Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

13.10.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором по відсотках в сумі 10 046, 34 грн., яка у нього виникла у зв»язку з неналежним виконанням кредитного договору після постановлення рішення судом . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2012 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №013/КФ-12/055, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 16 035 грн., процентна ставка - 62,05 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у строк та в порядку передбаченому договором. Станом на 18.09.2014 року, в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань після постановлення рішення судом 24.07.2013 року за період з 14 червня 2013 року, у останнього виникла заборгованість по відсоткам у вищезаначеній сумі, яка в добровільному порядку не погашена. Позивач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився та звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явився та надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та просив постановити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання йому зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову відповідачем, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи 15.08.2012 р. між кредитором КС «Антея» та боржником [PERSON] у простій письмовій формі було укладено кредитний договір №013/КФ-12/055. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов'язався та надав грошові кошти на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості в сумі 16 035 грн., процентна ставка - 62,05 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах та встрок вказаний в договорі та додатках до нього. Відповідно до рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24.07.2013 року , яке набрало законної сили 03.08.2013 року, за вказаним кредитним договором з [PERSON] стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 19 179,34 грн., яка виникла станом на 14.06.2013 року. Після постановлення рішення судом, станом на 18.09.2014 року в зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань, у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором по відсоткам у розмірі 10 046,91 грн., яка добровільно не погашена. Встановив вказані обставини, які визнані відповідачем, суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. За положеннями кредитного договору ( п.8.1) цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання його умов. П.3.2 кредитного договору передбачено порядок обчислення процентів за цим договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором не виконує та після постановлення рішення судом суму заборгованості не погасив, у позивача виникло законне право нарахувати проценти по договору та вони підлягають примусовому стягненню через їх несплату у добровільному порядку. При прийнятті рішення суд керується ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, якими встановлено, обов'язок позичальника повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог цього кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved