Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

13.01.2016 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, третя особа: Служба у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації, як представник органу опіки і піклуванння. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 10.01.2002 року у Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 1. У шлюбі у них народилося четверо дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO], які на даний час проживають з ним та знаходяться на його утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідачка нехтувала сімейними цінностями, більше одного місяця не проживала разом з сімєю та дітьми не цікавилась. На даний час вони з відповідачкою проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з ним у квартирі його матері, та проживати з матірю не бажають. Наміру зберегти сімю з відповідачкою у нього немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, неповнолітніх дітей просить залишити проживати з ним. Крім того вказав, що строк, наданий їм на примирення, позитивних результатів не дав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не спростувала обставини, на які посилається позивач, не заперечила проти розірвання шлюбу, однак заперечила, щоб неповнолітні діти проживали з батьком, та просить залишити проживати дітей з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Також вказала, що строк, наданий їм на примирення, позитивних результатів не дав. Представник третьої особи Служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову в частині визначення місця проживання дітей, суду пояснила, що на виконання ухвали суду працівниками Служби було проведено обстеження умов проживання сторін, а також опитано дітей на предмет того, з ким вони хочуть проживати, в результаті чого було встановлено, що по місцю проживання як батька, так і матері створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку дітей. Однак в ході проведених бесід з дітьми вони вказали, що хочуть проживати з матірю. Також, 16.11.2016 р. відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА, на якому були присутні бабуся дітей, мати дитини та діти [PERSON] та [PERSON]. Діти на засіданні в присутності матері ще раз підтвердили, що бажають проживати з батьком, оскільки мати їх рідко відвідує і не піклується про них. За результатами засідання було прийнято рішення визначити місце проживання дітей з батьком. Тому просить у випадку розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати з батьком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження, який зареєстровано 10.01.2002 року у Пнівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківській області, актовий запис № 1 (а.с. 6). У шлюбі у них народилося четверо дітей: дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], та дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-10). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. Крім того строк, наданий їм на примирення, позитивних результатів не дав. Статтею 161 частиною 1 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дітей, тому ухвалою суду від 01.02.2016 р. по справі залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей Надвірнянської РДА, як представника органу опіки та піклування. На підставі ухвали суду працівниками Служби у справах дітей було проведено обстеження умов проживання сторін, в результаті чого було встановлено, що по місцю проживання як батька, так і матері створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку дітей. Також 16.11.2016 р. відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської РДА, на якому діти в присутності матері вказали, що бажають проживати з батьком, оскільки мати їх рідко відвідує і не піклується про них. За результатами засідання було прийнято рішення визначити місце проживання дітей з батьком (а.с. 31-32, 53). Судовим розглядом встановлено і сторони цього факту не заперечували, що з січня 2016р. сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство, неповнолітні діти постійно з дня народження та з січня 2016р. проживають зі своїм батьком та бабусею [ADDRESS]. А також те, що старша дочка [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] періодично відвідують матір, а син [PERSON] взагалі не виявляє бажання відвідувати матір. Разом з тим відвідавши матір вони повертаються додому до батька та бабусі. Судом також встановлено, що мати дітей тільки з жовтня 2016р. винаймає житло по вул. Ломоносова 10/14 в м. Надвірна , однак без укладення договору. Згідно довідки КП Надвірнянський Житловик від 24.10. 2016р. неповнолітні діти зареєстровані по місцю проживання батька в [INFO] ( а.с.63 ) З акту обстеження умов проживання дітей від16.09.2016р. складеного спеціалістами служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації вбачається, що у житлі за адресою: в м. Надвірна, по вул. Ломоносова 6/2 облаштовано кімнати з урахуванням віку, статі та потреб дитини.(а.с 31) ч.1 ст. 161 СК встановлює, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини орган опіки і піклування або суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. На думку суду, однією з істотних умов у даній справі є те, що малолітні діти проживали з дня народження з батьком по його місцю проживання, а також бажання самих дітей залишитися проживати з батьком та які підтвердили своє бажання проживати з батьком на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в присутності матері та бабусі та матеріальне забезпечення сторін , умови проживання. В судовом засіданні сторони висловили думку про недоцільність виклику дітей в зал судового засіданні для з»ясування їх думки та мати дітей погодилась із думкою дітей висловленою на засіданні комісії. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, щеповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] слід залишити проживати з батьком. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Тому неповнолітня [PERSON] [INFO], яка досягла чотирнадцяти років, має сама визначати своє місце проживання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: partial