Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

12 липня 2018 року позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що відповідач - [PERSON] є її сином. На даний час вона є непрацездатною, має похилий вік та за станом здоров'я потребує додаткових витрат на лікування та харчування, однак відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає. На даний час позивач здійснює оформлення документів для поміщення до Гадяцького геріатричного будинку-інтернату, в зв'язку з чим прохає суд стягувати із відповідача на користь вказаного будинку-інтернату аліменти в твердій грошовій сумі по 350 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та по останній день перебування в даній установі. Ухвалою суду від 25 липня 2018 року відкрито провадження по даній справі. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій підтримала позов та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та прохав розглянути справу без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, представник Гадяцького геріатричного будинку-інтернату, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та прохав позов задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, тобто на даний час є особою похилого віку. З 1993 року позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с.6,9). Відповідач, [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] (а.с.15). [PERSON] є працездатним, працює в ЖБК «АНГАРА» за сумісництвом (а.с.18). Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно ч.1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Статтею 47 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. У випадках, коли батьки похилого віку знаходяться на державному утриманні в будинках-інтернатах, пансіонатах або в інших установах, аліментні виплати на їх догляд сплачуються цим установам. Таким чином обов'язковою умовою при вирішенні питання про стягнення аліментів із дітей на користь будинку-інтернату є перебування матері похилого віку в такому закладі. Судом встановлено, що на даний час позивач, [PERSON] в будинку-інтернаті не перебуває, а тому суд не може вирішити питання про стягнення аліментів із відповідача на користь установи, в якій позивач не перебуває. Враховуючи вище викладене, в задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові витрати покладаються на позивача. Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору. Враховуючи, що позивач, [PERSON] є особою похилого віку, потребує додаткових витрат на лікування, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від сплати судового збору, та компенсувати судові витрати по справі за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed