Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

14 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що 16 серпня 1986 року сторони зареєстрували шлюб. У них є дочка [PERSON], [INFO], яка вже давно досягла повноліття та має власну сімю. Спільне життя з відповідачем не склалось і у 2003 відповідач з дочкою переїхала на постійне місце проживання в [INFO]. З цього часу сторони проживають окремо, стосунки не підтримують, шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть. Щодо подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органу ДРАЦСу з відповідачем згоди не досягнуто, тому виникла необхідність звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 26.02.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в справі. Підготовче засідання призначено на 18.03.2019. Відповідач [PERSON] копію ухвали з додатками отримала 09.03.2019. Відзиву, заяв чи клопотань до суду не направила. В підготовче засідання 18.03.2019 та 02.04.2019 не зявилась. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 02.04.2019 підготовче засідання було закрито та призначено справу до заочного судового розгляду на 18.04.2019. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не зявилась. Про судовий розгляд повідомлялась у встановленому законодавством порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 16 серпня 1986 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 197115 від 15.01.2019 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини, та проживають окремо (а.с. 7). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб сторін слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду (а.с. 8), тому судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, тобто в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved