overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

14.11.2014 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], оскільки в її свідоцтві про народження помилково зроблено запис, де ім'я матері вказано «[PERSON]». Встановлення факту родинних відносин їй необхідне для прийняття спадщини після смерті матері. У судовому засіданні заявниця свої вимоги з підстав, вказаних у заяві, підтримала, просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа приватний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні не з'явилася, про день, час та місце розгляду заяви була повідомлена в установленому законом порядку. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оригінали наданих документів, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що Заявниця [PERSON], до укладення шлюбу [PERSON], народилася [INFO] в с.Камянокостуватому Братського району Миколаївської області. В свідоцтві про її народження серія [NUMBER] в графі «мати» вказана [PERSON] (російською [PERSON]), «батько» - [PERSON] (а.с.8). Після укладення шлюбу 16.04.1983 року заявниця змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.6). Зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що зареєстроване народження [PERSON] (російською [PERSON]), яка народилася [INFO] в с.Камянокостуватому Братського району Миколаївської області (а.с.11). Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], та 24.09.1986 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 13.12.1986 року [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії паспорту [PERSON], народилася вона [INFO] в с.Камянокостуватому Братського району Миколаївської області (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зареєстрована смерть [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.7). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що знайомі з заявницею більше 20 років, проживають в одному селі. Також були знайомі з її матір'ю [PERSON], яка померла в червні цього року. Те, що заявниця та померла перебували у родинних відносинах як донька та мати ні в кого не викликало сумніви. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для отримання заявницею спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] відкрилася спадщина. Документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявницею [PERSON] та її матір'ю [PERSON] містять неточності, а саме неточності в написанні імені матері заявниці в свідоцтві про народження заявниці, де вказано «[PERSON]», в той час як в свідоцтві про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, в паспорті та свідоцтві про смерть [PERSON] вказане її ім'я «[PERSON]». За таких обставин, суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], яка померла [INFO], тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

14.11.2014 року між позивачкою та відповідачем укладено договір №1369, згідно якого відповідач зобовязався встановити позивачці металопластиковую конструкцію, а позивачка зобовязалася сплатити вартість цих послуг. Позивачка сплатила відповідачу 6000 гривен передплати. Однак відповідач не виконує умови договору та не повертає їй гроші. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача 6000 гривен сплаченої нею передплати, 6000 гривен моральної шкоди та 500 гривен витрат на правову допомогу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача позов не визнав, проти його задоволення заперечував, суду пояснив, що вказана сума передплати є завдатком згідно договору, а також згідно договору відповідач зобовязаний виконати замовлення лише тільки після повної оплати. Оскільки позивачка не зробила повну оплату, то відповідач не повинен їй повертати завдаток. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2014 року між позивачкою та відповідачем укладено договір №1369, згідно якого відповідач зобовязався встановити позивачці металопластиковую конструкцію, а позивачка зобовязалася сплатити вартість цих послуг. Позивачка сплатила відповідачу 6000 гривен передплати. Хоча відповідач вважає вказану суму завдатком вказана сума є авансом та підлягає поверненню позивачці. Так згідно ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно ч. 1 цієї же статті завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо б вказана сума була б завдатком, то вона б згідно ч.1 ст. 570 ЦК України забезпечувала б виконання зобовязання. Однак згідно договору забезпеченням виконання зобовязання є сплата повної суми послуги. Таким чином вказана сума не може вважатися завдатком в розумінні ст. 570 ЦК України, а є авансом. А відтак позов в частині стягнення 6000 грн. авансу підлягає задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позову слід відмовити оскільки порушення договірного зобовязання не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки законодавством передбачений спеціальний порядок відповідальності та порядок відшкодування збитків за порушення такого зобовязання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 500 гривен, витрачених нею на правову допомогу, та 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

14.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 001-16092-241112 від 24.11.2012 року який був укладений з [PERSON] в сумі 9717,50 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 24.11.2012 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 001-16092-241112 відповідно до якого банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України-гривні на загальну суму 30000 грн. та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 5000 грн.. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 19.08.2014 року борг складає 9717,50 гривень, а саме: · тіло кредиту - 2000,00 грн. · заборгованість за комісіями - 4717,50 грн. · Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

14.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 003-16521-230113 від 23.01.2013 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 20716,87грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2013 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №003-16521-230113 , відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 15191,49 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 11.08.2014 року борг складає 20716,87 гривень, а саме: · тіло кредиту - 10985,57 грн. · прострочене тіло кредиту - 4205,92 грн. · заборгованість за відсотками -5525,38 грн. · Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

14.11.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 007-16067-301111 від 30.11.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 2079,99 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, прохав зменшити пеню, посилаючись на малу заробітну плату. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 30.11.2011 року між Публічним Акціонерним Товариством « Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №007-16067-301111, відповідно до якого банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 361,47 грн. Банк самостійно може раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодилися, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 19.08. 2014 року борг складає 2079,99 гривень, а саме: - тіло кредиту 361,47 грн. - прострочене тіло кредиту 938,53 грн. - заборгованість за комісіями 779,99 грн. Відповідно до п. 5.2. договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Клопотання [PERSON] про зменшення розміру пені не підлягає задоволенню, оскільки пеня відповідачу не нараховувалася. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 1178 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.09.2007 року сторони уклали договір № 002-24041-110907 строком на 18 місяців відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на придбання на придбання споживчих товарів в розмірі 1229,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 5% річних, з кінцевим терміном повернення 10.03.2009 року (а.с. 5-7). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06.06.2014 року складає 1178 грн. 00 коп., та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 900 грн. 32 коп., заборгованості по відсотках - 19,59 грн., комісії - 258,09 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, а саме: гаражами [ADDRESS], шляхом передачі ключів від зазначених гаражів, та зобов'язання відповідача звільнити приміщення гаражів від його особистих речей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що за рішенням апеляційного суду Чернігівської області їй було виділено у власність гаражі [ADDRESS], рішення набрало законної сили, але відповідач добровільно відмовляється звільнити приміщення гаражів. (а.с. 6-7) Судом встановлені наступні факти. Відповідно до рішення апеляційного суду Чернігівської області від 30.09.2014 року позивачці [PERSON] було виділено в натурі гаражі [ADDRESS] але відповідач [PERSON] не впускає позивачку до гаражів, і тому вона не має можливості здійснювати свої права, як власника вказаних гаражів.(а.с.6-7) 15.10.2014 року позивачка [PERSON] надіслала відповідачу [PERSON] лист-вимогу з проханням звільнити гаражі від особистих речей та передати їй ключі.(а.с. 3-5) В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала. Відповідно до ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідачем не надано суду жодних доказів про те, що він правомірно продовжує користуватись гаражами, що виділені позивачці за рішенням суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що спірне майно виділено в натурі позивачу, а відповідач продовжує користуватися ним без достатніх на те правових підстав, суд приходить до висновку про необхідність захисту порушених прав позивача шляхом зобов'язання відповідача не чинити перешкоди в користуванні гаражами передати ключі від зазначених гаражів та зобов'язати відповідача звільнити займані приміщення гаражів від особистих речей. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-13 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 22 вересня 2006 року Кабичівською сільською Радою Марківського району Луганської області. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для кожної дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

14.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач зазначила, що відповідач, [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач аліменти нікому не платить, але добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом та просить стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що надав суду письмову заяву. Відповідач також пояснив суду, що працює та має можливість самостійно надавати матеріальну допомогу дитині у виді аліментів, але позивач не погодилась з його умовами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 17 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Соледарською міською радою м.Артемівська у Донецькій області, актовий запис № 31 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу народилася дитина, донька - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON], народилася [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень 2014 року червня місяця 02 числа зроблено відповідний запис № 43, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою, [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивачка виховує і утримує доньку, відповідач має можливість утримувати доньку, так як працює, здоровий, інших утриманців не має. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на утримання доньки - [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved