Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

14.01.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частина усіх видів доходу (заробітку) відповідача, на період навчання сина, але не більше ніж до 23 років, а також аліменти у розмірі ? частина усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони проживали разом, вели спільне господарство і мають двох спільних дітей: повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON]. На даний час подружжя проживає разом, проте спільного господарства не веде. Повнолітній син навчається у Дніпропетровському національному університеті ім. Олеся Гончара, є студентом 2 курсу денного відділення історичного факультету, бюджетної форми навчання. Відповідач не відмовляється від своїх батьківських обов'язків. Проте діти знаходяться на утриманні позивача. Позивач не має можливості утримувати дітей самостійно, відповідач не надає допомоги в добровільному порядку, інших дітей відповідач не має, тому позивач звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача та сама позивач підтримують позовні вимоги у повному обсязі, з зазначених у позові підстав, і просять суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, проте зазначає, що надавав допомогу на утримання обох дітей, в добровільному порядку. Повнолітній син сторін, який залучений до участі у справі в якості третьої особи в судове засідання не з'явився, без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Представником позивача долучено до матеріалів справи заяву написану від імені [PERSON], яку суд не може прийняти як належну, оскільки не має можливості встановити особу заявника, а [PERSON] не є представником третьої особи за довіреністю. Згідно з положеннями ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. 20.07.1996 року між сторонами укладено шлюб, що вбачається зі свідоцтва [NUMBER]. (а.с. 4) В судовому засіданні сторони визнали, що 02.03.2015 року шлюб між ними було розірвано, тому суд вважає таку обставину встановленою. Сторони мають двох спільних дітей - неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (повних 18 років виповнилося 21.10.2014 року). Зазначене підтверджується свідоцтвами [NUMBER] та [NUMBER]. (а.с. 6-7) Згідно довідки Карлівської міської ради від 08.09.2014 року, сторони та їхні спільні діти проживають в [ADDRESS]. (а.с. 9) В матеріалах справи міститься довідка Дніпропетровського національного університету імені Олексія Гончара від 11.09.2014 року. Згідно довідки, [PERSON] є студентом 2 курсу даного університету, навчається на денному відділенні, бюджетній формі навчання. (а.с. 12) Довідка дійсна до 31.12.2014 року, проте сторони в судовому засіданні визнають, що син продовжує навчання. В матеріалах справи відсутні докази про фактичний розмір витрат, що їх несе позивач у зв'язку з навчанням сина (довідка про розмір стипендії, якщо така виплачується, довідка про вартість проживання в м. Дніпропетровськ, довідка про витрати на проїзд чи інші). На підставі ч. 2 ст. 61 ЦПК України, суд вважає доведеною ту обставину, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв'язку з витратами, які він несе на харчування, проживання, придбання канцелярських товарів і підручників, проїзд. Оскільки син навчається на денній формі, він не може забезпечувати себе працюючи. Суд звертає увагу на те, що згідно штампа в паспорті повнолітнього [PERSON], останній зареєстрований в м. Дніпропетровськ. (а.с. 8) Проте відповідно до довідки про склад сім'ї, син проживає в м. Карлівка з матір'ю, братом та батьком і згідно з положеннями ч. 6 ст. 29 ЦК України - фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно зі ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення - що передбачено ст. 182 СК України. Статтею 182 СК визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Окрім зазначених вище доказів, до матеріалів справи долучено копії трудової книжки позивача, згідно записів у якій вона є працюючою. (а.с. 10-11) Відомостей про розмір доходу позивача, суду не надано. Так само відсутні відомості про доходи відповідача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільних повнолітнього та неповнолітнього синів. Повнолітній син [PERSON] навчається на денній формі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Обов'язок батьків утримувати неповнолітнього сина, прямо випливає з Закону. Відповідач не заперечує в судовому засіданні, проти свого обов'язку утримувати повнолітнього та неповнолітнього сина і згоден надавати таку допомогу за рішенням суду. Заперечень проти сплати аліментів на користь позивача - відповідач не висловив. Зазначені відповідачем обставини, з приводу того, що він надавав допомогу на утримання синів добровільно - не підтверджені доказами, проте позивач частково визнає таку обставину і не заперечує, що кошти надавались, проте у розмірі, що не є достатнім. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає доведеним, що його стан здоров'я та матеріальне становище, дозволяють надавати матеріальну допомогу на утримання кожного з синів. Виходячи з довідки міської ради про склад сім'ї, аліменти можуть стягуватись на користь позивача, яка проживає з дітьми. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частина усіх видів його доходу (заробітку), на період навчання сина, але не більше ніж до 23 років, а також аліменти у розмірі ? частина усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача також має бути стягнуто на користь держави, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved