overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

13 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 20 травня 1995 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з травня 2014 року, сторони ведуть спільне господарство, всі обов'язки по утриманню будинку та господарству лежать на позивачці. Розпад сім'ї відбувся з вини відповідача, який завів іншу сім'ю. У зв'язку із чим відповідач постійно вчиняє сварки. Спору про поділ майна подружжя між сторонами не має. У зв'язку із тим, що позивачка вважає неможливим подальше сумісне життя із відповідачем, примирення між ними неможливе, оскільки відповідач утворив нову сім'ю, вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Витрати по справі позивачка просила покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. (а.с. 13) Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, просив надати термін для примирення. В судовому засіданні визнав ту обставину, що від його фактичних шлюбних відносин із [PERSON], [INFO] року народилась їх спільна дитина - [PERSON]. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1995 року, який зареєстрували у Комінтернівському відділі РАЦС Харківського МУЮ, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 293 /а.с. 6/. Суд керується основним принципом, який визначає шлюбні відносини, а саме, що це є добровільний союз чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивачки [PERSON] судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

13 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів його доходу, посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а тому позивачка просить її вимоги задовольнити. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, враховуючи, що відповідач офіційно не працює просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, зазначив, що спроможний сплачувати аліменти в сумі по 400 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховується вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач є здоровим, працездатним, спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, а тому вважає за можливе встановити їх саме в такому розмірі, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

13 червня 2014 року Апостолівським районним судом постановлено рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості, але при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 810 гр. 15 коп. Позов задоволено частково, але при постановленні рішення 13 червня 2014 року судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що позов задоволено частково на суму вимог 35 428 гр. 82 коп., суд вважає, що з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 354 гр. 29 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

13 червня 2014 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу додаткового рішення, поскільки рішенням Жидачівського районного суду від 26 вересня 2013 року задоволено позов [PERSON] до неї про розірвання шлюбу, шлюб між ними розірвано, але при цьому суд не вирішив питання про повернення їй дошлюбного прізвища, просить повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, суду заявила, що шлюб судом розірвано 26 вересня 2013 року. При отриманні свідоцтва про розлучення у відділі РАЦС Жидачівського РУЮ змінити її прізвище відмовились, поскільки в даний час це компетенція суду. Просить повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення заявниці, позивача по первинному позову [PERSON], який не заперечив відносно повернення заявниці дошлюбного прізвища [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення заяви, виходячи із слідуючого: 26 вересня 2013 року рішенням Жидачівського районного суду Львівської області задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Питання зміни прізвища не вирішувалось. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

13 червня 2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій представник позивача вказав, що 13 червня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір за № 64-357, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на суму 10 000 гривень, станом на 07 червня 2013 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 21 987 грн. 70 коп. В зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку суму боргу за кредитним договором за № 64-357 від 13.06.2008 р. від 13 червня 2008 року в розмірі 21 987 грн. 70 коп. та суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 233 грн. 06 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 13 червня 2008 року між банком, який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства « Банк «Демарк» і [PERSON], [INFO], ( код [NUMBER]) був укладений договір за № 64-357. Відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на суму 10 000 гривень, зі строком повернення до 11.06.2010 року. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується заявою про видачу готівки за № 64-357 від 13.06.2008 року. Станом на 07 червня 2013 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - залишок заборгованості за кредитом - 8 993 грн. 43 коп.; - заборгованість за відсотками - 7666 грн. 40 коп. - заборгованість за щомісячною комісією - 1850 грн. -штраф за порушення сплати відсотків за кредитом - 1200 грн. - пеня за порушення строків користування кредитом - 1349 грн. 01 коп.; - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом - 928 грн. 86 коп. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 21 987 грн. 70 коп. Розрахунок заборгованості по кредитному договором судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 233 грн. 06 коп., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

13 червня 2014 року до суду заявлено цей позов, в якому позивачка, вимагала стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття, посилаючись на невиконання добровільно відповідачем законного обов'язку по утриманню дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився також, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням позицій сторін матеріалів справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а. с. 3), яка перебуває на утриманні матері [PERSON] (а. с.2), належним чином не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ст.182 Сімейного Кодексу України, за змістом якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків; - ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її право, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в твердій грошовій сумі, яку з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 50 грн., починаючи з дня звернення позивачки до суду до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

13 червня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він постійно принижує її, кричить, не надає допомоги у веденні домашнього господарства. Фактично сім'я розпалася і її збереження неможливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] Спору щодо поділу спільно нажитого майна не має. Діти будуть проживати з нею і вона надаватиме відповідачеві можливість спілкуватися з ними. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона не може в подальшому витримувати приниження та образи від свого чоловіка, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Примирення не можливе, оскільки таке ставлення до неї зі сторони відповідача триває багато років. Відповідач [PERSON] позов визнав і вважає, що шлюб слід розірвати. Примирення не можливе. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 2005 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Спору щодо місця проживання дітей та поділу спільно нажитого майна немає. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки вона виявила про це своє бажання. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

13 червня 2014 року до суду подано цей позов. В позовній заяві вказано, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та іншого майна. Заповітом від 23.08.2013 року [PERSON] заповів все належне йому майно позивачу, однак протягом шести місяців він до нотаріальної контори не звернулись через скрутне матеріальне становище та юридичну необізнаність. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник Черемошнянської сільської ради в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON], однак не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через скрутне матеріальне становище та юридичну необізнаність, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

13 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.06.2014р. о 12 год. 56 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.06.2014р. о 12 год. 56 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Чепіноги лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий виказує маячні ідеї відношення, збитку на адресу міліції. Мислення торпідне. Настрій знижений. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

13 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.06.2014р. о 15 год. 39хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 126.06.2014р. о 15 год. 39 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Локатош С.В. лікарні КЗ «ДСШМД»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий зовні напружений. Застигає в одній позі. Заявляє, що «голос Білла Клінтона забороняє будь-що робити, приймати їжу». Не критичний. Інструкції не виконує.. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, парапноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON]. до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

13 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON], 17.09.1994 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З січня 2011 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Просив суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.10) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.16), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності по справі достатніх доказів, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін що не з'явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17 вересня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2014 року, актовий запис №1822 (а.с.4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2011 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved