Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

13 жовтня 2015 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що позивачам та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 64,54 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Оскільки квартира є спільною сумісною власністю, а частки у спільній сумісній власності є рівними, то сторонам належить по 1/3 частині квартири. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі з 26.04.1999 року. Рішенням суду від 29.09.2008 року шлюб розірвано, від шлюбу подружжя має сина позивача [PERSON] На даний час відповідач із позивачами спільного господарства не веде, не спілкується, родинних стосунків не підтримує. Між позивачами та відповідачем виникають спори з приводу користування кімнатами квартири, в позасудовому порядку сторонами не вдається встановити порядок користування квартирою та порядок оплати комунальних та інших платежів за квартиру. Позивачі просять визначити розмір ідеальних часток співвласників квартири по 1/3 частині за кожним співвласником, та встановити порядок користування квартирою, виділивши у користування відповідачу [PERSON] житлову кімнату № 2 площею 11,8 кв.м з лоджією 2,5 кв.м; позивачам [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату № 5 площею 7,2 кв.м та житлову кімнату № 6 площею 20,7 кв.м. з балконом 2,3 кв.м; а в спільному користуванні співвласників залишити наступні приміщення: кухню № 7 площею 7,3 кв.м, ванну кімнату № 4 площею 2,6 кв.м, вбиральню № 3 площею 1,3 кв.м., коридор № 1 площею 10,5 кв.м,, вбудовану шафу № 8 площею 1,2 кв.м. Крім того, позивачі просили розділити особові рахунки у квартирі у всіх організаціях, що постачають житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що відповідач тривалий час сам проживає у квартирі, користується житлом, але не оплачує комунальні послуги, борги накопичуються, і позивачі вимушені нести витрати і за відповідача. Врегулювати питання мирним шляхом не вдається. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову, заяв про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Представник третьої особи ТОВ «Сумитеплоенерго» [PERSON] позов підтримала, пояснила, що у випадку розподілу особових рахунків співвласників комунальні платежі будуть нараховуватися окремо кожному співвласнику, у них не буде спору, скільки кому платити, вони будуть сплачувати кожен свою частку, і відповідно зменшиться загальна сума заборгованості по комунальним платежам. Третя особа: ПАТ «Сумиобленерго» подала письмові заперечення проти позову в частині розподілу особових рахунків, з тих підстав, що з метою відкриття особових рахунків власникам квартири спочатку необхідно визначити окремі частини квартири, що будуть знаходитись в користуванні кожного з власників, провести роботу по монтажу окремої електропроводки, встановити окремі прилади обліку та укласти окремі договори про користування електроенергією (а.с.48). Третя особа: ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» подала письмові заперечення проти позову в частині розподілу особових рахунків, з тих підстав, що в квартирі немає територіально відокремлених газифікованих споруд, забезпечених окремим обліком спожитого природного газу, а тому укладення окремих договорів із співвласниками є неможливим (а.с.53-54). Третя особа: ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» подала письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.46). Треті особи: КП Сумської міської ради «Міськводоканал», ТОВ «А-Муссон» були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, заперечень та пояснень щодо позову не надавали. Вислухавши думку представника позивача, представника третьої особи ТОВ «Сумитеплоенерго», дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.05.1999 року, позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], і вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності (а.с. 7). Згідно технічного паспорту на квартиру, загальна площа вказаної квартири становить 62,5 кв.м., житлова площа 39,7 кв.м, в ній є три житлові кімнати: площею 11,8 кв.м з лоджією 2,5 кв.м; площею 7,2 кв.м та площею 20,7 кв.м. з балконом 2,3 кв.м; а також наступні підсобні приміщення: кухня площею 7,3 кв.м, ванна кімната площею 2,6 кв.м, вбиральня площею 1,3 кв.м., коридор площею 10,5 кв.м,, вбудована шафа площею 1,2 кв.м. (а.с.8-9). Житлові кімнати є ізольованими приміщеннями (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між позивачем [PERSON]А та відповідачем [PERSON] було розірвано за рішенням суду від 29.09.2008 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11), який є позивачем у даній справі. Згідно довідки ТОВ «Сумитехнобудсервіс», як позивачі, так і відповідач зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.13). Як встановлено судом, між співвласниками станом на день розгляду справи не узгоджений порядок користування спільною квартирою, так як на даний час сторони фактично не проживають спільно у вказаній квартирі, оскільки шлюб між подружжям розірвано, мі сторонами склалися неприязні відносини, і в позасудовому порядку встановити порядок користування квартирою не вдається. Крім того, представник позивача зазначила, що між сторонами виникають конфлікти з приводу оплати комунальних послуг, оскільки відповідач [PERSON] фактично один проживає і користується всією квартирою, однак при цьому він не сплачує комунальні послуги, в звязку з чим виникають борги. При цьому з вимогами про оплату всієї суми заборгованості обслуговуючі організації звертаються лише до позивачки [PERSON]А,. оскільки саме з нею були оформлені договори про надання комунальних послуг. За вказаних обставин, позивачка і була вимушена звернутися до суду з позовом про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності на квартиру, встановлення порядку користування квартирою, розподіл особових рахунків. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до норм ст.ст. 370, 372 ЦК України встановлено, що у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності та його поділу вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вказану норму, суд вважає необхідним визначити розмір ідеальних часток співвласників квартири за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині за кожним співвласником. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. В своєму позові позивачі (мати та син) просять виділити їм у користування житлову кімнату № 5 площею 7,2 кв.м та житлову кімнату № 6 площею 20,7 кв.м. з балконом 2,3 кв.м., а відповідачу (батьку) житлову кімнату № 2 площею 11,8 кв.м з лоджією 2,5 кв.м; при цьому обґрунтовують свої вимоги тим, що такий порядок користування квартирою фактично склався на даний час, відповідач в основному користується кімнатою № 2 площею 11,8 кв.м з лоджією 2,5 кв.м, а кімната № 5 площею 7,2 кв.м використовується практично як склад речей. Відповідач [PERSON] не надав суду ніяких пояснень щодо позову, або заперечень і не висловив своєї думки щодо порядку користування квартирою. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити такий порядок користування квартирою, як просять позивачі, виділивши позивачам житлову кімнату № 5 площею 7,2 кв.м та житлову кімнату № 6 площею 20,7 кв.м. з балконом 2,3 кв.м. (які вони розподілять між собою за домовленістю), а відповідачу житлову кімнату № 2 площею 11,8 кв.м з лоджією 2,5 кв.м;, при цьому суд враховує, що в квартирі є всього три житлові кімнати, що всі сторони знаходяться у рівному становищі, оскільки кожен є власником 1/3 частини квартири. При цьому підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу суд вважає необхідним залишити у спільному користуванні співвласників. Враховуючи надані докази, суд приходить до переконання, що необхідно задовольнити позовні вимоги, оскільки виділення в користування кожному співвласнику окремої житлової кімнати та залишення підсобних приміщень в спільному користуванні згідно варіанту, запропонованому позивачами, врахує та врівноважить інтереси всіх співвласників та в цілому відповідатиме їхнім часткам у праві власності. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утриманні та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Враховуючи норму вказаної статті, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо розподілу особових рахунків у квартирі за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників у майні по 1/3 частині за кожним в обслуговуючих організаціях. При цьому суд звертає увагу співвласників квартири , що розподіл рахунків можливий за умови попереднього встановлення сторонами окремих приладів та пристроїв обліку спожитих послуг, окремих лічильників, проведення всіх необхідних монтажних робіт та укладення окремих договорів на споживання послуг. За умови відсутності покімнатного обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, плата розподіляється за послуги з утримання житлових будинків за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник. Судові витрати залишити за позивачами, згідно їх заяви. На підставі ст. 358 ЦК України,

Outcome: approved