Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

14 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Заяву мотивує тим, що з 2002 року він з сім'єю проживає у [ADDRESS], у яку вселився на підставі укладеного із ПВБП «Руслана» договору найму житла. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 29 травня 2002 року, дана квартира належала цьому підприємству на праві приватної власності. Одночасно позивач являється власником та директором ПВБП «Руслана», яке згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 03.10.2012 року було ліквідоване. Згідно рішення ПВБП «Руслана» від 30.06.2006 року на підставі наказу № 4 директора цього підприємства від 03.08.2006 року дана квартира була передана у власність позивачу в рахунок погашення заборгованості по невиплачених дивідендах на загальну суму 153 000 грн. Однак право власності на вказану квартиру оформлено не було. Ухвалою Львівської міської ради від 16.02.2012 року дана квартира була прийнята у комунальну власність територіальної громади м. Львова. Тому позивач змушений звернутися до суду, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з довідки, виданої ЛКП «Балатон-409» 14.01.2015 р. № 40, [PERSON] та члени його сім'ї проживають за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 29 травня 2002 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належала ПВБП «Руслана» на праві приватної власності. Згідно рішення власника ПВБП «Руслана» від 12 серпня 2003 року [PERSON] нараховано 160 000 грн. дивідендів. Згідно рішення власника ПВБП «Руслана» від 30 липня 2006 року [PERSON] в рахунок погашення заборгованості з нарахованих дивідендів передано у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до наказу № 4 від 03.08.2006 року [PERSON] в рахунок погашення заборгованості з нарахованих дивідендів передано у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником та директором ПВБП «Руслана», яке згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 03.10.2012 року було ліквідоване. Згідно Ухвали Львівської міської ради від 16.02.2012 року дана квартира була прийнята у комунальну власність територіальної громади м. Львова. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши вищевказані норми, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову є підставним, не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved