Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

13.01.14 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання в розмірі 500грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку. Вимоги мотивовані тим, що вона з 29 жовтня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу вони мають дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, отримує регулярний заробіток, але у добровільному порядку матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на її утримання не надає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зазначивши, що близько півтора місяця проживає з відповідачем окремо. Представник позивача в судовому засіданні також просив задовольнити вимоги позивача в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, додатково зазначив, що позивачка у теперішній час є вагітною, а також просив стягнути з відповідача судові витрати згідно наданої квитанції. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він згоден сплачувати аліменти тільки на утримання дитини, в розмірі не більше 500грн., що він офіційно працює, має постійний заробіток. Заслухавши сторони, їх доводи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7) та довідкою про склад родини (а.с.8). За довідкою про доходи № 13/с від 24.01.2014р. [PERSON] працює у ФОП [PERSON] водієм, регулярно отримує зарплату, загальна сума доходу за період з 01.07.2013р. по 31.12.2013р. склала 8321грн. (а.с.23) Згідно наданої суду характеристики [PERSON] працює у ФОП [PERSON] водієм 01.06.2010р., за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно (а.с.22,24). Відповідно до вимог статтей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У всіх інших випадках визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України). Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ураховуючи, що відповідач постійно працює, має регулярний заробіток, про що також зазначено позивачкою в позовній заяві, відомостей щодо знаходження на утриманні інших осіб не надав, суд дійшов висновку, що він здатен надавати матеріальну допомогу на утримання як неповнолітньої дочки так і на утримання дружини на підставі ст.84 СК України. Разом з тим, виходячи з встановлених дійсних обставин справи, та що у відповідності до ст. 60 ЦПК України позивачка не довела про отримання відповідачем частини доходу в натурі, суд дійшов висновку, що визначення розміру аліментів повинно провадиться у частці від заробітку (доходу) батька дитини, а не у твердій сумі. Таким чином, з урахуванням положень ст. 182 СК України, а також приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати дитину до повноліття, їх зобов'язання забезпечити дитині виховання, навчання, розвиток, житло, враховуючи існуючі життєві витрати, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, щомісячно, та на утримання [PERSON] - у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку, що буде відповідати вимогам законодавства, яке регулює вказані правовідносини, засадам розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка пред'явила позов до суду 13.01.2013 року, тому аліменти з відповідача необхідно стягнути саме з цього часу. Дотримуючись положень статті 214 ЦПК України, та у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд при ухваленні рішення вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в сумі 243,60грн. та на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 250грн.(а.с.24). На підставі ст.ст. 75, 84, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial