Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

13 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Головне управління Держгеокадастру у Луганській області. В обґрунтування вимог заяви [PERSON] посилався на те, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.06.2020 його позовні вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задоволено частково. Рішенням суду встановлено, що окрім позивача [PERSON] право на спадщину після смерті [PERSON] має також [PERSON] , як брат померлого. За результатами розгляду справи за позовом [PERSON] Новопсковським районним судом Луганської області ухвалено рішення по справі ЄУ № 420/862/19, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. Луганським апеляційним судом 10.01.2020 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а вищезазначене рішення без змін. Про всі вказані обставини заявник [PERSON] довідався тільки після того, як його представник отримала копію рішення, що набрало законної сили. Звертаючись до суду з позовом, заявник не знав про аналогічне звернення [PERSON] з такими ж позовними вимогами, у задоволенні яких йому було відмовлено, а тому позивач вважає, що це є нововиявленими обставинами, та просить суд переглянути рішення від 25.06.2020 та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19.08.2020 відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження на 01.09.2020. 01.09.2020 судове засідання відкладено до 01.10.2020 у зв`язку з оголошенням окремої ухвали суду щодо виявлення протиправних дій посадових осіб. 01.10.2020 судове засідання відкладено до 04.11.2020 у зв`язку з ненадходженням відомостей про виконання окремої ухвали суду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та участі позивача, заяву задовольнити. Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи до суду не направив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування судового засідання технічним засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.06.2020 підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами; підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно з вимогами ч.2, п.2 ч.3 ст.429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Пунктом 1 ч. 4 ст. 429 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду. Судом встановлено, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.06.2020 позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задоволено частково та визнано за ним право на Ѕ частину земельної ділянки (паю) у розмірі 10,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого в Танюшівській сільській раді Новопсковського району Луганської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0061195, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Україна» міститься запис № 208, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення набрало законної сили 07.08.2020. Підставами часткового задоволення позовних вимог [PERSON] суд зазначив наявність другого спадкоємця, а саме [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . В заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на свою необізнаність на момент подання ним позову стосовно звернення до суду [PERSON] з аналогічними вимогами, в задоволенні яких судом першої інстанції було відмовлено та судом апеляційної інстанції рішення залишено без змін. Позивач [PERSON] про такі обставини дізнався вже після отримання рішення суду від 25.06.2020, то вважає, що ці обставини є нововиявленими. До заяви [PERSON] додав докази, а саме копію рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.09.2019 по справі ЄУ № 420/862/19 та постанову Луганського апеляційного суду від 10.01.2020. Відповідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.09.2019 по справі ЄУ № 420/862/19 в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовлено. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог суд вказав те, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, оскільки зі спадкодавцем постійно не проживав, у визначний законом строк заяву про прийняття спадщини не подав. Згідно постанови Луганського апеляційного суду від 10.01.2020 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.09.2019 - без змін. Постанова Луганського апеляційного суду набрала законної сили 10.01.2020. Таким чином, враховуючи встановлені у справі нововиявлені обставини, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про перегляд рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.06.2020 у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення суду від 25.06.2020 - скасуванню. Надаючи оцінку усім зібраним у справі доказам, суд постановляє нове рішення, згідно якого у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом слід відмовити з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Таким чином, рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.09.2019 по справі ЄУ № 420/862/19 та постанова Луганського апеляційного суду від 10.01.2020 є преюдиційними рішеннями, якими встановлені відповідні факти та правовідносини, а отже не можуть оспорюватися та не доказуються при розгляді іншої справи. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.09.2019 у справі № 420/862/19, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 10.01.2020, встановлено, що згідно довідки №245 від 01.04.2019, виданої виконкомом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Даний факт з огляду на приписи ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. До матеріалів справи ЄУ № 942/421/20 позивачем була надана довідка № 80 від 23.01.2020, видана виконкомом Танюшівської сільської ради Новопсковського району, з якої вбачається, що [PERSON] , 1956 р.н., помер [INFO] , а/з 31 від 17.10.2006. На день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним фактично проживали: брат - [PERSON] , 1949 р.н. Довідка підписана сільським головою Калиновським О.О. та секретарем сільської ради Головко О.О. Аналогічна за змістом довідка № 171 від 03.03.2020, видана виконкомом Танюшівської сільської ради Новопсковського району, міститься в спадковій справі, долученій до справи. З огляду на те, що довідки № 171 від 03.03.2020, № 80 від 23.01.2020 та № 245 від 01.04.2019, видані виконкомом Танюшівської сільської ради, містять суперечливі відомості, які не відповідають одне одному, судом було постановлено окрему ухвалу, якою повідомлено Новопсковський відділ Старобільської місцевої прокуратури про виявлені порушення закону, які містять ознаки кримінального правопорушення посадовими особами Танюшівської сільської ради. Про виконання окремої ухвали зобов`язано повідомити суд протягом тридцяти днів з дня отримання її копії. 02.10.2020 Новопсковський відділ Старобільської місцевої прокуратури листом повідомив суд про направлення вищезазначеної ухвали до Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області для проведення перевірки даних та розгляду у межах компетенції. За результатами перевірки фактів, викладених у окремій ухвалі суду від 01.09.2020, Новопсковським ВП ГУНП в Луганській області 02.11.2020 надано відповідь за вих. № 19155/111/40-2020, з якої вбачається, що в ході проведеної перевірки було опитано голову Танюшівської с/р [PERSON] , з його слів було встановлено, що 01.04.2020 до Танюшівської сільської ради звернувся [PERSON] за довідкою про те, що його рідний брат [PERSON] на момент смерті [INFO] проживав один (довідка видавалася за місцем запиту), але 23.01.2020 [PERSON] звернувся повторно до Танюшівської сільської ради за довідкою про те, що його брат [PERSON] на момент смерті проживав разом з ним у зв`язку з тим, що останній був тяжко хворий. Головою Танюшівської сільської ради був здійснений виїзд на територію с. Березівка вул. Довжанська для встановлення факту проживання останнього на момент смерті зі своїм братом. Даний факт був підтверджений при опитуванні місцевих мешканців по [ADDRESS] . [PERSON] дійсно проживав зі своїм братом [PERSON] та на момент смерті здійснював його поховання. Головою Танюшівської сільської ради Калиновським О.О. було прийнято рішення надати довідку [PERSON] про фактичне проживання на момент смерті його брата [PERSON] разом з ним без реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд вважає надану довідку № 80 від 23.01.2020 недопустимим доказом з огляду на таке. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.09.2019 по справі ЄУ № 420/862/19 встановлено, що спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Даний факт доказуванню не підлягає. З відповіді Новопсковського ВП ГУНПне вбачається в якості кого було допитано голову Танюшівської сільської ради [PERSON] , не зазначено інформації чи повідомлено останнього про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. А так само відсутні відомості про інших опитаних осіб і на підставі свідчень яких саме осіб головою Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області встановлені вказані обставини. Отже, факт надання Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області різної за змістом інформації ставить під сумнів достовірність зазначеної інформації. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Інших доказів, окрім довідки № 80 від 23.01.2020, на підтвердження факту проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем суду не надано. Враховуючи, що судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на час смерті проживав один, суд зазначає наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, особою, яка є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що відповідно до положень статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що позивач разом зі спадкодавцем постійно не проживав, у шестимісячний строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подавав, поважних причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини не вказав. Таким чином, позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не прийняв, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved