Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

13 липня 2015 року, представниця позивачів звернулася до суду з позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача на свою користь борг за використаний газ на загальну суму 5155,63 грн. та суму судового збору 243,60 грн., з посиланням на відповідний акт заборгованості відповідача за спожитий газ. Представниця позивачів в судовому засіданні повністю підтримала позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши думку сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п.п. 6,17 Постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 р. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Припинення газопостачання здійснюється у випадках порушення споживачем термінів сплати за надані послуги з газопостачання. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджені Постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 р. Статтею 509 ЦК України передбачено зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно із ст.ст. 6,627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 546,547 ЦК України передбачено виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Також, статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів. Стаття 610 ЦК України зазначає порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із статтями 611,612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є абонентом Овідіопольського УЕГГ ПАТ «Одесагаз», що підтверджується особовим рахунком відповідача № 302471 (а.с. 7). Суд встановив, що на протязі тривалого часу, відповідач не сплачує вартість поставленого природного газу і станом на 25.04.2013 р. у нього мається заборгованість у розмірі 5155,63 грн., що підтверджується актом заборгованості за природний газ по особовому рахунку № 302471 від 29.06.2015 р. на суму 5155,63 грн., що підтвердив відповідач (а.с. 5,6). На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню повністю зі стягненням з відповідача на користь позивачів суми боргу за використаний природний газ у сумі 5155,63 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів мають бути стягнуті понесені ними судові витрати по оплаті судового збору на суму 243,60 грн., які були підтверджені документально (а.с. 2).

Outcome: approved