Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

12 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому, покликаючись на ст.ст.2, 60, 61, 69-72 СК України, просить: визнати за нею право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири [ADDRESS] та визнати за відповідачем право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири [ADDRESS] . Вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17 вересня 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №167. На даний час шлюб між ними розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Місцем проживання дітей є спірна квартира [ADDRESS] . За період шлюбу з відповідачем ними було нажите майно, що є предметом їхньої спільної сумісної власності, а саме: двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м. Вказана квартира була придбана сторонами згідно договору купівлі-продажу від 19 лютого 1997 року. Як вказує позивачка, на даний час у вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають сторони із дітьми. Згідно доводів [PERSON] , сторони не спроможні вирішити спір щодо вказаного майна в добровільному порядку. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу даного майна в договірному порядку. В обгрунтовання своїх позовних вимог щодо поділу майна, [PERSON] вказала у позові, що право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] виникло у неї та відповідача 19 лютого 1997 року, з моменту укладення договору купівлі-продажу даної квартири, в період перебування у шлюбі. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала зазначені позовні вимоги та просила суд їх задоволити, зазначивши про те, що вона із відповідачем [PERSON] добровільно даний спір не вирішили, вказане майно не поділили. Позивачка стверджує, що квартиру [ADDRESS] придбали разом, в період перебування їх у шлюбі. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] пояснила, що зазначена квартира була придбана за в переважній частині за її кошти, які були нею позичені у родичів, зокрема, у мами, в рідного та у двоюрідного брата. Як стверджує позивачка, відповідач [PERSON] на той час інколи їздив на заробітки до м.Москви Російської Федерації, однак гроші привозив не завжди, пояснюючи це тим, що його обікрали чи не заплатили за роботу. [PERSON] вказала, що не була присутня під час оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири, оформленням займався відповідачем. Позивачка також пояснила в судовому засіданні, що продавець квартири [ADDRESS] [PERSON] , будучи приятелем її рідного [PERSON] , погодився отримувати гроші за продану ним квартиру частинами. Таким чином, як пояснила [PERSON] , вона перепозичувала у своїх родичів гроші, та частинами віддавала їх [PERSON] . Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги заявлені позивачкою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та по суті позову пояснила наступне. Квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя і це не потребує доведення, тому що на той час сторони перебували у шлюбі, і дану квартиру купували разом. [PERSON] пояснила, що на час придбання спірної квартири позивачка перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому довірила відповідачу оформлення договору купівлі-продажу даної квартири. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав повністю позовних вимог [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стверджуючи, що не всі пояснення позивачки є правдивими. Згідно доводів відповідача, кошти на придбання квартири [ADDRESS] він заробив самостійно, працюючи на заробітках у м.Москва Російської Федерації. [PERSON] стверджує, що на заробітки їздив протягом тривалого часу, починаючи з 1994 року. Окрім того, відповідач вказав, що з 1998 року почав займатися підприємницькою діяльністю торгівлею м`яса. Відповідач підтвердив у судовому засіданні, що частина коштів на придбання спірної квартири була позичена у родичів позивачки, однак вказав на те, що за свій рахунок, особисто віддав усі борги та розрахувався із [PERSON] за придбану у нього квартиру [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію [PERSON] та заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - квартири [ADDRESS] . [PERSON] надала пояснення з яких слідує, що спірна квартира була придбана за кошти відповідача, зароблені ним у м.Москва російської Федерації та виручені від торгівлі м`ясом. Представник позивача підтвердила, що незначна частина коштів була позичена у родичів сторін. Представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з огляду на те, що хоча квартирі [ADDRESS] і була придбана в період перебування сторін у шлюбі, однак, придбана вона була переважно за кошти відповідача, тому вказана квартира не може вважатись об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд дослідив та надав оцінку показанням свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , і [PERSON] , та письмовим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно з ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. \~ \~ \~ \~З договору купівлі-продажу квартири серії ААЕ №602551, укладеного між [PERSON] і [PERSON] 19 лютого 1997 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Ріцькою Г.І. 19 лютого 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-594, слідує, що за цим договором [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка складається з 2 (двох) кімнати, загальною площею 42,3 кв.м. (житлова площа 29,3 кв.м.). \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , який є рідним братом позивачки вказав, що у 1997 році він позичив [PERSON] гроші в сумі 500 (п`тсот) доларів США на придбання квартири [ADDRESS] . Свідок також підтвердив, що його мати [PERSON] та їх з позивачкою двоюрідний брат [PERSON] також позичали для [PERSON] гроші в невідомій йому сумі, на придбання спірної квартири. Свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач їздив на заробітки, однак не зміг вказати які суми грошей той заробляв і чи вкладав він ці кошти у придбання спірної квартири. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача в судовому засіданні надала показання, з яких слідує, що квартира [ADDRESS] була придбана виключно за кошти відповідача. [PERSON] пояснила, що [PERSON] їздив на заробітки, займався підприємницькою діяльністю, завдяки чому мав можливість придбати дану квартиру. Як пояснила свідок, на її думку позивачка не позичала ні в кого гроші на придбання спірної квартири. Свідок [PERSON] брат відповідача в судовому засіданні вказав, що квартира [ADDRESS] купувалася за гроші відповідача, так як він їздив в той час на заробітки в [ADDRESS] та привозив достойні суми грошей, а також на той час займався підприємницькою діяльністю здійснював торгівлю м`яса. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, якими стверджував, що протягом 1999-2002 років спільно із відповідачем займався підприємницькою діяльністю торгівлею м`яса. Свідок вказав, що дохід у них був достатній для того, щоб самостійно придбати квартиру. [PERSON] в судовому засіданні також підтвердив, що окрім заняття підприємницькою діляністю відповідач їздив у Російську Федерацію на заробітки. Із змісту письмових пояснень [PERSON] , засвідчених приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Приймасом В.О. 18 липня 2014 року (серіяНАА 985432), зареєстрованих в реєстрі за №1192, слідує, що в лютому 1997 року він вирішив продати належну йому квартиру [ADDRESS] . З приводу придбання вказаної квартири до нього звернулася [PERSON] , з якою він особисто вів перемовини щодо документального оформлення купівлі-продажу квартири та проведення розрахунків по її продажу. У даних письмових поясненнях [PERSON] стверджує, що оскільки сім`я позивачки в той час знаходилась у скрутному становищі, [PERSON] пропросила його почекати з оплатою за придбання квартири до отримання нею коштів по лікарняному листку по вагітності і пологах та коштів від продажу квартири [ADDRESS] . [PERSON] у письмових поясненнях також вказав, що так як у [PERSON] на той час була маленька новонароджена дитина, він увійшов в положення і погодився на свій ризик формально укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Серез деякий час, приблизно у 1998 році [PERSON] передала йому кошти за придбану квартиру в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. \~ \~ \~ \~Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 вересня 1994 року у відділі РАЦС м.Кузнецовська Рівненської області, актовий запис №167, - розірвано. Із вказаного судового рішення слідує, що судом при розгляді зазначеного спору були встановлені наступні обставини: сторони з березня 2011 року не підтримують шлюбні відносини, окремо ведуть господарство та проживають у різних кімнатах, відповідач зловживає спиртними напоями, нищить квартиру та спільне майно, негативно впливає на виховання неповнолітніх дітей, відносини між подружжям стали ворожі, позивачка категорично наполягає на розлученні, сім`яфактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо. Вказані обставини, встановлені рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2011 року в цивільній справі, що набрало законної сили, у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України є встановленими і доказуванню в даній справі не підлягають. Згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07 квітня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної часткової власності та встановлення розміру часток у праві спільної часткової власності позивачці по даній справі було відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ухвали апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2014 року апеляційна скарга [PERSON] на рішення Кузнецовського міського суду від 07 квітня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної часткової власності та встановлення розміру часток у праві спільної часткової власності відхилена, а рішення Кузнецовського міського суду від 07 квітня 2014 року залишено без змін. Вищенаведене свідчить про те, що квартира [ADDRESS] , яка придбана сторонами 19 лютого 1997 року, під час перебування у шлюбі, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 24 КпШС майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Також згідно статті 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Згідно статті 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Статтею 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити вед засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. \~ \~ \~ \~Отже, за сукупністю доказів справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя встановлено, що квартира [ADDRESS] придбана сторонами в період перебування ними у шлюбі. За таких обставин позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.22, 24, 28 КпШС, ст.ст.68-71 СК України, ст.372 ЦК України,

Outcome: approved