Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

13 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] у них [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею і знаходиться переважно на її утриманні. [PERSON] надає щомісячно у добровільному порядку по 700 гривень на утримання сина, однак цих коштів катастрофічно не вистачає. Вона сама намагається забезпечити [PERSON] всім необхідним, але не в змозі цього зробити, оскільки перебуває на обліку у центрі зайнятості. Враховуючи, що [PERSON] працездатний, має задовільний стан здоров'я, не має інших утриманців, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. 18 квітня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду по пошті надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 21-22). Позовні вимоги [PERSON] визнає частково, просить суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 1 150 грн на місяць. Зазначає, що його дохід є нульовим, зараз він ніде офіційно не працює. На його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, а також ще одна дитина - син [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що дитина потребує нормального харчування, одягу, а також коштів для забезпечення гармонійного розвитку. Водночас вона сама не може забезпечити доньці належний рівень життя, оскільки ніде не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що від шлюбу у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 6, 8). 18 січня 2011 року між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис (а.с. 7). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Варвинської селищної ради № 624 від 12 березня 2019 року (а.с. 9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. За таких обставин, оскільки позивачка обрала спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, суд не може стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, суду не надано. Відсутня також інформація про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Разом з тим на утриманні відповідача перебувають його батьки пенсійного віку (а.с. 25, 26). Наведений відповідачем факт утримання ним ще однієї дитини - сина [PERSON] , не було підтверджено доказами. За таких обставин суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з батька дитини у розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходу) у зв'язку з тим, що позивачка скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів - у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (13 березня 2019 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров'я відповідача та дитини, наявність у відповідача інших утриманців. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial