Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

12 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснює добровільної матеріальної допомоги сину, тому вона вважає доцільним звернутися до суду. В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу: [ADDRESS], який відповідачу під час доставки не вручено, та повернувся на адресу суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Інших відомостей про місце перебування чи місце роботи відповідача у суду немає. Відповідно до вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи та неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутності, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що позивач скористалася правом заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а належним чином повідомлений відповідач не зявився, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рубіжанського міського суду від 25.12.2015 року розірвано (а.с. 3). Рішення набрало законної сили. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 292319, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області 25.12.2013 року, згідно з яким батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області № 26531 від 11.05.2016 року неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстрований разом із матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, доказів в спростування цього твердження відповідачем до суду не надано. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню інших прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів надання коштів на утримання дитини відповідачем до суду не надано, не надано доказів, які спростовують обставини, на які посилається позивача у позовній заяві, також не подано до суду заперечень проти позову відповідно до ст.128 ЦПК України. У справі відсутні докази, що між сторонами наявна домовленість про спосіб утримання їх дочки. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на користь [PERSON] на сина [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved