Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

13 червня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом в результаті ДТП, стягнення суми компенсації та індексації. В своїй позовній заяві позивач вказував, що він являється інвалідом 3 групи з 100% втратою професійної працездатності в результаті каліцтва, одержаного під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19 липня 1969 року з вини Кременчуцького заводу технічного вуглецю, правонаступником якого є ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю». Не працює. Одержує пенсію по інвалідності в мінімальному розмірі. На підставі судових рішень від 21.01.1972 року, 16.10.1992 року, 26 січня 2006 року та 08.05.2009 року, [PERSON] визначались щомісячні кошти у відшкодування шкоди. Рішенням Кременчуцького районного суду від 08.05.2009 року оскарженого відповідачем та залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.07.2009 року і ухвалою Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24.11.2009 року, з 01 березня 2009 року було визначено та виплачувалось ВАТ «КЗТВ» щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 1448,70 грн. безстроково. Останнім рішенням Кременчуцького районного суду від 01.07.2013 року, яке відповідачем не оскаржувалось, визначено та виплачується з 01.02.2013 року по теперішній час щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 1715,72 грн. За чотири роки від прийняття цього рішення в Україні постійно зростала мінімальна заробітна плата, прожитковий мінімум для непрацездатних та мінімальний розмір пенсії, підвищувалась вартість життя, працівникам прово\-дилася індексація заробітної плати. Станом на 01 травня 2017 року, мінімальний розмір заробітної плати порівняно з цим періодом 2013 року зріс з 1147 грн. до 3200 грн., а мінімальний розмір пенсії з 894 грн. до 1312 грн. Незважаючи на це, розмір відшкодування шкоди, завданої [PERSON] каліцтвом, не збільшувався і залишився нарівні 2013 року. Оскільки платежі за зобовязаннями призначені на утримання фізичної особи, вони повинні збільшуватись в тій же пропорції, в якій підвищується вартість життя. В цих цілях використовується критерій заробітної плати, а індексом є розмір мінімальної заробітної плати, який встановлюється Верховною Радою України. Згідно висновку експертного економічного дослідження №4 від 30.03.2017 року індексація розміру відшкодування проводиться відповідно п.11.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078 в межах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.03.2017 року. За висновком експерта за період з 01 лютого 2013 року до 01 березня 2017 року розрахована доплата: 1. сума індексації: за 2013рік - не індексується; за березень-грудень 2014 року - 1436,36 грн.; за 2015 рік - 7965,32 грн.; за 2016 рік - 13291,46 грн.; за січень-лютий 2017 року - 2878,66 грн, а всього - 25571,80 грн. 2. сума компенсації у зв'язку з затримкою виплати зазначених коштів за цей же період - 5132,62 грн. 3. щомісячний розмір відшкодування шкоди з 01.03.2017 року -3168,42 грн. Таким чином, за період з 01 лютого 2013 року до 01 березня 2017 року відповідач повинен був виплатити йому одноразово суму індексації та компенсації 30704,42 грн. (25571,80 +5132,62) та з 01 березня 2017 року виплачувати щомісячно по 3168,42 грн. безстроково. На його заяву від 06.04.2017 року з доданим висновком експертизи про збільшення щомісячного розміру відшкодування шкоди та виплати одноразової суми індексації і компенсації відповідач до цього часу не відреагував, належної відповіді йому не надав. Висновком експертизи передбачено, що визначені розміри одноразової виплати та щомісячного відшкодування шкоди з 01 березня 2017 року можуть бути скориговані на індекси інфляції наступних періодів на час прийняття судом рішення. Після проведеного експертом розрахунку індексації відшкодування шкоди пройшло три місяці. З 01 травня 2017 року зросли мінімальні розміри зарплат і пенсій, прожиткові мінімуми для відповідних соціальних і демографічних груп населення, підвищилась вартість життя, у зв'язку з чим виникла необхідність проведення перерахунку щомісячного розміру відшкодування шкоди та одноразової виплати суми компенсації. Станом на 01 червня 2017 року за даними Міністерства статистики України індекси споживчих цін становили: березень -101,8, квітень - 100,9, травень - 101,3. З урахуванням цих індексів, поділених на 100, шляхом перемноження індексів попереднього місяця на індекси наступних місяців, визначається новий щомісячний розмір відшкодування шкоди, визначений додатком до експертного висновку: - з 01.04.2017 року - (21649х1,018=2,2039)х1247-1247=1501,26 +1715,72=3216,98грн. - з 01.05.2017 року - (2,2039х1,009=2,2237)х1247 1247=1526,00+1715,72=3241,72грн. - з 01.06.2017р.-(2,2237х!,013=2,2526х1312-1312=1643,42+1715,72=3359,14грн., де: 1715,72 грн. - розмір щомісячного відшкодування шкоди з 2013 року. -1247 грн. мінімальний розмір пенсії за віком до 01.05.2017 року, 1312 грн. - з 01.05.2017 року.; - 1501,26 грн., 1526,00 грн., 1643,42 грн. - суми індексації; - 3216,98 грн., 3241,72 грн., 3359,14 грн. - розмір доходу з урахуванням індексації. Таким чином, станом на 01.06.2017 року сума одноразової виплати з врахуванням індексації становитиме: 25571,80+1501,26+1526,00+1643,42=30242,48 грн., а розмір щомісячного відшкодування шкоди з 01 червня 2017 року - 3359,14 грн. На підставі викладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким: Стягнути з ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» на його користь у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я в результаті ДТП, одноразово: компенсацію за затримку виплати коштів за період з 01 лютого 2013 року до 01 березня 2017 року -5132,62 грн., доплату суми індексації за період з 01 лютого 2013 року до 01 червня 2017 року - 30242,48 грн., всього 35375,10 грн. Визначити щомісячний розмір відшкодування шкоди 3359,14 грн., який стягувати з відповідача на його користь з 01 червня 2017 року щомісяця безстроково. Відповідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на проведення експертизи та юридичної допомоги відповідно наданих квитанцій. Крім цього, 27 жовтня 2017 року, позивач на адресу суду надіслав уточнену позовну заяву, в якій просив ухвалити рішення, яким: Стягнути з відповідача - ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» на його користь одноразово: доплату індексації за період з 01 лютого 2013 року до 01 жовтня 2017 року -37121,73 грн. та компенсацію за затримку виплати коштів за цей період -8715,61 грн, всього 45837,34 грн. Визначити розмір щомісячного відшкодування шкоди 3469,61 грн., який стягувати з відповідача на його користь з 01 жовтня 2017року безстроково. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в повному обсязі. Крім цього, 04 липня 2017 року, від ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» надійшло заперечення на позов, яке обґрунтовувалось тим, що в позовній заяві позивач ставить питання про збільшення розміру відшкодування шкоди відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.1208 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. У контексті зазначеної норми наявність підвищення вартості життя визначається на підставі встановленого законодавцем прожиткового мінімуму відповідно до динаміки його зростання. За змістом ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто належить до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Під поняттям «мінімальна заробітна плата» слід розуміти законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану роботу, нижче якого не може проводитися оплата за виконану працівником місячну, погодинну норму праці, обсяг робіт (ст.1 ЗУ «Про оплату праці»). Таким чином, законодавство не передбачає можливості паралельного застосування обох підстав збільшення розміру відшкодування шкоди, передбачених цією статтею. Виходячи зі змісту наведених норм, при вирішенні даного спору належить встановити, у зв'язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, а саме: чи у зв'язку зі збільшення вартостіжиття, чи у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. У разі заявлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з'ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати згідно із займаною посадою на час завдання шкоди, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і залежно від встановлених обставин, необхідно зробити висновок, щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Аналогічна позиція закріплена в Ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-42620св13 від 25.12.2013 року та № 6-742св12 від 23.05.2012 року. Таким чином, у позивача відсутні підстави для задоволення позову, на підставі ч.2 ст. 1208 ЦК України, так як вперше йому було визначено розмір відшкодування, виходячи із втраченого заробітку, а не з мінімальної заробітної плати (рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.07.2013). Також позивачем не наведено правових підстав для задоволення вимог про збільшення розміру відшкодування шкоди в зв'язку із підвищенням вартості життя шляхом індексації. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок проведення індексації грошових доходів населення не поширюються на відносини щодо відшкодування шкоди. Правило про «відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника» (абзац шостий частини першої ст. 2 названого Закону; абзац восьмий п. 2 названого Порядку) не може поширюватись на відносини, які не є трудовими, оскільки тут прямо зазначається про те, що за цими правилами індексація здійснюється, якщо шкода заподіяна працівникові, тобто особі, яка перебуває або перебувала у трудових правовідносинах з особою, що завдала шкоди. Крім зазначеного вище врахуванню підлягає, що збільшення розміру відшкодування за кожною із названих підстав здійснюється не автоматично, а лише в силу рішення суду. Таким чином, також є безпідставними вимоги позивача про стягнення компенсації за затримку виплати. Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивач являється інвалідом 3 групи з 100% втратою професійної працездатності в результаті каліцтва, одержаного під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19 липня 1969 року з вини Кременчуцького заводу технічного вуглецю, правонаступником якого є ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю». На підставі судових рішень від 21.01.1972 року, 16.10.1992 року, 26 січня 2006 року та 08.05.2009 року, [PERSON] визначались щомісячні кошти у відшкодування шкоди. Рішенням Кременчуцького районного суду від 08.05.2009 року оскарженого відповідачем та залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.07.2009 року і ухвалою Колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24.11.2009 року, з 01 березня 2009 року було визначено та виплачувалось ВАТ «КЗТВ» щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 1448,70 грн. безстроково. Останнім рішенням Кременчуцького районного суду від 01.07.2013 року, яке відповідачем не оскаржувалось, визначено та виплачується з 01.02.2013 року по теперішній час щомісячне відшкодування шкоди у розмірі 1715,72 грн. За чотири роки від прийняття цього рішення в Україні постійно зростала мінімальна заробітна плата, прожитковий мінімум для непрацездатних та мінімальний розмір пенсії, підвищувалась вартість життя, працівникам прово\-дилася індексація заробітної плати. Станом на 01 травня 2017 року, мінімальний розмір заробітної плати порівняно з цим періодом 2013 року зріс з 1147 грн. до 3200 грн., а мінімальний розмір пенсії з 894 грн. до 1312 грн. Незважаючи на це, розмір відшкодування шкоди, завданої [PERSON] каліцтвом, не збільшувався і залишився нарівні 2013 року. Оскільки платежі за зобовязаннями призначені на утримання фізичної особи, вони повинні збільшуватись в тій же пропорції, в якій підвищується вартість життя. В цих цілях використовується критерій заробітної плати, а індексом є розмір мінімальної заробітної плати, який встановлюється Верховною Радою України. Згідно висновку експертного економічного дослідження №4 від 30.03.2017 року індексація розміру відшкодування проводиться відповідно 11.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003 року №1078 в межах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.03.2017 року. За висновком експерта за період з 01 лютого 2013 року до 01 березня 2017 року розрахована доплата: 1. сума індексації: за 2013рік - не індексується; за березень-грудень 2014 року - 1436,36 грн.; за 2015 рік - 7965,32 грн.; за 2016 рік -13291,46 грн.; за січень-лютий 2017 року - 2878,66 грн, а всього - 25571,80 грн. 2. сума компенсації у зв'язку з затримкою виплати зазначених коштів за цей же період - 5132,62 грн. 3. щомісячний розмір відшкодування шкоди з 01.03.2017 року - 3168,42 грн. Таким чином, за період з 01 лютого 2013 року до 01 березня 2017 року відповідач повинен був виплатити позивачу одноразово суму індексації та компенсації 30704,42 грн. (25571,80 +5132,62) та з 01 березня 2017 року виплачувати щомісячно по 3168,42 грн. безстроково. На заяву позивача від 06.04.2017 року з доданим висновком експертизи про збільшення щомісячного розміру відшкодування шкоди та виплати одноразової суми індексації і компенсації відповідач не відреагував, належної відповіді йому не надав. Висновком експертизи передбачено, що визначені розміри одноразової виплати та щомісячного відшкодування шкоди з 01 березня 2017 року можуть бути скориговані на індекси інфляції наступних періодів на час прийняття судом рішення. Після проведеного експертом розрахунку індексації відшкодування шкоди пройшло три місяці. З 01 травня 2017 року зросли мінімальні розміри зарплат і пенсій, прожиткові мінімуми для відповідних соціальних і демографічних груп населення, підвищилась вартість життя, у зв'язку з чим виникла необхідність проведення перерахунку щомісячного розміру відшкодування шкоди та одноразової виплати суми компенсації. Станом на 01 червня 2017 року за даними Міністерства статистики України індекси споживчих цін становили: березень -101,8, квітень - 100,9, травень - 101,3. З урахуванням цих індексів, поділених на 100, шляхом перемноження індексів попереднього місяця на індекси наступних місяців, визначається новий щомісячний розмір відшкодування шкоди, визначений додатком до експертного висновку: - з 01.04.2017 року - (21649х1,018=2,2039)х1247-1247=1501,26 +1715,72=3216,98грн. - з 01.05.2017 року - (2,2039х1,009=2,2237)х1247-1247=1526,00+1715,72=3241,72грн. - з 01.06.2017 року - (2,2237х1,013=2,2526х1312 1312=1643,42+1715,72=3359,14грн., де: -1715,72 грн. - розмір щомісячного відшкодування шкоди з 2013 року. -1247 грн.-мінімальний розмір пенсії за віком до 01.05.2017 року, 1312 грн. - з 01.05.2017 року.; - 1501,26 грн., 1526,00 грн., 1643,42 грн. - суми індексації; - 3216,98 грн., 3241,72 грн., 3359,14 грн. - розмір доходу з урахуванням індексації. Таким чином, станом на 01.06.2017 року сума одноразової виплати з врахуванням індексації становитиме: 25571,80+1501,26+1526,00+1643,42=30242,48 грн., а розмір щомісячного відшкодування шкоди з 01 червня 2017р. - 3359,14 грн. Згідно розрахунку експерта від 10 жовтня 2017 року станом на 01 жовтня 2017 року, відшкодування за період з 01 лютого 2013 року до 01 жовтня 2017 року становить -37121,73 грн. та компенсація за затримку виплати коштів за цей період - 8715,61 грн., всього 45837,34 грн., а розмір щомісячного відшкодування шкоди з 01 жовтня 2017 року - 3469,61 грн. Судом встановлено та підтверджується відповідним висновком, що розрахунок індексації здійснювався з урахування прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та встановлених індексів інфляції, тому відповідач помилково зазначив іншу підставу позову, у звязку з чим просив відмовити в позові. Суд не може погодитися з позицією відповідача, який зокрема зазначав що у позивача відсутні підстави для задоволення позову на підставі ст. 1208 ЦК України. \~Згідно з ч. 1 ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 640 гривень, та на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1700 гривень та витрати на проведення експертиз в розмірі 2100 гривень.

Outcome: approved