Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

12 жовтня 2016 року [PERSON] через свого повноважного представника адвоката [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, місто Жовті Води, провулок Молодіжний, б. 20. В позовній заяві посилався на те, що будинок № 20 по пров. Молодіжний у м. Жовті Води Дніпропетровської області належить йому на праві приватної власності. В зазначеному вище будинку зареєстровані він та його діти: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Приблизно в 2001 році відповідач покинув домівку та виїхав в Росію на заробітки, де і залишився проживати, створив нову сім'ю і поки повертатись в Україну не планує. Тобто добровільно залишив житлове приміщення, будь-яких перешкод у користуванні житлом позивач йому не чинив. Але він досі залишається зареєстрованим за адресою [INFO], що створює позивачу певні перешкоди у користуванні будинком, оскільки він позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком, позбавлений можливості оформити житлову субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб. Також у разі відчуження будинку реєстрація в ньому відповідача може значно ускладнити цей процес. У судове засідання позивач [PERSON]М, та його представник [PERSON], не зявились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують, та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, у судове засідання не зявився, надіславши заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до\~ст.405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно з ч.4. ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, будинок № 20 по пров. Молодіжний у м. Жовті Води Дніпропетровської області належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.1991 року посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого Жовтоводським бюро технічної інвентаризації (а.с.12-13) та технічним паспортом на будинок (а.с.14-16). В зазначеному вище будинку зареєстровані діти позивача - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 18-21). Відповідач фактично не проживає в цьому будинку, не користується ним та не несе витрат на його утримання. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знявся. Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №20 по пров. Молодіжний в м. Жовті Води Дніпропетровської області посилається на те, що відповідач в спірному будинку не мешкає, а він позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою в тому числі оплачує за нього комунальні послуги, позбавлений можливості оформити житлову субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб. Також у разі відчуження будинку реєстрація в ньому відповідача може значно ускладнити цей процес. Оскільки відповідач, не являючись власниками житла, не проживає і не користується житловим приміщенням, а саме, будинком 20 по пров. Молодіжний в м. Жовті Води Дніпропетровської області, що є приватною власністю позивача не виявив наміру проживати у будинку вчиненням відповідних дій, визнає позовні вимоги в повному обсязі, це дає суду змогу прийти до висновку, що відповідач дійсно, на протязі більш ніж шести місяців,\~\~без будь-яких поважних причин не мешкає у спірному приміщенні, а тому повинний бути визнаний таким, що втратив право\~ користування ним. При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивача до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року. \~ Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судові витрати позивач просить віднести за його рахунок. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved