Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

13.11.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~ Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що вона з листопада 2008 року по грудень місяць 2010 року проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] у будинку її батьків. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , яка на даний час проживає разом з нею. Зазначає, що відповідач [PERSON] добровільно визнав своє батьківство і в свідоцтві про народження він записаний батьком дитини. З грудня місяця 2010 року вони припинили спільне проживання. На протязі останнього часу відповідач перестав надавати належну матеріальну допомогу на утримання дочки. Вона працює на посаді оператора в цеху №10 ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» і отримує невисоку заробітку плату, підприємницькою діяльністю не займається, доходів від підсобного господарства не має, у зв`язку з чим її сім`я є малозабезпеченою і вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а тому сама не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітню дочку, яка постійно хворіє і знаходиться на «Д» обліку, що підтверджується медичною довідкою. Також їхня дочка у зв`язку з захворюванням очей і недопущення тяжких наслідків втрати зору постійно проходить курси плеопто-ортоптичного лікування і окулярної корекції. А тому для лікування дитини і підтримання її стану здоров`я необхідні значні кошти, яких у неї не має. Вказує на те, що відповідач [PERSON] має сталі значні доходи, розмір яких від неї приховує, так як працює за кордоном, на утриманні неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не має, а тому на її думку, взмозі сплачувати аліменти. Просить суд\~ухвалити рішення,\~яким стягувати аліменти з [PERSON] , [INFO] , уродженця та жителя [ADDRESS] у її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) на дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви, а також стягнути понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Гураш М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просили позов задоволити. Не заперечили щодо проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по даній справі. \~ \~ \~ \~Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відзив на позов також не подав. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому\~засіданні встановлено,\~що сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах з листопада 2008 року по грудень 2010 року. Від спільного проживання у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З`ясовано, що неповнолітня дитина сторін по справі [PERSON] , [INFO] проживає з позивачем [PERSON] , що стверджується довідкою, виданою виконкомом Верхньомайданської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області №776/2.16 від 11.11.2020 року (а.с.7). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Верхньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, позивач [PERSON] проживає в будинку батьків. Виховує дочку одна. Підприємницькою діяльністю не займається, доходів від підсобного господарства не має. Проживає з дитиною на мінімальній заробітній платі. Батько дитини не цікавиться нею, матеріально не забезпечує, аліменти не платить, дитина хворіє. Сім`я потребує більше коштів на належне утримання дитини (а.с.8). Як вбачається з медичних довідок, які знаходяться в матеріалах справи неповнолітня дитина сторін по справі [PERSON] , [INFO] постійно хворіє та знаходиться на «Д» обліку, а також потребує проходження курсу плеопто-ортоптичного лікування і окулярної корекції (а.с.10-11). В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст. 180 СК України, \~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим. Ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2021 року становить 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років 2395 гривень. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого своєї дочки [PERSON] , [INFO] , і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по 1/3 частці всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 13.11.2020 року. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 3\~статті 137\~ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи від 13.11.2020 року на суму 2000 грн. та квитанцію № 0514 від 13.11.2020 року (а.с.13-14). У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 908 грн. 00 коп. та на користь позивача 2000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги згідно квитанції №0514 від 13.11.2020 року. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved