overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Позивач зареєстрована та постійно мешкає в будинку [ADDRESS], який належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва від 23 листопада 1989 року, виданого Катеринівською сільською радою Костянтинівського району. Крім неї в будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не є родичем позивача, за місцем реєстрації не мешкає, проживає в с.Плещіївка, Костянтинівського району, Донецької області за іншою адресою. Добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою відповідач не бажає, в зв'язку з чим позивач позбавлений права реалізувати свої права щодо належного їй майна, оскільки відповідач залишається зареєстрованим у вказаному будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] зареєстрована та постійно мешкає в будинку [ADDRESS] (а.с.5, 15). Зазначений будинок належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житло, виданим 23 листопада 1989 року Катеринівською сільською радою Костянтинівського району (а.с.11). Крім неї та її рідних в будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не є родичем позивача по справі, що підтверджується довідкою Катеринівської сільської ради Костянтинівського району № 161/02-28 від 05 лютого 2015 року (а.с.15). Відповідач [PERSON] в зазначеному будинку не мешкає, участі в утриманні будинку не приймає, комунальні послуги не сплачує. Речей, належних відповідачу в будинку немає, фактично мешкає в [ADDRESS] добровільно з реєстрації не знімається. Позивач не може в повній мірі розпорядитись своїм майном - будинком [ADDRESS] Костянтинівського району, оскільки в ньому зареєстрований відповідач по справі. Вказане порушує права позивача, як власника вказаного будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає в будинку, факт його реєстрації в будинку позбавляє позивача права розпорядитися належною їй власністю. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви, пояснила, що з 2009 року вона проживає з громадянином [PERSON] у незареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачем. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), але на кожну дитину не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 лютого 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, а.с.3) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження, а.с. 2), які проживають разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60.коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1995 року. Від шлюбу мають двох дітей, 1996 та 1998 років народження. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через зловживання відповідачем спиртних напоїв, внаслідок чого між ними виникають сварки та бійки, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 12 серпня 1995 року [PERSON], 1967 року народження, та [PERSON], 1975 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Русанівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №3. Від шлюбу мають сина [PERSON], 1996 року народження, та дочку [PERSON], 1998 року народження. Сторони разом із дітьми та батьками проживають по [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив суд, що з'явитися в судове засідання не має можливості подав, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та обставини справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новопетрівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування, В заяві послалася на таке, що [INFO] померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, та земельна ділянка площею 0,23 га для його обслуговування, що знаходяться по [ADDRESS]. Оригінал свідоцтва про право на спадщину було спадкодавцем за життя втрачено. Після смерті матері право на спадкування перейшло до неї та її брата [PERSON], але він спадщину не встиг оформити так як помер [INFO]. На теперішній час вона є єдиним спадкоємцем, оскільки її мати [PERSON] померла в 2011 році, державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючій документ на житловий будинок. Просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку у порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав частково, просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на житловий будинок з побутовими спорудженнями, розташований в [ADDRESS] в іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення, оскільки на земельну ділянку не виготовлено технічну документацію. Новопетрівська сільська рада надіслала заяву, про розгляд справи у їх відсутність та проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши докази суд прийшов до наступного. Згідно довідки Новопетрівської сільської ради за № 29 від 24 січня 2013 року громадянка [PERSON], проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS], по день смерті .(а.с.10). Та є власником цього будинку згідно даних особового рахунку [NUMBER] по господарського обліку книги Новопетрівської сільської ради. Разом з нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON], який помер [INFO].(а.с.7) Домоволодіння та господарські приміщення збудовані за вказаною адресою, про що свідчить технічний паспорт (а.с.41-43). Як вбачається з свідоцтв про смерть [PERSON], померла [INFO], а [PERSON], помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей за № 22 та 302 зроблено відповідні актові записи. (а.с.6-7). Позивач по справі є спадкоємцям за законом, але не може успадкувати вказане майно в зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючих документів (а.с.4). Суд вважає, що заява позивача є обґрунтована та підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 392,1220,1222,1261,1269,1270 ЦК України та ст.ст.3,4,15 ЦПК України, щодо визнання права власності на домоволодіння за [PERSON] в порядку спадкування.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], який перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на сина у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач на даний час не працює. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на сина у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження яких батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому, 16 веренся 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумської області, за актовим записом № 398, шлюбі з відповідачем . Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились з 2009 року. На даний час у відповідача нова сімя. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем. Позивач вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та надала оригінал свідоцтва про шлюб. Отже, суд вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 16 вересня 2006 року зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 18 лютого 2006 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 39. Перебуваючи в шлюбі відповідачка виїхала проживати в іншу місцевість, окремо від позивача, та почала співмешкати з [PERSON], від якого народила чотирьох дітей, батьком яких записаний [PERSON] Сторони не проживають разом вже більше десяти років. В зв'язку з викладеним [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], після розірвання шлюбу дітей залишити проживати з відповідачкою. Позивач свої вимоги підтримав, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 лютого 2006 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 39 ( а.с.4). Перебуваючи в шлюбі відповідачка виїхала проживати в іншу місцевість, окремо від позивача, та почала співмешкати з [PERSON], від якого народила чотирьох дітей, проте батьком трьох дітей записаний [PERSON] Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені, більше десяти років вони проживають окремо, на примирення не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам дітей. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 10.08.2010 року, який зареєстрований Краснокутським відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області актовий запис №50. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином та в установлений законом строк відповідно до ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач звернулася до Краснокутського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 14.07.2007 року, який зареєстрований Краснокутським відділом РАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області актовий запис №62. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином та в установлений законом строк відповідно до ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню в зв`язку з тим, що в його мотивувальній частині зазначено, що спору, що до утримання дитини немає. Крім того , в резолютивній частині не визначено який саме розмір аліментів позивач вважала б за необхідне стягувати з відповідача.

Outcome: partial