Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

13.12.2018 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до відповідача, в якому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 10.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1654, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя, подружні обовязки що призвело до сварок, погіршення шлюбних відносин, втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Позивач зазначає, що фактично подружні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, тому подальше сімейне життя між ними неможливе та суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою судді від 21.12.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено до підготовчого судового розгляду. Згідно ухвали суду від 04.02.2019 року по даній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача - адвокат Бережна Є.В. подала 03.04.2019 до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглянути справу без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином завчасно про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином завчасно повідомлений про дату, місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 10 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO]та [PERSON], [INFO], актовий запис №1654. (а.с.5) Сторони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, примирення не бажають. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Подружжя від шлюбу має дитину: [PERSON], [INFO]. Спору між сторонами про поділ майна не має. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved