Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

13.06.2018р. [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт серії ЯБ № 421155 на право власності на земельну ділянку площею 3,01 га (кадастровий номер 4822355000:02:000:0289), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої у межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, належить [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що 06.02.2001р. між [PERSON] та заявником (її донькою) [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] право на земельну частку (пай) землі, яка перебувала у колективній власності КСП Україна, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Заявник з метою оформлення права власності на земельну ділянку, визначену сертифікатом на право на земельну частку серії МК № 451, звернулася до Врадіївської райдержадміністрації з заявою щодо розробки і затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та на підставі розпорядження голови Врадіївської райдержадміністрації від 29.11.2006р. № 489-р отримала у власність земельну ділянку площею 3,01 га, за кадастровим номером 4822355000:02:000:0289, в межах території Врадіївської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заявник звернулася до державного реєстратора для проведення державної реєстрації зазначеної земельної ділянки, де отримала відмову від 12.06.2018р. № 41564423, на підставі п.п. 18, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки в документах що посвідчують особу громадянина України прізвище заявника зазначено Білозор, а в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 421155 від 25.12.2006р. прізвище власника зазначено Белозор. Заявник в судове засідання не з'явилася, проте 01.08.2018р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує вимоги заяви в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, у звязку з похилим віком, проживанням в іншій області та поганим самопочуттям. Представник заявника - [PERSON]Ю в судове засідання не з'явилася, проте 01.08.2018р. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує вимоги заяви в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Представник Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте 01.08.2018р. звернувся до суду із заявою, в якій не заперечує щодо задоволення заяви [PERSON] та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 06.02.2001р. між [PERSON] та заявником (її донькою) [PERSON] був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Україна, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що підтверджується договором дарування права на земельну частку (пай) АВО № 845561 від 06.02.2001р. З дослідженої в судовому засіданні копії паспорта громадянина України серії ОК № 028154, виданого Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 16.11.2016р. слідує, що останній виданий на ім'я [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 421155 від 25.12.2006р., виданого на підставі розпорядження голови Врадіївської райдержадміністрації від 29.11.2006р. № 489-р, власником земельної ділянки загальною площею 3,01 га, за кадастровим номером 4822355000:02:000:0289, в межах території Врадіївської селищної ради Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON]. З кадастрового плану земельної ділянки, наданої у власність [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області слідує, що земельна ділянка, загальною площею 3,01 га, за кадастровим номером 4822355000:02:000:0289, ідентифікована за ідентифікаційним номером громадянина України [NUMBER], який присвоєний гр. [PERSON], 21.09.1939р.н., що підтверджується копією картки платника податків виданої 06.09.2016р. на ім'я [PERSON]. При чому, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4804700192018 від 07.05.2018р., в інформації про власників (користувачів) вищезазначеної земельної ділянки прізвище, імя та по батькові власника зазначено [PERSON], а документами, які є підставою для виникнення права, та що посвідчують право зазначено розпорядження голови Врадіївської районної державної адміністрації від 29.11.2006р. № 489-р та державний акт від 25.12.2006р. ЯБ № 421155. 12.06.2018р. державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 41564423, у звязку з тим, що подані документи для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх засвідчують. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. При прийнятті рішення, суд керується п. 6 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 318-319 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995р. Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку, що у іншому порядку, окрім судового, заявник не зможе довести належність їй вказаного правовстановлюючого документу та реалізувати своє право на розпорядження своїм майном у відповідність до чинного законодавства, а тому її право підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved