Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

12 червня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2011 року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Надинівської та Красилівської сільських рад Козелецького району Чернігівської області. За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт посвідчений 25.11.2003 року секретарем Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 128, яким заповіла все своє майно позивачу та [PERSON], який відмовився від належної йому частки. Позивач, як спадкоємець за заповітом дану спадщину прийняла, оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але не може її оформити в нотаріальному порядку, в звязку з тим, що державні акти про право власності на земельні ділянки виготовлені на імя [PERSON] були втрачені. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи без участі представників. Позов визнають. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 16.01.2011 року померла [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,2581 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, на підставі державного акту серії ЯА № 752186 та земельна ділянка площею 4,2432 гектара, з яких 2,6235 гектарів ріллі та 1,6197 гектарів кормові угіддя, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, на підставі державного акту серії ЯА № 752138. За життя [PERSON] розпорядилась своїм майном, склавши заповіт посвідчений 25.11.2003 року секретарем Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за реєстровим № 128, яким заповіла все своє майно позивачу та [PERSON] (а.с. 8). Позивач, як спадкоємець за заповітом дану спадщину прийняла, оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] відмовився від належної йому частки, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 24-28). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved