overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Просила стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду та понесену моральну шкоду у розмірі 15 000 грн 00 коп, а також витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 1250 грн 00 коп. Позовні вимоги мотивували тим, що 15.09.2015 відбулось залиття квартири [ADDRESS]. Після виявлення залиття позивач викликав працівників Житлово-експлуатаційної дільниці № 310 для фіксації та встановлення причин залиття. 16.09.2015 на заявку позивача було відредаговано, з'явились співробітники Житлово-експлуатаційної дільниці № 310, які встановили, що залиття квартири позивача сталось з квартири № [ADDRESS], що знаходиться двома поверхами вище. За результатами обстеження був складений Акт про залиття від 16.09.2015 та Акт повторного обстеження квартири № 76 від 28.09.2015. В результаті залиття кватира позивача зазнала матеріальної шкоди у увигляді матеріального збитку, завданого внутрішньому оздобленню квартири та пошкодження майна позивача. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 298. Свої вимоги мотивує тим, що 24.10.2014 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхньої доньки. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав та просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований Нововелідницькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, запис №33. Зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають двох дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, сім»я розпалася, між ними часто виникають сварки, так як відповідач зловживає спиртними напоями і це травмує неповнолітніх дітей. Вимагає негайного розірвання шлюбу на захист свого здоров»я , честі і гідності. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.12.1988 року [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач заперечень щодо вимог позивача не надав. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., який вона стягнути на її користь з відповідача не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

13.01.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.06.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з липня 2011 року через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього судовий збір на її користь, сплачений при зверненні до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 08.06.2010 року зареєстрували шлюб. (а.с.4). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.(а.с.1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

13.01.2016 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаною вище заявою про визнання фізичною особою безвісно відсутньою, зазначаючи що 25 грудня 2000 року її син [PERSON], [INFO], зник із постійно місця проживання і з цього часу про його місце перебування, їй нічого не відомо. З вказаного приводу вона звернулася до правоохоронних органів, але це ніяких результатів не дало, місце перебування сина не встановлено. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім їй потрібне для отримання соціальних пільг /субсидій/ Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявник у судовому засіданні вимоги підтримала, просила визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO] Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт відсутності [PERSON] за останнім місцем проживання, більше ніж 1 рік, а саме з 2000 року Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року за місцем її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем його проживання підтверджується показами свідків, матеріалами справи. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, заявителем у справі. Дані про їх зацікавленість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються письмовими доказами по справі і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім . На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

13.01.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.04.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1400 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.11.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 11789,83 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 04.04.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1400 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 8-34) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1032,07 грн.; по відсоткам за користування кредитом 7020,15 грн.; по комісії 2700,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 537,61 грн. (а.с. 6, 7) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором з урахуванням штрафних санкцій в загальній сумі 11789,83 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

13.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони припинили 01 січня 2014 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON], в зв'язку з неявкою відповідача, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою, направленою поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, не з'явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи згоду позивача, суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Враховуючи викладені в позовній заяві обставини, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 26 липня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1496. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з січня 2014 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому заявлений позов слід задоволити. 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

13.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 09.09.2006 року , мають одну дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з вересня 2014 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та повне підтримання позовних вимог, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON], не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повне визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 234 ( а.с. 3 ). Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 4 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

13.01.2016 року позивач, діючи в інтересах малолітньої дочки [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення з-під арешту нерухомого майна - квартири [ADDRESS] по причині відсутності правових підстав, який був накладений згідно постанови головного державного виконавця Деснянського відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Оболенської Т.Г. від 31.03.2009 року у виконавчому провадженні ВП №12105398 на підставі ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.02.2009 року (справа №2-1321/2009 за позовом Приватного підприємства «Фірма «Зоя» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості запису про обтяження. В обґрунтування позову приведені доводи, що на вказане нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт, із забороною його відчуження, але рішення Деснянського районного суду міста Чернігова щодо стягнення заборгованості фактично виконане і провадження ВП №13068609 було закінчене. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови головного державного виконавця Деснянського відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Оболенської Т.Г. від 31.03.2009 року у виконавчому провадженні ВП №12105398, на підставі ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.02.2009 року (справа №2-1321/2009 за позовом Приватного підприємства «Фірма «Зоя» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики), на нерухоме майно боржника [PERSON]- квартиру [ADDRESS], було накладено арешт. [INFO] року [PERSON] помер в місті Чернігів Чернігівської області віці 61 років, а позивач з спадкодавцем є батьками їх дочки - [PERSON], [INFO], яка не може отримати спадщину батька у зв'язку арештом майна спадкодавця. Відповідно до ст.57 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання судового рішення. Оскільки на даний час закінчене виконавче провадження ВП №13068609 про стягнення з [PERSON] на користь Приватного підприємства «Фірма «Зоя» заборгованості за договором позики - встановлені судом обставини є підставами для задоволення позову в цій частині. До повноважень суду не віднесено виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості запису про обтяження, оскільки це виключна компетенція реєстраторів, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

13.01.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором кредиту без номеру від 02.06.2011 року в сумі 14\~472,46 гривень, що складає 3\~993,68 грн. тіло кредиту, 9\~313,42 грн. заборгованість за відсотками, 500 грн. штраф фіксована частина, 665,36 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту від 02.06.2011 року відповідачеві отримав кредит в сумі 4 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором від 02.06.2011 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 14\~472,46 гривень, що складає 3\~993,68 грн. тіло кредиту, 9\~313,42 грн. заборгованість за відсотками, 500 грн. штраф фіксована частина, 665,36 грн. штраф (процентна складова). Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором. У звязку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобовязання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Також, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрат, понесені позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved