Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

14.11.2014 року Іпотечний центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі по тексту Іпотечний центр) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про спонукання вчинення дій за кредитною угодою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву - державна спеціалізована фінансова установа, утворена з метою реалізації державної житлової політики та підпорядкована Кабінету Міністрів України, яка використовує кошти державного, місцевих бюджетів та інших джерел, виділені для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла. Останній є виконавцем програм, затверджених Постановами Кабінету міністрів України щодо забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов, у тому числі Положення «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» № 584 від 29.05.2001 року. Іпотечний центр - підрозділ фонду, що є юридичною особою та діє відповідно до положення про нього і надає у порядку, встановленому цим Положенням, пільгові довготермінові кредити молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, обслуговує ці кредити, забезпечує їх цільове використання та своєчасне погашення. Іпотечний центр Фонду є правонаступником Регіонального відділення в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву. 30.11. 2004 року між Регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та сімє»ю, в особі [PERSON] було укладено кредитну угоду № 75, за якою Фонд від імені Держави надав прямий (цільовий) адресний кредит на будівництво (реконструкцію) житла за будівельною адресою: [ADDRESS] у порядку, передбаченому Положенням «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» № 584 від 29.05.2001 року. 12 .12. 2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п. 3.1. кредитної угоди - позичальник зобов'язаний у терміни, визначені п.п. 4.2.1. цієї угоди, укласти з Фондом договір іпотеки житла, яке збудоване за рахунок кредиту, а п. 3.2. цієї ж угоди передбачено, що позичальник зобов'язаний на підставі ст. 10 Закону України «Про заставу» протягом 10 календарних днів з моменту укладення договору про іпотеку збудованого (реконструйованого) житла, за власні кошти застрахувати це майно на користь Фонду та щорічно надавати Фонду підтвердження чинності договору страхування заставленого житла. Однак, зазначені умови договору відповідачем [PERSON] не виконані, що є порушенням кредитного договору. Умовами зазначеної кредитної угоди, також передбачено, що позичальник має право: разом з членами сім»ї володіти та користуватися збудованим (реконструйованим) житлом з моменту оформлення договору купівлі-продажу житла та укладення з Фондом договору про іпотеку, в якому визначаються умови користування житловим приміщенням протягом терміну погашення кредиту позичальником та зобов»язана щорічно надавати Фонду підтвердження укладення договору страхування заставленого майна. Свідоцтво про право власності на збудоване житло та інші документи видаються позичальнику після укладення ним договору про іпотеку збудованого житла. Сторони погодилися, що фінансування витрат, пов'язаних з оформленням свідоцтва на право власності на збудоване житло, та нотаріальним посвідченням договору про іпотеку житла здійснюється за рахунок позичальника. Отримане [PERSON] свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] знаходиться у [PERSON], що ставить під ризик повернення державних коштів до бюджету. Невиконання умов п.п. 3.1. та п.п. 3.2. кредитної угоди № 75 від 30 листопада 2004 року, позбавляє можливості гарантованого своєчасного повернення позичальником 56058,25 грн. до державного бюджету, а тому просив зобов»язати відповідача у примусовому порядку виконати п.п. 3.1. та п.п. 3.2. кредитної угоди № 75 від 30 листопада 2004 року, а також відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору понесені при зверненні в суд з позовом. Представник позивача у судове засідання не з»явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з»явилася, судову повістку з повідомленням про дату та місце судового засідання отримала 21.01.2015 року, про причини неявки до суду не повідомила, з будь-якими клопотаннями про відкладення судового засідання не зверталась. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Іпотечного центру заявлені до [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2004 року регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та сім»єю в особі [PERSON] було укладено кредитну угоду №75 (а.с.5-9). Відповідно до умов зазначеної вище кредитної угоди Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву від імені Держави у порядку, передбаченому Положенням «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла» № 584 від 29.05.2001 року надав [PERSON] прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 103 316, 00 грн. з терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди. Кредит надано на будівництво житла загальною площею 115, 13 кв.м., згідно з проектом за адресою - [ADDRESS]. Крім того, 30.11.2004 року між регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, [PERSON] з однієї сторони та ТОВ ТМО «Ліко-Холдинг» було укладено договір №10Б/10 про будівництво житла, відповідно до якого Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву внесено інвестиції у будівництво квартири [ADDRESS] коштами позичальника, а ТОВ ТМО «Ліко-Холдинг» зобов»язується побудувати та передати квартиру згідно Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім»ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла., затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року №584, інвестиційної угоди про будівництво житла від 12.08.2004 року та актом прийому передачі. Судом також встановлено, що свідоцтвом про право власності від 12.12.2006 року Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради посвідчено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 113,30 кв.м. дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності . Свідоцтво видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 20.11.2006 року №2137-С/КІ (а.с.21). Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що відповідач [PERSON], на виконання умов кредитної угоди №75 від 30.11.2004 року та Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім»ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла отримала у власність квартиру [ADDRESS] однак у порушення умов зазначеної кредитної угоди, передбачених пунктами 3.1., 3.2. не уклала з Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву договір іпотеки та договір страхування цього ж житлового приміщення. Відповідно до Положення про іпотечний центр в м. Києві та Київській області державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» є підрозділом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та є юридичною особою, що діє відповідно до цього Положення. Іпотечний центр Фонду створено з метою практичного виконання державних, регіональних і місцевих програм будівництва та придбання житла, зокрема для молоді, об»єктів соціально-культурного призначення, а також для надання соціальної допомоги сім»ям та громадянам для вирішення житлових проблем, виконання програм забезпечення населення житлом та інших програм, виконання яких покладено на Фонд або Іпотечний центр фонду. Іпотечний центр Фонду є правонаступником Регіонального відділення в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, а також може від свого імені бути позивачем та відповідачем в загальних та спеціалізованих судах всіх інстанцій та третейських судах, набувати майнових та особистих немайнових прав і виконувати обов»язки, пов»язані з його діяльністю, вчиняти правочини відповідно до законодавства а Положення. За правилами статтей 526,527,530,610,629 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до умов п. 3.1. кредитної угоди №75, укладеної 30.11.2004 року між Регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та сім»єю в особі [PERSON] - позичальник зобов'язаний у терміни, визначені п.п. 4.2.1. цієї угоди, укласти з Фондом договір іпотеки житла, яке збудоване за рахунок кредиту, а п. 3.2. цієї ж угоди передбачено, що позичальник зобов'язаний на підставі ст. 10 Закону України «Про заставу» протягом 10 календарних днів з моменту укладення договору про іпотеку збудованого (реконструйованого) житла, за власні кошти застрахувати це майно на користь Фонду та щорічно надавати Фонду підтвердження чинності договору страхування заставленого житла. Підпунктом 4.2.1.3. зазначеної вище кредитної угоди №75 від 30.11.2004 року визначено, що позичальник зобов»язалася протягом п»яти днів з моменту отримання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (довідки-характеристики з бюро технічної інвентаризації) та акту експертної оцінки майна, за власний рахунок укласти договір іпотеки та договір страхування майна на користь Фонду. Як видно зі змісту, отриманого 12.02.2006 року [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], останнє містить відмітку про його реєстрацію в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна з вчиненням запису у реєстровій книзі №477-18 за реєстровим №44916 від 21.12.2006 року. Наразі, позичальник [PERSON] за кредитною угодою №75, укладеною 30.11.2004 року з Регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву з 21.12.2006 року мала можливість отримати довідку-характеристику з бюро технічної інвентаризації) та акт експертної оцінки придбаного нерухомого майна - квартири [ADDRESS] та виконати умови цієї ж кредитної угоди, що передбачені пунктами 3.1., 3.2.. Проте, [PERSON] не виконала умови кредитної угоди №75 від 30.11.2004 року добровільно, не вчинила жодних дій на їх виконання після отримання виклику позивача направленого на її адресу 28.07.2014 року за №574. Наразі, за відсутності заперечень відповідача, а також приймаючи до уваги встановлені обставини за даними матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконала умови кредитної угоди №75 від 30.11.2004 року добровільно, чим порушила право Державного фонду на наявність гарантій повернення державних коштів за рахунок яких отримала у власність нерухоме майно, яким є квартира [ADDRESS] а тому заявлені вимоги про зобов»язання відповідача виконати пункти 3.1., 3.2. зазначеної кредитної угоди підлягають задоволенню. З огляду на висновки суду про необхідність задоволення, заявлених Іпотечним центром до [PERSON] позовних вимог, позивач має право на відшкодування відповідачем судових витрат по сплаті судового збору, понесених при зверненні в суд з позовом відповідно до правил ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved