Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

14 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Роменської міської ради Сумської області, третіх осіб [PERSON], Приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Білашенко Юрія Володимировича, Радехівської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Радехівському районі Львівської області, [PERSON] про визнання права власності на спадшину. В позовній заяві зазначає, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка на момент смерті постійно проживала у [ADDRESS] що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.1999 року. 20.02.2002 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Бишівської сільської ради, яким усе своє майно вона заповіла в рівних частинах своїй дочці - матері позивача [PERSON] та сину [PERSON]. Після смерті [PERSON] її син [PERSON]. не прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як не проживав постійно разом зі своєю матір'ю на момент її смерті, що підтверджується двома довідками Бишівської сільської ради від 10.01.2014 року №№14,15, та копією будинкової книги. Він також не прийняв спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини внаслідок смерті своєї матері не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підтвердження цього факту в позивача немає письмового доказу, оскільки Радехівська державна нотаріальна контора відмовила йому у наданні відповідної інформації на письмову заяву. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. В той же час, матір позивача [PERSON] після смерті бабусі прийняла спадщину на 1/2 частину земельної ділянки відповідно до заповіту та оформила її у нотаріальному порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.10.2007 року, виданим державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 4490. Його матір є дочкою [PERSON], тобто має право на спадщину не лише за заповітом, а й за законом, а також у зв'язку з тим, що [PERSON] не прийняв свою частину у спадщині [PERSON], то відповідно його матір має право на спадкування й іншої 1/2 частини вказаної земельної ділянки. Факт родинних відносин між [PERSON] та її матір'ю [PERSON] і відповідно її право на спадкування у першу чергу за законом підтверджується свідоцтвом про народження матері та її свідоцтвом про укладення шлюбу. Оскільки спадщину на іншу 1/2 частину вказаної земельної ділянки син [PERSON]- [PERSON] відповідно до заповіту не прийняв, то її прийняла матір позивача, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.10.2007 року № 4490, адже не прийнявши спадщину, вона б не отримала вказане свідоцтво. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON], і частково оформивши її у нотаріальному порядку, матір позивача [PERSON] не отримала державний акт на вказану земельну ділянку. Посилаючись на вище наведене, з врахуванням того, що матір позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], а син останньої - [PERSON] не прийняв спадщину, то відповідно до ч. 5 ст. 1268, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, правового висновку Верховного Суду України від 23.01.2013 р. у справі №6-164 цс 12, з дня смерті [PERSON] його матір [PERSON] набула право власності на вищевказану земельну ділянку площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, тому просив постановити рішення про задоволення позовних вимог, визнавши за ним право власності на згадану земельну ділянку. Справа неодноразово призначалась до розгляду, однак відкладалась із причин незалежних від суду, зокрема неявкою учасників процесу, витребуванням документів та мобілізацією позивача. Ухвалою судового засідання Радехівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2014 року зупинено провадження у даній справі до вирішення справи й набрання законної сили рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.102). Ухвалою від 18.03.2015 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Роменської міської ради Сумської області, третіх осіб [PERSON], Приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу [PERSON], Радехівської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Радехівському районі Львівської області, [PERSON] про визнання права власності на спадщину (а.с.103). 22 квітня 2015 року [PERSON] змінено статус із третьої особи на відповідача та її представником [PERSON] в її ж інтересах подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], Роменської міської ради Сумської області, треті особи [PERSON], Приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Білашенко Юрій Володимирович, Радехівська державна нотаріальна контора, відділ Дерземагенства у Радехівському районі Львівської області про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки у порядку спадкування (а.с.123-124) У зустрічній позовній заяві представник позивача [PERSON] вказує, що [INFO] року у селі Забава, Радехівського району, Львівської області померла [PERSON], яка приходиться позивачу за зустрічним позовом бабусею. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, площею 2,36 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.1999 року. 20 лютого 2002 року [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла у рівних частинах своїй дочці [PERSON] та батькові позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини по заповіту дочка [PERSON], що підтверджується виданим на її ім'я свідоцтвом про право на спадщину. Таким чином остання успадкувала 1/2 частину спірної земельної ділянки. [INFO] року померла [PERSON], яка приходиться матір'ю позивача за первісним позовом [PERSON], який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом. [INFO] року у селі Забава, Радехівського району, Львівської області помер батько позивача [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей Бишівською сільською радою було зроблено актовий запис за №31. Зважаючи на те, що позивач мала постійне місце проживання та проживала за кордоном Республіка Італія у місті Рим, звернулася із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Рішенням Радехівського районного суду позовну заяву було задоволено та визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] Тому, на думку представника позивача по зустрічному позові, у позивача виникло право на спадкування 1/2 частину земельної ділянки, площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, оскільки батько позивача прийняв спадщину. Батько позивача [PERSON] заяви протягом шестимісячного строку з моменту смерті його матері [PERSON] до нотаріальної контори не подавав, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері по закону внаслідок проживання разом із нею станом на [INFO] року. Та обставина, що батько позивача спадщини не прийняв після смерті своїй матері [PERSON] не відповідає матеріалам цивільної справи, тому просить постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 2, 36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.1999 року. У судове засіданні сторони не з»явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомлення про вручення судових повісток (а.с.127-129, 132-136). Від позивача по первісному позову [PERSON] та представника позивача [PERSON] по зустрічному позову до суду поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі (а.с.140-141). Від Роменської міської ради Сумської області поступила заява, в якій зазначено, що Роменська міська рада проти позову не заперечує за умови не порушення спадкових прав, при наявності інших спадкоємців, відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України (а.с.138). Від приватного нотаріуса [PERSON] поступила заява, в якій нотаріус не заперечує щодо позовних вимог про визнання права власності та просить вказану справу розглядати у його відсутності (а.с.130). У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися позивач та представник позивача у зустрічному позові. Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] - задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON] у [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2014 року (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.1999 року (а.с.10). 20 лютого 2012 року, ще за життя, [PERSON] склала заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Бишівської сільської ради, яким усе своє майно заповіла в рівних частинах своїй дочці - матері позивача [PERSON] та сину [PERSON] - батьку позивача по зустрічному позові (а.с.11). 20.10.2007 року [PERSON] (змінила прізвище із [PERSON] на [PERSON] після одруження) отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину на земельну ділянку, площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.18). [INFO] року помер [PERSON] (а.с.17). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.08.2012 року, однак Державного акту не виготовила (а.с.23). Спадкодавець за життя своїм майном - земельною ділянкою не розпорядилася. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. 15 грудня 2012 року в приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Сумської області зведено спадкову справу після смерті [PERSON] Спадкоємцем, який прийняв спадщину є син [PERSON], а спадкоємцем, який відмовився від прийняття спадщини є син [PERSON] (а.с.35). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015 року [PERSON] (дочці [PERSON]) визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки [PERSON] мала постійне місце проживання та проживала за кордоном Республіка Італія у місті Рим. Вказане рішення набрало законної сили (а.с.137-137 зворот). Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, можна одержати свідоцтво про право на спадщину, проте відсутність свідоцтва про право на спадщини не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України, в редакції чинній на момент видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.2007 року № 4490, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалося державними актами. Суд встановив, що успадкувавши після матері [PERSON] земельну ділянку [PERSON] не отримала на неї Державний акт, а відтак позивач [PERSON] позбавлений права оформити на себе спадкові права після смерті матері. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Батько позивача по зустрічному позову - [PERSON] заяви протягом шестимісячного строку з моменту смерті його матері [PERSON] до нотаріальної контори не подавав, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері по закону у спосіб визначений вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом фактичного проживання із матір'ю на момент її смерті, станом на [INFO] року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №432 від 28.05.2014 року (а.с.34). Вказане свідчить про те, що в даний час, у дочки [PERSON] - [PERSON] виникло право на 1/2 частину земельної ділянки, площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.1999 року (а.с.10). У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Узагальнюючи наведене, враховуючи подані суду докази, Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.08 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд робить висновки про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити частково, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] - задовольнити у повному обсязі, визнавши за кожним право власності по 1/2 частині земельної ділянки, площею 2,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради.

Outcome: partial