Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

12 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, а пізніше із уточненням до нього, в яких просила суд розділити майно набуте нею та відповідачем за час шлюбу, виділивши їй у власність наступне майно: меблеву полицю у дитячу кімнату, вартістю 200 грн., меблеву стінку багатофункціональну, вартістю 3500 грн., м'який куток, вартістю 3400 грн., два нерозкладних крісла, вартістю 1000 грн., LCD телевізор марки «Supra», вартістю 4000 грн., шафу для одягу 2-дверну, вартістю 1300 грн., комп'ютер з монітором марки «LG», вартістю 4000 грн., всього на суму 17400 грн. Інше майно, а саме: кухонну витяжку марки «Universo», вартістю 400 грн., шафу для одягу 3-дверну, вартістю 1200 грн., шафу для одягу 2-дверну колір «Горіх», вартістю 1000 грн., кухонну стінку, вартістю 2500 грн., холодильник марки «Samsung», вартістю 3900 грн., газову плиту марки «ВЕКО», вартістю 3700 грн., пральну машину марки «Samsung», вартістю 4800 грн., умивальник для ванної кімнати, вартістю 400 грн., всього майна на суму 17900 грн. - виділити у власність відповідачу. А також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 30 червня 2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу ними за спільні кошти придбане таке майно: меблеву полицю у дитячу кімнату, меблеву стінку багатофункціональну, м'який куток, два нерозкладних крісла, LCD телевізор марки «Supra», шафу для одягу 2-дверну, комп'ютер з монітором марки «LG», кухонну витяжку марки «Universo», шафу для одягу 3-дверну, шафу для одягу 2-дверну колір «Горіх», кухонну стінку, холодильник марки «Samsung», газову плиту марки «ВЕКО», пральну машину марки «Samsung», умивальник для ванної кімнати. На теперішній час шлюб між ними розірвано та виникла необхідність у поділі майна, набутого ними за час шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що спірне майно придбано нею та відповідачем за час шлюбу, за спільні кошти, тому просить суд розділити спірне майно, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4160 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вознюк О.В., підтримав позовні вимоги з зазначених підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що спірне майно знаходиться в квартирі, яка належить його матері, та відповідно придбане його батьками, а вони з позивачкою, під час перебування у шлюбі тільки користувалися спірним майном, тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З норм ст. ст. 69,70 СК України вбачається, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічні норми містить ЦК України (ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2007 року, який було розірвано рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 08 лютого 2017 року, від шлюбу мають двох малолітніх дітей. Під час перебування в шлюбі їх родина проживала в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка на праві приватної власності належить матері відповідача [PERSON], що сторонами не оспорюється. Також відповідачем не оспорюється, що за місцем проживання їх сім'ї, в квартирі за адресою: [ADDRESS], знаходиться перераховане позивачкою спірне майно, яке згідно наданих суду документів, а саме: гарантійних талонів, виданих магазином «Мир техніки» № 1 приватного підприємця [PERSON]: холодильник «Samsung» придбано 18 серпня 2007 року; пральну машинку «Samsung» - 09 листопада 2008 року; телевізор марки «Supra» - 12 липня 2011 року; відповідно до товарних чеків: стінку - меблеву багатофункціональну придбано 11 серпня 2009 року; витяжку кухонну марки «Universo» - 17 жовтня 2009 року; шафу двох дверну колір «Горіх» - 03 листопада 2010 року, відповідно до договору кредитування та доданої до нього пропозиції укласти договір (оферта) позивач [PERSON] 23 червня 2013 року уклала цей договір для придбання ПК, периферії та аксесуарів до ноутбуку/ПК. При цьому відповідно до гарантійного талону виданого ТОВ «Торг Сервіс» «Візит» магазин № 10 - газову плиту «ВЕКО» придбано 12 січня 2003 року, тобто до укладення шлюбу між позивачем та відповідачем, тому вона підлягає виключенню з заявленого позивачкою обсягу спірного майна. Товарний чек від 12 грудня 2004 року, щодо придбання м'якого дивану кутового, крісла не розкладного, табурет м'який, вішалки настінної, суд до уваги не приймає, оскільки виданий ПП «[PERSON].», тоді як вбачається з довідки про детальну інформацію про фізичну особу реєстрацію такої фізичної особи-підприємця проведено 20 квітня 2005 року. Будь - яких документів на: меблеву полицю у дитячу кімнату, м'який куток, два нерозкладних крісла, шафу для одягу 2-дверну, шафу для одягу 3-дверну, кухонну стінку, умивальник для ванної кімнати, сторонами не надано, але відповідач не оспорює той факт, що вказане майно знаходиться за місцем проживання їх родини та перебувало в користуванні їх родини, та не спростовано відповідачем, що зазначене майно, як про це заявляє позивач, було придбане ними в період шлюбу за спільні кошти, для використання за призначенням їх сім'єю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у шлюбі, проживали з двома малолітніми дітьми в квартирі, в якій знаходилось спірне майно. З довідки про заробітну плату №бн-00000006 виданої 11 квітня 2016 року ТОВ «Медико-санітарна частина «Медичний Центр «Богдан», довідки № 9 виданої 28 лютого 2017 року ТОВ «Медико-санітарна частина «Медичний Центр «Богдан», довідки № 134 виданої 13 березня 2017 року ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» вбачається, що позивачка [PERSON] за час перебування у шлюбі працювала та отримувала прибуток. За таких підстав, суд вважає доведеними позовні вимоги позивачки про факт придбання сторонами за час шлюбу наступного майна: меблеву полицю у дитячу кімнату, меблеву стінку багатофункціональну, м'який куток, два нерозкладних крісла, LCD телевізор марки «Supra», шафу для одягу 2-дверну, комп'ютер з монітором марки «LG», кухонну витяжку марки «Universo», шафу для одягу 3-дверну, шафу для одягу 2-дверну колір «Горіх», кухонну стінку, холодильник марки «Samsung», пральну машину марки «Samsung», умивальник для ванної кімнати, яке суд визнає спільною сумісною власністю сторін. При цьому твердження відповідача та свідків: [PERSON], [PERSON], відповідно до яких спірне майно було придбано батьками відповідача, тобто вказаними свідками, для особистого користування, суд сприймає критично, оскільки такі твердження не підтверджуються належними доказами. Позивачкою при подачі зазначеного позову до суду була визначена вартість спірного майна, яка відповідачем не оспорювалась, та запропоновано варіант розподілу майна, а саме, їй просила виділити: меблеву полицю у дитячу кімнату, вартістю 200 грн., меблеву стінку багатофункціональну, вартістю 3500 грн., м'який куток, вартістю 3400 грн., два нерозкладних крісла, вартістю 1000 грн., LCD телевізор марки «Supra», вартістю 4000 грн., шафу для одягу 2-дверну, вартістю 1300 грн., комп'ютер з монітором марки «LG», вартістю 4000 грн., всього на суму 17400 грн.; у власності відповідача залишити: кухонну витяжку марки «Universo», вартістю 400 грн., шафу для одягу 3-дверну, вартістю 1200 грн., шафу для одягу 2-дверну колір «Горіх», вартістю 1000 грн., кухонну стінку, вартістю 2500 грн., холодильник марки «Samsung», вартістю 3900 грн., пральну машину марки «Samsung», вартістю 4800 грн., умивальник для ванної кімнати, вартістю 400 грн., всього майна на суму 14200 грн. ; та відповідачем не було висловлено заперечень проти такого варіанту розподілу спірного майна, тому, суд задовольняє позов в цій частині. Разом з тим, враховуючи, що з обсягу майна, яке суд визнав спільною сумісною власністю подружжя було виключено газову плиту марки «ВЕКО», вартістю 3700 грн., вартість майна, яке підлягає залишенню у власності відповідача зменшилась до 14200 грн., в той час, як вартість майна, яке підлягає виділенню у власність позивачки становить 17400 грн., тому з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню грошова компенсації різниці вартості спірного майна у розмірі 1600 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 576,00 грн. Інші судові витрати, пов'язанні з розглядом справи, такі як витрати на професійну правничу допомогу - адвоката, враховуючи, наданні позивачем докази, які підтверджують здійснення нею відповідних витрат, а також за відсутністю клопотання відповідача, у відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, про зменшення таких витрат, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у відповідності п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦК України пропорційно розміру задоволених вимог, тобто в розмірі 3771,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial