Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

14 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,5 га, що розташована на території Гришинської сільської ради Роменського району, надана для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею за № 01.10.623.00365, кадастровий номер: [NUMBER]. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. За життя мати склала заповіт, яким усе майно заповіла йому. Після її смерті відкрилась спадщина на рухоме і нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку. Він спадщину прийняв належним чином, шляхом подання заяви до нотаріуса у встановлений законом термін. На частину майна нотаріус видав свідоцтва, а в даному випадку, постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку, оскільки втрачено оригінал держаного акту. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував та у винесенні рішення поклався на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. Спір підлягає вирішенню на підставі ст. ст. 392, 1217, 1268-1270 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36752320 спадкова справа заведена Роменською районною державною нотаріальною конторою після смерті спадкодавця -[PERSON] ( а.с.9). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] належить на праві приватної власності 1,5000 га земельної ділянки, розташованої на території Гришинської сільської ради Роменського району (а.с.10). Згідно довідки-характеристики від 16.02.2014 року № 89 [PERSON], що народилася [INFO] в с.Гришине Роменського району , до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала - [ADDRESS]. Заповіт від її імені Гришинською сільською радою посвідчувався на ім'я сина [PERSON] заповіт не змінювався та не відмінявся. Інших спадкоємців не має.( а.с.7,8). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], його батьком записано [PERSON], а матір'ю [PERSON] ( а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] оформив спадщину на земельну ділянку площею 0,0936 га, яка належала померлій [PERSON](а.с.12) З копії Постанови нотаріуса від 27.02.2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки ним не подано оригінал держаного акту на право власності на земельну ділянку , належну [PERSON], померлій [INFO] (а.с.11). Неможливість оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю у зв'язку з зазначеними вище обставинами свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористався передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення його позову і визнання за ним права власності на зазначене майно.

Outcome: approved