Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

13 червня 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2012 року. Під час сумісного проживання у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, у якій підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 306595, 15.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Павленко) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайоного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 574. Як встановлено у суді, та видно зі Свідоцтва про народження серії І-НО № 563135, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Слов'янського міськрайоного управління юстиції у Донецькій області від 08.01.2014 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина знаходиться на утриманні матері позивача по справі та мешкає за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Вільна, б. 59, що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «ЖЕУ № 3» № 42 від 16.06.2016 року. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у звязку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, у звязку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матірю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 462,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved