Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

12 лютого 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] права на завершення процедури приватизації та одержання у власність по Уг земельної ділянки №3, площею 579 квадратних метрів, що на території садового кооперативу «Польова ромашка» в урочищі «Збоїща» у Шевченківському районі м.Львова, яка була передана спадкодавці у приватну власність відповідно до ухвали Львівської міської ради від 31.05.2001 р. №1075, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, повязаних з державною реєстрацією даної земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 23 квітня 2012 року померла їх мама - [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно ухвали Львівської міської ради від 31.05.2001 р. №1075 передано безоплатно у приватну власність членам садового кооперативу «Польова ромашка» земельні ділянки для ведення садівництва в урочищі «Збоїща» у м.Львові, серед яких [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку №3 площею 579 квадратних метрів, як члену згаданого садового кооперативу, якою вона користувалась понад 35 років. На даний час, її сини продовжують користуватися цією ділянкою. Право власності на земельну ділянку мало виникнути з моменту його державної реєстрації, проте мама не встигла його оформити у звязку з тяжкою хворобою та смертю. Оскільки мама за життя не встигла оформити у встановленому законом порядку право власності на зазначену вище земельну ділянку, спадкоємці не можуть її успадкувати. Державний акт на вказану земельну ділянку не виготовлявся. Разом з тим, згідно закону позивачі мають право в порядку спадкування на підставі рішення суду завершити розпочату приватизацію земельної ділянки та зареєструвати право власності на своє імя. У встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний термін вони звернулись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і отримали свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, однак у звязку з ситуацією, що склалась, є перешкоди для оформлення всіх спадкових прав. У звязку з цим звернулися в суд. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач представник Львівської міської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. Треті особи - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та представник садового кооперативу «Польова ромашка» скерували в суд заяви, в яких визнали позовні вимоги. Зі згоди позивачів, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2012 року померла мама позивачів - [PERSON], [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно ухвали Львівської міської ради від 31.05.2001 р. №1075 передано безоплатно у приватну власність членам садового кооперативу «Польова ромашка» земельні ділянки для ведення садівництва в урочищі «Збоїща» у м.Львові, серед яких [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку №3 площею 579 квадратних метрів, як члену згаданого садового кооперативу, якою вона користувалась понад 35 років. На даний час позивачі продовжують користуватися цією ділянкою. З листа Голови садового кооперативу «Польова ромашка» вбачається, що ніяких спорів та претензій зі сторони членів кооперативу щодо права власності на спірну земельну ділянку немає. Судом встановлено, що [PERSON] за життя не встигла оформити у встановленому законом порядку право власності на зазначену вище земельну ділянку, спадкоємці не можуть її успадкувати. Державний акт на вказану земельну ділянку не виготовлявся. Відповідно до ст.1270 ЦК України у шестимісячний термін позивачі звернулись до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і отримали свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, однак у звязку з вищенаведеним є перешкоди для оформлення всіх спадкових прав. Згідно п.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини належать всі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент прийнята спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування х клопотанням про передачу її у власність або надання в користування. Розмір цієї ділянки встановлюється в межах норм, зазначених цим Кодексом. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів від 16.04.2004 року №7 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх змін та припинення. Відповідно до абзацу 2 п. 1 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України установити, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved