Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

13 листопада 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 81 162 грн. 28 листопада 2019 року надійшов відзив на позов, згідно якого представник відповідача [PERSON] просить у позові відмовити, посилаючись на наступне: -Позивач вже зверталась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, рішенням суду від 11 лютого 2019 року було відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах, була стягнута пеня у розмірі 34 900 грн 34 коп, рішення набрало законної сили і на даний час повністю виконане, -Позивач неналежним чином намагається захистити свої права, нею не було оскаржено постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] , проте питання щодо зобов`язання боржника повністю погасити заборгованість по аліментах відноситься до повноважень державного виконавця в межах виконавчого провадження про стягнення аліментів відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження». Задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментах призведе до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми на підставі рішення суду про стягнення аліментів від 26 лютого 2001 року, -Позивач невірно вказує суму заборгованості по аліментах, оскільки рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 11 лютого 2019 року встановлено, що станом на день закінчення виконавчого провадження розмір заборгованості складав 65 376 грн 88 коп, виконавче провадження було закінчено 29 травня 2018 року, після вказаної дати розмір заборгованості не міг зрости за жодних обставин. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити, наголосивши на тому, що виконавче провадження з виконання рішення про стягнення аліментів на даний час закінчено, виконавчі дії не проводяться, тому подвійного стягнення заборгованості у даному випадку не відбудеться. Крім того представник позивача зазначив, що йому невідомо, чи оскаржувалися позивачем дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов, пояснив, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, їй слід було оскаржувати дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження і вимагати належного виконання рішення про стягнення аліментів. Саме з цих підстав позивачу було відмовлено задоволенні позову про стягнення заборгованості по аліментам рішенням суду від 11 лютого 2019 року, яке не було оскаржене і набрало законної сили. Від третьої особи - [PERSON] надійшло клопотання, згідно якого він просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Згідно виконавчого листа № АЕ/89, виданого 26 лютого 2001 року Павлоградським міським судом, з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку до повноліття дитини. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Постановою державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кравченко В.І. від 29 травня 2018 року було закінчено виконавче провадження ВП № 17375751 з підстави закінчення строку виконання рішення. Як зазначено у постанові, заборгованість на день повноліття - 16 січня 2018 року складає 68 163 грн 29 коп. Відомостей про оскарження дій державного виконавця та скасування зазначеної постанови суду не надано. 12 грудня 2019 року на адресу суду надійшов уточнений розрахунок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] . Згідно супровідного листа начальника Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, перевіркою виконавчого провадження було встановлено, що державним виконавцем Кравченко В.І. було допущено помилку при розрахунку заборгованості при закінченні виконавчого провадження. Згідно уточненого розрахунку розмір заборгованості по сплаті аліментів на день повноліття дитини складає 81 162 грн (а.с.30-33). Рішенням суду від 11 лютого 2019 року у справі № 185/9099/18 [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 65 376 грн 88 коп за період з 15 вересня 2007 року по січень 2018 року. Підставою відмови було знаходження на виконанні рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.26-28). На теперішній час змінились обставини, встановлені зазначеним судовим рішенням, виконавче провадження № 17375751 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] закінчено, заборгованість по сплаті аліментів не погашено. Як передбачено ст.15, 20 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. У зв`язку з закінченням виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини примусове виконання рішення державним виконавцем припинено. Позивач на власний розсуд обрала способом захисту свого порушеного права не оскарження дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, а стягнення непогашеної заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] . Такий спосіб захисту не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а також положенням Сімейного кодексу України. Стягнення заборгованості за аліментами рішенням суду передбачено ст.194-195 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні не встановлено підстав для відстрочення або розстрочення сплати заборгованості за аліментами. Відповідачем на надано доказів того, що заборгованість за аліментами виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншими незалежними від нього обставинами. Тому сума заборгованості за аліментами, яка підтверджується розрахунком, наданим начальником Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, і яка не була стягнута з відповідача до закінчення виконавчого провадження, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved