Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

14.09.2020 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] . 16.03.2015 року її син виїхав на заробітки до м. Сочі Російської Федерації, з цього часу зв`язок з ним втрачено, останній телефонний дзвінок він нього був в літку 2015 року з м. Сочі, Російської Федерації. Після цього він жодного разу не зателефонував та не написав листа, не повідомив іншим способом про своє місце перебування. Разом з сином вони співвласники квартири, але фактично проживає одна, вимушена самостійно нести витрати, що пов`язанні з утриманням квартири, як пенсіонер має право на отримання субсидії від держави, але реєстрація сина в квартирі перешкоджає в її оформленні. Син фактично не проживає в квартирі з 16 березня 2015 року, місце його перебування їй не відоме. 20.09.2017 року заявниця звернулась до чергової частини Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, щодо зникнення сина за даним фактом Волноваським відділом поліції проведена перевірка та прийнято рішення про припинення подальшого розгляду за відсутністю ознак будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого статтями КК України. Зникнення сина, змушують її звернутися до суду з заявою про визнання [PERSON] , безвісно відсутнім. Заявник у судове засідання не з`явилася, у заяві зазначила проводити розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не проінформували, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Стаття 45\~ЦК України передбачає, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з частиною 1статті 306\~ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у м. Волноваха, Донецької області (а.с. 6). Відповідно зі свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1993 року вбачається, що [PERSON] є власником 1/4 частини квартири за адресою [ADDRESS] (а.с. 11). Із наявної у матеріалах справи довідки про склад сім`ї №2704 від 03.09.2020 року виданої [PERSON] , вбачається, що дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , її син [PERSON] , 1985 року народження (а.с. 8). Із наявного у матеріалах справи Акту про не проживання вбачається, що проводився огляд квартири [ADDRESS] , яким встановлено, що [PERSON] з 16.03.2015 року виїхав до Російської Федерації з метою подальшого працевлаштування, з вказаного моменту за адресою реєстрації не проживає, зв`язок з ним матір втратила. Фактичне місце проживання [PERSON] невідомо (а.с. 7). Із наявного у матеріалах справи повідомлення Волноваського відділу поліції ГУН в Донецькій області № 10856/50/2017 від 21.09.2017 року вбачається, що проведена перевірка та прийнято рішення про припинення подальшого розгляду за відсутністю ознак будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого статтями КК України. Згідно ст.\~43\~ч.2\~ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про [PERSON] були в літку 2015 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01.01.2016 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт відсутності відомостей щодо місця перебування [PERSON] підтверджено, а тому, на підставі ст. 43 ЦК України, необхідно визнати його безвісно відсутнім з 01.01.2016 року. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved