Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

13 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про надання дозволу без згоди матері [PERSON] на виїзд неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за кордон. Також просить надати дозвіл на оформлення документів для виїзду неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за кордон. В обгрунтування позову посилається на те, що 07.08.2012 року у виконавчому комітеті Гордівецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON]. Зазначає, що на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2015 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Також зазначає, що в них з відповідачкою є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що двоє синів: [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати біля нього, а доньку [PERSON], [INFO] відповідачка забрала проживати з собою в смт. Глибока, однак він постійно спілкується з донькою. Зазначає, що в нього із родичів є його мати, яка зі своєю сімєю проживає в Італії, та запрошує його та синів до себе в гості, однак без дозволу колишньої дружини він не може поїхати до матері в гості. Тому підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на даресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання просив розглянути справу без її участі та постановити в справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не надала, доводів позивача не спростувала, тому суд зі згоди позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2012 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Відповідно до копій свідоцтв про народження вбачається, що в сторін по справі є троє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Так судом встановлено, що неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають біля позивача [PERSON] та знаходяться на його утриманні, а донька [PERSON], [INFO] проживає з відповідачкою в смт. Глибока, Чернівецької області, що підтверджується довідкою Гордівецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 335 від 06.10.2015 року. Крім того із цієї ж довідки вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована в [INFO], але з 22.11.2014 року не проживає за вказаною адресою (а.с.13). Також, як вбачається із характеристики Гордівецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 151 від 28.09.2015 року [PERSON] розлучений, самотужки виховує двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. (а.с.15). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 25 від 28.09.2015 року підтверджується той факт, що до складу сімї [PERSON] входять: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Також із викладеного в цьому акті вбачається, що позивач [PERSON] утримує неповнолітніх дітей та отримує допомогу на утримання дітей (а.с.16) Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років ). З відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року: п.2-2. : Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі предявлення оригіналів або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обовязків батьків відносно дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.150, ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані поважати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своїми батьками. Відповідно до п.1 Статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Отже, як було встановлено судом відповідачка [PERSON] участі у вихованні неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не приймає, та не надає жодної допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Також як вбачається із викладеного в позовній заяві, відповідач [PERSON] відмовляється надати дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за кордон. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, оцінивши наявні докази в справі суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] в повному обсязі. Також у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved