Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 квітня 2014 року померла [PERSON], яка за життя зробила заповітне розпорядження на імя [PERSON] 04 жовтня 2014 року останній помер, який доводився [PERSON] дідусем. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0756га в межах згідно з планом, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 1222655100:04:057:0004 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул Володарського, 18, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області. [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив спадкових справ. Після смерті останнього [PERSON] прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки право власності на яку підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №53496925 від 18 лютого 2016 року. На цій земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул Володарського, 18, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області, згідно технічного паспорту: Літера «А» - житловий будинок; Літера «а» - сіни площею 15,7 кв.м., Літера «Б» - сарай, Літера «В» - сарай, Літера «Г» - туалет, №1 огорожа, №2 ворота, №1 кухня площею 6,5 кв.м., №2 житлова кімната площею 15,6 кв.м., №3 житлова кімната площею 6,5 кв.м. загальною площею 44,3 кв.м. Приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказаний вище житловий будинок на імя [PERSON] Позивач надала нотаріусу договір купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори від 22 жовтня 1971 року. 12 грудня 1985 року [PERSON] провела державну реєстрацію зазначеного договору в Синельниківському БТІ, записано в реєстрову книгу №5 за реєстровим номером №93. Позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул.Володарського, 18, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом, який належав [PERSON], померлої 18 квітня 2014 року, спадкоємцем якого за заповітом, посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 23 серпня 2013 року за реєстровим №1419 був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ, померлого 04 жовтня 2014 року, судові витрати покласти на неї. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Межівської селищної ради. Проти позовних вимог не заперечує. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка. Згідно свідоцтва про народження серії II-КИ №472368, виданого Межівським райвідділом ЗАГС Дніпропетровської області 15 вересня 1978 року позивач народилася 31 липня 1978 року батьком якої записано [PERSON], а матірю [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії I-КИ №576264, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області 18 квітня 2014 року, актовий запис №40, [PERSON] померла 18 квітня 2014 року, якій належала земельна ділянка площею 0,07 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Межівської селищної ради для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення виконкому Межівської селищної ради народних депутатів від 20 грудня 1995 року №138. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №421. Згідно технічного паспорту на житловий будинок по вул Володарського, 18, смт Межова, інвентарний №657, власником будинку зазначено [PERSON] Договором купівлі-продажу, нотаріально посвідченого нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори, за реєстром №1918, підтверджується, що [PERSON] придбала житловий будинок загальною площею 23,40 кв.м. з господарчими будівлями по вул Володарського під чергою вісімнадцять в смт Межова, який зареєстрований за останньою свідченням чого є реєстраційне посвідчення записаного в реєстрову книгу №5 за реєстровим №93 від 12 грудня 1985 року. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38390150 від 17 вересня 2014 року, спадкова справа:56540581, номер у нотаріуса:193/2014, спадкодавцем є [PERSON] Згідно постанови приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] з причини відсутності правовстановлюючих документів, на житловий будинок, розташований по вул Володарського, 18, смт Межова Дніпропетровської області. Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НАС 698875, посвідченого приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 15 лютого 2016 року, спадкова справа №40/2015, зареєстровано в реєстрі за №106. Підтверджується, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є його онука [PERSON], спадкоємцем якого вона є в звязку з тим, що її батько, син спадкодавця [PERSON] помер раніше спадкодавця 05 квітня 2000 року, у тому числі з урахуванням ? частки в спадщині від якої відмовився син спадкодавця [PERSON] та ? частки в спадщині від якої відмовився онук спадкодавця [PERSON], спадкоємцем якого він є в звязку з тим, що його батько, син спадкодавця [PERSON] помер раніше спадкодавця 05 квітня 2000 року. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 0,0756 га в межах згідно з планом розташованої на території Межівської селищної ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення виконкому Межівської селищної ради народних депутатів від 20 грудня 1995 року №138, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Мж №001242, виданого Межівською селищною радою 09 липня 1997 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №421, кадастровий номер земельної ділянки 1222655100:04:057:0004. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON], померлої 18 квітня 2014 року, спадкоємцем якої за заповітом був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 42949378 від 15 лютого 2016 року, останній являється спадкодавцем, а позивач спадкоємцем. Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 852299312226, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0756 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1222655100:04:057:0004, по вул Володарського, земельна ділянка 18, смт Межова, Межівського району, Дніпропетровської області. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч.1 ст.1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями, тобто порушене цивільне право на отримання спадщини, то, згідно ст.16 ЦК України, воно підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] З урахуванням того, що відсутні правовстановлюючі документи на нього та нотаріально оформити спадщину чи іншим шляхом визнати право власності неможливо, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Оскільки відповідач. позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст.ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди), а тому суд не може покласти на позивача судові витрати.

Outcome: approved