Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

13.09.2021 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обгрунтування позовної вимоги зазначає, що позивач є квартиронаймачем за вказаною адресою, зареєстрована та проживає у вказаному приміщенні. В той же час відповідача покинув вказану квартиру приблизно в 2010 році та не з`являвся у ній. Реєстрація місця проживання відповідача за вказаною адресою порушує право користування позивача, а також призводить до нарахування надмірної суми вартості комунальних послуг. Позивач у судовому засіданні 02.11.2021 р. надав пояснення по суті. Позивач в судове засідання 16.11.2021 р. не з`явився, до суду подав заяву про подальший розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не надав, про місце та час судового засідання був повідомлений належним чином. Третя особа Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась, надала пояснення, у яких просить замінити третю особу з Управління ( центру) надання адміністративних послуг Святошинської РДА м. Києві на відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА. Суд, враховуючи, що відділи та управління Святошинської РДА не є окремими юридичними особами, належною третьою особою у даному випадку є безпосередньо Святошинська РДА, а відтак заміна третьої сторони не вбачається необхідною. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , відповідно до інформації з реєстрів прав власності не зареєстровано. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . У судовому засіданні допитані свідки. Відповідно до показань свідка [PERSON] , що мешкає у сусідній квартирі за адресою [ADDRESS] з 2010 року, останній відповідача не бачив жодного разу. Відповідно до показань свідка [PERSON] , що мешкає у сусідній квартирі за адресою [ADDRESS] , відповідач за адресою [ADDRESS] не проживає вже близько 10 років. Відповідно до показань свідка [PERSON] , що мешкає у квартирі за адресою [ADDRESS] з 2019 року, відповідача у вказаній квартирі жодного разу не бачив. Відповідно до акту №142 від 31.08.2021 р., [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] з 2010 року не проживає. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 24 жовтня 2018 р. у справі № 490/12384/16-ц щодо застосування ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого непроживання. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст. 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин. На підставі викладеного та

Outcome: approved