overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

13 лютого 2017 року до Словянського міськрайонного суду позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2013 року, що був зареєстрований Виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 9. Вказав, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння та з вказаного часу мешкають окремо. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 09 серпня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Виконкомом Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 9. Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, і між ними немає взаємного порозуміння та з вказаного часу мешкають окремо. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна між ними немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

13 лютого 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана справа за підсудністю з Христинівського районного суду Черкаської області. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи в її відсутність. У заяві зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. А тому у відповідності до положень статті 169 ЦПК України суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 20 лютого 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №97. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

13 лютого 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 4 червня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 209. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з липня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 червня 2016 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 209. Сторони від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

13 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 17 червня 2010 року у розмірі 49718 грн. 97 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що 17 червня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 жовтня 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 49718 грн. 97 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 4873 грн. 28 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 38851 грн. 54 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобовязання 3150 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 2343 грн. 76 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

13 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 26 листопада 2012 року у розмірі 105991 грн. 63 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що 26 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 25000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 31 жовтня 2016 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 105991 грн. 63 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 24991 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 81000 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

13 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, у якому вказала, що її батьки перебували у шлюбі з 06 червня 1998 року по 28 січня 2008 року. Вона народилася 01 лютого 1999 року. До її повноліття батько сплачував аліменти на її утримання. На даний час вона навчається на першому курсі денного відділенні Таврійського національного університету імені [PERSON] і буде навчатися до 30 червня 2020 року. Вона отримує стипендію у розмірі 825 грн. і не має більше ніяких доходів, окрім допомоги матері. [PERSON] потребує матеріальної допомоги на придбання навчальної літератури, канцелярських товарів, проїзду до місця навчання. У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісяця. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку у розмірі 1/4 частини від його доходу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив наступне. [PERSON] є батьком [PERSON] і проживає окремо від неї. [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання на першому курсі денного відділенні Таврійського національного університету імені [PERSON]. Відповідно до довідки №02 від 09 лютого 2017 року строк її навчання закінчується 30 червня 2020 року. Суд вважає, що у звязку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Згідно зі ст.. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, те, що у нього на утриманні інших осіб немає, він не працює, можливість надання позивачу матеріальної допомоги її матір'ю, повне визнання позовних вимог відповідачем, і вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини його доходу на місяць до закінчення її навчання, але без урахування часу канікул, оскільки в цей час позивач не несе витрат, повязаних з процесом навчання, не їздить до навчального закладу тощо. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету м. Дружківки підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

13 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила суд залишити їй її дівоче прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 жовтня 2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

13 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 12 лютого 2014 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

13 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 грн. щомісяця з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по її вихованню та не утримує матеріально, дитина перебуває на утриманні матері. Позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає частково, в розмірі 500 грн. щомісячно. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2005 року. За період спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки суд встановив, що дитина проживає з позивачкою, усі обовязки щодо її виховання позивач несе самостійно, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн., суму яку відповідач має змогу сплачувати щомісячно. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

13 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вони 10 грудня 2003 року зареєстрували шлюб у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.18), позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 02 березня 2002 року зареєстрували шлюб у 10 грудня 2003 року зареєстрували шлюб у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 511, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.6), та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved