Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

14 травня 2015 року представник позивача звернулась до суду з позовом до приватного підприємства «ЗІС» про визнання договору оренди землі недійсними та повернення земельної ділянки. Вказавши, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 16 березня 2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5796га яка розташована на території Петрашівської сільської ради. В січні 2015 року [PERSON] стало відомо, що існує договір оренди землі, який укладені нібито між ним та ПП «ЗІС» строком на 15 років. Вказує на те, що відповідач сам склав дані договори, так як договорів оренди землі, її довіритель не підписував та нікого не уповноважував це робити. 18 червня 2015 року представник позивача подала письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог виключивши позовну вимогу про повернення земельної ділянки. Позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, пояснив, що він ні договір оренди, ні зміни до договору не підписував і нікого не уповноважував це зробити. Оскільки, відповідач користувався його земельною ділянкою, то плату за землю він отримував. В січні 2014 році він уклав договір оренди з ТОВ «Теплик -Агро».В 2005 році були домовленості з ПП «ЗІС» на його земельну ділянку, проте договору йому ніхто не надавав. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, вказує на те, що позивач договорів оренди землі з ПП «ЗІС» не підписував, нікого не уповноважував це робити, це підтверджує також висновок судово-почеркознавчої експертизи. Просить при винесенні рішення врахувати правову позицію викладену у правовому висновку Верховного суду України у справі № 6-48цс15 від 22 квітня 2015 року. Представник відповідача [PERSON] який діє на підставі довіреності від 05 травня 2015 року, позов не визнав, посилаючись на письмові заперечення проти позову. Вказав, що позивачеві [PERSON] було відомо про договір оренди, та про внесені до нього зміни з часу їх підписання. З 2006 року [PERSON] щороку отримує орендну плату у ПП «ЗІС», яка з 2010 року після внесення змін, збільшилась. Просить застосувати строк позовної давності і відмовити у позові, оскільки термін позовної давності сплив, так як з моменту підписання договору оренди та змін до нього пройшло більше трьох років. Представник позивача [PERSON], директор ПП «ЗІС», позовні вимоги не визнає. Дійсно, вже перед судом йому стало відомо від його працівників, що можливо підпис на договорі оренди [PERSON] такий як і у його дружини. Проте він вважає, що [PERSON] знав, що його земля у оренді ПП» ЗІС» та постійно отримує орендну плату. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає. За його заявою він був допитана як свідок по даній справі, та дав суду показання, що він працював на посаді юриста ТОВ «Теплик-Агро» з травня місяця 2011 року по квітень 2014 року. Підтверджує, що весною 2013 року йому стало відомо, про звернення ініціативної групи до ТОВ «Теплик-Агро» про бажання укласти договори оренди землі. Потім 56 осіб надали йому довіреності на представлення їх інтересів у суді по питанню розірвання договору оренди з ПП «ЗІС», та надали договори оренди та зміни до них, серед цих людей також був [PERSON], проте особисто він його не знає. Недоліків у договорах він не виявив. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає. Від відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з 2006 року працює в ПП «ЗІС». При укладенні договорів оренди у 2006 році, договір оренди за [PERSON] підписала його дружина, яка принесла всі необхідні документи. [PERSON] про це також було відомо, він телефонував їм по телефону, так як в той час він був на заробітках. Відносно додаткової угоди до даного договору оренди з [PERSON], то в 2010 році [PERSON] особисто підписав зміни до договори оренди. Свідок [PERSON] пояснила суду, що працює в ПП «ЗІС». В 2006 році коли ПП «ЗІС» укладались договори оренди землі з жителями с.Петрашівка. На той час вона не знала всіх жителів села. З 2007 року була присутня при отриманні жителями села орендної плати на току. [PERSON] разом з дружиною постійно отримує зерно в рахунок орендної плати. З 2010 року він постійно отримував більшу орендну плату. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з 2007 року працює в ПП «ЗІС» завскладом. На час укладення договорів оренди в 2006 році вона не працювала і присутня при цьому не була. Підтверджує, що в 2010 році [PERSON] особисто підписав зміни до договору оренди землі з ПП «ЗІС», це було в її присутності, була присутня також [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що відносно договору оренди між її чоловіком та ПП «ЗІС» у 2006 році, їй нічого не відомо. Ні договору, ні змін до договору оренди вона за чоловіка не підписувала, і довіреності він їй не надавав. Відносно свого земельного паю, то вона його підписувала у 2006 році. Свідок [PERSON] пояснила суду, що до неї звернулись громадяни с.Петрашівка, зі скаргою на те, що ПП «ЗІС» збирає у них оригінали Державних актів. Будучи у смт.Теплик, вона зустріла [PERSON], якого знає з часу коли працювала у сільській раді с.Петрашівка. Розповіла йому про проблему з державними актами і він як адвокат пообіцяв їй допомогти вирішити це питання. Дійсно частина громадян села у сільській раді надавало довіреності [PERSON], для того, щоб припинити збирання керівництвом ПП «ЗІС» оригіналів державних актів, проте оригінали даних довіреностей [PERSON] вона не надавала. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи - суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на землю серія [NUMBER] від 16 березня 2005 року (а.с. 6). Між [PERSON] та ПП «ЗІС» 19 квітня 2006 року укладено договори оренди [NUMBER] щодо цієї земельної ділянки строком на 10 років. Вказаний договір було зареєстровано в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 09 серпня 2006 року за № [NUMBER] (а.с.7-8). 07 травня 2010 року до вказаного договору було внесено зміни в частині строку дії договору, де змінено строк дії договору - до 2025 року та змінено розмір орендної плати, дані зміни зареєстровані у Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2010 року за № [NUMBER](а.с.9). Відповідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 12426/12427/15-32 від 17.08.2015 року підписи від імені [PERSON] у розділі «Реквізити та підписи сторін» у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі [NUMBER] від 19 квітня 2006 року, зареєстрованому 09 серпня 2006 року за [NUMBER], який було укладено між [PERSON] та ПП «ЗІС», у графі «Орендодавець» у змінах(доповненнях) від 07 травня 2010 року до договору оренди землі [NUMBER], зареєстрованих в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2010 року за № [NUMBER], які було укладено між [PERSON] та ПП «ЗІС» - виконано не [PERSON], а іншою особою. (а.с.64-67). Відповідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 420-П від 11.01.2016 року підписи від імені [PERSON] у розділі «Реквізити та підписи сторін» у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі [NUMBER] від 19 квітня 2006 року, зареєстрованому 09 серпня 2006 року за [NUMBER], який було укладено між [PERSON] та ПП «ЗІС», у графі «Орендодавець» виконано не [PERSON]. У змінах(доповненнях) від 07 травня 2010 року до договору оренди землі [NUMBER], зареєстрованих в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 12 травня 2010 року за № [NUMBER], які було укладено між [PERSON] та ПП «ЗІС» - виконано не [PERSON], а іншою особою (а.с. 163-166). Дані правовідносини регулюються: - ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства; - ч.1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально; - ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами(ч.2 ст.207 ЦК України); - ч.1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України; - ст. 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі; - ч.1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного суд приходить до висновку, про відсутність волевиявлення позивача [PERSON] на укладення договору оренди землі [NUMBER] та змінах до даного договору, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписував договір оренди від 19 квітня 2006 року та зміни до договору оренди землі від 07 травня 2010 року та не надавав відповідних повноважень іншій особі, а саме своїй дружині [PERSON] на підписання договору. Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору та з моменту укладення змін до договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею, так як це суперечить нормам статті 261 ЦК України, оскільки строк позовної давності необхідно обчислювати з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто про укладення договору та змін до нього від його імені. Так як, ні договір оренди землі між сторонами, ні зміни до договору позивачем не підписувались, позивач [PERSON] дізнався про порушення свого права у січні 2015 року коли ПП «ЗІС» звернулось до адміністративного суду з позовом про скасування рішень про державну реєстрацію договорів оренди з ТОВ «Теплик-Агро», серед яких був і договір [PERSON], що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності, і відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-48цс15 від 22 квітня 2015 року. Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 2091 грн. 60 коп. та сплату судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. (2 задоволені позовні вимоги), які документально підтверджені, а всього 2578 грн. 20 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved