Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

12 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. У заяві посилається на те, що має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З цією метою в березні 2021 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області та надала відповідні архівні довідки про заробітну плату, про роботу та кількість вироблених вихододнів, трудову книжку. При вивчені зазначених документів працівниками Пенсійного фонду було встановлено, що в архівній довідці від 14.07.2020 року № 330/03-03 об`єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Веселинівського району, про роботу та кількість вихододнів в колгоспі «Україна» село Поділля Веселинівського району Миколаївської області за 1978-1979 роки записано російською мовою - « [PERSON] », тобто ім`я не відповідає паспортним даним - [PERSON]. Через зазначений недолік архівна довідка не була взята до розгляду в якості підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком, а заявнику рекомендовано звернутись до суду для встановлення відповідного факту. В зв`язку з викладеним, [PERSON] звернулася до суду та просить встановити факт належності їй архівної довідки. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за довіреністю Троян О.С. в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що в березні 2021 року [PERSON] дійсно зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області за консультацією щодо призначення пенсії за віком та надала для перевірки пакет документів. Надана заявником архівна довідка від 14.07.2020 року № 330/03-03 об`єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Веселинівського району, виданої на підставі книг обліку праці та нарахувань заробітної плати, за 1978-1979 роки, в якій зазначено, що прізвище, ім`я, по - батькові заявниці вказані російською мовою « [PERSON] », до того ж ім`я заявниці не відповідає паспортним даним. Крім іншого, послалася на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно яких право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відповідно до п.1 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу, зокрема трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявника знає з дитинства, оскільки з нею разом навчалися в одній школі та після закінчення школи вона навчалася в м. Миколаєві, але коли приїжджала додому то бачила як [PERSON] ходила на роботу, а саме працювала в колгоспі «Україна» с. Поділля Веселинівського району в 1978-1979 роки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він разом з заявницею [PERSON] працювали в колгоспі «Україна» с. Поділля Веселинівського району в 1978 -1979 роках, вона працювала різноробочою, а він оператором, крім того її завжди називали « [PERSON] », хоча вона записана, як « [PERSON] » . Суд заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , на сьогоднішній день має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 30.11.1979 року прізвище «[PERSON] рос. мовою» закреслено та дописано прізвище « [PERSON] » (рос. мовою). (а.с.13) З архівної довідки об`єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Веселинівського району Миколаївської області № 330/03-03 від 14.07.2020 року про роботу та кількість вироблених вихододнів у колгоспі «Україна» село Поділля Веселинівського району Миколаївської області за 1978-1979 роки записано російською мовою - « [PERSON] », тобто ім`я не відповідає паспортним даним - [PERSON] (а.с.12). Отже, через вищезазначене, вищезазначена архівна довідка не була взята до розгляду в якості підтвердження стажу для призначення заявнику пенсії за віком. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 31.03. 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 22.11.2018 року, заявницю зазначено - « [PERSON] » (а.с. 19) та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 02 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що заявник 27 лютого 1982 року уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 20). З паспорта громадянина України вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Поділля Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 6 - 7). Відповідно до довідки № 35 від 03.03.2020 року вбачаться, що заявниця [PERSON] дійсно навчалася в технічному училищі № 2 м. Миколаєва з 01.09.1976 року та одержала кваліфікацію швачка - мотористка трикотажних виробів 3 (третього) розряду (а.с. 22) Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, приймаючи до уваги покази свідків, які підтвердили факт роботи заявника в колгоспі «Україна» село Поділля Веселинівського району Миколаївської області за 1978-1979 роки, а також те, що виправити зазначену помилку та внести відповідні зміни до архівної довідки у досудовому порядку є неможливим у зв`язку з ліквідацією колгоспу, суд приходить до висновку, що факт належності заявниці архівної довідки є доведеним, а заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved