Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

13.11.2017 року ПАТ «Державний експорто-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» звернулось до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 01.07.2016 року між сторонами укладений договір №8142335028БД/2016-07, за умовами якого банк надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 40,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути на свою користь наявну за договором заборгованість у розмірі 3\~616,80 грн., а також понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за відсутності банку, подав до суду заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504513538120), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, судом встановлено, що за договором №8142335028БД/2016-07 від 01.07.2016 року ПАТ «Державний експорто-імпортний банк України» надало відповідачукредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] за умовами договору зобовязався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 40,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказані обставини підтверджується його підписом в заяві на отримання кредиту, договорі, додатковій угоді від 01.07.2016 року. За п.7.1.1. кредитного договору у разі прострочення погашення технічної заборгованості клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Відповідно до п. 7.1.2 кредитного договору у разі несвоєчасної оплати клієнтом наданих йому банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме у періоді, за який нараховуватиметься пеня. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобовязань не виконав. Станом на 30.10.2017 рік утворилась заборгованість за договором №8142335028БД/2016-07 від 01.07.2016 року у загальному розмірі 3\~616, 80 гривень., яка складається із: - 2\~670, 21 гривень - заборгованість за кредитом; - 371, 63 гривень - заборгованість за відсотками; - 574, 96 гривень пеня. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок зроблений фахово, іншими доказами по справі не спростовується. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобовязанню підлягає стягненню з відповідача у розмірі 4\~616, 98 гривень. Судові витрати по оплаті судового збору у розмір 1600 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved