overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

14 січня 2014 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 05 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 182. За час перебування у шлюбі народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки у чоловіка є інша жінка, унаслідок чого виникають постійні сварки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спору про місце проживання дитини та про розділ майна не має. Збереження сім'ї взагалі неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розторгнення шлюбу бажає залишити фамілію «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнає, наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе, майнового спору у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище, яке їй було присвоєно після реєстрації одруження з відповідачем, тобто «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

14 січня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 10 жовтня 2010 року, актовий запис №24. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 10 жовтня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 24 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дитини сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

14 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 27.12.2003 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач покинув сім'ю і з ними не проживає, вона сама утримує дитину, а відповідач ухиляється від батьківських обов'язків, гроші на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позовну заяву підтримала та просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. У своїй заяві позивач погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку в разі неявки відповідача. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2003 р. У період шлюбного життя, а саме, [INFO] р. у них народилася донька - [PERSON], батьком якої є відповідач у справі. Встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї, а дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зі змісту позовної заяви видно, що відповідач працює, однак не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, не надає позивачу допомоги на її утримання. Суд, з урахуванням обставин визначених ст. 182 СК України приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно з вимогами ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 14 січня 2014 року і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному стягненню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

14 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2004 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку, щомісячно, до їх повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у попереднє судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засідання (а.с.16). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка з відповідачем 21 липня 2004 року зареєстрували шлюб (а.с. 10), від шлюбу вони мають чотирьох неповнолітніх дітей: - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5-8), які проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою виконкому Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №814 від 14 січня 2014 року (а.с. 9). Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, максимальній розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі 1/2 частки заробітку до їх повноліття, оскільки відповідач працездатний, інвалідом не являється, може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, не має інших аліментних зобов'язань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

14 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON] на утримання дочки [PERSON], не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

14 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на користь сина [PERSON] на час його навчання. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача на користь сина [PERSON] на час його навчання. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як видно з матеріалів справи батьком [PERSON] в свідоцтві про народження зареєстрований [PERSON] (а.с.5). В теперішній час [PERSON] навчається в Єнакіївському технікумі економіки і менеджменту Донецького національного університету , стипендію не отримує та на період свого навчання потребує матеріальну допомогу. Добровільної згоди між позивачем та відповідачем на сплату аліментів не досягнуто. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу(заробітку) на користь позивача,який продовжує навчання, на період навчання, але не більш ніш до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

14 січня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 13 липня 1991 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, чоловік почав проживати з іншою жінкою. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. 4 лютого 2014 року в судовому засіданні сторонам було надано строк на примирення, але після його спливу [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка та її представник надали заяви з проханням провести розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 13 липня 1991 року Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 12. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народилися діти: син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. На даний час відповідач мешкає з іншою жінкою. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам ії дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

14 січня 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 23.05.2006 року. Посилався на те, що 23.05.2006 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 26 138 грн. 12 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 3 759 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20 657 грн. 98 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 220 грн. 86 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 23.05.2006 року укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 26 138 грн. 12 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 3 759 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20 657 грн. 98 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 220 грн. 86 коп. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

14 січня 2014 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі який розірвано 10 грудня 2013 року. Відповідач є батьком їх спільної дитини [PERSON], але від утримання дитини ухиляється. Син проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач має мінливий дохід, тому позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши докази по справі, вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі який розірвано 10 грудня 2013 року, про що свідчить рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2013 року. Відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 011461, що видане Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, 01 квітня 2005 року, запис № 34 від 01 квітня 2005 року. Відповідно до інформації № 7 від 08 січня 2014 року, що видана Виконавчим комітетом Пісочинською селищною ради Харківського району Харківської області, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], селище Пісочин, вулиця Огородній кут, будинок 5, разом з нею проживає її малолітній син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, зобовязаний її утримувати, але свої зобовязання по утриманню сина не виконує, тому суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. При цьому суд виходить з того, що дитина проживає з матірю, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання малолітньої дитини [PERSON]. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

14 січня 2014 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 червня 1994 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, про що є актовий запис №971. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них є діти, одна з яких неповнолітня - донька [PERSON], [INFO] Відносини з відповідачем не склалися, між ними виникали конфлікти та сварки, під час яких відповідач неодноразово піднімав на неї руку. Сварки відбувалися в присутності дітей. Це призвело до того, що вони припинили спілкування, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Вказав, що між ними дійсно часто виникали конфлікти та сварки, бувало, що і в присутності дітей, однак вважає, що шлюб можна зберегти. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved