Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

14.06.2015 року [PERSON] звернулася до Вільногірського міського суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. З відповідачем позивач перебувала у шлюбі, який розірвано 22.07.2009 року. Від шлюбу мають дитину. В період шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 14.03.2000 року придбана квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вартість її згідно договору становить 6483 грн. Позивач просила поділити майно, придбане за період шлюбу, визнавши за нею право власності на 1/2 частину квартири. Іншу частину вказаної квартири залишити у власності [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Вартість спірної квартири визначив у 6483 грн. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, враховуючи положення ч. 2 ст. 158 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 21.03.1997 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про одруження серія І-КИ № 016400, запис № 48, шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Вільногірської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області (а.с. 9). Шлюб був розірваний 22.07.2009 року, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-КИ № 190758, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). Згідно договору купівлі-продажу від 14.03.2000 року [PERSON] придбана квартира [ADDRESS]. Вартість квартири 6483 грн. Згідно реєстраційного запису, квартира належить [PERSON] на праві власності (а.с. 7). Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення щодо майна, набутого за час шлюбу, містить ч. 3 ст. 368 ЦК України. Згідно положень ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Звертаючись з позовом до суду про розподіл майна подружжя, [PERSON] зазначає, що спірна квартира є спільним майном подружжя, оскільки була придбана в період шлюбу. Головним принципом прав подружжя на майно є принцип спільності власності всього того майна (за винятками, прямо встановленими законом), яке набувається ними за час шлюбу. Частки подружжя переважно є рівними. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, положення наведених вище норм матеріального права та ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved