Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

13.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій з урахуванням просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування користування житловим будинком [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що вона є власницею житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою вона проживає разом зі своєю сімєю. [PERSON] є для позивачки сторонньою особою. [PERSON] вона зареєструвала за адресою6 [ADDRESS], на прохання матері відповідача, з якою вона познайомилася під час лікування у Харківській обласній клінічній лікарні. [PERSON] жодного дня не проживав за зазначеною адресою, адже навіть не вселявся до будинку. Вже протягом останніх трьох років позивачка не спілкується ні з матірю відповідача, ні з [PERSON] їх місце перебування їй невідоме. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала з наведених у позові мотивів, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперчувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. До суду повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання та відміткою поштаря, що адресат не проживає за вказаною адресою. Однак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає [PERSON] таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Представник третьої особи - Золочівського районного сектору ДМС України у Харківській області на судове засідання не зявився. Завідувач Золочівського РС Харківської області В.О. Сосник надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовну заяву підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 1991 року державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори [PERSON] , [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 2340. Згідно з інформацією, наданою АДП ГУ ДМС України в Харківській області [PERSON] не значиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформації, що міститься у домовій книзі щодо прописки громадян, проживаючих за адресою: [ADDRESS], [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою 29.05.2012 року. Згідно із довідкою, виданою Золочівською селищною радою Харківської області 06.08.2015 року, [PERSON] про те, що вона дійсно має склад сімї: чоловік - [PERSON]; син - [PERSON]; [PERSON]. Із довідки, складеної депутатом Золочівської селищної ради Харківської області [PERSON] вбачається, що у домоволодінні [PERSON] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] На теперішній час [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно із листом начальника Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області [PERSON] від [PERSON], [INFO], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], повідомлень, заяв, звернень до Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області не надходило. Із вказаної адреси [PERSON] протягом останнього року до поліції не викликався. У листі представника Поштампу-ЦПЗ № 1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» зазначено, що перевіривши реєстр грошових переказів з'ясовано, що грошових переказів на ім'я [PERSON], що зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за період з 01.01.2015 року і до 01.12.2015 року не проводилось. Відповідно до повідомлення директора КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Забашти В.Ф., перевіркою форм первинної медичної документації встановлено, що до служби екстреної медичної допомоги викликів до [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], у період з 01.01.2015 року по 03.03.2016 року не надходило. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст. 15, 23, 319, 391 ЦК України. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У ч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов ' язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Проте понад рік є відсутнім за цією адресою, житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку [PERSON] Доказів наявності домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо відсутності останнього у будинку суду не надано, у зв'язку з чим права [PERSON] як власника майна щодо припинення перешкод у користуванні майном, підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. На підставі викладеного, та

Outcome: approved