Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою з вимогою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 червня 2000 року між сторонами було укладено шлюб, який згодом було розірвано. Під час шлюбу 22 липня 2000 року у сторін народилась дочка [PERSON], яка будучи повнолітньою навчається на другому курсі Приватного вищого навчального закладу Міжнародний економіко гуманітарний університет ім. академіка [PERSON], м. Рівне на денній формі навчання тому не має змоги влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток і тому перебуває на повному утриманні у позивачки та постійно потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріально доньці не допомагає і тому вона вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, яку просить задоволити. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо ним не подано відзиву і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та всебічно, повно, обєктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-СР №072242, виданого Васильківською сільською радою, Шполянського району Черкаської області батьками [PERSON], яка народилась 22 липня 2000 року є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-ГЮ № 004563 від 15 листопада 2016 року, виданого Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області змінено прізвище дитини сторін з Невмивака на Кохно. Сторони уклали шлюб 11 червня 200 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 048062, виданим Васильківською сільською радою Шполянського району Черкаської області. У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ГЮ № 043377 від 26 серпня 2016 року, виданого Зарічненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області шлюб між сторонами розірвано 26 серпня 2016 року, актовий запис №4. Відповідно до довідки № 18.056 від 19 жовтня 2018 року [PERSON] є студенткою 2-го курсу у Приватному вищому навчальному закладі Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені [PERSON] денної форми навчання, платного (за контрактом), стипендії не отримує. Термін навчання з 01 вересня 2017 року до 30 червня 2021 року на економічному факультеті. З дослідженого у судовому засіданні договору № 021.041 на підготовку бакалавра з вищою освітою у вищевказаному навчальному закладі вбачається, що згідно п. 3.4 цього договору вартість навчання за період 2017-2018 навчальний рік, становить 8300,00 гривень, за перше півріччя 2018 навчального року вартість навчання склала 4700,00 гривень. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність регулярного доходу у платника аліментів. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 14 вересня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved