Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

13.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 27.04.2020 року уточнила та просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] , являється дочкою [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), після [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,0072 га, розташовану на території Першотравневої сільської ради, колишнє КСП «Котлабух», частка (пай) №347, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №043509, виданий 10.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, кадастровий номер земельної ділянки:5122085300:01:001:0433. Позовні вимоги вмотивовані тим, що при зверненні до нотаріуса позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що їй необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана, та відсутні доказ права на спадкування за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні уточненої позовної заяви. Представник відповідача Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить, зокрема, земельна ділянка площею 2,0072 га, розташована на території Першотравневої сільської ради, колишнє КСП «Котлабух», частка (пай) №347, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки:5122085300:01:001:0433, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №043509, виданого 10.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.06.2003 року (а.с. 5), [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,0072 га, розташована на території Першотравневої сільської ради, колишнє КСП «Котлабух», частка (пай) №347, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки:5122085300:01:001:0433. Відповідно до заповіту від 07.11.2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . Крім того, відповідно до заповіту від 13.05.2003 року, посвідченого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] заповіла житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняв. Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР, частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. Згідно ч. 1. ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] являється: - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), згідно якого матір`ю дитини значиться [PERSON] , ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.121971 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; актовим записом про народження №66 від 18.10.1937 року, складеного відносно [PERSON] , [INFO] ; актовим записом про шлюб №16 від 25.09.1956 року, згідно якого [PERSON] після кладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; актовим записом про шлюб №11 від 01.06.1970 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Крім того, допитані в судовому в якості свідків [PERSON] [PERSON] пояснили, що за життя [PERSON] , померлу [INFO] , називали « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. В судовому засіданні встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] , після [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] [PERSON] , які пояснили, що [PERSON] мешкала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зазначили, що позивач доглядала за будинком та господарством. Таким чином, згідно вимог ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року), [PERSON] вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М. № 34/2-15 від 17.01.2020 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що їй необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана, та відсутні доказ права на спадкування за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що позивачем доведено факт родинних відносин тафакт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] , померлої [INFO] , та у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved