Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

13.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом та збільшивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до їх повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 27 грудня 2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 2174. Від даного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що відповідач з березня 2017 року не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з чим позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі. Зазначила, що перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку та щомісячно отримує допомогу у розмірі 860, 00 грн. Старша донька [PERSON] навчається у приватній школі «Афіни». Вказує на те, що відповідач офіційно працює у ТОВ «САП Україна» на посаді менеджера з розвитку і отримує постійний заробіток, проте належним чином не приймає участі у витратах на утримання дітей. Враховуючи вищенаведене просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував частково. Зазначив, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей , створює найкращі умови для отримання ними якісної освіти, турбується про здоров'я останніх. Посилався на те, що відповідач має на утриманні непрацездатну матір та виділяє на її утримання 12000, 00 грн. щомісяця. Також, відповідач має кредитні зобов'язання за кредитним договором від 27.09.2015 року та щомісяця здійснює погашення кредиту у сумі 26 -30 тисяч гривень. Згідно договору оренди, відповідач щомісяця несе витрати на оренду житла у розмірі більше 10000, 00 грн. З урахуванням матеріального становища, вважав за можливе сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 15000, 00 грн. (або 1/8 частка від доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.12.2008 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 2174. (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5). Встановлено, що сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем. Позивач перебуває на обліку в Солом'янському РУПСЗН по догляду за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку та щомісячно отримує допомогу у розмірі 860, 00 грн.(а.с.7). Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «САП Україна» на посаді менеджера та згідно трудового договору від 01.04.2015 року отримує заробітну платню у розмірі 130663,93 грн. ( а.с.82-87). Також, встановлено, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні своїх неповнолітніх дітей, а саме: купує продукти харчування, іграшки, оплатив медичне страхування дітей у провідній страховій компанії (а.с.49-55, 56). До того ж, останній оплатив перебування старшої доньки [PERSON] у Комплексі відпочинку для дітей в м. Ірпінь, що підтверджується договорами про надання таких послуг від 13.05.2017 року та 01.06.2017 року та довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 19.05.2017 року. (а.с.57 -64, 67-81), повністю оплатив навчання старшої доньки [PERSON] у приватній школі «Афіни», що підтверджується довідкою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 19.05.2017 року (а.с.65-66). Разом з тим, суд вважає, що форма та порядок надання відповідачем матеріального утримання на дітей не є достатнім та таким, що відповідає інтересам дітей. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей не регулярно та на власний розсуд, тобто без її погодження, при цьому не враховує потреби дітей виходячи з їх віку. Суд частково погоджується з доводами позивача в обгрунтування позову. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Як вбачається з матеріалів справи відповідач надає матеріальну допомогу на утримання своєї матері [PERSON], [INFO], що підтверджується нотаріально завіреною заявою останньої на отримання щомісячних коштів від відповідача у розмірі 12000,00 грн. (а.с.90). Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідач має кредитні зобов'язання за оплату навчання у сумі 41770,99 доларів США (а.с.92-118), несе витрати по оренді житла в розмірі 10 000,00 грн. щомісяця відповідно до договору оренди приміщення від 15.03.2017 року (а.с.119-121). Як встановлено вище, на даний час відповідач офіційно працює, отримує постійний заробіток, а тому суд вважає, що аліменти підлягають до стягнення в частці від заробітку (доходу) відповідача. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, матеріального становища відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку з 13 квітня 2017 року та до їх повноліття. При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дітей. Разом з цим, суд вважає, що позивачем не будо доведено заявлених вимог в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частки його доходу, оскільки не надано доказів того, що розмір аліментів в цій частині є виправданим, відповідає інтересам дітей та меті зобов»язання щодо їх утримання. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial