Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

14 липня 2015 року комісія лікарів Київського міського психоневрологічного диспансеру №3, у складі - голови ЛКК головного лікаря Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 Василькова А.І., дільничного лікаря - психіатра Шкабой Р.Д., дільничного лікаря- психіатра Мудрицької Н.І., звернулися до суду з заявою про застосування відносно гр. [PERSON], [INFO], примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, яка обґрунтована тим, що [PERSON] страждає на психічне захворювання DS: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, маніоформно-параноїчний синдром, формується апатико-диссоціативний дефект. (F-20.00), неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні у психіатричних закладах у зв'язку із загостренням психічного розладу та похибками в прийомі амбулаторного підтримуючого лікування, під час загострень схильна до агресивний дій, конфліктів з матір'ю, з маячних мотивів може наносити травми як собі, так і оточуючим, не критична до свого стану. Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 01.07.1015 року рекомендовано призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку. (а.с. 1-2) Представник Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 - дільничний лікар психіатр Шкабой Р.Д., в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити, пояснив, що застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку пов'язане з тим, що [PERSON] не критична до свого психічного стану, належним чином підтримуюче лікування не приймає, з чим пов'язані періодичні госпіталізації до психіатричних закладів. В період психічного загострення схильна до агресивних дій, як до себе так і до оточуючих. З маячних мотивів наносить собі тілесні ушкодження. Крім того, при огляді комісією лікарів-психіатрів Київського міського психоневрологічного диспансеру №3, остання прийшла до висновку про необхідність надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. З урахуванням наведеного вважає, що застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно гр. [PERSON] є необхідною та обґрунтованою мірою. Особа щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], в судовому засіданні, заперечувала проти поданої заяви, вважає, що комісією лікарів-психіатрів передчасно прийняте рішення про надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки рекомендації лікарів, щодо проходження порядку лікування вона виконує належним чином, підтримуючі препарати приймає згідно призначень лікарів. Критична до свого стану, розуміє необхідність надання їй психіатричної допомоги, однак вважає, що необхідності, для надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку немає. Заслухавши пояснення Представника Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 - дільничний лікар психіатр Шкабой Р.Д, особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку гр. [PERSON], заслухавши думку прокурора, який просив заяву задовольнити, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Згідно ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи. Амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Обґрунтовуючи підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, заявник посилається, на те, що гр. [PERSON], перебуває на обліку у лікаря-психіатра, неодноразово була госпіталізована до медичних закладів з приводу загострення психічного стану, що підтверджується випискою з історії хвороби № 4287 ТМО «Психіатрі» від 13.08.2014 року, період перебування на стаціонарному лікуванні з 22.07.2014 року по 04.08.2014 року, випискою з історії хвороби № 2693 ТМО «Психіатрія» від 08.0.2015 року, період перебування на стаціонарному лікуванні з 22.04.2015 року по 28.05.2015 року, схильна до агресивних дій, та з маячних мотивів наносить травми як собі так і оточуючим. Згідно ч. 2 ст. 280 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно Висновку комісії лікарів-психіатрів Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 01.07.1015 року рекомендовано призначення [PERSON], [INFO], має діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, маніоформно-параноїдний синдром, апатико-дисоціативний тип дефекту в процесі формування, примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку. При цьому, суд враховую положення ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою встановлено презумпцію психічного здоров'я, тобто кожна особа важаться такою, яка не має психічного розладу, доки, наявність такого розладу не буде встановлено на підставі та у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, з урахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування підстав застосування примусового заходу медичного характеру, та враховуючи відомості про стану здоровя особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON], яка страждає психічними розладами, схильна до агресивних дій по відношенню до себе та оточуючих, не критична до свого стану, та не виконує рекомендації лікарів щодо проходження порядку лікування, суд приходиться до висновку, що заява Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 Департаменту охорони здоров'я Виконавчого органу Київської міської ради про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно гр. [PERSON], [INFO], строком на шість місяців, є обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved