Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

14 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади міста Макіївки в особі Макіївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що відсутність державної реєстрації за її матір*ю [PERSON], померлою [INFO] року, правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,0619 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та наявність не скасованого державного акту на право приватної власності на землю у попереднього власника - [PERSON], померлої [INFO] року, створює перешкоди для отримання нею правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку, на якій розташований належний їй на праві приватної власності будинок. Ухвалою суду від 06 лютого 2013 року за клопотанням представника позивача до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Управління Держземагенства у м. Макіївка Донецької області. Представник позивача [PERSON], яка має відповідні повноваження за нотаріально посвідченою довіреністю фізичної особи, надала суду заяву про підтримку заявлених позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю та відсутності позивача [PERSON] Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що, що на підставі рішення виконкому Макіївської міської ради № 544 від 04.12.1996 року [PERSON] шляхом приватизації отримала у власність земельну ділянку площею 0,0619 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю від 24.03.1997 року. [INFO] року [PERSON] померла, єдиною спадкоємицею якою була мати [PERSON] - [PERSON], яка прийняла спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1251 від 05.12.2003 року. [PERSON] в установленому порядку звернулась до комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації міста Макіївки» та зареєструвала право власності на житловий будинок, однак право власності на спірну земельну ділянку оформити не встигла, оскільки [INFO] року померла. Єдиною спадкоємицею за законом після смерті матері є [PERSON], яка прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з відповідними до нього службовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2012 року. 18 червня 2013 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки її мати [PERSON] за життя не встигла оформити на своє ім'я державний акт про право приватної власності на землю. За таких обставин набути право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом вона може тільки за судовим рішенням, тому просить суд задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача - Зеленська Н.О., яка діє на підставі довіреності юридичної особи, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Управління Держземагенства у м. Макіївка Донецької області - Чулков Р.П., який діє на підставі довіреності юридичної особи, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Загальними положеннями цивільного права, передбаченими в частинах перших статей 15, 16 Цивільного кодексу України та частині 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно державного акту про право приватної власності на землю, виданого 24 березня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Макіївської міської ради народних депутатів від 04 грудня 1996 року № 544, [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27 лютого 2002 року Макіївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належних останній житлового будинку та земельної ділянки. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 05 грудня 2003 року державним нотаріусом Першої Макіївської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І. житловий будинок, розташований за адресою: 86130, [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0619 га належать [PERSON]. Право власності на житловий будинок зареєстроване 01 червня 2012 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки» за реєстровим № 3437405. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22 вересня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маківського міського управління юстиції Донецької області. За даними Третьої макіївської державної нотаріальної контори спадкоємицею спадкового майна померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка звернулась до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON], [INFO], громадянка України, зареєстрована за адресою: 86130, [ADDRESS] є донькою померлої [PERSON], тобто спадкоємцем першої черги, що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом ради народних депутатів міста Макіївки 22 жовтня 1984 року, актовий запис № 645. Положеннями ч. 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або відмовитись від її прийняття. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20 січня 2014 року, виданої третьою Макіївської державною нотаріальною конторою, убачається, що в Третій макіївській державній нотаріальній конторі 25.06.2007 року була відкрита спадкова справа № 301/2007 на ім'я спадкодавця [PERSON], яка померла 20.09.2006 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.06.2007 року від дочки спадковця [PERSON] та заяви про відмову від спадщини від чоловіка спадкодавця [PERSON]. 06 вересня 2012 року державним нотаріусом Третьої макіївської державної нотаріальної контори Костенко Блії Сергіївні було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] за реєстровим № 2-985. Статтею 1299 ЦК встановлено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) (у редакції до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 125 Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому Законом України від 05 березня 2009 року № 1066 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» передбачено, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень право власності або право користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації земельної ділянки. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, як визначено частиною 1 статті 182 ЦК України, підлягають державній реєстрації. Згідно інформації Управління Держаземагенства у м. Макіївка Донецької області від 01.04.2014 [PERSON] як землевласник (землекористувач) не значиться. Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права. За приписами статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проаналізувавши встановлені по справі фактичні обставини, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що до доньки спадкодавця [PERSON] як спадкоємиці за законом першої черги перейшли усі права матері - [PERSON], у тому числі право власності на об'єкт спадкування - земельну ділянку, розташовану за адресою: 86130, [ADDRESS], яку вона прийняла у спадщину в установленому законом порядку. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved