Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

14.03.2018 року представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] належить на праві власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який є знайомим позивачки [PERSON], який звернувся до неї з проханням тимчасово зареєструвати його місце проживання у квартирі позивача, на що позивач пішла на поступки, та погодилася тимчасово зареєструвати відповідача у своїй квартирі, з домовленістю, що через деякий час він добровільно змінить місце реєстрації на інше, чого в подальшому не сталося. Крім цього, [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі, ніколи там не проживав та не є членом сім'ї. У зв'язку з реєстрацією відповідача у її квартирі, [PERSON] змушена нести зайві витрати по сплаті за комунальні послуги, цей факт завдає їй морального дискомфорту оскільки на її адресу систематично надходять вимоги із різних кредитних організації адресовані відповідачу, на її думку відповідач також порушує право позивача на повне володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд. Де наразі перебуває відповідач також невідомо. Враховуючи викладене, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку в квартирі. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не з*явилася. Надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. На задоволені позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з*явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі- продажу квартири від 09.09.2014 р. запис №1873. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказана квартира належить [PERSON] на праві власності одноособово. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживає в ній та ніколи не проживав, зареєстрований в квартирі формально, що підтверджується довідкою про фактичне місце проживання (не проживання) виданої Головою ОСББ № 1 «Моторобудівельного заводу». Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України: «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому згідно до ст. 391 ЦК України: «Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном». За ч.1 ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Отже, оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача і власником житлового приміщення, не проживає у ньому, витрати на утримання житла не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що, зокрема, розмір комунальних платежів залежить від кількості зареєстрованих у будинку осіб і зазначені витрати в даному випадку несе позивач як власник житлового приміщення, суд вважає, що факт реєстрації відповідача у будинку позивачів порушує право [PERSON] як власника, тому є підстави для задоволення позову судом.

Outcome: approved