Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

12 травня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернулося в суд позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено комплексний договір №1/1774911 від 11 жовтня 2013 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 52 000 грн., зі сплатою щомісячно комісійної винагороди обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 жовтня 2016 року. 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/1774911 від 11 жовтня 2013 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика». Позивач зазначає, що в порушення умов укладеного кредитного договору відповідач [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобов'язань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 30 жовтня 2015 року його заборгованість перед банком становить 50 735 грн. 81 коп. З огляду на вищенаведене просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за договором кредиту та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено комплексний договір №1/1774911, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 52 000 грн., зі сплатою щомісячно комісійну винагороду обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 жовтня 2016 року (а.с. 4). Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 52 000 гривень, зі сплатою щомісячно комісійну винагороду обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту та кінцевим строком погашення заборгованості до 10 жовтня 2016 року. Відповідно п. 3.1. комплексного договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно умов договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за договором за кожний день прострочення платежу. Згідно п. 3.2. комплексного договору, у разі порушення позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.2.-2.2.9. правил, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 1% від суми договору, за кожний випадок порушення. Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-ІV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/1774911 від 11 жовтня 2013 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Позика» (а.с. 13-14). Згідно акта приймання-передачі розширеного реєстру прав вимог щодо кредитних договорів станом на 02 листопада 2015 року, первісний кредитор Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» передав новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» реєстр прав вимог щодо кредитних договорів станом на 02 листопада 2015 року (а.с. 15). Згідно реєстру прав вимоги № 1 від 02 листопада 2015 року, Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» відступило новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» право вимоги до боржника [PERSON] за комплексним договором №1/1774911 від 11 жовтня 2013 року (а.с. 16). Згідно повідомлення від 02 листопада 2015 року, відповідача було повідомлено про заміну кредитора. Згідно вимоги про погашення заборгованості від 09 листопада 2015 року позивач надсилав на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості за договором, однак така вимога залишена відповідачем поза увагою. Стаття 612 ЦК України, передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за вищезазначеним договором перед банком утворилась заборгованість в сумі 50 735,81 грн., з яких: 44 088,63 грн. - сума простроченого боргу за кредитом; 2 832,96 грн. - сума прострочених процентів; 3 609,86 грн. - сума простроченої комісії; 204,36 грн. - пеня. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає м. Красноармійськ, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] проживає та зареєстрований на території, на якій здійснюється антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не має, то з [PERSON], відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягнення заборгованість з пені та штрафу. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а також з урахуванням, того що відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача 44088,63 грн. - заборгованість за кредитом, 2832,96 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3609,86- сума комісії. На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача пені слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1378 грн.

Outcome: partial