Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

14 червня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 3 квітня 2018 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №33/18, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 45000 гривень строком на 36 місяців з 03.04.2018 до 03.04.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60% річних. У забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором позивачем було укладено з відповідачем [PERSON] договір поруки №33/18, згідно з яким поручитель зобов`язався у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед Кредитною спілкою «Верховина» за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 70340 гривень 28 копійок, які позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, відзиву не подали, заяви про слухання справи за їх відсутності до суду не надходили. У відповідності до положень ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам кожному окремо та в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 3 квітня 2018 року між Кредитною спілкою «Верховина» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 33/18 (а.с.3-4), за умовами якого відповідачка отримала на засадах строковості, зворотності, цільового характеру, платності та забезпеченості кредит у сумі 45000 гривень та зобов`язалася повернути кредит і сплатити позивачу проценти на умовах, визначених цим договором. 3 квітня 2018 року [PERSON] одержала кредит на підставі вказаного договору в сумі 45000 гривень, що підтверджено видатковим касовим ордером №92 (а.с.5). Крім цього, 3 квітня 2018 року між КС «Верховина» та [PERSON] укладено договір поруки №33/18, згідно з яким поручитель зобов`язався у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед Кредитною спілкою «Верховина» за кредитним договором, здійснити виконання грошових зобов`язань. За умовами вказаного договору поручитель відповідає перед кредитором виключно в частині суми боргу боржника, суми відсотків за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов договору кредиту, незважаючи навіть на форс- мажорні обставини, у відповідності до вимог ст.554 ЦК України (а.с.7). З особової картки по розрахунку кредиту №33/18 (а.с. 6) вбачається, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором, яке виявилось у несплаті чергових платежів згідно графіку платежів (а.с.9). 9 січня 2019 року позивач направив відповідачам лист претензію про досудове попередження №1/19 (а.с.10) з вимогою сплатити прострочену заборгованість та попередженням, що в разі несплати або подальшого порушення умов договору КС «Верховина» звернеться до суду за захистом порушеного права. З картки по розрахунку по кредиту №33/18 видно, що сума заборгованості відповідачки перед позивачем по тілу кредиту становить 43976 гривень 94 копійок та 26363 гривень 34 копійок по процентах, а разом- 70340 гривень 28 копійок станом на 11.06.2019 року (а.с.6). Встановивши зазначені вище факти, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства - ч. ч.1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і визначено способи їх захисту. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що кредитна спілка належать до фінансових установ. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1052 ЦК України встановлено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору і законодавства та належними сторонами. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Перевіривши обґрунтованість позовних вимог, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та умовах чинного між сторонами кредитного договору та договору поруки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно також судовий збір в розмірі 1921 гривень, сплачений позивачем, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved