперечував. Відповідач - представник ДП «Артемвугілля» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки виклику повноважною особою Андрієвським, про причини неявки суд не повідомили, заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності не подали. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов [PERSON]І підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, так як з 16.02.2004 року по 19.04.2012 року він працював підземним прохідником з повним робочим днем в шахті на шахті імені В.І. Гайового ДП «Артемвугілля». Раніше на підземних роботах на шахті «Олександр-Захід» ВО «Артемвугілля» позивач працював з 25.05.1978 року, де проходив виробничу практику, потім після закінчення технікуму та проходження служби в армії, продовжив працювати підземним прохідником в ШБУ № 3 «Горловськуглебуд» з 12.01.1983 року по 06.04.1987 року, коли був переведений прохідником з повним робочим днем в шахті на шахту «Олександр-Захід» ВО «Артмевугілля», де працював до 26.01.1990 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача ( а.с. 9-12 ). Відповідно до акту форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 березня 2014 року, взятого на облік в ДП «Артемвугілля» СП «Шахта імені [PERSON]», встановлений факт наявності у позивача [PERSON] професійні захворювання : 1) «пневмоконіоз»- захворювання професійне, встановлено вперше; 2) «хронічна попереково-крижова радікулопатія в стадії затихаючого загострення з больовим компонентом та статико динамічними порушеннями. Захворювання професійне, встановлено вперше. [PERSON] має загальний стаж роботи у галузі 32 роки 4 місяці,в тому в умовах впливу шкідливих факторі за професією прохідника з повним робочим днем в шахті 15 років і 7 місяців. Професійне захворювання виникло за таких обставин низка ефективність засобів пило придушення, недосконалість ЗІЗ органі вдихання, недосконалість технології ведення очисних робіт, низька ступінь механізації трудових операцій. Причина виникнення професійних захворювань вплив пилу фіброгенної дії у концентраціях, які перевищують ГДК, важка фізична праця. ( а.с. 13 ) Характер праці позивача та умови впливу важких та шкідливих факторів на його організм в період роботи підземним прохідником на підприємстві СП «шахта ім. А.І. Гайового» ДП «Артемвугілля» підтверджується також повідомленням про професійне захворювання від 23.01.2014 року ( а.с. 15 ) Згідно виписок з історії хвороби № 93 міської лікарні № 1 м. Горлівки, де з 20.03.2009 року по 27.03.2009 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу загострення хронічного ветеброгенного попереково-крижового радикуліту, на це захворювання він хворіє з 1984 року, лікувався амбулаторно; випискою з історії хвороби № 4540/1723 підтверджено, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні міської лікарні № 1м. Горлівки з 14.10.2011 року по 24.10.2011 року з діагнозом: загострення хронічного вертеброгенного попереково-крижового радикуліту, на яке страждає з 1984 року. ( а.с. 19-21 ) Згідно історії хвороби № 7150/1191 Донецької обласної клінічної лікарні професійних захворювань, де [PERSON] перебував на лікуванні з 02.11.2011 року по 17.11.2011 року, йому був встановлений діагноз: «Хронічна вертеброгенна попереко-крестцова радікулопатія з больовим, корешковим, мязово-тонічним синдромом, легким парезом правої стопи. Захворювання органів дихання пильової етіології. Ці захворювання не були віднесені до професійних, враховуючи профмаршрут( розвито захворювання через 5 років після тривалої перерви 14 років не працював в важких та шкідливих умовах). Проте, була протипоказана робота в підземних умовах та важкий фізичний труд, що також підтверджується висновком ЛЕК від 18.11.2011 року ( а.с. 16, 17-18 ) За консультативним висновком спеціаліста ДОКТМО від 14.11.2011 року за результатами лабораторного дослідження у позивача виявлено хронічний вертеброгенний радикуліт, грижа дисків у сукупності з остеохондрозом хребта, збольовими , вертебральними корешковими синдромами. ( а.с. 14 ) Згідно висновку МСЕК № 655 від 16.04.2014 року та наданої довідки серія 10 ААА № 240462 [PERSON] вперше 16.04.2014 року встановлена ступінь втрати професійної працездатності у сукупності з 02.04.2014 року 40 % : 20 % пневмоконіоз і 20 % хронічний попереково-хребтовий радикуліт, встановлено безстроково. ( а.с. 22 ) За приписами ст. 153 КЗпП України та Закону України «Про охорону праці», на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Таким чином, судом встановлено, що за умовами праці в шахті СП «Шахта ім. А.І. Гайового» ДП «Артемвугілля» внаслідок недостатнього забезпечення з боку відповідача безпечних і нешкідливих умов праці, були порушені права позивача та він отримав два професійних захворювання і втратив професійну працездатність на 40 %. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 1167 частина 1 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди», відповідно д ст. 237- 1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин ( незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах тощо ), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної ( немайнової ) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, у пункті 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рн/2004 зазначено, що ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Судом встановлено, що позивач, на виробництві при виконанні роботи у важких та шкідливих умовах праці, отримав два професійних захворювання, з приводу чого тривалий час лікувався. Ступінь втрати його працездатності ( 40 % ) встановлено безстроково, тобто поновити втрачене здоровя позивача із-за професійних захворювань неможливо. Отже, характер отриманих позивачем професійних захворювань свідчить про наявність моральних страждань у звязку з порушенням життєвих звязків, постійного болю від захворювань, що завдало позивачу душевних страждань внаслідок незворотності втрати здоровя, це пошкодження здоровя викликає в нього моральні страждання із-за неможливості виконувати тяжкий фізичний труд, заробляти достатні гроші для утримання сімї і благоустрою свого житла, вимагає від нього докладання певних зусиль для організації свого життя. Позивач та його родина переживають за наслідки професійного захворювання і стан його здоровя у подальшому. Все це у сукупності становить моральну шкоду завдану позивачеві. Проте, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, судом враховується як глибина фізичних та моральних страждань позивача, негативні наслідки і можливість відновлення стану здоровя позивача, а також і характер порушення його трудових прав відповідачем, обставини шкідливих умов праці і її важкості, які безпосередньо повязані із завданням йому моральної шкоди. З огляду на викладене, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачеві підлягає відшкодуванню відповідачем моральна шкода в розмірі 15\~000 гривень. Враховуючи, що право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло 16.04.2014 року ( висновок МСЕК ), та на момент його звернення до суду з позовом, а саме з 01.01. 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» і цим Законом внесено зміни до законодавчих актів України, а саме Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» викладено в новій редакції з назвою Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», відповідно до статті 36 частини 8 зазначеного Закону ( в редакції з 01.01.2015 року ), відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України, то вимоги позивача саме до ДП «Артемвугілля» є обґрунтованими. Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом, [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір», але відповідно до ст. 88 ч.3 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. ст. 237-1, 153 КЗпП України, Закону України «Про охорону праці», ст. ст.23, 1167,1168 ЦК України,

Outcome: partial