overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27.12.1999 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 555 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають сина, який на теперішній час повнолітній. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 27 грудня 1999 року зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 555 (а.с.7). Від шлюбу мають сина, який на теперішній час повнолітній. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 19 липня 2001 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені з січня 2014 року по причині різних характерів, поглядів на життя і сімейні обов'язки, спільне господарство не ведеться, разом фактично не мешкають. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору на даний час вони не мають, щодо утримання дітей між ними досягнуто згоди. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, 19 липня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 198, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 16 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, в графі «Батьки» вказано: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 03 грудня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, в графі «Батьки» вказано: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, внаслідок чого задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.03.2013 року у виконавчому комітеті Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 01 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей немає. Сім'я розпалась по тій причині, що вони із відповідачкою зовсім різні по складу характеру люди, постійно сварились та нерозуміли один одного. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня місяця 2014 року. Строку на примирення просить не надавати, оскільки це суперечить його переконанням, щодо спільного життя. Спору про поділ майна немає. Подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вважає, що їх з відповідачкою шлюб набув формального характеру, просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, погодилась на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15.03.2013 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 01 (а.с.4). Від шлюбу у сторін дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з квітня місяця 2014 року, проживають окремо, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 08, між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя в них народилась донька: [PERSON], [INFO], яка проживає біля відповідачки та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стали сімейні побутові сварки, непорозуміння у вирішенні сімейних проблем. На даний час у кожного з них своє особисте життя, вони практично не бачаться, ніяких сімейних взаємостосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За час проживання в шлюбі із відповідачем спільного майна не придбали, а тому і спору про майно в них немає. Спору про місце проживання дитини немає. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовну заяву підтримує, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, тому суд зі згоди позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16.02.2004 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 08 (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає біля відповідачки та знаходиться на її утриманні, в даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

13 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 30 квітня 1987 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Городище Пустоварівської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. З 2011 року сторони разом не проживають. У відкритому судовому засіданні позивач повністю підтримала свої вимоги. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації. Заперечень щодо позову відповідач до суду не направляв та не надавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 30 квітня 1987 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Городище Пустоварівської сільської ради, Володарського району Київської області, актовий запис № 3 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6) та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Між сторонами виникають постійні суперечки та непорозуміння, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. З 2011 року сторони разом не проживають. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, як вбачається з поданої заяви, просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 13 жовтня 2004 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1499, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2). Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 1993 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивач у судовому засіданні підтримав позов, а відповідач - не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 18.09.1993 р. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачем (а.с. 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від січня 2014 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримав, а відповідач його визнала, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.02.2001 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO]. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2008 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки, суд не повідомив. Суд, на підставі п.1, 2 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2008 року. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання неповнолітніх дітей, які після припинення відносин між сторонами, проживають з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоров'я дітей, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобов'язань на користь інших осіб не має, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі - в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 травня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 грудня 2003 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 грудня 2003 року, актовий запис № 2407 (а/с 3). Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved