Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

13 листопада 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 18.11.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву про приєднання №109864109/181119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 26 5820,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до договору позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. У позові зазначено, що в порушення умов укладеного кредитного Договору, станом на 30.10.2020 року відповідач [PERSON] має заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 109864109/181119 від 18.11.2019 року у загальному розмірі 27 352,08 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 23 806,25 гривень, заборгованості за відсотками - 3 043,26 гривень, заборгованість по пені - 59,78 гривень, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 386,26 гривень, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 53,95 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 2,58 гривень. До теперішнього часу відповідач [PERSON] заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №109864109/181119 від 18.11.2019 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 27 352,08 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 23 806,25 гривень, заборгованості за відсотками - 3 043,26 гривень, заборгованість по пені - 59,78 гривень, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 386,26 гривень, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 53,95 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 2,58 гривень; та стягнути судовий збір в сумі 2102,00 гривень. Ухвалою Василівського районного суду від 24 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача АТ «Ощадбанк» Іванісова В.С, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечують (а.с.31,34,38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки особисто 28.11.2020 року, 22.12.2020, року (а.с.30,33), також розпискою про вручення 18.01.2021 року судової повістки про виклик відповідача до суду (а.с.37). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачем на адресу суду не подано, відзив, заперечення на позов не надано, заяв про застосування строків позовної давності суду не представлено. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Судом встановлено, 18.11.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір у формі заяви про приєднання №109864109/181119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.15-18). Відповідно до п.3.4.1 договору відповідачу [PERSON] відкрито поточний рахунок № № [NUMBER] у гривнах України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою . Відповідно до заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, [PERSON] встановлено кредит в розмірі 26 580, 00 грн. Кредитний договір діє до повного виконання боржником всіх грошових зобов`язань за кредитним договором, а перебіг строку кредитування починається з дати надання банком відповідного кредиту або встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п.1.20 розділу ХХІІ ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування кредитом обов`язкового щомісячного платежу процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії, здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів карткового рахунку клієнта. У разі несплати платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягає погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (а.с.19-21). Відповідно до п.1.27, п.1.29 розділу ХХІІ ДКБО будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок дострокового погашення заборгованості за кредитом повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором (а.с. 19-21). Якщо банк на підставі договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі внески (платежі) або повернення кредиту мають бути здійсненні клієнтом протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду Клієнт усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. Відповідно до вимоги № 107.20/2-2029 від 15.09.2020 року, позивач направляв на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредиту (а.с. 13-14). Однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконував, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, своєчасно не вносив, у зв`язку з чим за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №109864109/181119 від 18.11.2019 року утворилася заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості відповідач [PERSON] станом на 30 жовтня 2020 року має заборгованість за Договором про споживчий кредит № 109864109/181119 від 18.11.2019 року у загальному розмірі - 27352,08 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 23806,25 гривень, заборгованості за відсотками - 3043,26 гривень, заборгованість по пені - 59,78 гривень, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 386,26 гривень, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 53,95 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 2,58 гривень (а.с.5). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов суду не надані та в судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно з ст.610 ЦК України, порушення зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Задля належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. В силу ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Із норм ст.547 ЦК України слідує, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Тобто, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Саме такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 в справі №342/180/17. Разом з тим, враховуючи, що отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ «Державний ощадний банк України»» відповідачем до теперішнього часу не повернуті, а також з урахуванням вимог частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав та охороняємих законом інтересів через суд шляхом зобов`язання виконати [PERSON] обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 30.102020 року, у загальному розмірі - 26911 (двадцять шість тисяч дев`ятсот одинадцять) гривень 87 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом - 23 806,25 гривень, заборгованості за відсотками - 3 043,26 гривень, заборгованість по пені - 59,78 гривень, втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 2,58 гривень. В частині стягнення з відповідача 3 % річних на суму простроченого кредиту - 386,26 гривень, а також 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 53,95 гривень, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами визначений укладеним між сторонами договором та дані відсотки безпосередньо даним судовим рішенням вже стягуються судом на користь позивача. Щодо заборгованості по тілу кредиту в сумі 23 806,25 грн., а також заборгованості за відсотками 3 043, 26 грн., заборгованості по пені 59,78 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 2,58 гривень, то позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими, так як позивачем доведено належними і допустимими доказами порушення відповідачем [PERSON] грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість в загальному розмірі 26911,87 грн, тому вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в цій частині підлягають задоволенню. За таких обставин, суд вважає необхідним позов АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Державний ощадний банк України заборгованість за Договором про споживчий кредит № 109864109/181119 від 18.11.2019 року, а саме: за кредитом (тіло кредиту) в сумі 23 806,25 гривень, заборгованість за відсотками - 3 043,26 гривень, заборгованість по пені - 59,78 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 2,58 гривень. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем 05.11.2020 року сплачено судовий збір в сумі 2102,00 гривень, тому відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені (а.с.4) судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 2068,16 грн., виходячи з наступного розрахунку: 26911,87 грн. х 100 % : 2735,08 грн. = 98,39 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог; 2102,00 грн. х 98,39 % : 100 % = 2068,16 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial