Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 11.12.2013 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користувач кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісію, пеню та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 06.12.2016 року у неї утворилась заборгованість в сумі 15908 грн. 49 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував (а.с.39). Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явилась в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» за умовами якого відповідачу було видано платіжну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом у розмірі 500 грн. зі сплатою 30.00 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається із заяви відповідача разом з памяткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.5). За Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» якими передбачено порядок нарахування та зобовязання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобовязань, комісій, штрафу у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову, в разі порушення строків платежів по зобовязанням та пені за несвоєчасне погашення заборгованості - відповідач зобовязався сплачувати кредит та інші боргові зобовязання передбачені кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості, однак не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, до 25 числа кожного місяця (а.с.6-31). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. За статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У разі порушення зобовязання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями 526,612,625 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 06.12.2016 року у неї утворилась заборгованість в сумі 15908 грн. 49 коп., з яких: 495 грн. - заборгованість за кредитом; 11039 грн. 75 коп.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3140 грн. заборгованість за пенею та комісією; та штрафи - 500 грн. штраф (фіксована частина); 733 грн. 74 коп. штраф (процентна складова) (а.с.3). Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, взяті на себе зобовязання не виконала належним чином, з неї на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним та пенею. Разом з тим, відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, доданих позивачем, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування розрахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. За п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобовязаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведенні за минулий місяць операції по картрахунку. Умови та спосіб надання виписки про стан картрахунку заява не містить. З наданого позивачем розрахунку убачається, що з 23 квітня 2014 року відповідач не здійснювала операцій по картрахунку та припинила сплачувати кредит. З вересня 2014 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку з 30,00 % до 34,80 % річних, а з квітня 2015 року з 34,80 % до 43,20 % . Однак доказів на виконання вимог Умов та правил надання банківських послуг щодо належного повідомлення відповідача про зміну розміру фіксованої процентної ставки позивач не надав, відповідно, суд доходить висновку, що банк в порушення вимог кредитного договору та вимог чинного законодавства змінив розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, відповідно проценти за прострочену заборгованість за період з 01 вересня 2014 року по 06 грудня 2016 року (828 днів) підлягають стягненню виходячи з процентної ставки 30% річних, що складає 336 грн. 87 коп. = (495х30%:365х828). Також з відповідача підлягають стягненню проценти нараховані до 01 вересня 2014 року у розмірі 260 грн. 19 коп., а всього 597 грн. 06 коп. Крім цього, з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості наданого банком слідує,що сума заборгованості зазначена у колонках розрахунку як пеня та комісія, складається лише із пені, яка нараховувалась банком у розмірі 50 грн., а починаючи з листопада 2013 року у розмірі по 100 грн. на місяць. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати\~\~кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною третьою ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. Враховуючи, що розмір нарахованої банком пені в тричі перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, суд доходить висновку про її зменшення до 1600 грн. Щодо вимог позивача про стягнення штрафів, суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню лише його фіксована частина у розмірі 500 грн., оскільки нарахування штрафу (процентної складової) в сумі 733 грн. 74 коп. (у розмірі 5% від суми заборгованості) не відповідає змісту ч.2 ст.549 ЦК України та сутності застосування штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial