Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

13.03.2017 [PERSON], яка діє за довіреністю в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області про визнання права власності на спадкове майно (а.с. 4-6). Представник позивача [PERSON], яка за довіреністю (а.с. 10) діє в інтересах позивача [PERSON], у судове засідання не з*явилась, просять позовні вимоги, задовольнити, розглянути справу в її відсутності, про що до суду надала відповідну заяву (а.с. 48). Представник відповідача Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі виконкому Лиманської міської ради у судове засідання не з*явився, просить розглянути цивільну справу у відсутності відповідача, про що надав до суду відповідну заяву (а.с. 45-46). Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. ст. 549, 529 ЦК Цкраїни (в редакції 1963р), ст. ст. 25, 328, 1217, 1261, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013року. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 20.07.1997 помер [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] (колишнє м. Красний Лиман), вул. К.Гасієва (колишня вул. Чапаєва), 17, кв.24. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963р чинній на момент відкриття спадщини) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON], прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки, згідно вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р чинній на момент відкриття спадщини), постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину були відсутні (а.с. 13). [PERSON] частину спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодаця [PERSON] оформила на своє ім*я, отримала у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.29). Спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0.1012га, яка розташована на території м. Красний Лиман, землі садівницького товариства Зелений сад Краснолиманської міської ради, та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту серії ДН № 399, виданого Краснолиманською міськрадою 28.03.1994року, кадастровий номер 1413300000:07:000:2550 - [PERSON] прийняла, але юридично не оформила на своє ім*я (а.с. 17). 22 грудня 2014року померла [PERSON] Григорвіна(а.с. 12). [PERSON] Григорвіна постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] (колишнє м. Красний Лиман), вул. К.Гасієва (колишня вул. Чапаєва), 17, кв.24. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Статтею 1261 ЦК України(в редакції 2004р чинній на момент відкриття спадщини) визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно [PERSON] є її син - [PERSON] (а.с.30). [PERSON], згідно вимог ст. 1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України, є спадкоємецем який прийняв спадщину, так як у встановлений законом шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про її прийняття (а.с. 47). На теперішній час [PERSON] оформив спадкові права на частину спадкового майна, але частину спадкового нерухомого майна, а саме: земельну ділянку для обслуговування гаражу, площею 0.0025га, розташованого за адресою: вул. К.Гасієва, 12Г/333, м. Лиман, Донецької області, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 25.07.1998року за реєстром № 663 (а.с. 15-16); земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0.1012га, розташовану на території м. Красний Лиман, землі садівницького товариства Зелений сад Краснолиманської міської ради, яка належала на підставі державного акту серії ДН № 399, виданого Краснолиманською міськрадою 28.03.1994року, кадастровий номер 1413300000:07:000:2550 [PERSON], який помер 20.07.1997року, та яку після його смерті прийняла дружина [PERSON] (а.с.17), але юридично не оформила спадкові права; спадкоємець не має можливості оформити. Відповідно до постанови державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.01.2017року мені [PERSON], довіреній особі [PERSON], відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], в зв*язку з відсутністю належно оформлених, відповідно до чинного цивільного законодавства України, правовстановлюючих документів на нерухоме майно земельних ділянок, які підлягають державній реєстрації (а.с. 25-26). Так, згідно ст. 120 ЗК України в редакції Закону № 997-У (997-16) від 27.04.2007року та ст. 126 ч.1 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до п.1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберіганяя державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, складання державного акту на право право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельноюділянкою включає заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта. Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved