Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] них народилася дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося. На даний час дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач, добровільно матеріально забезпечити дочку відмовляється, відповідач працює неофіційно, регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших осіб немає. Враховуючи розмір його доходу просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в заяві до суду просила про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден сплачувати 1000 грн. щомісяця на користь [PERSON] для утримання дочки [PERSON]. Суд, дослідивши докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. З відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 гривень судового збору.

Outcome: approved