Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

14 січня 2020 року до суду надійшов зазначений позов прокурора в інтересах Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, в якому прокурор просить винести рішення про розірвання кредитного договору № 870-14 від 07.08.2014р., укладений між Фондом підтримки індивідуального будівництва на селі Івано-Франківської обласної Державної адміністрації та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованість в сумі 201 006,50 гривень, в тому числі 183 554,84 гривень наданого та неповернутого кредиту, 6 549,49 гривень пені, 4 355,48 гривень штрафу, 4 500,0 гривень неустойки, 2 046,69 гривень прострочені відсотки та судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що обласним фондом підтримки індивідуального будівництва на селі Івано-Франківської обласної державної адміністрації 07.08.2014р. було укладено кредитний договір № 870-14 з жителькою [ADDRESS] [PERSON] . Згідно умов кредитного договору відповідачці було надано кредит в сумі 200 000,00 грн. для придбання у продавця житлового будинку з господарськими спорудами. Згідно п. 1.1 вказаного договору забудовник зобов`язується повернути кредит на умовах, визначених даним договором, коштами та/або частково чи повністю сільськогосподарською продукцією. Також відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.6 договору забудовник зобов`язаний повернути кредит протягом 10 років до 15.10.2026р. рівними частинами щоквартально до 15 числа місяця наступного за звітним кварталом, за 4 квартал до 30 листопада поточного року згідно з графіком повернення кредиту який складається після надання останньої його частини, а також проводити сплату повернення кредиту грошима щоквартально по 5,0 тис. грн., починаючи з видачі першої частини кредиту, а саме: І квартал - до 15 квітня; ІІ квартал - до 15 липня; ІІІ квартал - до 15 жовтня; ІV квартал - до 30 листопада. Згідно графіка погашення заборгованості, починаючи з 1 кварталу 2017 року погашення заборгованості проводилось відповідачкою не регулярно та не в повному обсязі. Останнє часткове погашення по кредиту відбулося 14.01.2019р. в сумі 5461,46 грн., а за час дії кредиту всього погашено лише 16 445,16 гривень. Станом на 17.12.2010 року загальна заборгованість за кредитом разом з відсотками та пенею становить 436006,88 грн., а саме: прострочений борг за кредитом 146223,83 грн., нараховані відсотки 21466,73 грн., пеня 261244,37 грн., комісія 7061,95 грн.. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнив. Відповідачка була належним чином повідомлена про день,час та місце слухання справи,про що свідчать рекомендовані повідомлення,які повернулись до суду з підписом відповідачки, однак в судове засідання не з`явилась без поважної причини. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши належну правову оцінку доказам у їх сукупності і взаємному зв`язку, судом встановлено такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на виконання Указу Президента України від 27.03.1998 р. «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1211 від 03.08.1998 р. «Про затвердження Положення про порядок формування і використання коштів фондів підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 08.05.1998 р. створено обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (надалі - Фонд). Засновником Фонду є Івано-Франківська обласна державна адміністрація. Відповідно до п. 2.1 статуту вищевказаного Фонду його створено з метою поліпшення житлово-побутових умов сільських жителів шляхом надання їм кредитів для спорудження (реконструкції, добудови, купівлі) житлових будинків з надвірними підсобними приміщеннями, ефективного використання житлового фонду на селі та прискорення забезпечення громадян житлом. Обласним фондом підтримки індивідуального будівництва на селі Івано-Франківської обласної державної адміністрації 7.08.2014 року укладено кредитний договір № 870-14 з жителькою [ADDRESS] [PERSON] . Згідно умов кредитного договору відповідачці надано кредит в сумі 200 000,00 грн. для придбання у продавця житлового будинку з господарськими спорудами (а.с. 10-13). Згідно п. 1.1 вказаного договору забудовник зобов`язується повернути кредит на умовах, визначених даним договором, коштами та/або частково чи повністю сільськогосподарською продукцією. Також відповідно до п.п. 3.3.5, 3.3.6 договору забудовник зобов`язаний повернути кредит протягом 10 років до 15.10.2026 рівними частинами щоквартально до 15 числа місяця наступного за звітним кварталом, за 4 квартал до 30 листопада поточного року згідно з графіком повернення кредиту який складається після надання останньої його частини, а також проводити сплату повернення кредиту грошима щоквартально по 5,0 тис. грн., починаючи з видачі першої частини кредиту, а саме: І квартал - до 15 квітня; ІІ квартал - до 15 липня; ІІІ квартал - до 15 жовтня; ІV квартал - до 30 листопада. Згідно графіка погашення заборгованості, починаючи з 1 кварталу 2017 року погашення заборгованості проводилось відповідачкою не регулярно та не в повному обсязі (а.с. 10-13). Останнє часткове погашення по кредиту відбулося 14.01.2019 року в сумі 5461,46 грн., а за час дії кредиту всього погашено лише 16 445,16 гривень. Станом на 17.12.2010 року загальна заборгованість за кредитом разом з відсотками та пенею становить 436006,88 грн., а саме: прострочений борг за кредитом 146223,83 грн., нараховані відсотки 21466,73 грн., пеня 261244,37 грн., комісія 7061,95 грн.. Враховуючи вищенаведене обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 30.08.2018 р. та 04.02.2019 р. було підготовлено претензії відповідно за № 229/02 - кс та № 32/02 - кс/01-8 , якими обласним фондом висловлено відповідачці вимогу терміново погасити допущену нею заборгованість по виплаті кредиту (а.с. 15-16). Однак, відповідачка на виставлені претензії не реагує, зокрема відповіді на вищевказані претензії до фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі не отримано, заборгованість по сплаті кредиту не погашено. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 509 та ст. 11 Кодексу зобов`язання виникають в тому числі на підставі договорів та інших правочинів. Одним із видів договорів передбачених Цивільним кодексом України є кредитний договір. Як вказано в ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина друга цієї ж статті вказує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що застосовуються до договору позики. За договором позики, як зазначено в ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно положень статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3.2.4 договору Фонду при утворенні заборгованості по обов`язкових платежах понад 90 днів або в разі несплати відсотків за користування кредитними ресурсами протягом двох місяців після встановленого терміну вправі вимагати від забудовника дострокового повернення кредиту і сплати відсотків. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки, відповідачка внаслідок несвоєчасного погашення наданого їй кредиту допустила порушення істотних умов договору кредиту, а отже договір підлягає розірванню. В статтях 1050 та 625 Цивільного кодексу України зазначено, що у випадку несвоєчасного повернення позичальником суми позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. У пункті 4.2 кредитного договору № 870 - 14 обумовлено, що за прострочку повернення кредиту за користування ним забудовник сплачує пеню з розрахунком подвійної річної облікової ставки Національного банку України що діє на день виникнення боргу від суми не внесено в строк платежу за кожний день прострочки 4.4 цього договору зазначаючи в разі утворення простроченої заборгованості по сплаті повернення кредиту понад 30 днів забудовник сплачує штраф у розмірі 10% від суми боргу. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та умови кредитного договору обласним фондом підтримки індивідуального будівництва на селі за несплачене повернення кредиту та за несплачені відсотки в період з травня 2019 року по листопад 2019 року нараховано пеню в розмірі подвійної річної облікової ставки Національного банку України в загальній сумі 6 549,49 грн., також згідно пункту 4.4 кредитного договору фондом нараховано штраф в розмірі 10% від суми боргу по сплаті повернення кредиту в сумі 4355,48 грн., які відповідачу необхідно сплатити. Крім того, [PERSON] потрібно сплатити суму наданого та неповернутого кредиту в розмірі 183 554, 84 гривень, також згідно пункту 4.2 кредитного договору фондом нараховано неустойку в розмірі 4 500 гривень та суму прострочених відсотків в розмірі 2 046,69 гривень. Згідно ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Як свідчить судова практика Верховного суду України (зокрема, справа № 812/1689/16 від 10.07.2018) аналізу ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. «Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Відповідно до п. 4 «Положення про порядок формування і використання коштів фондів підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», фонди є спеціалізованими кредитно-фінансовими господарськими організаціями. Фонди провадять свою діяльність на умовах повної господарської самостійності, є юридичними особами, мають самостійні баланси, рахунки в установах банків, інші необхідні реквізити. Крім вказаного, згідно п.п. 4,7 вищевказаного Положення фонди наділені функцією контролю за цільовим використанням коштів та не своєчасністю їх повернення. Отже, у випадку укладення кредитного договору з відповідачкою органом уповноваженим вирішувати спірні питання є Обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі Івано-Франківської обласної державної адміністрації. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved