Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

14.07.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 27 квітня 2011 року. Шлюб зареєстровано Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області Україна за актовим записом № 14. Шлюб у неї другий, у відповідача перший. Від шлюбу у них є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з травня місяця 2016 року. Сімейне життя у них не склалося. За період спільного життя у них не було взаємного порозуміння, проявилась несумісність характерів, відповідач не проявляв турботи про сімю, чим ставив сім'ю в тяжке матеріальне становище. Зберегти сім'ю стало не можливо і тому шлюб слід розірвати. Дочка залишилася проживати з позивачем і на майбутнє повинна проживати з нею, відповідач не заперечує. Спору про поділ майна у них в теперішній час нема. Просить суд: - шлюб, зареєстрований 27 квітня 2011 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області Україна за актовим записом № 14 між нею і відповідачем розірвати; - стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 551, 20 грн. [PERSON] в судове засідання не зявився, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. В заявах позивач підтримав позов, відповідач - позов визнав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 27 квітня 2011 року у виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] (до шлюбу Андрієць), та [PERSON], актовий запис № 14 від 27 квітня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО №234298 (а. с. 4). Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 512057 від 07 лютого 2013 року, у позивача та відповідача 21 січня 2013 рокународилась донька - [PERSON] (а. с. 5). Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2016 року, за період спільного життя не було взаємного порозуміння, проявилась несумісність характерів, відповідач не проявляв турботи про сімю, чим ставив сім'ю в тяжке матеріальне становище. Зберегти сім'ю стало не можливо, подружжя не мешкають разом, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Спору про поділ сумісного майна та про місце проживання неповнолітньої дитини немає. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved