Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

13.01.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. Вимоги звернення до суду мотивовані тим, що [INFO] померла мати відповідачки [PERSON] . Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки з кадастровим номером 5323483200:00:006:0119 площею 6,52 га, яка розташована на території Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицею майна померлої [PERSON] за законом є її дочка, відповідач [PERSON] . В даний час відповідач [PERSON] є громадянкою Російської Федерації та відмовляється від вищезазначеної земельної ділянки на користь позивачів, які бажають визнати право власності на земельну ділянку, а тому змушені звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.01.2020 року позовна заява залишена без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає повністю. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 076669, виданого Новосанжарським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області 14.09.2005 року, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка з кадастровим номером 5323483200:00:006:0119 площею 6,52 га, яка розташована на території Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.1958 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1980 року (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2010 року (а.с. 12). Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 28726772 від 17.11.2011 року після смерті [INFO] [PERSON] у Новосанжарській державній нотаріальній конторі Полтавської області заведена спадкова справа № 193 від 22.04.2010 року. Заява про прийняття спадщини за законом подана від [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом № [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до письмової заяви від 29.10.2018 року відповідач [PERSON] відмовляється від права приватної власності на земельну ділянку площею 6,52 га, яка розташована на території Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належить їй, як спадкоємиці за законом після померлої [INFO] [PERSON] , на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). За змістом ст.ст. 41, 64\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. При цьому, право власності на землю належить до основних Конституційних прав та свобод особи, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~2\~Закону України\~«Про правовий\~статус іноземців\~та осіб\~без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст.\~81\~ЗК України іноземним громадянам та особам без громадянства дозволяється набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 4 ст.\~81\~Земельного кодексу\~України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише тільки громадянину України. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу\~України передбачено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову, поскільки вирішувати питання щодо фактичної та юридичної долі речі є однією із правомочностей власника.

Outcome: approved