Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

14 липня 2021 року адвокат Мотуз Олександр Володимирович звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна в натурі, змінивши 17 березня 2021 року позовні вимоги просив суд здійснити розподіл спільного майна в натурі між [PERSON] та [PERSON] , а саме: житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки площею 0,0954 га., кадастровий номер 1211000000:02:146:0030, розташованих за адресою: [ADDRESS] , наступним чином: виділити в натурі [PERSON] та визнати за нею право власності на: у житловому будинку А-1 приміщення 1-3 житлову кімнату площею 14,1 кв.м., приміщення 1-4 житлову кімнату площею 7,9 кв.м., з можливістю прибудувати приміщення 1-1 кухня площею 4,7 кв.м., приміщення 1-2 санвузол площею 2,1 кв.м., а всього площею 22,0 кв.м. існуючих приміщень, а з урахуванням прибудови 28,8 кв.м., а також будівлю літної кухні літ. Ж, водоколонку І, 1/2 частину замощення І, ІІІ, огорожу 2, 4, 3, а також частину земельної ділянки площею 477 кв.м., яка позначена поворотними точками 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11, 12; виділити в натурі [PERSON] та визнати за нею права власності на: у житловому будинку А-1 приміщення 2-1 кухня площею 5,6 кв.м., приміщення 2-2 санвузол площею 1,9 кв.м., приміщення 2-3 житлова кімната площею 14,1 кв.м., приміщення 2-4 житлова кімната площею 8,4 кв.м., а всього площа 30,0 кв.м., а також гараж літ. Д, вбиральна Г, 1/2 частину замощення І, ІІІ, огорожу 1, 5, а також частину земельної ділянки площею 477 кв.м., яка позначена поворотними точками 1,2, 11, 12, 9, 10, 8, 5, 6, 7. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по Ѕ частці кожна житлового будинку (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,0954 га, кадастровий номер 1211000000:02:146:0030, розташованої за тією ж адресою та яка використовується для обслуговування даного житлового будинку (домоволодіння). У власність вказане нерухоме майно позивач з відповідачем набули після смерті [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 02 червня 2020 року № 582 (житловий будинок) та № 583 (земельна ділянка), виданих приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г. Із зазначених свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що вартість житлового будинку (домоволодіння) складає 126 850,00 грн., а земельної ділянки 38 160,00 грн., а всього 165 010,00 грн. Відповідно Ѕ частка, що належить позивачу (як і та, що належить відповідачу), має вартість 82 505,00 грн. Представник позивача зазначив, що відповідач у даному житловому будинку не зареєстрована та не проживає, жодних дій щодо його утримання не здійснює, фактично є лише титульним власником. Позивач зареєстрована та проживає в будинку фактично, зважаючи на вік позивача, їй складно утримувати весь будинок, а тому для неї важливим є виділення її частки в натурі, щоб вона могла чітко розуміти, яка саме частина нерухомого майна належить їй. Також, після виділення в натурі частки позивача, вона зможе переукласти договори щодо надання житлово-комунальних послуг і розмір таких послу зменшиться приблизно вдвічі у порівнянні з тими послугами, що нараховуються на утримання всього будинку. Крім того, позивач не має можливості вільно та безперешкодно розпорядитись своєю часткою, так як відповідач володіє першочерговими правами на неї. На усні прохання позивача щодо здійснення поділу в натурі домоволодіння та земельної ділянки в позасудовому порядку відповідач належно не зреагувала, а тому у позивача не залишається іншої можливості виділити свою частку у спільному майні, окрім як звертатись з відповідним позовом до суду. Висновком будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 77-20, складеним 02 лютого 2021 року судовим експертом Бихно М.В., визначено можливі варіанти поділу в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд і земельної ділянки. Для позивача прийнятним є варіант № 1, відповідно до якого позивачу в натурі буде виділено у житловому будинку А-1 приміщення 1-3 житлова кімната площею 14,1 кв. м., приміщення 1-4 житлова кімната площею 7,9 кв. м., з умовою прибудувати приміщення 1-1 кухня площею 4,7 кв. м., приміщення 1-2 санвузол площею 2,1 кв. м., а всього площа 22,0 кв. м. існуючих приміщень, а з урахуванням прибудови 28,8 кв. м., а також літня кухня Ж, водо колонка І, Ѕ частина замощення І, ІІІ, огорожа 2, 4, 3. Щодо земельної ділянки для позивача також є прийнятним варіант № 1, відповідно до якого позивачу буде виділено в натурі частину земельної ділянки площею 477 кв. м., яка позначена у вказаному висновку поворотними точками 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11, 12. Представник позивача вказав, щопозивач вправі обирати найбільш прийнятний варіант поділу даного нерухомого майна, оскільки саме вона постійно проживає у даному житловому будинку, користується господарськими будівлями та спорудами, утримує дане нерухоме майно. Саме позивач ініціює поділ майна в натурі і несе всі пов`язані з цим витрати. Поведінка відповідача у реалізації свого права власності є пасивною, і відповідно поділ майна в натурі за обраним позивачем варіантом не завдасть шкоди інтересам відповідача, оскільки до цього часу відповідач про свої інтереси жодним чином не заявляла. Ухвалою суду від 17 липня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. (а.с.13) 14 серпня 2020 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою про призначення судової будівельно-технічної експертизи. 08 вересня 2020 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, оскільки, позивачка по справі є її рідною тіткою, яка мешкала у місті Ніжин Чернігівської області з 1974 року зі своєю сім`єю у будинку, який належав її чоловіку. Відповідач зазначає, що вона проживала у м. Кривий Ріг з батьками та молодшою сестрою, [INFO] померла її мати, рідна сестра позивача. Нею та її сестрою опікувались її рідна тітка по матері [PERSON] , яка також є сестрою позивача. [INFO] померла [PERSON] , дітей у неї не було, тому спадщину прийняла вона та відповідач по справі, її молодша сестра відмовилася від спадщини на її користь. Відповідач зазначила, що вона з сестрою доглядала хвору бабусю, яка померла у 2011 році та [PERSON] , лікували та у подальшому взяли на себе витрати у зв`язку з їх похованням. У серпні 2018 року позивачка приїхала до міста Кривий Ріг та заселилась у будинок [ADDRESS] без її згоди. Крім того, відповідач зазначила, що [PERSON] змінила замки у будинку та вона не має доступу до будинку, хоча має право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння. Позивачем ставиться питання про поділ спільного майна в натурі та пропонується варіант розділу, який підходить тільки їй, у зв`язку з чим, [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про призначення судово-технічної експертизи задоволено та призначено по цивільній справі судово-технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання: які існують варіанти поділу в натурі між двома співвласниками, які володіють по 1/2 частці, земельної ділянки площею 0,0954 га., кадастровий номер 1211000000:02:146:0030, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також житлового будинку (домоволодіння), розташованого за адресою: [ADDRESS] ? Проведення експертизи доручено судовому експерту Бихно Марині Володимирівні.(а.с.37-38) 03 лютого 2021 року на адресу суду надійшов висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №77-20 складений судовим експертом Бихно М.В. 02 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна в натурі від 17 березня 2021 року та закрито підготовче провадження, призначено цивільну справу за уточненим позовом до розгляду. (а.с.60) Присутня у судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та посилаючись на обґрунтування заявлені в позові просила суд його задовольнити. Присутня у судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог зазначили, що до суду позивачкою подано висновок судового експерта Бихно М.В., в якому вказано вартість домоволодіння 326 385 грн., без вартості земельної ділянки, станом на 28.01.2021 року, хоча в зміненій позовній заяві вказує 126 850 грн. В зміненій позовній заяві позивач вказує вартість земельної ділянки 38160 грн., а висновок судового експерта не надає данні про вартість земельної ділянки, яка приватизована і ким, станом на 28.01.2021 року. Також зазначили, що надаючи 2 варіанти розділу домоволодіння судовий експерт не враховує думку відповідача та її інтереси, відповідача взагалі не було запрошено на експертизу будинку. Крім того, зазначили, що згідно висновку експерта відносно Варіанта І та Варіанта ІІ частка першого співвласника без достатніх на то підстав збільшено на 34647 грн., але належна відповідача компенсація зменшується на 18823 грн. у зв`язку з тим, що перший співвласник буде будувати для себе прибудову. Відповідач не погоджується, що першому співвласнику в результаті розділу виділяється одна частина домоволодіння вартістю 197840 грн. Стосовно Варіанту ІІ запропонованого експертом, відповідач та її представник зазначили, що в другому варіанті розділу співвласнику виділяється приміщення: житлова кімната 2-4, площею 16,3 кв.м.; кухня 2-3, площею 8,8 кв.м.; санвузол приміщення 2-2, площею 19, кв.м., однак таких приміщень на цей час в домоволодінні не має та в результаті такого розподілу вартість 1/2 частини складає 129 081 грн. Варіанти які пропонує позивач при розділі домоволодіння не є рівними, а тому відповідача та її представник просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 02 червня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. та зареєстрованого в реєстрі за номером 582, на підставі статті 1262 ЦК України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1951 року народження, яка померла [INFO] , є її сестра - [PERSON] , на 1/2 частику та згідно ст.1266 ЦК України, племінниця - [PERSON] , мати якої [PERSON] , померла [INFO] , на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видане свідоцтво, складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5) 02 червня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіною І.Г. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за номером 583, на підставі статті 1262 ЦК України спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1951 року народження, яка померла [INFO] , є її сестра - [PERSON] , на 1/2 частику та згідно ст.1266 ЦК України, племінниця - [PERSON] , мати якої [PERSON] , померла [INFO] , на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,0954 га., кадастровий номер 1211000000:02:146:0030, цільове призначенні: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); дата державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі: 29.01.2019 року; орган, який зареєстрував земельну ділянку в Державному земельному кадастрі: відділ у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області; місце розташування земельної ділянки за відомостями Державного земельного кадастру: [ADDRESS] . (а.с.6) Відповідно до Довідки б/н від 06.07.2020 року виданої за підписом голови квартального комітету [PERSON] , вбачається, що остання проживає та знаходиться на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) 02 лютого 2021 року судовим експертом Бихно М.В. складено висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експерти № 77-20 по цивільній справі №210/4118/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна в натурі. Відповідно до висновку судового експерта №77-20 від 02 лютого 2021 року, експертом зазначено, що основним чинником для улаштування житлової квартири, є, насамперед, можливість улаштування житлових приміщень, тому відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити в натурі по 1/2 частці співвласникам житлового будинку літ А-1 запропоновані два варіанти поділу житлового будинку літ. А-1 за адресою: [ADDRESS] , технічно можливо. На 1/2 частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] припадає площі 0,0954/2=0,047 га., що достатньо для ведення господарства, відповідно до виділеної частки у житловому будинку та спорудах, а тому технічно можливо. Експертом запропоновані два варіанти поділу житлового будинку літ А-1, господарських будівель та споруд та земельної ділянки, враховуючи мінімально необхідні обладнання, та втручання у несучі конструкції будинку, з незначним відхилом від ідеальних часток. І варіант поділу житлового будинку літ. А-1, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] з незначним відхиленням від ідеальних часток. І Співвласнику пропонуються до виділу наступні приміщення в житловому будинку літ А-1: умовно квартира [ADDRESS] : прим. 1-1 - кухня - 4,7 кв.м., прим. 1-2 - санвузол -2,10 кв.м., прим. 1-3 - житлова кімната - 14,1 кв.м., прим. 1-4 - житлова кімната -7,9 кв.м. Всього по квартирі [ADDRESS] -22,0 кв.м. (існуючи приміщення), та проектована площа - 28,8 кв.м. (за рахунок прибудови прим. 1-1, 1-2). Окрім того, І співвласнику виділяються наступні будівлі та споруди: Літня кухня, літ. Ж, водо колонка І, 1/2 замощення І, ІІІ, Огорожа №2,4,3. Частка І співвласника на 34 647 грн. більша за ідеальну частку, але І співвласнику необхідно буде збудувати прибудову, провести інженерні мережі до своєї частки житлового будинку, що зменшує вартість компенсації на 18 823 грн. (вартість прибудови), та становить 15824 грн., також І співвласнику виділяється земельна ділянка, загальною площею 477,0 кв.м. ІІ Співвласнику пропонується до виділу наступні приміщення в житловому будинку літ. А-1: умовно квартира [ADDRESS] : прим. 2-1 - кухня - 5,6 кв.м., прим. 2-2 - санвузол - 19, кв.м., прим. 2-3 - житлова кімната - 14,1 кв.м., прим. 2-4 - житлова кімната - 8,4 кв.м. Всього по квартирі [ADDRESS] - 30,0 кв.м. Окрім того, ІІ співвласнику виділяються наступні будівлі та споруди: Літня кухня літ. Ж, водоколонка І, 1/2 замощення І, ІІІ, Огорожа № 1,5. Частка ІІ співвласника на 34 647 грн. менша за ідеальну частку, але І співвласнику необхідно буде збудувати прибудову, провести інженерні мережі до своєї частки житлового будинку, що зменшує вартість компенсації на 18 823 грн. (вартість прибудови), та становить 15 824 грн. Також ІІ співвласнику виділяється земельна ділянка, загальною площею 477,0 кв.м. ІІ варіант поділу житлового будинку літ. А-1, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] з незначним відхиленням від ідеальних часток. І Співвласнику пропонуються до виділу наступні приміщення в житловому будинку літ А-1: умовно квартира [ADDRESS] : прим. 1-1 - кухня - 4,7 кв.м., прим. 1-2 - санвузол - 2,10 кв.м., прим. 1-3 - коридор - 2,3 кв.м., прим. 1-4 - коридор -5,3 кв.м., прим. 1-5 - житлова кімната - 14,1 кв.м. Всього по квартирі [ADDRESS] - 21,7 кв.м. (існуючи приміщення), та проектована площа - 28,5 кв.м. ( за рахунок прибудови прим. 1-1, 1-2). Окрім того, І співвласнику виділяються наступні будівлі та споруди: Літня кухня, літ. Ж, водо колонка І, 1/2 замощення І, ІІІ, Огорожа №2, 4, 3, на частку І співвласника припадає: частка І співвласника на 34 111 грн. більше за ідеальну частку, але І співвласнику необхідно буде збудувати прибудову, провести інженерні мережі до своєї частки житлового будинку, що зменшує вартість компенсації на 18823 грн. (вартість прибудови), та становить 15288 грн. Також І співвласнику виділяється земельна ділянка, загальною площею 477,0 кв.м.: відстань між поворотними точками (див. Додаток №1 креслення. Схема виділу Варіант 2) ІІ Співвласнику пропонується до виділу наступні приміщення в житловому будинку літ. А-1: умовно квартира [ADDRESS] : прим. 2-1 - коридор -3,3 кв.м., прим. 2-2 - санвузол - 1,9 кв.м., прим. 2-3 - кухня - 8,8 кв.м., прим. 2-4 - житлова кімната - 16,3 кв.м. всього по квартирі [ADDRESS] .. Окрім того, ІІ співвласнику виділяються наступні будівлі та споруди: Літня кухня, літ. Ж, водо колонка І, 1/2 замощення І, ІІІ, Огорожа №1,5. На частку І співвласника припадає: частка ІІ співвласника на 34 111 грн. меньша за ідеальну частку, але І співвласнику необхідно буде збудувати прибудову, провести інженерні мережі до своєї частки житлового будинку, що зменшує вартість компенсації на 18823 грн. (вартість прибудови), та становить 15288 грн. Також ІІ співвласнику виділяється земельна ділянка, загальною площею 477,0 кв.м. (а.с. 80-81) В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України спільною частковою власністю є власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Частиною 1 статті 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно із частинами першою-третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року в справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що «у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок». Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 дійшов такого висновку: «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно». Аналогічної практики дотримується Верховний Суд, розглядаючи справи про поділ об`єктів нерухомого майна. Як передбачено частино 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.04.2019 р. по справі № 545/3753/16-ц зазначив, що системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.01.2019 р. по справі № 642/5446/14-ц зазначивши, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Щодо заперечень відповідача стосовно не зазначення судовим експертом у своєму висновку вартості земельної ділянки та відсутності посилання щодо особи яка її приватизувала суд зазначає, що частиною другою статті 120 ЗК України передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23 травня 2018 року у справі № 910/73/17 зазначала, що державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, процедура державної реєстрації майна та майнових прав має на меті саме фіксування факту набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і завжди у часі слідує за юридичним фактом, на підставі якого виникає, змінюється або припиняється право або його обтяження. Отже, виходячи з наведеного, державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видається за можливе. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 910/14328/17. Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 по справі № 361/4047/17 виклав аналогічну правову позицію, та зокрема зазначив, що виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Така ж сама правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 3 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Сторони не досягли згоди, що поділу спірного об`єкту нерухомого майна, з огляду на небажання відповідача погодити варіант поділу приміщення, який був запропонований позивачами, що підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями позивача та відповідача. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» N 20 від 22.12.1995року (з подальшими змінами), судам було роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як вбачається з Інструкції, щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.), поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Враховуючи наведене, проаналізувавши висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експерти № 77-20 по цивільній справі №210/4118/20, суд зазначає, що виходить з наявності технічної можливості переобладнання приміщення в окремі ізольовані приміщення, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності, та не потребує виплати грошової компенсації, а також з того, що розподіл приміщення за варіантом № 1 не завдасть неспівмірної шкоди господарському призначенню спірного нежитлового приміщення. Відповідно до висновку № 77-20 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експерти від 02 лютого 2021 року, розподіл будинку, надвірних будівель та земельних ділянки, згідно часток співвласників 1/2 можливий, з відхиленням від вказаних часток відносно поділу будинку та без відхилення відносно поділу земельну земельної ділянки. Виходячи з розміру часток співвласників та технічної можливості виділу частки в натурі, запропонований експертом варіант № 1 (висновок № 77-20 від 02 лютого 2021 року) розподілу спільного майна не можна вважати несправедливим варіантом поділу приміщення порівняно з варіантом № ІІ (висновок експерта №77-20 від 02 лютого 2021 року). На думку суду, запропонований варіант найбільше відповідає інтересам співвласників та належним їм ідеальним часткам. Відступ від ідеальних часток становить: частка І співвласника на 34 647 грн. більша за ідеальну частку, але І співвласнику необхідно буде збудувати прибудову, провести інженерні мережі до своєї частки житлового будинку, що зменшує вартість компенсації на 18 823 грн. (вартість прибудови), та становить 15824 грн., відповідно частка ІІ співвласника на 34 647 грн. менше за ідеальну частку. У зв`язку з виділом позивачам на праві власності їх частки приміщення в натурі слід припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки площею 0,0954 га., кадастровий номер 1211000000:02:146:0030, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Як передбачено частинами 1 та 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції про оплату №4843 від 17.07.2020 року [PERSON] сплатила судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом у розмірі 840,80 грн. (а.с.1) Відповідно до рахунку №77-20 від 23 жовтня 2020 року оплата за висновок експерта з питань будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №77-20 становить 6000 грн. (а.с.41) У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, слід здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачами у зв`язку з розглядом справи у суді, а саме: судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у розмірі 6000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved