Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 22.10.2005 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] 26.02.2006 р. у неї народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON] У 2008 році вона припинила спільне проживання з відповідачем. Дитина залишилась проживати з нею і рішенням Овідіопольського районного суду від 17.09.2008 р. з відповідача на її користь на утримання сина стягнено аліменті у розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку до повноліття дитини. З 2013 року дитина хворіє цукровим діабетом першого типу, важкої форми, вегето-судинною дистонією, визнана інвалідом дитинства, потребує постійного медикаментозного лікування та дієтичного харчування. Відповідач ухиляється від сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. З наведених підстав позивач просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON], у розмірі 2000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини додаткові витрати з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р. по 2000 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що взмозі сплачувати додаткові витрати на утримання динити на користь позивачки по 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що з 22.10.2005 р. сторони перебувають у шлюбі, під час якого у них 26.02.206 р. народився син [PERSON]. (а.с. 7) Рішенням Овідіопольського районного суду від 17.09.2008 р. з [PERSON] на користь позивачки на утримання дитини стягненні аліменти у розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку. (а.с. 8) З розрахунку заборгованості слідує, що фактично відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого заборгованість з аліментів станом на 01.12.2014 р. становила 13\~943 грн. 90 коп. (а.с. 19) Сам відповідач в судовому засіданні визнав, що останній раз аліменти на утримання сина сплатив у квітні 2016 року. Згідно висновків медичної установи син сторін [PERSON] страждає захворюваннями у виді цукрового діабету І-го типу, важкої форми, вегитосудинної дистонії, є інвалідом дитинства, потребує постійного медикаментозного лікування. (а.с. 9-11) Консультативними висновками спеціаліста лікаря, виписками із медичних карток стаціонарного хворога на імя [PERSON] підтверджено, що дитині призначений щомісячний та тривалий курс лікування, необхідний перелік ліків, які потрібно приймати кожного дня для підтримки життєдіяльності організму. (а.с. 13-15, 83-86,88-94). У звязку з хворобою дитини та необхідністю постійного догляду за нею позивачка позбавлена можливості працювати. З наданих позивачкою письмових доказів квитанцій про придбання ліків слідує, що за період з 1 лютого по 31 липня 2016 року особисто нею понесені витрати на лікування дитини у розмірі 29\~510 грн. 96 коп., тобто по 4\~918 грн. 41 коп. щомісячно. (а.с. 106-118) Таким чином, позивач на думку суду довела, які саме суди додаткових витрат понесені нею щомісячно з 1 лютого по 31 липня 2016 року та, які суми щомісячних додаткових витрат необхідні для лікування дитини на період з 1 серпня по 31 грудня 2016 року, а тому позовні вимоги в цій частині про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат по 2000 грн. щомісячно за період з 1 лютого по 31 грудня 2016 року на утримання дитини обґрунтовані і підлягають задоволенню. В іншій частині позовні вимоги необгрунтованні і задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судових збір 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial