Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок. При цьому, заявниці вказують на те, що [INFO] померла їх рідна бабуся - [PERSON]. Тривалий час свого життя вони разом з нею проживали за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний їй вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, який [PERSON] заповіла їм за заповітом від 27.10.2004 року. Як зазначають [PERSON] та [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] вони звернулися до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовила їм в оформленні спадщини, мотивуючи свою відмову тим, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житловий будинок серії ВРДА № 0017 від 26.03.2001 року, виданий на ім'я [PERSON], а в самому заповіті ім'я заповідача зазначено як [PERSON]. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що встановлення факту належності їх бабусі [PERSON] Свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] має для них юридичне значення, оскільки пов'язане з оформленням права власності на спадкове майно за заповітом, [PERSON] та [PERSON] просять задовольнити їх вимоги. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] свої вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до п. 6 ч.1 см т. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві або в паспорті. Судом встановлено, що заявниці [PERSON] та [PERSON] є рідними онуками [PERSON], що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2014 року (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 5). Згідно заповіту від 27.10.2008 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Подаваленко М.С. за реєстровим № 6-2528, [PERSON] заповіла належний їй на праві власності житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], своїм онукам - [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах кожній, (а.с. 4). Як зазначають [PERSON] та [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] вони звернулися до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини з тих підстав, що правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на житловий будинок серії ВРДА № 0017 від 26.03.2001 року, виданий на ім'я [PERSON], а в самому заповіті ім'я заповідача зазначено як [PERSON]. Посилаючись на те, що із-за вказаних розбіжностей в імені їх бабусі вони не можуть оформити право власності на спадкове майно за заповітом, заявниці просять встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS], серії ВРДА № 0017 від 26.03.2001 року. Вказані доводи [PERSON] та [PERSON], суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся заявниць [PERSON] (а.с.8,9). Як вбачається з ксерокопії паспорта серії [NUMBER], виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 02.11.2002 року на ім'я «[PERSON]», вона народилася [INFO] в с. Троєщина Броварського району Київської області, та з 04.02.1989 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-32). Судом також встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] на праві особистої власності належить [PERSON] (а.с.5, 36). Також, згідно витягу із Розпорядження Деснянської районної у м Києві державної адміністрації за № 1324 від 08.12.2004 року, дозвіл на введення в експлуатацію в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва прибудови до будинку площею 35,0 кв.м., літньої кухні-сараю «О» площею 133,6 кв.м., сараю «К» площею 7,8 кв.м. в домоволодінні [ADDRESS] було надано [PERSON] (а.с. 33). В судовому засіданні було оглянуто Будинкову книгу домоволодіння по [ADDRESS]. Володільцем житлової площі за вказаною адресою, а також відповідальною особою за ведення даної книги та прописку по будинку є «[PERSON], [INFO] », яка з 05.09.1961 року була зареєстрована за вказаною адресою Відділом внутрішніх справ Броварського райвиконкому. В подальшому при перереєстрації та отриманні паспорту у 1979 році прізвище останньої у Будинковій книзі зазначено як «[PERSON], [INFO]». Аналогічний запис був занесений в Будинкову книгу у 2002 році при отриманні [PERSON] нового паспорту, виданого 02.11.2002 року Деснянським РУ ГУ МВС України в м.Києві, яким померла користувалась за життя та ксерокопія якого є у справі. (а.с. 31-32, 38-45). Суд також враховує, що серія та номер нового паспорту [PERSON], [INFO], які занесені у Будинкову книгу домоволодіння по [ADDRESS] - [NUMBER], збігаються з даними ксерокопії паспорту померлої [PERSON] Крім того, суд враховує, що згідно Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз за № 056/587-d від 12.09.2013 року ім'я «[PERSON]» та «[PERSON]» є ідентичними. При цьому експертом встановлено, що розбіжності у документальних записах імені виникли при його міжмовному перетворенні внаслідок фіксації в різних документах офіційно-документального українського варіанта особового імені «[PERSON]» та його розмовного українського варіанта «[PERSON]». Фіксація в документах розмовного варіанта особового імені зумовлена графічним впливом офіційного російського відповідника цього імені (рос. [PERSON]), що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності (а.с. 6). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що розбіжності у документальних записах імені бабусі заявниць [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] могли виникнути внаслідок фіксації в офіційних документах варіантних форм імені [PERSON]/[PERSON] або відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що саме померлій [INFO] [PERSON] належить Свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований у м. Києві за адресою: [ADDRESS], серії ВРДА № 0017, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ватутінської районної Ради народних депутатів № 282 від 03.04.1989 року. Встановлення даного факту має для заявниць юридичне значення, оскільки пов'язане з оформленням права власності на спадкове майно за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. При таких обставинах суд вважає вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved