Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

14.05.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, відповідно до якої представник позивача перший заступник голови Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області Протасов В. просить: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей- сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. [PERSON] [INFO] являється матір`ю малолітнього [PERSON] [INFO] . Відомості про батька записано відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України № 00006509399 від 24.11.2010 р. виданого відділом Державного реєстру актів цивільного стану громадян Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. 24 червня 2011 року рішенням Близнюківського районного суду [PERSON] була засуджена до позбавлення волі на 10 років. Малолітній [PERSON] залишився без батьківського піклування. Розпорядженням голови Близнюківської районної державної адміністрації від 30 серпня 2012 року № 1003 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та розпорядженням голови Близнюківської районної державної адміністрації від 10 червня 2013 року № 320 призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] .Після звільнення з місць позбавлення волі 09 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації, з питання щодо відновлення батьківських прав на що отримала відповідні роз`яснення. З листопада 2018 року більше жодного разу не відвідала служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації, на телефонні дзвінки не відповідала, на контакт не виходила. Відповідно до листа В.Самарської сільської ради [PERSON] [INFO] змінила місце проживання. На даний час відповідачка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Біологічна мати [PERSON] жодного разу не відвідувала свого сина, не цікавилась його здоров`ям, не зверталась до служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. За період з листопада 2018 року не вжито жодних заходів для відновлення батьківських прав, не створено умов для повноцінного розвитку та виховання дитини.На сьогодні дитина знаходяться під опікою у [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 20.06.2019 року підготовче судове засідання по справі закрито справу призначено до судового розгляду. Представник позивача Органу опіки та піклування Близнюківської РДА у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, позивач подав до канцелярії суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала відповідну заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи начальник служби у справах дітей Близнюківської районної державної адміністрації Макарова Н. у судове засідання також не з`явилася, надала відповідну заяву про слухання справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] , як є опікуном [PERSON] позовні вимог підтримала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] , про що 14 вересня 2009 року Верхньосамарською сільською радою Близнюківського району Харківської області у книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис № 06 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00006509399 від 24.11.2010 р. виданого відділом Державного реєстру актів цивільного стану громадян Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, батьком [PERSON] зазначено « [PERSON] », відомості про батька внесені зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Вироком Близнюківського районного суду Харківської області [PERSON] було визнано винною за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч. 187 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. 27.12.2010 року [PERSON] звернулася із заявою до начальника служби у справах дітей Близнюківського району Харківської області, згідно якої просила встановити опіку над її малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Близнюківської РДА від 16.08.2012 року постановили підготувати подання про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] та розробити проект розпорядження про надання статусу та встановлення опіки. Розпорядженям голови Близнюківської РДА Л.С.Шулень № 1003 від 30.08.2012 року малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, так як мати перебуває в місцях позбавлення волі. Розпорядження голови Близнюківської РДА Л.С. Шулень №1004 від 30.08.2012 року призначено опікуна над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] , [INFO] громадянку України [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Протоколом № 15 комісії з питань захисту прав дитини Близнюківської РДА від 06.06.2013 року вирішено підготувати проект розпорядження про звільненя від повноважень опікуна [PERSON] над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] , про що є відповідне розпорядження № 320 від 18.06.2013 року, згідно якого [PERSON] звільнено від повноважень опікуна та призначено опікуном над [PERSON] [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку органу опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від 26.04.2019 року № 01-50/1579 малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . Після звільнення з місць позбавлення волі, мати [PERSON] не брала участі у вихованні свого сина, не надавала йому матеріальної допомоги, не цікавиться життям, здоров`ям та розвитком. За період з листопада 2018 року не вжито жодних заходів для відновлення батьківських прав, не створено умов для повноцінного розвитку та виховання дитини. Таким чином, орган опіки та піклування Близнюківської районної державної адміністрації вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору суд виходив з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції про захист основних прав і свобод. Статтею 8 Конвенції проголошено, що кожен має право на повагу до свого... сімейного життя... Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Статті 32, 51 Конституції України передбачають, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статті 11, 12, 14 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Стаття 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав, так, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин суд доходить висновку, що позивач, мав право на звернення до суду з відповідним позовом про позбавлення батьківських прав відповідно до положень ст. 165 СК України, обраний спосіб захисту відповідає допущеному порушенню. Відтак, судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні [PERSON] , відповідач [PERSON] покинула дитину та в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Одночасно суд також доходить висновку, що відповідач в порушення вимог статей 150, 157 СК України не виконує належним чином свої обов`язки щодо виховання та розвитку сина [PERSON] , не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не несе кошти на її утримання, в зв`язку з чим враховуючи,в тому числі, визнання позову відповідачем,позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі,. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх дітей. Враховуючи, задоволення позову та той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору, останній у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved