Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь борг за договором позики в розмірі 7936 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 31 січня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобов'язалась повернути 13.02.2017 року. Крім того, договором передбачено сплата позичальником процентів за користування позиками у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку. Виконання відповідачем зобов'язань за договором позики забезпечується договором поруки від 31.01.2017 року, який був укладений між позивачем та [PERSON], згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики від 31 січня 2017 року. Позичальник зобов'язання за договорами належним чином не виконала, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомили. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 31.01.2017 року, відповідно до якого остання взяла у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобов'язалась повернути 13.02.2017 року. Крім того, згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до розписки [PERSON] від 31.01.2017 року нею отримано від [PERSON] гроші в розмірі 256 грн., які вона зобов'язалася повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 31.01.2017 року. Позичальник не виконала умови договору належним чином. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Так згідно з розрахунком позичальник станом на 10.12.2017 року борг не повернув, у зв'язку з чим у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість на суму 7936 грн., з яких 256 грн. - заборгованість за тілом позики, 7680 грн. - заборгованість за відсотками. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобов'язання, натомість боржник порушила умови договору, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договору позики. Таким чином, сума заборгованості по договором позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved