overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

14 червня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 20 листопада 2009 року зареєстрували шлюб у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття кожної дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглянути справу у її відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не надавала (а.с.2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.21-22). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 20 листопада 2009 року зареєстрували шлюб у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 272 (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 326439, виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.5), та свідоцтвом про народження серії 1-НО № 295941, виданим Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6) відповідно. Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

14 червня 2017 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 30 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Чермалицької сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис №12. Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO] З 2014 року відповідач став зловживати алкоголем у звязку з чим почастішали сварки, що веде за собою ображення та нецензурну брань та все це негативно впливає на виховання дочки. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у звязку з чим їх сімю зберегти неможливо. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

14 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 09. Позивачка зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя сім`я розпалася остаточно, шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, спільне господарство вони не ведуть. Вказує, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки вони вже фактично мають інші сім`ї. У звязку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 256175, виданого 27 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 09, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 07). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 440011, виданого 02 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 04, сторони мають дитину - сина [PERSON],[INFO] (а.с. 08). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати, повязані з розглядом справи в суді покласти на відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

14 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.09.2013 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від грудня 2016 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. Ураховуючи думку позивачки, суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дівоче.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

14 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця (а.с. 1). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 180 - 184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою (а.с.а.с. 4, 5). Позивачка здорова, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, має стабільний заробіток. Ураховуючи зміст приведених норм, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити. Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. Крім того, у порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь держави слід стягнути компенсацію судових витрат у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

14 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 30 листопада 2010 року, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Батько неповнолітнього матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, у звязку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 жовтня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30 листопада 2010 року було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії 1-НО №102523, виданому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №317 від 15 березня 2007 року). На даний час дитина проживає разом з матірю, та зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією особового рахунку №1627 виданої 06.02.2017 року ЖКП «Житло «Центр». Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У звязку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів у вигляді ? частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

14 червня 2017 року судом ухвалено рішення по справі, яким позов [PERSON] -\~ задоволено частково. Стягнуто на користь\~ [PERSON] з [PERSON] суму матеріальної шкоди 205 323,66 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 2000 грн., та 2053,24 грн судового збору. Зобов'язано\~ [PERSON]\~ передати [PERSON] пошкоджений\~ автомобіль «BMW 520», реєстраційний номер [NUMBER] - після відшкодування останнім збитків в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року справу повернуто для ухвалення додаткового рішення. Представник відповідача [PERSON] просив слухати справу у його відсутність , відніс питання на розсуд суду. Сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який обґрунтувала наступним. 07.05.2016 року в м. Миколаєві з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Toyota Prado», реєстраційний номер ВЕ 7373АК,\~ сталася дорожньо транспортна пригода (далі - ДТП), в якій зазнав механічних ушкоджень автомобіль «BMW 520», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачці. Вина [PERSON] у ДТП встановлена постановою суду. Вартість\~ матеріальної шкоди завданої позивачці згідно звіту оцінювача становить 205323,6 грн. Вартість послуг оцінювача 2000 грн. Вважала, що відповідати за заподіяну шкоду\~ повинен саме [PERSON] як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобілю «Toyota Prado», реєстраційний номер ВЕ 7373АК. Ухвалою суду від в якості співвідповідача залучено [PERSON] та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,\~ ПАТ СК Країна. Проте , ухвалюючи рішення суд не вирішив позовні вимоги до [PERSON], якого було залучено до участі у справі в якості співвідповідача. За такого, суд не вирішив питання про позовні вимоги до другого співвідповідача . з приводу якої сторони подавали докази . Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене, а також зазначені у мотивувальній частині рішення норми права , суд приходить до висновку, що слід зазначити про відмову у задоволенні позову до [PERSON]В

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

14 червня 2017 року у справі ухвалено рішення, яким позов [PERSON] задоволений частково. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.10.2017 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. Позивач подала заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати і питання про допуск рішення до негайного виконання в частині присудження їй заробітної плати за один місяць. Сторони в судове засідання не з'явились, їх неявка, у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, не є обов'язкової. За таких обставин, судом ухвалено розглянути питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності сторін. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: пункт 3 - суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 ЦПК України; пункт 4 - судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. З резолютивної частини рішення суду від 14.06.2017 р. встановлено, що позов задоволено частково; з ДП «Інформаційно - ресурсний центр» на користь [PERSON] стягнуто розрахункові при звільненні: невиплачену заробітну плату 677,89 грн., компенсацію за невикористані відпустки 28599,40грн., вихідну допомогу при звільненні 12972,60грн., середній заробіток за час затримки розрахунку 119996,55грн., на відшкодування моральної шкоди 1500грн., всього стягнути 163746, 44грн. Питання про судові витрати не вирішувалось. Таким чином в даному випадку є підстави для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. У заяві про ухвалення додаткового рішення позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати у розмірі За розгляд даної справи позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1102,04 грн. (квитанція № ПН5105 від 10.06.2016 р.), 152,70 грн. (квитанція від 03.11.2016 р.), 300,25 грн. (квитанція № 246 від 17.10.2016 р.) і 637, 55 грн. (квитанція від 14.02.2017 р.), всього 2192,90 грн. Позов задоволено на 80 %. Тому відшкодуванню підлягають судові витрати на 80%, що становить 1754,32 грн. У заяві про ухвалення додаткового рішення [PERSON] також порушила питання щодо ухвалення додаткового рішення в частині допуску рішення до негайного виконання щодо стягнення з ДП «Інформаційний - ресурсний центр» заробітної плати за один місяць в розмірі 677,89 грн. Згідно ч.1ст.367 ЦК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У рішенні дане питання не вирішено, тому є підстави для ухвалення додаткового рішення з цього приводу. За ухваленим рішенням, на користь позивачки стягнуто заборгованість по зарплаті 677,89грн., тому в цій частині рішення слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

14 червня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 вересня 2007 року вони уклали шлюб, зареєстрований Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №56. Від проживання у шлюбі у них є дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення та збереження сімї неможливе. Позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася та подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №56. У позивача і відповідача є дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї неможливе. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 040612 від 16.09.2007р., свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 090108 від 19.11.2008р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved