Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

14.08.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 07.10.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку 360 календарних днів на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач взяв на себе зобов'язання на умовах договору та у визначені договором строки повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених Договором, та Умовами та правилами надання банківських послуг. У порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов'язання, в наслідок чого станом на 30.04.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 110762,19 грн. з яких заборгованість за кредитом 10029 грн. 16 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 100733 грн. 03 коп. за період з 07.10.2008 року по 30.07.2017 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. Представник відповідача у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк надав відзив на позовну заяву, у якому прохав позов задовольнити частково. Відзив обґрунтовував тим, що строк дії платіжної картки сплив у листопаді 2015 року, відповідно, позивачем заявлена вимога про стягнення процентів поза межами дії кредитного договору. Збільшення відсоткової ставки з 01.09.2014 року є незаконним та з відповідачем не узгоджувалось, розрахунок заборгованості за збільшеною відсотковою ставкою не відповідає умовам договору. Також відповідач заявив про застосування позовної давності щодо щомісячних платежів , за якими сплив строк позовної давності. Позивач надав суду відповідь на відзив, у який визнав 30 листопада 2015 року як строк дії платіжної картки, та зазначив, що розрахунок заборгованості є належним доказом, відповідач його не спростував, посилаючись на пункти 4.8, 5.3, 6.3, 6.4, 8.1 кредитного договору, Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, відповідно до обставин, зазначених у відзиву. Представник відповідача також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Як встановлено судом, 07.10.2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10029,16 грн., приєднався до Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Умови), ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяву ( а.с.15-20). Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» з відповідачем були узгоджені умови кредитування, а саме внесення платежів до 25 числа місяця наступного за звітним. Базова процентна ставка за користування кредитом 3 % на місяць або 36,00 % на рік. Обов'язковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості. Відповідач ознайомлений із зазначеними умовами кредитування під підпис 07.10.2008 року (а с.13-4). Таким чином, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру від 07.10.2008 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10029,16 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з базовою процентною ставкою - 3 % на місяць, із розрахунку 360 календарних днів на рік, або 36,00% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення листопад 2015 року, що відповідає строку дії картки. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач зобов'язання по виконанню умов договору не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості. З доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості, станом на 30.04.2018 року відповідач допустив прострочення повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 110762,19 грн. з яких заборгованість за кредитом 10029 грн. 16 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 100733 грн. 03 коп. З 01.09.2014 року процентна ставка складала 34,8 % річних, з 01.04.2015 року збільшилась до 43,2 % річних (а.с.6-12). Оскільки в повному обсязі відповідач умови договору по поверненню кредитних коштів не виконував, залишилася не погашеною заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10029,16 грн. Обов'язок відповідача по виконанню умов кредитного договору передбачений законом та договором. Згідно з пунктом 3.1 Умов та правил для надання банківських послуг (далі- Умови та правила) банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначено в заяві та у Пам'ятці клієнта, підписанням заяви банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг. Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Згідно п.3.1.1. розділу ІІ Правил користування платіжною карткою передбачено строк дії картки зазначений на лицевій стороні Карти (місяць, рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Пунктом 3.1.3 розділу ІІ Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії картки банком видається нова картка (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком. Пунктами 5.3., 5.4. Правил користування платіжною карткою визначено, що строк та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам з встановленням мінімального обов'язкового платежу визначена в пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, визначену тарифами, та частину заборгованості по кредиту. Строк та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановлення мінімального обов'язкового платежу виконується в наступному порядку: - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, визначеного в платіжній картці (в полі MONTH). Оскільки позивач звернувся до суду 14.08.2018 року, до закінчення строку дії кредитної картки, тобто у межах строку позовної давності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 10029,16 грн. Що стосується стягнення заборгованості по процентам з відповідача суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, частиною першою ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Оскільки договором встановлено процентну ставку у розмірі 36 % на рік, доказів узгодження з відповідачем підвищення процентної ставки позивач суду не надав, суд враховує зазначену базову проценту ставку 36 % при визначені заборгованості відповідача. За таких обставин суд вважає безпідставними доводи позивача щодо підвищення процентної ставки до 43,2 % річних з 01.04.2015 року, а розрахунок заборгованості у цій частині таким, що не ґрунтується на законі. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Оскільки у даній справі строк дії картки встановлений до листопада 2015 року, а з позовом банк звернувся до суду, як зазначалося раніше, 14 серпня 2018 року, за наявності заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд доходить висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами за період з 14 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року, з урахуванням базової процентів ставки 36 процентів річних. З урахуванням встановленого договором розміру процентів за користування кредитними коштами, представленого позивачем розрахунку заборгованості за процентами, в межах трирічного строку позовної давності, суд, визначає заборгованість за процентами в розмірі 1093,18 грн., із розрахунку 10029,16 грн. (заборгованість за кредитом) х 36 % (процентна ставка) :100% : 360 х 109 (кількість днів за період з 14 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року - строк дії картки). Отже, з урахуванням розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідача, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 07.10.2008 року, яка підлягає стягненню з нього на користь Банку, визначається в сумі 11122,34 грн., та складається з заборгованості за кредитом - 10029,16 грн. та заборгованості за процентами - 1093,18 грн. Що стосується вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами за період з 01 грудня 2015 року (після закінчення строку дії картки) до 30.04.2018 року (в межах позову), то підстави для стягнення заборгованості по процентам за вказаний період відсутні, з урахуванням таких положень матеріального закону. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до закінчення строку дії кредитної картки. Відтак, у межах строку кредитування до 30 листопада 2015 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 грудня 2015 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. За таких обставин, вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами за період з 01 грудня 2015 року по 30.04.2018 року, є безпідставними і задоволенню не підлягають. Також при вирішенні спору враховує постанови Верховного Суду від 10 травня 2018 року справа № 239/100/15-ц провадження № 61-5364св18, від 30 травня 2018 року справа № 264/5662/16-ц провадження № 61-2 св17, від 03 жовтня 2018 року справа № 233/2056/17 провадження № 61-32873св18. З урахуванням висновків про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд вважає, що позивачу, на підставі ст.141 ЦПК України, слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі пропорційному задоволенню позовних вимоги. Встановлено, що при зверненні до суду позивач оплатив судовий збір в розмірі 1762 грн. за ціною позову 110762,19 грн. (а.с. 1). Оскільки під час розгляду справи, розмір заборгованості відповідача перед банком визначено в сумі 11122,34 грн., що становить 10,04 % задоволених вимог, то розмір відшкодування складає 176,90 грн.(1762 х 10.04 % : 100%). На підставі викладеного і

Outcome: partial