Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

13.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним договір іпотеки № 8/2007/840-МК23/42 від 04.06.2007 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») відносно належного позивачу на праві спільної сумісної власності нежитлового приміщення № 2 в буд. № 30-а по вул. Ленінського Комсомолу у м. Вільногірську Дніпропетровської області. В обґрунтування позову посилається на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і до 2012 року вони проживали спільно. 04.06.2007 року [PERSON] уклала з ПАТ КБ «Надра» кредитний договір № 8/2007/840-МК23/42 та договір іпотеки предметом якого є нежитлове приміщення № 2 в буд. № 30-а по вул. Ленінського Комсомолу у м. Вільногірську Дніпропетровської області, яке придбано під час знаходження їх у шлюбі, тобто належить позивачу та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вважає, що договір іпотеки № 8/2007/840-МК23/42 від 04.06.2007 року укладений між відповідачами повинний бути визнаний недійсним у судовому порядку, оскільки позивач письмової згоди на укладення спірного договору не давав, що підтверджується відсутністю його підпису на екземплярах спірного договору, так і взагалі відсутність письмових погоджень на укладення спірного договору іпотеки. Позивач в судові засідання зявлявся, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Наполягав на тому, що письмову згоду на укладення спірного договору не давав, договір іпотеки він не підписував. Відповідачі в судові засідання не зявлялися, про день .час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.09.1986 року по 21.11.2011 року, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження від 20.09.1986 року серії КИ № 293476 та свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.11.2011 року серії 1-КИ № 165511 (а.с. 11, 12). 02.12.1999 року [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON] купила частину приміщення загальною площею 55, 2 кв.м., яке знаходиться за адресою буд. № 30-а по вул. Ленінського Комсомолу у м. Вільногірську Дніпропетровської області (а.с. 13). 04.06.2007 року [PERSON] уклала з ВАТ КБ «Надра», перетвореним в подальшому в ПАТ КБ «Надра», договір кредитної лінії № 8/2007/840-МК23/42, відповідно до якого Банк відкриває позичальнику відновлювальну траншеву кредитну лінію в сумі 15\~000 доларів США (а.с. 34). Того ж дня [PERSON] уклав з банком договір поруки за яким він поручається за належне виконання [PERSON] зобовязання у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (а.с. 35). 04.06.2007 року [PERSON] уклала з банком в забезпечення виконання умов кредитного договору договір іпотеки № 8/2007/840-МК23/42, відповідно до умов якого передала у заставу банку належний їй об'єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення загальною площею 55, 2 кв.м., яке знаходиться за адресою буд. № 30-а по вул. Ленінського Комсомолу у м. Вільногірську Дніпропетровської області. Згідно даного іпотечного договору вартість предмета іпотеки становить 90 900 грн. (а.с. 42-46). Відповідно до п. 2.1 договору іпотеки, іпотекодавець засвідчив, що йому не відомі права та вимоги третіх осіб на Предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку (а.с. 42). Договір іпотеки № 8/2007/840-МК23/42, посвідчений державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрований в реєстрі за № 4/2007 (а.с. 46). За клопотанням представника КБ «Надра» витребувано з нотаріальної справи у державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори [PERSON] нотаріальну згоду [PERSON], надану при укладанні договору іпотеки № 8/2007/840-М/42 від 04.06.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1153 (а.с. 60). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно\~\~від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 60 СК України встановлює презумпцію права спільної сумісної власності майна, набутого подружжям за час шлюбу. Інше має бути спростовано належними та допустимими доказами. За змістом ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до ч. 1 ст. 578 ЦК України, майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. За змістом ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно ст. 369 ЦК України згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. За таких обставин майно, яке перебуває у спільній сумісній власності, може бути передане в іпотеку лише за згодою усіх співвласників, а підставою для визнання недійсним правочину щодо розпорядження таким майном, зокрема, є відсутність у співвласника, який вчинив цей правочин, згоди інших співвласників на його укладення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. У ст. 119 ЦПК України передбачено форма і зміст позовної заяви особи, яка зокрема, має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. За вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги. При цьому змінювати зазначені у позовній заяві обставини суд не має права. В даному випадку, в обґрунтування підстав позову позивачем було покладено твердження про те, що він ніякої письмової згоди на укладення спірного договору іпотеки не надавав, про що свідчить відсутність підпису позивача на екземплярах спірного договору, так і взагалі відсутність письмових погоджень на укладення спірного договору іпотеки. [PERSON] не є стороною спірного договору іпотеки, а тому його твердження про відсутність у ньому його підпису не має правового значення для розгляду справи. В матеріалах справи міститься завірена копія заяви [PERSON] про надання згоди на здійснення його дружиною [PERSON] застави та укладання договору іпотеки (застави) щодо майна, яке відповідно до ст. 60 СК України є їх спільною сумісною власністю, а саме нежитлове приміщення 2 по вул. Ленінського Комсомолу № 30-а, що в м. Вільногірську. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року за клопотанням позивача у справі призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, розташованого у м. Дніпропетровську за зоною обслуговування з урахуванням відсутності домовленості сторін про залучення експертами певних осіб (ч. 2 ст. 143 ЦПК України). Вартість вказаної експертизи позивач не оплатив, що вбачається з матеріалів справи та підтверджено ним в судовому засіданні, внаслідок чого експертиза проведена не була. Судом розяснені позивачу права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення певних дій, дотримані положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, розглянуті усі заявлені позивачем клопотання. Оскільки позивач свій обовязок щодо подання доказів належним чином не виконав, проведення призначеної по справі за його клопотанням експертизи не оплатив, тому суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову в звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Інших підстав для визнання договору іпотеки недійсним позивачем не наведено. Судом розглянуто справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих позивачем доказів. Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed