Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

13.06.2015 року позивач [PERSON] звернувсь в суд з позовом, направивши його поштовим відправленням, до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, Управління державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Києва, в якому просить стягнути з Державного казначейства України на свою користь 735962,33 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої йому незаконними діями органу досудового слідства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.06.2014 року він звернувся із заявою до слідчого відділу Шевченківського РУ ГУ МВС України, яка була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі того що [PERSON] обіцяючи влаштувати його на комерційну роботу, шахрайським способом заволодів сумою грошових коштів в розмірі 35000 доларів США. Проте слідчим Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, було допущено бездіяльність у проведенні слідчих дій, а також в його діях містяться ознаки зловживання своїм службовим становищем, вчиненим організованою злочинною групою та за попередньою згодою. Вказаною бездіяльністю слідчого позивач вважає, що йому завдано шкоду в розмірі коштів, які він втратив в результаті шахрайських дій [PERSON], а тому він просить відшкодувати йому шкоду в розмірі 735962,33 грн., що еквівалентно 35000 дол. США за курсом НБУ станом на 12.06.2015 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві в судовому засіданні позов не визнала, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Крім того надала суду свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що працівниками районного управління порушення прав позивача жодним чином допущено не було, за його заявою проводиться досудове розслідування відповідно до вимог КПК України. Представник Управління державної казначейської служби України в Шевченківському районі м.Києва в судовому засіданні позов не визнала, вважає його безпідставним та необґрунтованим, просила відмовити у його задоволенні. Крім того надала суду свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що доводи позивача, стосовно бездіяльності слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві є необґрунтованими, оскільки позивач не зазначає, а в матеріалах справи не містяться фактичні дані або докази того в чому саме полягає завдання йому відповідачем матеріальної шкоди в розмірі 735962,33 грн. Вислухавши пояснення всіх учасників судового процесу, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 08.06.2014 року [PERSON] звернувся із заявою до слідчого відділу Шевченківського РУ ГУ МВС України, яка була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві Власюком Б.В., за №12014100100005857 від 08.06.2014 року (а.с.24). 10.10.2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №12014100100005857 (а.с.22) та письмовою заявою до начальника Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про проведення допиту свідків і підозрюваних осіб, а також про перекваліфікацію кримінального провадження з частини 2 на частину 4 ст.190 КК України (а.с.21). 13.11.2014 року позивач звернувся із клопотанням до прокурора Шевченківського району в м.Києві. Прокуратори Шевченківського району м.Києва направила дане клопотання до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві (а.с.20). 10.12.2014 року [PERSON] повторно звернувся із заявою до прокурора Шевченківського району в м.Києві щодо неправомірних дій слідчої [PERSON] 22.12.2014 року позивач звернувся із заявою до прокурора Шевченківського району в м.Києві щодо бездіяльності слідчої СВ Шевченківського РУ ГУМВС Украхни в м.Київ [PERSON] у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідувань від 08.06.2014 року за №12014100100005857 (а.с.15). Листом прокуратури Шевченківського району в м.Києві від 25.12.2014 року позивачу було надана відповідь на вищевказану заяву, в якій було зазначено, що за результатами розгляду питань, викладених у звернені [PERSON] проведено службову перевірку та відібрано пояснення у слідчої СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Київ [PERSON], яка повідомила, що на даний час досудове розслідування у кримінальному проваджені №12014100100005857 активізовано, проводяться всі можливі слідчі дії, спрямовані на встановлення об'єктивної істини. Крім того, зазначено, що у вищевказаному кримінальному проваджені, змінено кваліфікацію із ч.2 ст. 190 на ч.4 ст. 190 КК України (а.с.14). 30.03.2015 року [PERSON] звернувся із заявою до Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (а.с.12) та клопотанням про проведення слідчих дій (а.с.13). 08.04.2015 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із скаргою на бездіяльність слідчого Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві, та зобов'язання провести слідчі дії. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 10.04.2015 року було зобов'язано слідчого Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві [PERSON] розглянути клопотання [PERSON] від 30.03.2015 року про проведення певних слідчих дій в порядку і строки визначені ст. 220 КПК України. Стаття 1176 ЦК України визначає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (ч.1). Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст.1176 ЦК України). Таким законом є Закон України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури та суду» в статті 1 передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність»; «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ч.6 ст.1176 ЦК України). Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом (ч.7 ст.1176 ЦК України). Згідно ст.ст. 1166, 1173 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, у відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відносно позивача не було встановлено фактів незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог позивача щодо відшкодування на його користь 735962,33 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю з боку органів до судового слідства. Крім того, розмір шкоди визначений позивачем в сумі, яку він втратив в результаті шахрайських дій іншої особи, відносно якої він і звернувся із заявою про вчинення злочину до органу досудового слідства, не ґрунтується на вимогах закону, які регламентують порядок та спосіб визначення і виплати такої шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed