Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

12 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , що продовжує навчання. В позовній заяві зазначала, що вона з 14.09.2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 липня 2011 року, що набрало законної сили 26 липня 2011 року. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає зі нею і знаходиться на її утриманні. З 15 червня 2011 року за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 липня 2011 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття. 17 жовтня 2014 року нею було укладено новий шлюб, внаслідок чого вона змінила своє прізвище на « [PERSON] ». На даний час син досяг повноліття, однак продовжує навчатися у Об`єднанні будівельно-керамічних навчальних закладів у Глівіцах - Технікумі № 4, що знаходиться в Республіці Польща, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, придбання продуктів харчування, одягу, канцтоварів, проїзд між місцем навчання та місцем проживання і додому на канікули, та інше, яку вона в не в змозі надати в повній мірі самостійно. Відповідач не заперечував проти виїзду сина на навчання за кордон, про що 23 квітня 2018 року надав свою згоду. Витрати, пов`язані з навчанням за кордоном, складаються з: витрат на придбання страхового полісу, що є обов`язковим для виїзду за кордон - 3590,07 грн.; витрат на оплату послуг візового центру - 710,00 грн.; витрат на оплату проживання згідно з договором проживання учня від 15.07.2020 - 700 злотих на місяць (офіційний курс НБУ станом на 11.02.2021 - 6,2945 грн. за 1 злотий); витрат на проїзд з України в Польщу - від 900 грн. до 1200 грн. в одну сторону; витрат на придбання проїзного документу для проїзду в Глівіце з місця проживання до місця навчання 46,50 злотих на місяць; витрат на придбання продуктів харчування (приблизно 300-400 злотих на місяць). Крім того, син потребує, постійного лікування у дерматолога, що підтверджується відповідними медичними документами, в зв`язку з чим вона також несу витрати на придбання ліків. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення сином навчання. Ухвалою судді від 16.02.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 03 березня 2021 року відповідач подав відзив, в якому зазначив, що позов визнає частково. Вважає, що розмір аліментів на сина, що продовжує навчання у вигляді 1/4 частки його заробітку, який просить позивач стягнути є необгрунтованим та необхідними доказами не підтверджений. Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2011 року він сплачував аліменти в користь [PERSON] шлюб з якою розірваний 15.07.2011 року рішенням цього ж суду, на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2011 року і до повноліття. 17 липня 2015 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Разом з ним проживає його дружина [PERSON] , а також її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] від шлюбу з [PERSON] . [PERSON] рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року позбавлений відносно [PERSON] батьківських прав. Аліментів від колишнього чоловіка вона не отримує, оскільки той перебуває на тимчасово окупованій території України. Доходів дружина не має, часто хворіє. Крім того, він надає матеріальну допомогу батькам-пенсіонерам, які потребують такої допомоги. Мати хворіє цукровим діабетом II типу, тяжка форма, потребує оперативного лікування. Пенсію отримує низьку, потребує коштів на придбання ліків, які він систематично надає. У нього на утриманні є інша сім`я. Він утримує дружину та її неповнолітнього сина, а також надає допомогу своїм батькам пенсійного віку, які часто хворіють. Звернув увагу на те, що його сімейний стан та матеріальне становище свідчать про те, що він не спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку. Зазначені обставини мають істотне значення, які необхідно врахувати при визначенні розміру аліментів. Вважає, що може сплачувати сину на його утримання на період навчання аліменти в розмірі 1/8 частини свого заробітку. Крім того, позивач матеріально забезпечена, має достатній розмір заробітку на постійному місці роботи і спроможна надавати сину таку ж саму суму нарівні з ним. 09 березня 2021 року позивач [PERSON] подала відповідь на відзив. Вказувала, відповідачем не надано доказів непрацездатності своєї дружини [PERSON] , а отже і наявності у нього обов`язку по її утриманню. Копія консультативного висновку спеціаліста від 29.01.2020 року, в якому не зазначено про наявність будь-яких протипоказань для праці [PERSON] , жодним чином не підтверджує її непрацездатності та не свідчить про наявність у неї захворювань, які б перешкоджали її працевлаштуванню. Посилання відповідачі на довідку Миргородської державної податкової інспекції № 285 від 25.02.2021 про відсутність у його дружини доходів, є безпідставним, оскільки згідно з вказаною довідкою [PERSON] у 3 та 4 кварталі 2020 року отримувала в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» доходи у вигляді додаткового блага. Вказане свідчить про те, що [PERSON] є клієнтом вказаного банку, отже має відповідні кошти для проведення розрахунків через його установи. Щодо утримання сина дружини відповідача, то обов`язок по утриманню дитини покладено на її батьків, до яких відповідач не належить. При цьому посилання відповідача на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] є безпідставним, оскільки згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Посилання відповідача на неможливість отримання його дружиною від [PERSON] аліментів на утримання сина є недоведеним, оскільки доказів того, що вона зверталась до органів виконавчої служби з метою стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина не надано Крім того, відповідно до ч,8 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дружину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, дружина відповідача може звернутись до відповідного державного органу із заявою про призначення вищезазначеної допомоги, але навіть факт відмови у призначенні такої допомоги не призводить до виникнення у відповідача обов`язку утримувати [PERSON] . Вона також має захворювання хребта, але, незважаючи на це, працює, щоб отримувати заробітну плату та надавати утримання сину. При цьому частка її доходу, яку вона витрачає на утримання сина, значно більша ніж 1/4, і наявність у неї спроможності надавати утримання сину у частці від свого заробітку (доходу), про що зазначає позивач, не звільняє його від обов`язку надавати утримання сину, який його потребує. Твердження відповідача про те, що нею не доведено, що витрати на ліки та лікування, які вказані в позові та доданих документах, пов`язані з навчанням, і оскільки позов стосується стягнення аліментів на навчання, то зазначені в позові витрати на лікування не можуть бути предметом розгляду в даній справі є безпідставним, так як аліменти стягуються не на навчання, а в зв`язку з навчанням, тобто в зв`язку з тим, що особа, яка навчається, не має можливості повноцінно працювати та себе утримувати, тому потребує матеріальної допомоги. Вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/8 частки заробітку відповідача, навіть за умови надання нею сину такої ж самої суми нарівні з відповідачем не є достатнім для повноцінного забезпечення життєвих потреб та розвитку сина, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення сином навчання. Позивач в судовому засіданні підтримала позовну заяву та подану відповідь на відзив. Вказувала, що син [PERSON] продовжує навчання в Польщі. Розмір витрат на навчання, щомісячно, складає близько 10000 12000 грн.: 5000 грн проживання, харчування, додаткове харчування, 380 грн. страховка, 1500 грн переліт, 1200 грн. мобільний зв`язок та заняття спортом, 1500 грн. вивчення іноземної мови. Вказувала, що відповідач не надав докази, що не має змоги надавати матеріальну допомогу в розмірі ј частини його доходу. Звернула увагу, що дитину дружини він не зобов`язаний утримувати, про утримання якої вказував відповідач у відзиві. Повідомила, що при оплаті аліментів в розмірі ј частини до повноліття дитини, сума становила близько 4500 грн. Оскільки син [PERSON] не має змоги заробляти самостійно та відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення сином навчання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належим чином, відповідно до Витягу з наказу командира В/Ч [NUMBER] від 02.03.2021 [PERSON] вибув у відрядження з 04 березня 2021 року для здійснення заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, м. Краматорськ, Донецька область (а.с.48,78). Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 49). Будь-яких заяв, клопотань, що стосуються предмету позовних вимог, не подав. Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 14 вересня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Миргородського міськрайонного суду від 15 липня 2011 року розірвано(а.с. 7). Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 лютого 2003 року серія [NUMBER] де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2016 (а.с.9). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2011 року і до повноліття (а.с. 8). [PERSON] навчається в Об`єднанні будівельно-керамічних навчальних закладів у Глівіцах - Технікумі № 4, що знаходиться в Республіці Польща з 28 серпня 2020 року до 31 серпня 2022 року (а.с.10-13). Згідно нотаріально посвідченої заяви від 23.04.2018 батьки [PERSON] та [PERSON] дали згоду на тимчасові поїздки за кордон до Республіки Польща та країн Шенгенської угоди з метою відпочинку та навчання у період з 24 квітня 2018 року по 10 лютого 2021 року, неповнолітньому сину [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). 17 липня 2015 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. що підтверджується копією свідоцтва [NUMBER] від 17.07.2015 року (а.с.68). Відповідач [PERSON] має на утриманні матір [PERSON] , яка є пенсіонером за віком, хворіє цукровим діабетом II типу, тяжка форма, що підтверджується медичною довідкою від21.01.2021 року, довідкою про розмір пенсії № 5321 від 01.03.2021 року. Факт родинних відносин з матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 28.01.1981 року (а.с. 71,72,75,77). [PERSON] є військовослужбовцем В/Ч [NUMBER] відповідно до Витягу з наказу командира В/Ч [NUMBER] від 02.03.2021 (а.с. 78). Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня по 30 червня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн. Суд вважає доведеним розмір щомісячного доходу відповідача в сумі 18000 грн. (4500*4), оскільки він підтверджений сторонами і відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. В разі сплати відповідачем аліментів в розмірі 1/6 частини доходу, розмір аліментів буде становити близько 3000, що складає більше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на час розгляду справи . Суд погоджується з доводами позивача про те, що син потребує значних матеріальних затрат на навчання, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади, на момент закінчення навчання не досягне 23 років, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 12 лютого 2021 року і до закінчення навчання до 31 серпня 2022 року. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання відповідачем свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини, яка продовжує навчання. Суд не може взяти до уваги надані позивачем квитанції про оплату послуг сином [PERSON] та визначити розмір витрат на навчання, яка відповідно до пояснень позивача становить 10000 12000 грн.., оскільки вони не місять відомостей про особу, яка здійснила оплату, та назву товару, так як не містять перекладу на державну мову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені частково, тому судові витрати необхідно стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 617,44 грн.

Outcome: partial