Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

13.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,42 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення селянського (фермерського) господарства, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданого 17.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр., виданого на ім`я [PERSON] ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: земельну ділянку площею 2,42 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення селянського (фермерського) господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданого 17.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр.); земельну ділянку площею 2,75 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №464387, виданий 11.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-114а), мотивуючи тим, що вищевказана земельна ділянка належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане майно. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги являється дочка [PERSON] . Позивач прийняла спадщину шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності [PERSON] , померлій [INFO] , правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,42 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення селянського (фермерського) господарства, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданого 17.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр., виданого на ім`я [PERSON] , підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданим 17.12.1999 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр., згідно якого ім`я власника зазначено « [PERSON] » та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00023869519 від 06.09.2019 року, згідно якого ім`я померлої зазначено як « [PERSON] »; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.12.1972 року, згідно якого ім`я матері дитини мовою оригіналу зазначено « [PERSON] ». Таким чином, при видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданого 17.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр. допущено помилку, у написанні імені власника земельної ділянки. Отже, судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,42 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення селянського (фермерського) господарства, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданого 17.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр. належить [PERSON] . Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,75 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №464387, виданого 11.09.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-114а. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.07.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,42 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення селянського (фермерського) господарства (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №078911, виданого 17.12.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-16-18пр.); земельна ділянка площею 2,75 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №464387, виданий 11.09.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-114а). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48556659 від 27.07.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.12.1972 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 24.10.1993 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. № 448/02-14 від 06.09.2019 року, позивачу повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved