Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

12 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення яким: 1.Зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у зустрічах з внуками: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], з метою особистого спілкування та участі у їх вихованні та визначити способи участі [PERSON] у вихованні внуків - неповнолітного [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], встановивши наступний графік їх побачень та спілкування: - протягом кожного навчального року у першу та третю неділю місяця з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем проживання [PERSON]; - під час осінніх, зимових та весняних канікул - перший календарний тиждень на початку канікул цілодобово за місцем проживання [PERSON] з правом залишатись внукам, за їх бажанням, ночувати за місцем проживання бабусі. - під час літніх канікул - липень місяць кожного року, цілодобово, за місцем проживання [PERSON] з правом залишатись внукам, за їх бажанням, ночувати за місцем проживання бабусі. Позовні вимоги мотивуються тим, що [INFO] померла дочка позивачки, [PERSON], яка з 19.07.1997 року до часу смерті перебувала в зареєстрованому любі з відповідачем по справі. Від цього шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., які на цей час проживають разом з батьком - відповідачем по справі у [ADDRESS]. Відповідач по справі, а зять позивачки, [PERSON], проходить службу в органах внутрішніх справ, і у зв'язку з цим він тривалий час проводить на службі, а позивачу, тобто бабусі, доводилось дуже багато приділяти уваги своїм внукам, допомагати доньці у їх утриманні та вихованні. На час, коли дочка позивачки була жива бабуся регулярно спілкувалась зі своїми внуками, приймала участь у їх вихованні, матеріально підтримувала, і ніхто не чинив у цьому перешкод. Однак, після смерті доньки, [PERSON] став чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, забороняє спілкуватись з ними, настроює дітей проти бабусі. Позивачка намагалась говорити з батьком дітей, просила вирішити питання про можливі зустрічі зі своїми внуками, однак це не досягло будь-якого результату. З приводу можливості спілкування з внуками позивач зверталась до органу опіки та піклування а також за місцем служби [PERSON], однак це також не дало бажаного результату. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, посилаючись на ст.257 Сімейного Кодексу України, пояснила, що вона має 40 років педагогічного стажу, а тому на її думку вона ніяким чином не може зашкодити у вихованні свої рідних внуків та не втручається у життя зятя. Вважає, що батько дітей забороняючи спілкування з бабусею поводиться з ними негативно, зокрема з старшим сином неправомірно обмежуючи його у всіх відносинах, що негативно впливає на поведінку та психіку дитини. Судові витрати по розгляду справи в суду бере на себе. Відповідач позов визнав частково, а саме не заперечує проти позовних вимог стосовного старшого сина [PERSON], а відносно малолітнього пояснив, що малолітній син [PERSON] категорично не бажає спілкуватися з бабусею, а тому вважає, що він не має права примусово всупереч його волі віддавати сина бабусі, а тому вважає невірним встановлений позивачкою порядок та графік побачень та спілкування, з урахуванням віку малолітнього. Пояснив також, що після смерті його дружини, бабуся всіляко втручається в особисте життя відповідача. Так, він на даний час мешкає з співмешканкою, а втручання його тещі негативно впливає як на його особисте життя так і на життя його синів. Втручання проявляється в різноманітних формах: щодо господарювання, виховання дітей їх утримання, харчування, відпочинку та навчання. З цього приводу він неодноразово зауважував тещі, однак остання не реагує. Тому він мав розмову з страшим сином стосовно цієї обставини, оскільки таке втручання також відбувається і через старшого сина під час його відвідування бабусі. Він як батько рівнозначно відноситься і виховує своїх синів. У харчуванні старшого сина не обмежував і не обмежує, всіляко піклується про них. У дітей є все необхідне в тому числі й свій куточок в квартирі. Старшому сину [PERSON] він дійсно не давав ключі від квартири, оскільки син негативно поводився, на зауваження не реагував, а продовжував займатися шкідливими звичками: курити, приводив в квартиру як друзів та і невідомих осіб та також разом з ними курив, без будь-якого дозволу брав гроші, повертався до дому пізно. Представник 3-ї особи- орган опіки та піклування виконкому Шосткинської міськради- головний спеціаліст служби у справах дітей Жаден В.Г., підтримує позов та вважає, що відповідач порушує права бабусі у відповідності до ст. 257 СК України. Пояснила, що обстеженням метеріально-побутових умов батька дітей встановлена їх належність та відповідність щодо забезпечення дітей всім необхідним та окремих дитячих куточків, про що надала відповідний акт. Відносно малолітнього сина щодо встановлених позивачкою способів участі покладається на розсуд суду. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], пояснила, що вона є дочкою позивачки, дітям є рідною тіткою та хрещеною старшому сину, батько дітей забороняє їм спілкуватися та відвідувати бабусю, як на її думку з особистих міркувань. Незадовільно поводиться із старшим сином, не завжди забезпечує харчуванням, не дає ключів від квартири та сварить його. Свідок [PERSON], пояснила, що вона є співмешканкою відповідача з яким проживає з лютого 2014 року. Дітям доводиться мачухою, до яких ставиться належним чином. Батько до обох дітей ставиться однаково, дбає про них. Однак, старший син відповідача до неї поводиться незадовільно, тому вона вимагає від нього тактовної поведінки. Бабуся онуків негативно впливає на дітей, тому з цього приводу в сім*ї виникають суперечки та сварки. Допитаний в судовому засіданні в присутності психолога [PERSON], неповнолітній [PERSON], та малолітній [PERSON], пояснили наступне. Зокрема неповнолітній [PERSON], пояснив, що він спілкується з бабусею, відвідує її та бажає в подальшому спілкуватися та проводити у неї деякий під час як протягом навчального року так і під час канікул, але у нього з цього приводу з батьком виникають суперечки, оскільки до цього батько відноситься негативно та виказує йому з цього приводу певні заперечення. Малолітній [PERSON], пояснив, що раніше він спілкувався з бабусею, але на даний час спілкуватися з бабусею та відвідувати її не бажає. Причину цьому не пояснив. Аналогічні покази діти дали в присутності психолога [PERSON], під час видалення батька із зали судового засідання для об'єктивного з'ясування обставин справи. Вислухавши пояснення сторін, 3-ї особи, свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] померла дочка позивачки, [PERSON], яка з 19.07.1997 року до часу смерті перебувала в зареєстрованому любі з відповідачем по справі. Від цього шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., які на цей час проживають разом з батьком - відповідачем по справі у [ADDRESS]. Позивачка по справі є рідною бабусею дітям. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що у сторін виникли непорозуміння та суперечки щодо прийняття участі у спілкуванні та вихованні дітей бабусею, що призвели до негативних наслідків. Відповідач фактично визнав той факт, що заперечує проти спілкування бабусі з онуками, оскільки вважає, що бабуся втручається в сімейне життя та негативно впливає на онуків. Однак, в ході розгляду справи змінив своє ставлення до позову та проти задоволення позову стосовно старшого онука не заперечує. Тому, при прийнятті рішення суд враховує, що бабуся постійно спілкувалась та спілкується з старшим онуком, займалась його вихованням і позбавлення її права на спілкування з онуком також позбавляє й онука на спілкування з нею, що не є позитивним фактором що впливає на емоційний стан дитини. Статтею 257 СК України передбачені права баби та діда, прабаби та прадіда на виховання внуків, правнуків: 1. Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. 2. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Як встановлено в судовому засіданні неповнолітній онук [PERSON] бажає зустрічі та спілкування з бабусею. Відповідно до ч.3 ст.291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, прадід, прабаба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Суду не надано належних та беззаперечних доказів того, що спілкування бабусі з онукам має негативний вплив. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім*ї. Враховуючи тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 257 СК України, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною баби та діда, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Що стосується вимог позивача про надання часу для спілкування з малолітнім онуком [PERSON], слід зазначити наступне. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON], з урахуванням свого віку, висловив своє категоричне небажання в спілкуванні з бабусею. З урахуванням відносин, які в даний час склалися між сторонами по справі, особи позивача, відповідача, а також інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку з урахуванням принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, та пріоритетному інтересу дитини, недопущенням порушення права позивача на виховання та інтереси самої малолітньої дитини, на підтримку зв'язків з бабусею, суд прийшов до висновку про зобов'язання відповідача у місячний термін з дня набрання рішенням законної сили вишукати та створити умови для даного спілкування у нормальній спокійній обстановці, без суперечок та скандалів та виключити тиск на малолітнього з метою негативного відношення до такого спілкування, за необхідне дозволити батьку бути присутнім при спілкуванні, чи без присутності батька, за бажанням малолітнього, що сприятиме налагодженню взаємостосунків з ними. Таким чином не позбавить права позивача щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука та родинних зв'язків з бабою по лінії матері, любові та турботи з її боку.

Outcome: partial