Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

14 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї. Позивач [PERSON], який згідно матеріалів справи на теперішній час відбуває покарання в Макіївській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (№ 32) до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 21 серпня 2012 року в приміщенні виправної колонії міста Макіївки № 32, де він відбуває покарання за вироком суду, між ним і [PERSON] було укладено шлюб. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою відбувались шляхом листування та нечастих побачень, однак на теперішній час вони зовсім припинені. На початку 2013 року від своїх родичів він дізнався, що [PERSON] не має бажання продовжувати з ним шлюбні відносини, що призвело до припинення сімейних відносин та втрати любові. Неповнолітніх дітей вони не мають, сумісне господарство з відповідачкою не ведеться. За час припинення сімейних відносин він дійшов висновку, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Відповідачка [PERSON] не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] громадяни України [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 2012 року, актовий запис № 634 в книзі реєстрації шлюбів міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Для подружжя цей шлюб перший. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] в 2013 році припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання у даному випадку подружжю строку для примирення суперечить моральним засадам суспільства. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, категоричне небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин заява позивача відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. Відповідачкою заявлено клопотання про залишення теперішнього прізвища. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved