Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

13.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону. А також стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по аліментам у твердій грошовій сумі починаючи з листопада 2018р. по лютий 2019 р. у розмірі 20 000,00 грн. з розрахунку по 5000,00 грн. за кожен місяць. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що з 22 лютого 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2018 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Діти проживають з матір`ю та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач будь-якої допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та заборгованості, розгляд якої проводити за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. (а.с.18). Указаною ухвалою відповідачу було надано строк для надання відзиву на позов, який не міг перевищувати 15 днів з дня вручення даної ухвали. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 32). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання обох дочок у розмірі 3000,00 грн на місяць. Проти стягнення з нього заборгованості заперечив, пояснив, що протягом листопада 2018 року - січня 2019 року ним сплачувались позивачу аліменти на утримання дочок. А тому в частині стягнення заборгованості за вказаний період просив відмовити. Також звернув увагу, що в нього є дочка від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що просив врахувати при визначенні розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач і відповідач 22 лютого 2013 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №50 та видано відповідне свідоцтво про шлюб (том 1 а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін народилися діти. Донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 18 липня 2014 року. Донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 13 квітня 2016 року. (а.с.4,5). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . ( а.с.17). Спільні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання осіб №2586219 від 02.02.2019 р. та №2033-001959865-787-03 від 17.06.2017 р. та не заперечується сторонами. (. 11-12). Крім спільних із позивачем дітей, у відповідача є ще одна донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого виконкомом В.Олександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Серія [NUMBER]. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачає ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач просить про стягнення аліментів із відповідача на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону, оскільки вважає, що саме такий розмір є достатнім для забезпечення інтересів дітей. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованості по аліментам у твердій грошовій сумі починаючи з листопада 2018р. по лютий 2019 р. у розмірі 20 000,00 грн. з розрахунку по 5000,00 грн. за кожен місяць, оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів у вказаний період. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не зміг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за один рік. За положеннями ч.1. ст. 81 ЦПК Укріїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Разом з тим, позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. А відтак, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий час у розмірі визначеному позивачем як заборгованість за період з 01.11.2018 року по 01.02.2019 року в сумі 20 000,00 грн. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], суд виходить з принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховує розмір середньомісячних витрат на утримання дитини, вік дітей, стан здоров`я дітей та платника аліментів, наявність у відповідача ще однієї дитини, крім спільних із позивачем доньок. А також те, що позивач є чоловіком працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває за своїм матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу та визнає стягнення з нього аліментів у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. А тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,[INFO] , у розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана [PERSON] 13.02.2019 року, а тому суд присуджує стягнення аліментів починаючи з 13 лютого 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial