Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач довідався про відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, що позбавляє його можливості оформити свої спадкові права. Інші спадкоємці за законом відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті його батька, [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду подали окремо один від одного заяви, в яких позов визнали, просили справу розглянути в їх відсутність. В зв`язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідачів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв`язку із визнанням відповідачами позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з довідки № 266 вид.27.05.2017 року Ласківською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області та Витягу з господарської книги № 3 за 2016-2023 рік Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, по особовому рахунку № [NUMBER] , житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 21.03.2017 року Володимир-Волинським міським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 111. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вказаний житловий будинок з надвіними будівлями та спорудами. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У свідоцтві (повторному) серії [NUMBER] , виданому 27.07.2001 року Володимир-Волинським міським відділом РАЦС про народження [PERSON] , як батьки вказані « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця, [PERSON] . Інші спадкоємці за законом, [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь [PERSON] , про що наявні відповідні заяви. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виконав дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті батька. Постановою приватного\~нотаріуса Володимир-Волинського\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Велимчаниці\~А.І.\~від 07.05.2019\~року позивачеві\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~підставі вимог\~ст.49\~Закону України\~«Про нотаріат»\~через відсутність\~правовстановлюючих документів\~на спадкове\~майно,\~що є\~підставою для\~звернення до\~суду з\~даним позовом. Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. За таких обставин, суд вважає, що визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту прав позивача як спадкоємця. На підставі ст.ст.392, 1218, 1261, 1269 ЦК України,

Outcome: approved