Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

14 квітня 2020 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 04 червня 2014 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом останнього року стосунки з Відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Відповідач проживає окремо у іншої жінки, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Сім`я фактично припинила своє існування. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини. Ухвалою суду від 23 квітня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Від відповідача відзиву не надійшло, а позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 69 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що у сторін розладились стосунки, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, виникли сварки, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення між ними неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін та інтересам спільної дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved