Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]., [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні через ненадання матеріального забезпечення відповідачем по справі у добровільному порядку. Позивачка просила постановити рішення про стягнення щомісячних платежів на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду із заявою. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Згодна на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення слухання справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Сторони по справі перебували у шлюбі з 18 лютого 2006 року, який відповідно до рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2015 року розірвано та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 17 травня 2011 року за актовим записом № 31 зробленого у Книзі реєстрації народжень відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Микола-ївської області; [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 19 липня 2012 року за актовим записом № 60 зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області; [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 05 червня 2013 року за актовим записом № 39 зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області; (а.с.2-4). Проживання дітей з матір'ю підтверджується довідкою виконавчого комітету Березнегу-ватської селищної ради Миколаївської області про склад сім'ї позивачки, виданої 08 липня 2015 року за вихідним № 2622 (а.с.8). Після розірвання шлюбу, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти повністю знаходяться на матеріальному забезпеченні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд приймає встановленою наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дітей за захистом яких вона звернулася до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved