Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

13 вересня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на земельну ділянку, уточнивши свої позовні вимоги 20.09.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] , який помер [INFO] з [PERSON] , [INFO] , визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на земельну ділянку № [ADDRESS] розміром 6,60 гектарів, кадастровий номер 5120885100:01:001:0201, що розташована на території Миколаївської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту серія ІІ-ОД № 015651, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 26.02.2004 року. Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - спадкодавець [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] розміром 6,60 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 5120885100:01:001:0201, що розташована на території Миколаївської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту серія ІІ-ОД № 015651, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 26.02.2004 року. Вона бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом на підставі листа №3023/02-17 від 29.08.2019 року їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та пропуском строку для прийняття спадщини. Разом з тим, вказує, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки до дня смерті [PERSON] мешкала разом з ним за однією адресою, надавала йому допомогу, провела його поховання, наразі отримує орендну плату за оренду земельних ділянок. За таких обставин, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення її позовних вимог, з приводу чого вона і звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечень не має. Суд розглядає справу за відсутність позивача та представника відповідача, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді: земельної ділянки [ADDRESS] площею 6,60 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 5120885100:01:001:0201, що розташована на території Миколаївської сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності померлому вищезгаданої земельної ділянки підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ -ОД № 015651, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 26.02.2004 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5110721852019 від 31.07.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, померлий [INFO] [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У відповідності до довідки № 136 , виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради 06.04.2016 року повідомлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був постійно зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , з 1993 року і по день смерті. У відповідності до довідки № 305, виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради 07.08.2019 року повідомлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним в житловому будинку в [ADDRESS] проживала дружина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] разом з [PERSON] , який помер [INFO] , на момент відкриття спадщини. Позивач бажає прийняти спадщину після померлого чоловіка, звернулась до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області стосовно оформлення своїх спадкових прав, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено листом державного нотаріуса Саданова О.В. за № 3023/02-17 від 29.08.2019 року у зв`язку із пропуском визначеного чинним законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт того, що на момент відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем, окрім того звернулась до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовилась від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved