Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

14 липня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 21 вересня 2009 року відповідач отримав кредит в розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вніс, станом на 05 липня 2016 року його заборгованість склала 14692,84 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про отримання кредиту, в розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 3 % на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною картою та тарифів (а.с.5-12). Відповідно до п.п.3.2., 3.3. умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент має право збільшити його. Згідно п.8.6. вищевказаних умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобовязань більше, ніж на 120 днів, клієнт сплачує банку штраф, в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. У відповідності до п. 5.5.1. правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових зобовязань, відповідач сплачує додаткову комісію, розмір якої визначається Тарифами. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобовязань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 05 липня 2016 року йому нараховано заборгованість за вказаним договором в розмірі 14692,84 грн., з яких 6548,80 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6068,19 грн. заборгованість за відсотками, 900,00 грн. заборгованість за комісією, 500,00 грн. штраф фіксована частина та 675,85 грн. штраф процентна складова, у відповідності до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.3-4). Відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню щодо стягнення 6548,80 грн. заборгованості за тілом кредиту, 6068,19 грн. заборгованості за відсотками та 900,00 грн. заборгованості за комісією. Вирішуючи питання про стягнення штрафу суд виходить з того, що за ч.2 ст.549 ЦПК України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання. За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання. Таким чином, вимоги позивача про стягнення штрафу є обґрунтованими лише в розмірі фіксованої частини 500,00 грн., яка передбачена Умовами і правилами надання банківських послуг, а тому підлягають задоволенню лише в цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial