Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 27 серпня 2016 року матері [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом та до дня смерті спадкодавця вони проживали разом без реєстрації, він здійснив поховання матері та фактично розпорядився спадковим майном. Уважав, що спадкові права в органі нотаріату зможе оформити у любий час. Зібравши усі необхідні документи, він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте у прийнятті останньої йому було відмовлено через пропуск встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Про таку необхідність він раніше не знав, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Відповідачі доводяться йому рідними дітьми, на час відкриття спадщини були зареєстровані за адресою реєстрації спадкодавця, є спадкоємцями пятої черги за законом у порядку статті1268 ЦК України, на спадщину не претендують. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, майновий спір відсутній, відумерлою спадщина не визнавалась. Викладені обставини вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно поданих заяв просили справу розглянути у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідачі не заперечували проти задоволення позову /ас 30-32/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Згідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях Цивільного кодексу України / надалі -ЦК України/, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 «Аналіз практики застосування судами статті 16 ЦК України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування і врегульовані нормами Цивільного Кодексу України /далі ЦК України/. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин спору суд встановив, що 27 серпня 2016 року у смт. Угроїди померла гр. [PERSON], місце державної реєстрації смерті [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 133 від 29.08.2016 /копія ас 7/; на час відкриття спадщини [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], де також є зареєстрованими відповідачі [PERSON], [PERSON] /ас 9/, фактично проживала без реєстрації за адресою проживання позивача по вул. Горького, 11 у смт. Угроїди /ас 12/; наявна спадкова маса складається з земельної ділянки розміром 3,406 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Угроїдської селищної ради Краснопільського району Сумської області /копія ас 10/. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК України у редакції 2004 року, так як спадщина після померлої [PERSON] відкрилась після 01.01.2004. За загальними положеннями про спадкування, чинними на час виникнення спірних відносин, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1220, частина перша статті 1222, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідачі [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину після померлої 27.08.2016 [PERSON] у порядку статті 1268 КК України, проте спадкова справа після померлої 27.08.2016 [PERSON] не заводилася та не видавалася, про що свідчать повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] № 1283/01-16 від 11.07.2017, дані Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру номери 48373146 та 48373181 від 11.07.2017 /ас 27-29/. Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] є сином спадкодавця /копія ас 8/ і як спадкоємець першої черги за законом на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач до нотаріуса не звернувся. 6.06.2017 приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої спадкоємцю [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 27.08.2016 [PERSON], у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини /ас 11/. Згідно з правилами частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, наведене вище свідчить про те, що позивач як спадкоємець за законом мав намір прийняти спадщину, яка відкрилась після померлої 27.08.2016 [PERSON]. У теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою. Згідно з частиною третьою статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд уважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов є обґрунтованим, і з метою поновлення порушених прав позивача на спадщину після померлої 27.08.2016 [PERSON] підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому строку у два місяці.

Outcome: approved