overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

13.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 26.02.2010 року Виконкомом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області актовий запис № 04. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, шлюбні відносини припинили та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб, залишити їй прізвище «Головащенко». В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила суд змінити прізвище її після розірвання шлюбу на попереднє - «Захарова». В судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчать судові поштові повідомлення, про направлення судових повісток, які надсилалися рекомендованим листом з повідомленням. Суд вважає за можливе в порядку ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане Виконкомом Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області актовий запис № 04.( а.с. 4 ). Судом встановлено, що сторони мають трьох неповнолітіх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Єлизавету [INFO], доньку Анну [INFO], що підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 6 -8 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~\~\~України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

13.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] сільської ради, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, вказуючи на те, що 27.02.2014 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,76 га., розташована на території [PERSON] сільської ради, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії І-ХС №008738 від 23.12.2002 року. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк так як вважала, що вступила в спадщину, так як користувалася спадковим майном, перебувала в пригніченому стані, викликаним смертю близької людини. Позивач до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №176455 від 03.03.2014 року [PERSON] померла 27.02.2014 року (а.с. 9). З копії свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №305606 від 27.09.1984 року серії ІІ-ЯР №923582 від 02.10.1958 року вбачається, що вона є онукою [PERSON] (а.с.7). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, юридичної необізнаності. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

13.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 квітня 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №119. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №119. Від спільного шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Тривалий час подружні стосунки з відповідачем не підтримує, спільного господарства не ведуть, сімя розпалась, примирення заперечує, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, вказав, що погоджується на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 07 квітня 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №119, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-СГ №248884 від 07 квітня 2015 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу з відповідачем дітей немає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає також розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

13.09.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 01 вересня 2007 року, від спільного життя дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб. Позивач та відповідачка надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 01.09.2007 року (актовий запис № 382). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

13.09.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 31.12.2011 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, між ними виникають сварки, що негативно впливає на виховання їх спільної дитини, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, шлюбні відносини між сторонами припинено і сім`я фактично розпалась.Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], спору щодо визначення місця проживання якого, у випадку розірвання шлюбу, між сторонами не існує. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

13.09.2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 02 серпня 2013 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 02.08.2013 року (актовий запис № 315). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

13.09.2017 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21.08.1993 року /актовий запис № 99/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння. В суд позивач з`явилася, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у суді не заперечив проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 21.08.1993 року /актовий запис № 99/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СР №082819 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР №134626, виданого Кичинецькою сільською радою 08.09.2003 року (а.с.4). Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння. За клопотанням відповідача судом був наданий строк для примирення один місяць, але примирення не відбулося. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

13.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовом та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2014 року в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до розміру не меншого 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у звязку із зміною в законодавстві мінімального розміру аліментів. В судове засідання позивач не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2014 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, зазначивши мінімальний розмір не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не змінюючи при цьому визначену судом частку від доходу відповідача. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~присуджує стягнення з відповідача судового збору на користь держави у розмірі 640 грн. 00 коп.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

13/09/2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому, із врахуванням уточнень, даних в судовому засіданні, просить шлюб з відповідачем розірвати, дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку на утримання дітей до їх повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що з 21.11.1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є троє дітей:\~[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що втратила до відповідача почуття любові та поваги. Позивач підтримала уточнені позовні вимоги, тому просить такі задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на розірвання шлюбу, залишення дітей проживати з матірю та сплату на користь позивача аліментів у визначеному нею розмірі на утримання дітей, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

13.09.2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеним позовом до відповідача Новопокровської сільської ради, вказуючи на те, що [INFO] року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до спадкового майна входить земельна ділянка площею 1,88 га., державний акт серії [NUMBER], яка знаходиться на території Новопокровської сільської ради Новотроїцького району. Вони є спадкоємцями за законом, інших осіб, які мають право на спадщину не має. Пропустили встановлений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, юридичної необізнаності. Позивачі до судового засідання не з'явилися, надали до суду заяву з проханням слухати справу без їх участі, наполягають на позовних вимогах. Представник відповідача Новопокровської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2016 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 18.08.2017 року, копії свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 04.02.1984 року підтверджується факт родинних відносин між позивачами та померлою [PERSON] (а.с.5,6). Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини, юридичної необізнаності. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання ними заяв про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved