overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

14.04.2020 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, оскільки останній регулярно отримує дохід, однак добровільно свій обов`язок по утриманню дітей не виконує, чим порушує їх право на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу розглядати у його відсутність (а.с. 17-21). З урахуванням письмової позиції учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей не виконує, регулярно отримує дохід та може надавати кошти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного з дітей. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, чим порушує їх права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного з дітей, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дітей й не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] відповідно до якого 20.06.2006р. одружились [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.5); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Враховуючи майновий стан сторін та відповідно до ч.1, ч.3 ст. 136 ЦПК України, ст..8 Закону України «Про судовий збір», необхідно звільнити сторони від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

14.04.2020 року [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , звернувся з позовом до [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 31 липня 1993 року Першотравневою селищною радою Овруцького району Житомирської області, актовий запис за №30. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають трьох дітей, одна з яких є неповнолітньою - [PERSON] , [INFO] . Відносини в сім`ї не склалися, на протязі останнього року в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. На даний час склалися такі стосунки, при яких спільне проживання стало неможливе. Зазначив, що миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім`я розпалася та зберегти її неможливо, а тому твердо має намір розірвати шлюб. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 23.05.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 31 липня 1993 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 2004 року (а.с.2,4). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Доводи позивача відповідачем не спростовані. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

14.04.2020 року до суду звернувся представник позивача: адвокат Кириченко Віталій Сергійович в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В позові представник позивача посилався на те, що [PERSON] є власником житлових приміщень будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування частини житлового будинку від 06.02.2004 року, що підтверджується реєстраційними документами, в яких зареєстрований відповідач - її колишній чоловік з 17.02.2004 року до теперішнього часу, останній з 05.05.2018 року не проживає в будинку та не бажає зніматися з реєстрації, рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року шлюб між ними розірвано, відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України прохав позов задовольнити та визнати [PERSON] , [INFO] , втратившим право користування житловими приміщеннями будинку [ADDRESS] з 05.05.2018 року. 17.04.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 27.05.2020 року. 27.05.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті на 15.06.2020 року. \~ \~ \~ \~Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав. \~ \~ \~ \~Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

14.04.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, засобами потового зв`язку направила до суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 36-38). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. При укладенні шлюбу позивач та відповідач своє прізвище не змінювали. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

14.04.2020 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, дитину залишити на вихованні матері, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем, зареєстрували 25.08.2011 року. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що стосунки між ними не склалися, через відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги, спроби зберегти сім`ю не дали позитивного результату, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Зазначає, що примирення між ними неможливе, сім`я існує лише формально, подальше перебування у шлюбі суперечитиме їх інтересам. 05.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні 09.06.2020 року позивач уточнила, що у неї лише одна позовна вимога - розірвати шлюб, яку підтримала. Пояснила, що з вересня 2019 року разом не проживають, відповідач матеріально не забезпечує сім`ю. Відповідач у судовому засіданні 09.06.2020 року позов не визнав. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач вказав, що позов не визнає. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840, 80 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

14.04.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , вказавши , що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями , розташованого в [ADDRESS] . Він є єдиним спадкоємцем. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок через відсутність правовстановлюючого документа на вказаний будинок. Посилаючись на те що зазначений будинок відповідно до рішення суду належав матері на праві власності , просив суд визнати його право власності на вказаний житловий будинок Позивач в судове засідання не з`явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , вказавши , що позов підтримує. Представник Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з`явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказавши , що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено , що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з прилеглими господарськими будівлями , розташованого в [ADDRESS] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.12.2019 , зареєстрованого в реєстрі №1532, у якому зазначено , що спадкоємцем вказаного у цьому свідоцтві майна гр.. [PERSON] , яка померла [INFO] , є син [PERSON] . Спадщина , на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 3,1966 га, що розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , що належала [PERSON] ( а.с.- 11 ) Право власності спадкодавця на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] ., підтверджується поетажним планом до плану вказаного будинку ( а.с.- 19), ухвалою Любашівського районного суду від 22.03.1984 р. про затвердження мирової угоди, з якої вбачається , що матері позивача зазначений будинок був переданий у власність (а.с.- 23) , домовою книгою для прописки громадян , проживаючих в будинку по [ADDRESS] ( а.с.- 24) Як видно з копії спадкової справи № 113/2019 після смерті гр.. [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач є єдиним спадкоємцем , який прийняв спадщину , яка залишилась після смерті [PERSON] . З технічного паспорту на зазначений будинок , виготовленого за замовленням позивача, видно , що загальна площа будинку становить 58,4 кв.м. , житлова - 35,8 кв.м. (а.с. - 13 ) Таким чином , на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку , що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті його матері , якій вказаний будинок належав на праві власності . За таких обставин позов належить задовольнити повністю. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

14.04.2021 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. від 25.01.2021 (реєстровий №12150), яким з позивача стягнуто на користь відповідача заборгованість за кредитним договором 8496115 від 04.12.2019 в сумі 13658,40 грн . Крім того, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати по сплаті витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову послався на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису, в зв`язку з подання відповідачем нотаріусу документів, які не свідчать про безспірність заборгованості та не підтверджують заявлену до стягнення суму боргу. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Треті особи не з`явились. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.01.2021 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. вчинив виконавчий напис (реєстровий № 12150), яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 04.12.2019 №8496115, укладеним між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є відповідач , що виникла за період з 11.06.2020 по 06.01.2021, в сумі 13658,40 грн. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд констатує, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису відповідачем не було надано нотаріусу оригінал нотаріально посвідчено договору, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначене є безумовною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

14.04.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 30 червня 2017 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, небажання проживати разом, відсутність взаєморозуміння та довіри, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.23 - 25), не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. При цьому суд не бере до уваги заяву про визнання позову, надіслану від імені відповідача на адресу суду поштовим зв`язком (а.с.18,19), оскільки позбавлений можливості ідентифікувати адресанта вказаного листа. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 908 грн. сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

14.04.2021 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.10.2008 зареєстрував шлюб з відповідачкою, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №267. Мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідачка не оспорила ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved