overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його проживання разом з [PERSON], [INFO], який помер [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 по 31.01.2016, для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог, заявник послався на те, що з 14 липня 1975 року по день смерті [PERSON], по 06.08.2010, заявник та померлий мешкали разом за адресою: [ADDRESS], проте померлий не був зареєстрований за вказаною адресою, тому заявник вважається такою особою, що не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та, що прийняла спадщину після [PERSON], тому просить встановити вказаний факт. У судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити спираючись на доводи викладені в заяві про встановлення юридичного факту. Заінтересована особа, Донецька міська рада, до суду не з'явилась. Суд, перевіривши матеріали справи та аналізуючи їх у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник [PERSON], 1959 р.н., зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] з 21.12.2005, що підтверджується копію паспорта заявника. Померлий [PERSON], 1929 р.н., мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом перевірки паспортного режима від 05.02.2014, затвердженого Начальником ЖЕУ-4, довідкою управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька від 23.04.2014 №2764/02. Факт постійного проживання заявника із померлим на час відкриття спадщини підтверджується зібраними у справі доказами. Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку. У позовній заяві він просить визначити йому додатковий строк тривалістю в тридцять календарних днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву, просила надати йому додатковий строк тривалістю в тридцять календарних днів для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері., так як він пропустив вказаний строк з поважних причин у зв'язку з хворобою та тяжким матеріальним становищем. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та пояснив, що сільська рада претензій на вказану земельну ділянку не має. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступного: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON].(а.с.4) Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 9,58 га, масиви 18, 22, ділянки № [NUMBER], [NUMBER], яка розташована на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER](а.с.9-10). [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], оскільки є її сином(а.с.5). 05 квітня 2016 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але нотаріусом йому було роз'яснено, що він пропустив шестимісячний строк для подання вказаної заяви (а.с.3) Згідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.. Згідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини через стан свого здоров'я, оскільки часто хворів, також у зв'язку з своїм тяжким матеріальним становищем. . У судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що [PERSON] після смерті матері тяжко хворі, потім тяжко захворів його син, у сім'ї склалось тяжке матеріальне становище що недавало йому можливості звернутися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері. Той факт, що [PERSON] хворів підтверджується довідкою з лікарні ( а.с 20.). За таких обставин суд вважає, що вказаний позов слід задовольнити, а позивачу визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 26 березня 2013 року, мотивуючи тим, що в них протилежні погляди на шлюб та сімю, з приводу чого виникають сварки. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2013 року. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з 15 червня 2016 року. Причиною цього є те, що в них протилежні погляди на шлюб та сімю, з приводу чого виникають сварки. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 22.09.2010р. помер [PERSON], після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, проте не має можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документа (Державного акту на право власності на земельну ділянку), який був втрачений. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити (а.с. 25). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] надіслав до суду лист про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 24). Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], який помер 22.09.2010р., відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, яку має намір успадкувати [PERSON], проте через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, який був втрачений, не має такої можливості, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту смерті його брата [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що через відсутність грошових коштів необхідних на проведення судово-медичної експертизи та у зв'язку з відсутністю транспорту для доставки померлого в бюро судово-медичної експертизи, судово-медичним експертом розтин трупа не проводився, тому в даний час не може реалізувати своє право на спадщину. Заявник в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі (а.с. 12). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте надіслав повідомлення про розгляд справи без його участі, не заперечував проти встановлення даного факту (а.с. 13). Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З'ясувавши обставини справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки доводи [PERSON], які наведені в ній, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 липня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 900. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з листопада 2013 року. В сімї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємо порозуміння. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; дошлюбне прізвище просить не відновлювати. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 липня 2009 року, про що було зроблено актовий запис № 900 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає позовна вимога щодо не відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають троє неповнолітніх дітей: - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач надає допомогу на утримання дітей, однак робить це нерегулярно, до того ж кожен раз у різному розмірі. Цих коштів є недостатньо, адже їй самій важко утримувати трьох дітей. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. З відповідачем вони не змогли домовитися про розмір матеріальної допомоги з його боку на утримання доньок. Вона бажає, щоб відповідач щомісячно і регулярно сплачував аліменти на утримання дітей, як це належить робити відповідно до Закону. Оскільки їй невідомо, чи відповідач працює, чи ні, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовільнити. Зменшила розмір позовних вимог, просить стягнути з відповідача по 500 гривень аліментів на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду повторно не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають від нього троє неповнолітніх дітей: - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки суду невідомо, чи відповідач офіційно працює, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання\~ неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з вересня 2014 року разом не проживають. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач по справі. З відповідачем вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона сама не може забезпечити їм належного життєвого рівня. Оскільки відповідач працює, а саме є військовослужбовецм, має стабільний регулярний дохід у вигляді заробітної плати, то просить стягнути з нього аліменти у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи представник позивачки [PERSON] позов підтримала, покликаючись на доводи, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити.\~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав.\~\~\~\~\~ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з вересня 2014 року разом не проживають. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджюється копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач працює, а саме є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , його дохід має сталий характер, з врахуванням даних про стан здоров`я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріально їх не забезпечує, вони повністю перебувають на її утриманні. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання дітей. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певний мінливий дохід, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень щомісячно на двох дітей. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовільнити. Заявила клопотання про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача по 600 грн аліментів на утримання кожної дитини щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду повторно не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копією рішення суду від 05.10.2015 року про розірвання шлюбу та копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, відповідно його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові зазначено, 24.12.2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Під час перебування в шлюбі, у подружжя народився син [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Протягом останнього року, сімейне життя між сторонами не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач в свою чергу, почав ухилятись від покладеного на нього обов'язків щодо утримання дитини, а саме з березня 2016 року не надає кошти на утримання сина. [PERSON] вимагає стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала до суду заяву, відповідно до змісту якої позов підтримала, та прохає проводити судове засідання без її участі. Відповідач в судовому засіданні також був відсутній, подав до суду заяву, згідно змісту якої позов визнає та прохає проводити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.12.2011 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2016 року.(а.с.5) [PERSON] та [PERSON] э батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER].(а.с.6) Відповідно до довідки про склад сім'ї №02-20/381 від 05.07.2016 року виданої Гряківською сільською радою Чутівського району Полтавської області, [PERSON] та її син [PERSON] мешкають разом за адресою: [ADDRESS].(а.с.7) Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач прохає стягувати аліменти з 11.07.2016 року, проте суд не знаходить підстав для задоволення вимог в цій частині, адже відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 14.07.2016 року. Судові витрати у справі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved