Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

14 листопада 2016 року [PERSON]І (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що збереження шлюбу, й подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Позивач зазначає, що 14 жовтня 2014 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №113. Від спільного проживання сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому позивач просила суд розірвати шлюб який було укладено між ними, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитиниу розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 27 жовтня 2033 року. Позивач у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, у звязку з чим судом 22 березня 2017 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 14 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 27 жовтня 2015 року, яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матірю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти перебувають на повному утриманні у матері. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ст.191 СК України). Вирішуючи справу

Outcome: approved