Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

14.06.2017 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] в межах ЗУ «Про захист прав споживачів» з вимогами: розірвати договір купівлі-продажу спеціального покриття для підлоги кімнати, укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON]; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] сплачені за товар кошти в сумі 34 500 гривень 00 коп., а також сплачену комісію банку за переказ коштів - 60 гривень 00 коп.; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] 5 000 гривень 00 коп. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 7 липня 2015 року позивач замовила у фізичної особи - підприємця [PERSON] виготовлення товару - спеціального покриття для підлоги кімнати, що підтверджує рахунком-фактурою № - 391 від 07 липня 2015 року на загальну суму замовлення 34 500 гривень 00 коп. 8 липня 2015 року позивач перерахувала 100 % вартості за замовлений товар - 34 500 гривень 00 коп., проте після спливу 17 банківських днів з моменту надходження коштів на розрахунковий рахунок (картку) продавця (відповідача), оплачений товар переданий не був. У серпні 2015 року позивач безпосередньо звернулася до відповідача, і останній зобов'язався до 29 серпня 2015 року поставити замовлений і повністю оплачений товар, у випадку нездійснення цих зобов'язань - повернути грошові кошти, сплачені за товар. У підтвердження своїх зобов'язань відповідач власноручно написав та видав письмове зобов'язання виготовити товар до 29 серпня 2015 року за своїм особистим підписом. На час звернення до суду, відповідач товар не передав, сплачені кошти не повернув. Вважає, що незаконними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яку позивач оцінює в 5 000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.06.2017 р. відкрито провадження в справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.03.2018 р. визначено подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем відзиву не надано. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також суд може захистити цивільне право іншим способом, встановленим договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно Рахунку-фактури № - 391 від 07 липня 2015 року позивач замовила у фізичної особи - підприємця [PERSON] виготовлення товару - спеціального покриття для підлоги кімнати на загальну суму замовлення 34 500 гривень 00 коп. Рахунок-фактура містить банківські реквізити відповідача та строк виготовлення замовлення - 17 банківських днів з моменту надходження коштів на розрахунковий рахунок або картку продавця (відповідача) (а.с. 5). Право відповідача на надання послуг підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію Серія [NUMBER], Випискою з ЄДР, Витягом з ЄДР (а.с. 9-11). 8 липня 2015 року позивачем перерахувано 34 500 гривень 00 коп. на вказані в рахунку-фактурі банківські реквізити відповідача в ПАТ «ПриватБанк» (Квитанція Банку від 8 липня 2015 року № чека 08072015132045, що підтверджує зарахування коштів на рахунок відповідача) (а.с. 15). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, після спливу 17 банківських днів з моменту надходження коштів на розрахунковий рахунок (картку) продавця (відповідача), оплачений товар переданий позивачу не був. На звернення позивача, відповідач власноручно написав та видав письмове зобов'язання виготовити товар до 29 серпня 2015 року за своїм особистим підписом (а.с. 16), проте на час звернення до суду відповідач товар позивачу не передав, сплачені позивачем кошти не повернув. Отже, між позивачем та відповідачем по справі виникли правовідносини, які регулюють відносини побутового підряду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором розірвання договору та відшкодування збитків. Судом встановлено укладання між сторонами договору підряду, виконання його умов позивачем як замовником та не виконання його умов відповідачем як підрядником, у зв»язку із чим вимоги щодо розірвання договору та відшкодування збитків є правомірними, а за доведеності обставин позивачем заявлені вимоги підлягають задоволенню. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України). Крім того, виходячи з встановленого кола суб'єктів правовідносин, позивач як фізична особа, що замовила продукцію для особистих побутових потреб, відноситься до такої категорії як споживач (згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб). Згідно ст.10 п.1, п.2 Закону України «Про захист прав споживачів», «споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим». Оскільки позивач оплатив 100 % загальної суми замовлення товару, а товар їй не переданий протягом 2 років, позивач має право на розірвання договору та відшкодування збитків. Оскільки станом на 14.06.2017 року відповідачем не було виконано своїх зобов»язань згідно рахунку-фактури № - 391 від 07 липня 2015 року, суд задовольняє вимогу позивача про розірвання договору та стягнення сплачених коштів в сумі 34500,00 грн. Суд не задовольняє вимогу про стягнення 60,00 грн., оскільки це комісія банку за переказ коштів. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки позивач звертається в межах Закону України «Про захист прав споживачів», вимога про стягнення моральної шкоди не може бути задоволена виходячи із можливості такого відшкодування та виходячи з ст. 4 даного Закону.

Outcome: partial