Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

14.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі - продажу 41/100 частки житлового будинку [ADDRESS], укладеного 06.07.1999 року на Універсальній Біржі «Південь» м. Миколаїв. Позивачка зареєструвала право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» 13.07.1999 року, в реєстровій книзі за № 84 за реєстровим номером 8017. Нотаріально договір сторони не посвідчували, однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену в договорі. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, оскільки попередній власник майна [PERSON] померла [INFO] року, позивачка просила суд визнати такий договір дійсним. 21.11.2018 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено на 17.12.2018 року. 17.12.2018 року ухвалою суду витребувано з Одеського державного нотаріального архіву заяви (інформацію, відомості) про заведення ІІІ Одеською Державною нотаріальною конторою спадкової справи №1673/2005 після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та осіб, які звернулися із заявами про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON] для підтвердження, що спадкоємцем є дочка померлої - [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, судом повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчить судова повістки, яка надсилалася рекомендованим листом з повідомленням за місцем її реєстрації. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Судом встановлено, що 06.07.1999 року Універсальною Біржею «Південь» м. Миколаїв було зареєстровано договір купівлі - продажу 41/100 частки житлового будинку [ADDRESS] між продавцем [PERSON] та покупцем - [PERSON]. Право власності на житловий будинок зареєстровано в КП « Вознесенське МБТІ» 13.07.1999 року за №8017 (а.с.4,5). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.03.2005 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с.50). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі сформованого 17.05.2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину 17.05.2006 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року (а.с.63). Згідно довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» №192 від 27.11.2018 року, станом на 31.12.2012 року право власності на 41/100 частку житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 06.07.1999 р. №114. Універсальна Біржа «Південь» м. Миколаїв (а.с.27). Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Позивач бажає розпорядитися зазначеним майном, а саме переоформити належне її майно, однак договір нотаріально не посвідчений, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Оскільки нерухоме майно було придбано у липні 1999 року, то відповідно підлягає застосуванню законодавство, що діяло на час коли виникли ці правовідносини. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню. Позивач відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не претендує на відшкодування судового збору.

Outcome: approved