Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

13 липня 2015 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, в якій позивач просив: стягнути з [PERSON] та [PERSON] як солідарних боржників на користь [PERSON] борг за договором від 21 червня 2014 року, що складає грошову суму коштів у розмірі 170\~000,00 євро, що по курсу на день предявлення позову становить 3\~964\~400,00 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму реальних збитків в розмірі 150\~000,00 євро, що по курсу на день предявлення позову становить 3\~498\~000,00 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 200\~000,00 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] судові витрати (т. 1, а.с. 2-6). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаною позовною заявою [PERSON] (т. 1, а.с. 46). Також, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2015 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON], а саме: квартиру № 69, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, проспект Пушкіна будинок 67; будинок № 254, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вул. Залізнична, будинок 254; земельна ділянка площею 0,0810 га (кадастровий номер: 1221411000:02:001:0123), яка розташована за адресою: вул. Залізнична, будинок 254, м. Підгороднє, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область; 1/2 частина нежитлових приміщень в нежитловій будівлі літ.А-3, на першому поверсі приміщення 28,29,І, площею 43,6 кв.м., на третьому поверсі приміщення 41-57,ІІ, площею 827,9 кв.м., всього загальною площею 871,5 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, будинок 24 м. Також, забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони реєстрації виникнення, переходу, припинення речових прав на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON], а саме: будівля котельні, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Рясне, вулиця Дорожня, будинок 1-А; будинок 22, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, провулок Кальміуський, 22 (т. 1, а.с. 68-69). 26 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 89\~458,00 дол. США, що становить 2\~023\~844,11 грн. (т. 1, а.с. 88). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2015 року позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення вартості безпідставно набутого майна було обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми (т. 1, а.с. 99). 18 вересня 2015 року представник [PERSON] [PERSON] подала до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву про залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів (т. 1, а.с. 101-102). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми, було залишено без розгляду (т. 1, а.с. 107). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року заходи забезпечення позову, які були застосовані на підставі ухвали судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко Г.В. від 15 липня 2015 року у справі №\~191/2407/15-ц, були скасовані у повному обсязі (т. 1, а.с. 119-120). 01 березня 2016 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, в якій позивач просив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму реальних збитків в розмірі 327\~173,15 євро, що по курсу на дату предявлення позову становить 9\~739\~944,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500\~000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати (т. 1, а.с. 150-155). Разом з зустрічною позовною заявою 01 березня 2016 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області представником [PERSON] [PERSON] було подано також заяву про відстрочення сплати судових витрат до моменту ухвалення відповідного судового рішення за результатами розгляду зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків (т. 1, а.с. 161). Також, того ж дня, тобто 01 березня 2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову (т. 1, а.с. 163-165). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків було обєднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми, а також було відстрочено [PERSON] оплату судового збору за подання зустрічної позовної заяви до [PERSON] про стягнення збитків до ухвалення судового рішення у справі (т. 1, а.с. 181). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків. Забезпечено позов [PERSON] до [PERSON] шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON], а саме: квартиру № 69, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, буд. 67; будинок № 254, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгороднє, вул. Залізнична, буд. 254; земельна ділянка площею 0,0810 га (кадастровий номер:1221411000:02:001:0123), яка розташована за адресою: вул. Залізнична, буд. 254, м. Підгороднє, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область; 1/2 частина нежитлових приміщень в нежитловій будівлі літ.А-3, на першому поверсі приміщення 28, 29, І, площею 43,6 кв.м., на третьому поверсі приміщення 41-57,ІІ, площею 827,9 кв.м., всього загальною площею 871,5 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, будинок 24 м, а також заборонено реєстрацію виникнення, переходу, припинення речових прав на вищевказане нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу [PERSON] (т. 1, а.с. 184-187). Згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року явку позивача [PERSON] по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків, було визнано обовязковою (т. 1, а.с. 189). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] про відвід головуючого у справі судді Бондаренко Ганни Віталіївни (т. 1, а.с. 230-231). 17 лютого 2017 року представник [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про залишення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] без розгляду (т. 1, а.с. 235). У звязку з цим, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна було залишено без розгляду (т. 1, а.с. 241). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] про відвід головуючого у справі судді Бондаренко Ганни Віталіївни було відмовлено. Суддею Бондаренко Г.В. взято самовідвід у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми і за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків. Справу передано до канцелярії Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про передачу в провадження іншому судді (т. 2, а.с. 8-9). 30 травня 2017 року було проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної цивільної справи. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року цивільну справу № 191/2407/15-ц було прийнято до провадження суддею Матіяш С.К. (т. 2, а.с. 13). 27 липня 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] уточнила позовні вимоги по справі, зазначивши в якості відповідача-2 по справі [PERSON], та просила: розірвати договір про спільну діяльність, укладений між [PERSON] та [PERSON], від 22.05.2013 року у звязку з істотним порушенням умов договору; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів у розмірі 5\~185\~000,00 грн., що за курсом станом на 30.08.2017 року становить 170\~000,00 євро; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2\~706\~424,11 грн., яка за курсом станом на 30.08.2017 року становить 88\~300,95 євро; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму реальних збитків в розмірі 327\~173,15 євро, що на дату предявлення позову в еквіваленті становить 9\~739\~944,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500\~000,00 грн. (т. 2, а.с. 47-55). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року у задоволенні заяви представників відповідача [PERSON] [PERSON], [PERSON] про відвід судді Матіяш С.К. було відмовлено (т. 2, а.с. 68). Також, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів, було передано на розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (т. 2, а.с. 69). 11 жовтня 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області згідно ухвали від 28 вересня 2017 року надійшла цивільна справа № 191/2407/15-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди залишено без руху (т. 2, а.с. 81). 30 жовтня 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] н авиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подала до суду уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів (т. 2, а.с. 88-96). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів. Розгляд справи призначено на 10 листопада 2017 року (т. 2, а.с. 129). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору та стягнення коштів в частині позовних вимог про розірвання договору про спільну діяльність та стягнення коштів, було залишено без розгляду з підстав перебування на розгляді у Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська аналогічної позовної заяви з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав. В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська залишено позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди (т. 2, а.с. 144). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення моральної шкоди, було також залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою без поважних причин7 позивача в судове засідання (т. 2, а.с. 152). У подальшому, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2017 року було скасовано та повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2, а.с. 199-202). Також, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2017 року було скасовано та направлено до того ж суду для продовження розгляду (т. 3, а.с. 22-23). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] [PERSON] про часткове скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів та стягнення моральної шкоди (т. 3, а.с. 52-53). Згідно останньої редакції уточненої позовної заяви від 10.07.2018 року (т. 4, а.с. 9-18) позивач [PERSON] просив: встановити факт порушення умов договору про спільну діяльність, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 22.05.2013 року в частині не виконання умов договору по об'єкту забудови № 2, а саме купівлі земельної ділянки у с. Новоолександрівка, та будівництва будинку на цій земельної ділянки у с. Новоолександрівка; внести зміни до договору про спільну діяльність, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 22.05.2013 року, в частині купівлі земельної ділянки у с. Новоолександрівка, та будівництва будинку на цій земельній ділянці у с. Новоолександрівка, у зв'язку з допущеннями істотних порушень умов договору з боку [PERSON], шляхом припинення дії пунктів договору та виключення з умов договору про спільну діяльність від 22.05.2013 року, обєкту забудови № 2, а саме земельну ділянку у с. Новоолександрівка, та будівництва будинку на цій земельній ділянці у с. Новоолександрівка, як предмету спільної діяльності сторін договору про спільну діяльність від 22.05.2013 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів у розмірі 5 259\~800,00 грн., яка за курсом станом на 06.07.2018 року становить 170\~000,00 євро, отримані [PERSON] від [PERSON] на купівлю земельної ділянки у с. Новоолександрівка, та будівництва будинку на цій земельній ділянці у с. Новоолександрівка; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму коштів у розмірі 2 706\~424,11 грн., яка за курсом станом на 30.08.2017 року становить 88\~300,95 євро; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму реальних збитків в розмірі 120 700 євро, що в еквіваленті станом на 06.07.2018 року за курсом НБУ становить 3 734\~458,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що у 2013 році між громадянином [PERSON] позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], з яким позивач спілкувався та дружив з дитинства, відбулась зустріч, під час якої [PERSON] звернувся за допомогою завершити реконструкцію та будівництво свого будинку, який розташований по вул. Залізнична, 254 у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, і якій він купував, щоб побудувати та продати задля заробітку. У винагороду за допомогу запропонував частку прибутку. Він зазначив, що на даний час дуже вигідно займатись будівництвом, що можливо отримати надприбутки та потрібно тільки фінансування. Обіг коштів пів року на будинок. [PERSON] зазначив, що в нього весь цикл будівництва налагоджений, в нього є партнер по бізнесу у якого є завод з виготовленню цегли, будівельна фірма і він на зустріч привів цього партнера [PERSON]. Так, [PERSON] зазначив, що вони друзі, разом працюють депутатами Ленінської ради, він власник ТОВ «Капіталінвест-груп». Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] були друзями і [PERSON] повністю довіряв [PERSON], він погодився прийняти участь у спільному бізнесі і 22 травня 2013 року було укладено договір про спільну діяльність, предметом якого є домовленість сторін про сумісну діяльність. Так, відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язався забезпечити фінансування будівництва об'єкта м. Підгородне, який належить [PERSON], а потім даний об'єкт буде виставлятися на продаж. На момент вкладення фінансів [PERSON], об'єкт м. Підгороднє, профінансований [PERSON] в сумі 150 000 доларів США. Паралельно з будівництвом об'єкта в м. Підгродне [PERSON] фінансує завдаток ділянки в Новоолександрівці розміром 15 соток в сумі 10 000 євро і впродовж максимум 2-х місяців забезпечує його оплату до загальної суми продажу ділянки 107 000 доларів. Також [PERSON] забезпечує фінансування будівництва на ділянці Новлександрівка одного будинку. В період будівництва об'єкти виставляються в продаж. [PERSON] забезпечує організацію будівництва робіт, контроль і займається залученням додаткового фінансування, реклами, мінімізації витрат. Загальна сума інвестицій [PERSON] в будівництво до закінчення Підгороднєго 90000 доларів США, покупка ділянки 107 000 доларів США, будівництво будинку в Новоолександрівці вартістю будівництва 70000 доларів США. Тобто, за умовами договору [PERSON] повинен був профінансувати кошти у сумі 267 000 доларів США по двом обєктам (станом на травень 2013 року кросс-курс становив 1,28 євро), а всього передав [PERSON] 307 200,00 долара США (70000 євро + 170 000 євро = 240 000 євро х 1,28, що за кросс-курсом становить 307 200,00 доларів США, а в свою чергу у відповідності до умов укладеного договору [PERSON] зобовязаний був контролювати хід виконання умов договору. Зміст вищенаведених пунктів договору підтверджує досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору про спільну діяльність, а також те, що вказаний договір є договором про спільну діяльність з умовою інвестування спільної діяльності, тобто змішаним договором. Отже, зі змісту вказаного договору випливає, що сумісна діяльність сторін здійснюється на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство), тобто між сторонами по суті укладено договір простого товариства, за яким сторони-учасники беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 ЦК України). Факт вчинення правочину [PERSON] не заперечує. На виконання умов договору позивачем було інвестовано 240 000 євро, а відповідачем 170 000 доларів США. На протязі всього цього часу з боку відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] надавалися звіти про використання наданих коштів та про хід будівництва будинку, який розташований по вул. Залізнична, 254, м. Підгородне, Дніпропетровський район, Дніпропетровської області, а також про хід будівництва у селі Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Паркова, 3. У подальшому позивачу стало відомо, що з боку відповідача [PERSON] було здійснено ряд розкрадань коштів позивача, які їм були інвестовані в будівництво будинку у м. Підгороднє на підставі виявлених обставин, позивач почав перевіряти діяльність відповідачів. [PERSON] під виглядом здійснення спільної діяльності, заволодів коштами позивача в сумі 240\~000 євро. До даного часу відповідачем [PERSON] привласнені кошти на будівництво у с. Новоолександрівка, які [PERSON] передав в сумі 217 200 доларів США, більше запланованої суми в доларах США, у звязку з тим, що він вважав, що він витрачає кошти в будинок, який належить йому, так як будується на земельній ділянці, яка до певного часу, як вважав позивач належить йому. Своїх обовязків за договором не виконав, сплачені позивачем 217\~200 доларів США не повернув, тим самим відповідач [PERSON] істотно порушив умови договору, що є підставою для його розірвання згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України. Порушення відповідачем умов договору є істотним в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки за 4 роки реконструкцію об'єкту не закінчено. З урахуванням наведеного та курсу НБУ сума, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача становить 5 259\~800,00 грн., яка за курсом станом на 06.07.2018 року становить 170\~000,00 євро. З урахуванням того, що діями відповідача [PERSON] при проведені будівництва будинку у м. Підгородне були допущені грубі порушення будівництва, що в свою чергу як зазначає відповідач [PERSON] послугувало причиною не виконання умов договору від 22.05.2013 року, то з огляду на викладене вважає за необхідне стягнути з [PERSON] суму реальних збитків у розмірі 2\~706\~424,11 грн., яка за курсом станом на 30.08.2017 року становить 88\~300,95 євро. У звязку з тим, що позивач до даного часу не зміг повернути позичені кошти, які він отримував у третіх осіб - кредиторів для надання відповідачу [PERSON], тому у нього виникли збитки по сплаті відсотків, штрафні санкції за не виконання своїх боргових зобовязань перед третіми особами. Разом сума реальних збитків станом на 29.02.2016 року становить 120\~700,00 євро. Крім того, у звязку з тим, що вже впродовж тривалого часу позивач змушений вживати заздалегідь непередбачуваних зусиль щодо поновлення та захисту своїх прав, вимушений звертатися за захистом своїх прав до суду, а тому з урахуванням наведеного свої моральні страждання оцінює в розмірі 500\~000,00 грн. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України. 18 червня 2018 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON], в якому зазначено, що правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні та у задоволенні позову необхідно відмовити (т. 3, а.с. 62-67). В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідачем [PERSON] не заперечується факт укладення між сторонами спору договору про спільну діяльність та внесення позивачем певної суми грошових коштів, однак у значно меншому розмірі, ніж це визначено у позовній заяві. Вказані грошові кошти використовувалися відповідачем у відповідності до досягнутої домовленості для проведення реконструкції житлового будинку в місті Підгородньому по вул. Залізничній, 254. Вказаний вище будинок було повністю реконструйовано, останній згідно висновків експертного дослідження підлягає експлуатації, [PERSON] вчинено дії щодо введення будинку в експлуатації та декларація про готовність до експлуатації об'єкту від 09.01.2018 року прийнята без зауважень, однак останній не може бути реалізованим на виконання умов договору про спільну діяльність, так як з боку [PERSON] були ініційовані судові справи щодо стягнення грошових коштів з [PERSON] та для забезпечення позовів [PERSON] було накладено арешт на вказаний вище будинок, що об'єктивно перешкоджає реалізації останнього. Варто зауважити також, що в межах даної справи також накладено арешт на вказаний житловий будинок, що об'єктивно підтверджує доводи відповідача [PERSON] в частині існування неможливості реалізації вказаного нерухомого майна. Зауважує, що [PERSON] неодноразово змінювалася позиції щодо змісту правовідносин сторін спору. Також, в межах кожної із цивільних справ, провадження в яких було відкритим Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська, Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська, Синельниківським районним судом в порядку забезпечення позову накладалися арешти на все нерухоме майно, належне [PERSON] Вказане в повній мірі підтверджує той факт, що позивач не був зацікавленим в подальшому виконанні умов договору про спільну діяльність і створював умови, при яких досягнення кінцевої мети сторін у вигляді реалізації житлового будинку стало об'єктивно неможливим з тим, щоб стягнути грошові кошти з [PERSON] та не нести ризиків, які обумовлені договором про спільну діяльність, в тому числі й щодо зменшенні в доларовому еквіваленті цін на нерухоме майно. Порушення [PERSON] умов договору про спільну діяльність в силу приписів ст. 12, 81 ЦПК України відповідач вважає не доведеним позивачем, більше того, фактичні обставини справи свідчать про неспроможність доводів позивача в цій частині. Зокрема, позивач стверджує, що будівництво проводилося фірмою, яка останнім не погоджувалася, проте умови підписаних між сторонами спору документів не свідчать про те, що [PERSON], як учасник договору про спільну діяльність, повинен був погоджувати вибір будівельної фірми та відсутність такого погодження має будь-яке юридичне значення. Далі, не заслуговують на увагу доводи позивача з приводу того, що будівництво житлового будинку № 254 по вул. Залізничній в місті Підгородньому проведено з порушенням будівельних норм та правил. Будинок № 254 по вул. Залізничній в місті Підгородньому збудований та введений в експлуатацію, що свідчить про виконання обов'язків [PERSON] в частині забезпечення будівництва. При цьому, оскільки в договорі про спільну діяльність не визначалися умови щодо конкретного стану житлового будинку, ремонту, внутрішнього та зовнішнього оснащення, наявність доказів прийняття даного будинку в експлуатацію є достатнім підтвердженням повного виконання обов'язків [PERSON] та неспроможність доводів позивача в цій частині. Далі, не заслуговують на увагу доводи позивача про перевищення суми внесків, які повинні були бути спрямованими на будівництво будинку № 254 в місті Підгородне, вул. Залізнична, так як 21.06.2014 році було підписано документ про розмір внесків сторін спору в будівництво даного будинку без зауважень і заперечень з боку позивача. Крім того, вказаний документ не відображає саме розміру грошових внесків кожної із сторін спору, а відображає вартісне визначення частки кожного із них в об'єкті інвестування виходячи із цін виконаних будівельних робіт та затрачених матеріалів, що використані в процесі будівництва, станом на дату підписання вказаного документу. Далі, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що [PERSON] повинен був придбати на ім'я позивача земельну ділянку в селі Новоолександрівка і не придбання такої земельної ділянки є істотним порушенням договору про спільну діяльність в розумінні ст. 651 ЦК України, так як, по-перше, придбання такої земельної ділянки саме на ім'я позивача не передбачено умовами договору, по-друге, реального внеску [PERSON] не вистачило на придбання вказаної земельної ділянки і від подальшої передачі грошових коштів останній відмовився, що свідчить про неможливість реалізації цієї частини проекту саме з вини позивача та відсутність правових підстав для розірвання договору. З огляду на відсутність подальшого фінансування позивачем спільного проекту виявилося неможливим також і будівництво житлового будинку на вказаній ділянці. Також, не можуть бути прийнятими до уваги посилання представника позивача на приписи ст. 1141,1142 ЦК України в частині існування підстав для припинення та розірвання договору простого товариства, так як вказані норми не застосовуються до правовідносин сторін спору, а між ними договір простого товариства не укладався. Розмір грошових внесків позивача в спільний проект є істотно меншим, а в документі від 21.06.2014 року зафіксовано не суму вкладу, а розмір часток в об'єкті інвестування, який розрахований станом на дату підписання документу, виходячи із поточних цін на виконані будівельні роботи та затрачені матеріали. 01 серпня 2018 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] надав суду відзив (доповнення) на позовну заяву [PERSON], в якому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, необґрунтованими, незаконними, а також не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені судом з наступних підстав (т. 4, а.с. 67-74). У 2013 році [PERSON] та [PERSON], будучи знайомими з досить дружніми стосунками, домовились щодо спільної участі у фінансуванні добудови житлового будинку придбаного і розпочатого будівництвом [PERSON] у 2011 році (м. Підгородне, вул. Залізничників, буд. 254 ) з подальшим продажем третім особам. Так, 22.05.2013 року була укладена письмова угода - дорожня карта, згідно якої сторони ([PERSON] та [PERSON]В.) домовилися: вести спільний проект з будівництва котеджів; [PERSON] забезпечує фінансування на добудову обєкта Підгородне, який належить [PERSON]; після добудови цей обєкт (Підгороднє) [PERSON] виставляє на продаж; на момент вкладення фінансів [PERSON] в обєкт Підгороднє профінансований [PERSON] в сумі 150 000 дол. США; паралельно з будівництвом будинку в Підгородньому [PERSON] фінансує завдаток по ділянці в [PERSON] 15 соток в сумі 10\~000 євро; по закінченню максимум 2 місяців ([PERSON]В.) забезпечує його оплату до загальної суми продажу ділянки 107 000 дол. США; також [PERSON] забезпечує фінансування будівництва на ділянці Новоолександрівка 1-го будинку; [PERSON] забезпечує організацію будівельних робіт, контроль і займається залученням додаткового фінансування, рекламою компанії, мінімізацією витрат; загальна сума запланованих інвестицій [PERSON]: в будівництво до закінчення Підгороднього 90\~000 дол. США, придбання ділянки 107\~000 дол. США, в будівництво будинку в Новоолександрівці 75\~000 дол. США. На виконання умов вищевказаної угоди, в період з травня 2013 року за розпискою [PERSON] отримав від [PERSON] 70\~000 євро - для інвестування будинку в м. Підгороднє, і в тому числі для придбання ділянки у селі Новоолександрівка (15 соток). У розписці вказаний строк повернення фінансів - після реалізації обєктів по закінченню будівництва. При цьому ці кошти були витрачені в будівництво будинку в Подгородньому. На виконання домовленостей, визначених умовами угоди «Дорожня карта» в частині придбання земельної ділянки в Новоолександрівці, [PERSON] було знайдено підходящий варіант. Так, 10 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 1221486200-05-010-0041, для будівництва житлового будинку, за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, провулок Рубіновий, 49. В обумовлені сторонами строки (до 10 серпня 2013 року) укладення основного договору було неможливе у звязку з відсутністю у [PERSON] грошових коштів через невиконання [PERSON] умов угоди від 22.05.2013 року. 26 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про зміни до попереднього договору, відповідно до умов якого строк укладання основного договору продовжено до 08 листопада 2013 року, а сума завдатку становить 132 150,00 грн. Проте, [PERSON], посилаючись на скрутний фінансовий стан, так і не надав необхідної суми грошових коштів для придбання земельної ділянки у с. Новоолександрівка, та як наслідок основний договір купівлі-продажу вчинено так і не було. Тому, всі завдатки [PERSON] повернено не було. Отже, домовленості [PERSON] та [PERSON], викладені в Дорожній карті, в частині фінансування з боку останнього на придбання земельної ділянки в Новоолександрівці в сумі 107 000 дол. США, та як наслідок і будівництва будинку в сумі 70\~000 дол. США - виконані не були. Звертає увагу суду, що позивачем не надано жодного належного доказу, який підтвердив би факт передачі з боку [PERSON] та факт отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 107 000 дол. США для придбання земельної ділянки в Новоолександрівці та/або грошових коштів в розмірі 70 000 дол. США на будівництво будинку в Новоолександрівці. [PERSON] взагалі не було відомо до моменту звернення [PERSON] до суду про наявність виданої на його імя довіреності. Розрахунки між [PERSON] та [PERSON] проходили на підставі укладеного договору будівельного підряду, підписаного [PERSON]Ю та [PERSON] діючого від імені ТОВ «Капіталінвест груп». При цьому, позивач [PERSON] ніколи не був стороною за вказаним договором, не мав за цим договором будь-яких прав та/або обовязків. Про зобовязання [PERSON] в частині передачі грошових коштів, які мали бути виручені з продажу його квартири і тільки після продажу мали бути передані [PERSON] знали і інші особи від самого [PERSON] Угода, підписана сторонами 21 червня 2014 року за своєю суттю лише фіксує зобовязання сторін, не підтверджує факт отримання [PERSON] від [PERSON] 170\~000 євро. Вважає, що позивач свідомо вводить суд в оману щодо розмірів переданих ним для реалізації спільного проекту грошових коштів та обставин, за яких проект так і не було реалізовано. З урахуванням викладеного вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 07 серпня 2018 року представник позивача [PERSON] надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що обставини, викладені стороною відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву та відзиві (доповненні) на позовну заяву, є неправдивими та надуманими (т. 4, а.с. 105-114). Наголошує також на тому, що позивачем надані до суду письмові докази факту передачі коштів [PERSON] у сумі 170\~000 євро. Вважає, що [PERSON] навмисно вводив [PERSON] в оману для того, щоб заволодіти його грошима. Доказом шахрайства вважає розбіжності в показах [PERSON] [PERSON] ніяких підрядних договорів не підписував і не знаходиться з ними в договірних відносинах, а на якій підставі [PERSON] передав йому кошти [PERSON], не відомо. Зазначив, що твердження представника [PERSON] щодо невірно вибраного способу захисту позивачем, а саме щодо встановлення факту, в цій частині не відповідають дійсності та вимоги заявлені у відповідності до вимог процесуального права. Як вже зазначалося, по даній справі були застосовані заходи забезпечення позову згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року (т. 1, а.с. 184-187), яка хвалою Апеляційного\~суду Дніпропетровської\~області від\~10\~травня 2016\~року залишено\~без змін\~(матеріали\~апеляційної скарги\~№ 191/2407/15-ц;\~провадження №\~22-ц/4117/16,\~(а.с.\~98). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2018 року було застосовано зустрічне забезпечення, та зобовязано [PERSON] протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в порядку\~зустрічного забезпечення\~позову грошові\~кошти у\~розмірі 100\~000,00\~грн. (т. 4, а.с. 60-62). Грошові кошти на депозитний рахунок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська в порядку\~зустрічного забезпечення\~позову у\~розмірі 100\~000,00\~грн.\~були внесені\~позивачем [PERSON]\~через його\~представника за\~довіреністю \~[PERSON],\~що підтверджується\~квитанцією №\~9240943/18\~від 06\~серпня 2018\~року (т. 4, а.с. 152-153). В судовому засіданні 01 серпня 2018 року підготовчі дії по справі були закінчені та підготовче засідання закрито. Розгляд справи по суті було призначено на 10 серпня 2018 року на 14 год. 00 хв. Однак, 10 серпня 2018 року розгляд справи по суті так і не розпочався. 07 серпня 2018 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON], (який особисто був присутній у судовому засіданні лише один раз - 10.07.2018 року (т. 4, а.с. 20)), про відвід судді Черкез Д.Л. 10 серпня 2018 року, у день коли повинен був розпочатися розгляд справи по суті, розглянувши заяву про відвід суд дійшов до висновку про необґрунтованість відводу та передав заяву про відвід до канцелярії суду для визначення судді для її розгляду (т. 4, а.с.163-164). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] [PERSON] було відмовлено (т.4, а.с. 173-176). Справу було передано судді для продовження розгляду по суті. Отже, з наведеного очевидним є висновок про те, що заява про відвід головуючого судді була завідомо безпідставною та подана з метою затягування розгляду справи і відтермування початку розгляду справи по суті. Вказані дії представника позивача [PERSON] розцінюються судом як зловживання наданими йому процесуальними правами (п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України). Крім того, 08 серпня 2018 року (за два дні до початку розгляду справи по суті, який було призначено на 10 серпня 2018 року), на адресу суду поштовим звязком надійшла апеляційна скарга відповідача по справі [PERSON] на ухвалу суду від 01 листопада 2017 року про відкриття провадження у справі (т. 4, а.с. 178-180). 10 серпня 2018 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про те, що він будь-яких апеляційних скарг не подавав, а підпис у апеляційній скарзі від його імені є підробленим (т. 4, а.с. 182). 13 серпня 2018 року цивільна справа № 191/2407/15 була направлена до апеляційного суду Дніпропетровської області для розгляду апеляційної скарги по суті (т. 4, а.с. 184). 15 серпня 2018 року до апеляційного суду Дніпропетровської області від відповідача [PERSON] надійшла заява про те, що апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження він не подавав, підпис від його імені є підробленим та будь-яких осіб на подання апеляційної скарги від його імені він не уповноважував, у звязку з чим просив не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу до суду першої інстанції (т. 4, а.с. 187). На підтвердження факту не підписання ним апеляційної скарги від 07.08.2018 року на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року про відкриття провадження у справі надав нотаріально засвідчену приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] заяву, зареєстровану у реєстрі за № 828 (т. 4, а.с. 188). Крім того, за фактом подання від його імені апеляційної скарги та підробки його підпису, звернувся до Чечелівського відділення поліцій у м. Дніпрі з заявою про відкриття кримінального провадження (т. 4, а.с. 189), яка була прийнята та зареєстрована за № 21652 від 13.08.2018 року (т. 4, а.с. 190). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року про відкриття провадження у справі було повернуто (т. 4, а.с. 191-192). 20 серпня 2018 року матеріали цивільної справи № 191/2407/15 надійшли з апеляційного суду Дніпропетровської області до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду (т. 4, а.с. 195). Після повернення справи з суду апеляційної інстанції справа була призначена до розгляду на 12 вересня 2018 року на 10 год. 30 хв. Однак, судові засідання неодноразово та систематично переносилися по причині неявки представників позивача. А саме: 1) 11 вересня 2018 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про перенесення розгляду справи, у звязку з знаходження представника у відрядженні у м. Києві (т. 4, а.с. 208). Від представника позивача [PERSON] також надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з погіршенням стану його здоровя та проходження лікування. Докази на підтвердження зазначених обставин зобовязався надати у наступне судове засідання (т. 4, а.с. 215). У звязку з неявкою представників позивача у судове засідання призначене на 12 вересня 2018 року розгляд справи було відкладено на 17 вересня 2018 року на 09 год. 00 хв., про що повідомлено належним чином учасників процесу. 2) 17 вересня 2018 року у призначений час представники позивача в судове засідання не зявилися про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких доказів від представника [PERSON] щодо поважності причин неявки у судове засідання призначене на 12 вересня 2018 року суду надано не було. Причини неявки представників позивача визнано судом неповажними. У звязку з неявкою представників позивача у судове засідання призначене на 17 вересня 2018 року без поважних причин розгляд справи було відкладено на 25 вересня 2018 року на 09 год. 00 хв., про що повідомлено належним чином учасників процесу. 3) 21 вересня 2018 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про перенесення розгляду справи, у звязку з хворобою та проходженням лікування у стаціонарі. Докази на підтвердження тривалості хвороби зобовязався надати у наступне судове засідання (т. 4, а.с. 237). На підтвердження поважності причин неявки у судове засідання призначене на 12.09.2018 року надано листок непрацездатності, про перебування [PERSON] на лікуванні у період з 11.09.2018 року по 17.09.2018 року (т. 4, а.с. 238). В той же день, 21 вересня 2018 року, від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про те, що у звязку з тим, що вона не буде приймати участь як представник позивача, по причині припинення співпраці з [PERSON], просить суд більше не повідомляти її про дати слухання та про інші процесуальні дії (т. 4, а.с. 240). Будь-яких допустимих доказів на підтвердження факту припинення представництва інтересів [PERSON] його представник за довіреністю [PERSON] суду не надала.

Outcome: approved