Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

12 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Позов мотивований тим, що однокласники [PERSON] та відповідно діти відповідачів тривалий час систематично знущались з останнього. Факти такого знущання підтверджені рішеннями судів про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 173-4, які набрали законної сили Посилаючись на висновок Сумського відділення Харківського НДІСЕ ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса, яким констатовано заподіяння суттєвих моральних страждань [PERSON] та визначено орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди, просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 500\~000 грн. моральної шкоди. Не погодившись із позовними вимогами, відповідачі направили відзив, в якому вказували, що суть адміністративного правопорушення в протоколах про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, до протоколів не додані беззаперечні докази систематичності вчинення дій, які можна розцінювати як правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 173-4 КупАП. Висновок експерта за результатами проведення психологічної експертизи підготовлений за заявою адвоката Борсука С.В. в інтересах [PERSON] та наданий суду разом з позовом. Тому може бути розцінений судом лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці (а.с. 78-82). У відповіді на відзив позивач додатково підтвердив свою позицію, що викладена в позові, додатково деталізував нормативне обґрунтування стосовно висновку експерта на замовлення учасника справи (а.с. 111-113). В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Борсук С.В. позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені в позові. Представник відповідача адвокат Марінченко В.К. проти задоволення позову заперечував, посилаючись на викладене у відзиві. Додатково вважав сумнівним висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи [PERSON] , позаяк його складено судовим експертом Бабич С.Л., яка декілька років назад працювала в Глухівському національному педагогічному університеті одночасно з матір`ю [PERSON] . Відповідачі підтримали представника. Заслухавши пояснення учасників справи та представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступе. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі \~ЦПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2020 року по справі № 576/522/20, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 травня 2020 року, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП у виді штрафу. Зазначеним рішенням встановлено, що в період часу з лютого 2019 року по 17 січня 2020 року, учень 9-го класу ЗОШ № 3 неповнолітній [PERSON] , спільно з однокласниками [PERSON] та [PERSON] в приміщені навчального закладу м. Глухів вул. Києво-Московській, 45, вчиняв булінг, тобто дії психологічного та фізичного насильства, що виразились у систематичних образливих висловлюваннях, псуванні та забрудненні особистих речей, завданні копняків відносно учня 9 класу [PERSON] , 2005 р.н., внаслідок чого йому могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю. Оскільки вказані дії були вчинені [PERSON] у віці 14 років, до відповідальності притягається його матір [PERSON] (а.с. 11-12, 13-15). Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2020 року по справі № 576/524/20, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП у виді штрафу. Зазначеним рішенням встановлено, що в період часу з лютого 2019 року до 17 січня 2020 року, учень 9-го класу Глухівської загальноосвітньої школи № 3 [PERSON] , спільно із іншими двома неповнолітніми учнями цієї школи, в приміщені Глухівської загальноосвітньої школи № 3, що по вул. Києво-Московській, 45 у м. Глухові, вчиняли дії психологічного та фізичного насильства щодо учня 9-го класу цієї школи [PERSON] , які виражались у систематичних образливих висловлюваннях на адресу [PERSON] , забрудненні і псуванні його особистих речей, завданні йому ляпасів та ударів, внаслідок чого [PERSON] могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю. Оскільки вказані дії були вчинені [PERSON] у віці 14 років, до відповідальності притягається його матір [PERSON] (а.с. 9-10, 16-18). Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року по справі № 576/523/20, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 22 травня 2020 року, на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 173-4 КупАП у виді штрафу. Зазначеним рішенням встановлено, що в період часу з лютого 2019 р. до 17.01.2020 р. учень 9-го класу Глухівської загальноосвітньої школи № 3 [PERSON] , [INFO] , спільно із іншими двома неповнолітніми учнями цієї школи, матеріали відносно яких складені окремо, в приміщені Глухівської загальноосвітньої школи № 3, що по вул. Києво-Московській, 45 у м. Глухові, вчиняли дії психологічного та фізичного насильства щодо учня 9-го класу цієї школи [PERSON] , які виражались у систематичних образливих висловлюваннях на адресу [PERSON] , забрудненні і псуванні його особистих речей, завданні йому ляпасів та ударів, внаслідок чого [PERSON] могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю. Оскільки вказані дії були вчинені [PERSON] у віці 14 років, до відповідальності притягається його матір [PERSON] (а.с. 19-20, 21-22). В силу вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України обов`язковими для суду в даній справі є правові наслідки вищевказаних постанов Глухівського міськрайонного суду Сумської області та Сумського апеляційного суду у справах № 576/522/20, 576/523/20 та 576/524/20 про адміністративне правопорушення за\~ч. 4 ст. 173-4 КУпАП відносно відповідачів\~щодо доведеності факту булінгу відносно [PERSON] в період часу із з лютого 2019 року до 17.01.2020 року, вчиненого неповнолітніми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з цим за клопотанням представника позивача в судовому засіданні були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] повідомила, що з 2005 року працює в Глухівській ЗОШ № 3 соціальним педагогом. Ніхто з батьків із жодного боку до як спеціаліста не звертався. Хлопці гарні всі. Діти не конфліктні. Свідок [PERSON] повідомила, що в Глухівській ЗОШ № 3 працює з 1986 року, була класним керівником в класі, де навчались [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У січні 2020 року була у відрядженні, тому при спірній події присутня не була. Зі слів дітей знає, що на перерві хлопці грались у м`ячик, вимазаний у крейду, попали в [PERSON] , і стався конфлікт. Після розмови з учителем хлопці вибачились, але [PERSON] їх не простив. Дітей характеризує позитивно. З приводу цькування батько [PERSON] до неї не звертався, а завжди вирішував з дітьми або міг піти до директора школи. Свідок [PERSON] пояснила, що її дитина навчалась в одному класі з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На батьківських зборах класний керівник часто готувала лекції про життя дітей поза місцем проживання. Із початкових класів [PERSON] дружив із [PERSON] . Пізніше у неї змінились інтереси, і [PERSON] обрав цих хлопців щоб дружити. Останні мали своє бачення дружби з [PERSON] , вони не особливо її підтримували. Діти не раз готували різні танцювальні номери до свят, колись навіть футболку для танцю подарували [PERSON] . Сказане відоме свідку зі слів дитини, інколи могла щось бачити, коли була у школі. Свідок [PERSON] повідомила, що працює педагогом організатором в Глухівській ЗОШ № 3. Усіх хлопців може характеризувати лише позитивно, ходили до неї на танцювальний гурток, також задіювала їх в інших заходах. Донька свідка також навчалася з ними в одному класі, але нічого такого не розказувала. Факт булінгу на засіданні комісії в школі визнали. Свідок [PERSON] пояснив, що працює директором ЗОШ № 3 з 2011 року. У лютому 2020 року відбулося засідання комісії, на якому визнано факт булінгу та вирішено звернутись до правоохоронних органів. Батько [PERSON] раніше, приблизно у шостому класі, також звертався особисто до свідка з цього питання. Не вважає події, що відбулися між дітьми булінгом, але комісія вирішила інакше. Своєї думки в протоколі не відобразив, бо в школі немає юриста. З показів свідків судом не встановлено інших обставин, ніж викладені в постановах про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності. Відповідно до\~ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За змістом ч. 1\~ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. За заявою адвоката Борсука С.В. в інтересах [PERSON] . Сумським відділенням Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса 17.11.2020 проведено судово-психологічну експертизу для звернення до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди (а.с. 23-46). У висновку експерта зазначено, що його підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Порушення порядку проведення експертизи та складення висновку експерта судом не встановлено. В судовому засіданні представник відповідачів стверджував, що є підстави для недовіри старшому судовому експерту Бабич С.Л., яка проводила експертизу, по причині спільної праці останньої в одному навчальному закладі із матір`ю [PERSON] . Позивач підтвердив, що його дружина та [PERSON] працювали в Глухівському національному педагогічному університеті в один час, але то було багато років тому, мали різні напрямки діяльності, їх спілкування обмежувалося вітаннями при зустрічі в коридорі. Враховуючи те, що будь-яких доказів упередженості судового експерта [PERSON] суду не надано, підстави не приймати до уваги складений нею висновок відсутні. Так, судовий експерт прийшла до висновку, що [PERSON] має зміни в емоційному стані, індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості і виникли внаслідок впливу булінгу (катування) відносно нього, які виразилися в діях психологічного та фізичного насильства, і у нього була порушена нормативність розвитку, він розвивається як акцентуйована особистість, у нього уражені базові вітальні та психологічні потреби та спостерігається соматизованість. Для [PERSON] ситуація, що досліджувалась, є психотравмувальною, оскільки спричинення відносно нього булінгу призвело до виникнення негативних переживань посттравматичного стресового розвитку і в результаті психотравми він переживає деструктивні відчуття тривоги, напруженості, боязкості, симптоми гострої та хронічної психічної травми, які викликають посттравматичний стресовий розлад. За своєю силою, інтенсивністю і тотальністю впливу вказане є суттєвим і спричиняє підекспертному глибокі психологічні (не майнові) моральні страждання. Орієнтовний розмір відшкодування моральної шкоди експерт визначила на рівні 136,6 мінімальних заробітних плат. Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.12.2020 року по справі № 752/17832/14-ц вказала, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Outcome: partial