Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

14.07.2020 р. позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, вказуючи, що [PERSON] народилась [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження. Задля забезпечення всебічного та якісного особистісного, інтелектуального, соціального розвитку, з врахуванням вроджених здібностей й вподобань, 11.08.2018 року між [PERSON] та Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна було укладено Контракт № 1006/18 - 1001с, згідно з яким ХНУ ім. В.Н. Каразіна взяв на себе зобов`язання здійснювати навчання [PERSON] за денною формою з метою отримання ступеня «бакалавр» по спеціальності «Політологія» за освітньою програмою «Політологія» факультету «Соціологічний» на умовах сплати [PERSON] витрат на навчання в розмірі 55600,00 грн., в тому числі: 1 курс 13900.00 грн.. 2 курс 13900,00 грн.. 3 курс 13900.00 грн.. 4 курс 13900.00 грн. В силу Додаткової угоди №1 від 04.06.2019 року до Контракту№ 1006/18 - 1001с від 11.08.2018 року, пункт 2.1. вказаного Контракту викладено в новій редакції та змінено вартість навчання за 2,3 та 4 курси, а саме 2 курс - 15260.00 грн., 3 курс - 15260.00 грн., 4 курс - 15260.00 грн. (загалом 45780.00 грн. за 2, 3, 4 курси), що збільшило загальну вартість навчання до суми 59680.00 грн. Згідно із довідкою № 064.20 від 21.02.2020 року, виданою ХНУ ім. В.Н. Каразіна, [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу навчання за освітньо-професійною програмою - бакалавр соціологічного факультету ХНУ ім. В.Н. Каразіна денної форми навчання. Передбачуваний термін випуску 30.06.2022 року. Зарахована наказом № 0210-05/1392 від 23.08.2018 року до складу студентів 1 курсу з 01.09.2018 року. Відповідно до довідки № 0805/408 від 25.02.2020 року, виданої ХНУ ім. В.Н. Каразіна, [PERSON] навчається на 2 курсі соціологічного факультету денної форми навчання ХНУ імені В.Н. Каразіна, згідно контракту № 1006/18 - 1001с від 11.08.2018 року. При цьому, за навчання [PERSON] на розрахунковий рахунок університету були перераховані грошові кошти: 2018/2019 навчальний рік - 13900.00 грн.; 2019/2020 навчальний рік - 15260,00 грн. Позивачі зазначають, що на цей час [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки грошові кошти для оплати за контракт в ХНУ ім. В.Н. Каразіна в навчальних роках 2018/2019 (13900,00 грн.) та 2019/2020 (15260.00 грн.) їй допомогла сплатити мати - позивач [PERSON] , але на даний час доходи не дозволяють акумулювати достатньо грошових коштів для оплати навчання [PERSON] , оскільки їх майже не залишається після задоволення елементарних соціально-побутових потреб родини, враховуючи, що на утриманні матері є ще малолітні діти. Також [PERSON] просить суд врахувати, що вона зараз не працює, оскільки не має реальної можливості суміщати навчання в порядку денної форми з повним робочим днем, а на неповний робочий день та за сумісництвом знайти роботу майже неможливо. Будь-якого іншого джерела доходів у неї не має. Крім того, у період з 2018 по 2020 рік додаткові витрати, які понесла її мати позивач [PERSON] на неї, як на дитину, та які були викликані особливими обставинами - здобуттям дитиною вищої освіти, склали 29160.00 грн. у зв`язку з чим [PERSON] вважає розумним та справедливим компенсацію матері відповідачем хоча б половини (50%) цієї грошової суми. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає брати участь у додаткових витратах, пов`язаних із здобуттям [PERSON] вищої освіти, отже вона вважає за необхідне звернутися до суду із такими позовними вимогами. Також зазначають, що зі змісту норм чинного законодавства вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти (в розмірі 50% від щомісячного платежу за освітнім контрактом) на утримання своєї повнолітньої дитини - позивачки [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі на контрактній основі й погребує матеріальної допомоги та компенсувати позивачці [PERSON] половину (50%) від фактично понесених нею додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , викликаних особливими обставинами - здобуттям дитиною вищої освіти в 2018/2019 та 2019/2020 навчальних роках, в розмірі 14580,00 грн. При цьому, відповідач має реальну можливість сплачувати щомісячний аліментний платіж в розмірі 640 гри. та оплатити половину (50%) від фактично понесених [PERSON] додаткових витрат на дитину в розмірі 14580.00 грн, оскільки має грошові кошти на банківських рахунках та 37/100 у праві власності на будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією позовної заяви [PERSON] про зняття майна та коштів з-під арешту від 02.03.2020р. Позивачками було вжито заходів до досудового врегулювання спору, але добровільно вирішувати спір відповідач не бажає, в добровільному порядку кошти не сплачує. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.07.2020 р. провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.01.2021 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь [PERSON] понесених додаткових витрат в розмірі 14 580,00 грн. В обгрунтування чого зазначив, що зараз його матеріальне становище знаходиться у скрутному стані, так як він не має постійного місця роботи та перебуває на обліку як безробітний в Харківському міському центрі зайнятості. Крім того, за станом здоров`я йому потрібна операція, кошти на яку він збирає, та постійні витрати на придбання ліків. Просить суд врахувати його матеріальне становище та стан здоров`я. Призначення виплати понесених додаткових витрат, яку просить позивач [PERSON] , суттєво вплине на його нормальне існування та можливість подальшого лікування. За таких умов просить суд призначити йому виплату аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 640,00 грн. на місяць. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Воробйов О.О. позовні вимоги підтримав. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 640,00 грн. на місяць, в іншій частині позовних вимог відмовити. Пояснив суду, що наразі він не має постійного заробітку, перебуває на обліку як безробітний в Харківському міському центрі зайнятості. Він проживає в цивільному шлюбі, де утримує неповнолітню дитину [PERSON] , існує за рахунок цивільної дружини. Також він перебуває на обліку у невропатолога у МП №3, потребує оперативного лікування. Він дійсно має у власності 37/100 будинку, який перебуває під арештом. Також зазначив, що позивач [PERSON] впродовж трьох років проживає у цивільному шлюбі. Він надавав їй гроші у добровільному порядку, але вона їх витрачає на власний розсуд, робить собі татуювання. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 640,00 грн. , проти стягнення додаткових витрат заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивач [PERSON] проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 11.08.2018 року між [PERSON] та Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна було укладено Контракт № 1006/18 - 1001с, згідно з яким ХНУ ім. В.Н. Каразіна взяв на себе зобов`язання здійснювати навчання [PERSON] за денною формою з метою отримання ступеня «бакалавр» по спеціальності «Політологія» за освітньою програмою «Політологія» факультету «Соціологічний», на умовах сплати [PERSON] витрат на навчання в загальному розмірі 55600,00 грн. Строк дії контракту з 11.08.2018 р. по 30.06.2022 р. (а.с.10). 04.06.2019 року між [PERSON] та Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна було укладено Додаткову угоду №1 до Контракту № 1006/18 - 1001с від 11.08.2018 року, де пункт 2.1. вказаного Контракту викладено в новій редакції та змінено вартість навчання за 2, 3 та 4 курси, а саме 2 курс - 15260.00 грн., 3 курс - 15260.00 грн., 4 курс - 15260.00 грн. (загалом 45780.00 грн. за 2, 3, 4 курси), На час розгляду справи [PERSON] є студентом 3 курсу соціологічного факультету денної форми навчання ХНУ імені В.Н. Каразіна (а.с.12). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] проживає окремо від [PERSON] , не працює, перебуває на обліку як безробітний в Харківському МЦЗ з 18.11.2019 р. , страждає на неврологічне захворювання, має заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої [PERSON] . Доказів перебування на його утриманні неповнолітньої дитини - суду не надав. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 640,00 грн., враховуючи обставини, зазначені в ч.1 ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, у розмірі 640,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання 30.06.2022 р., у зв`язку з чим ухвалює рішення про задоволення вказаної позовної вимоги. Також судом встановлено, що за навчання [PERSON] були сплачені грошові кошти, а саме: за 2018/2019 навчальні роки - 13900,00 грн.; 2019/2020 навчальні роки - 15260,00 грн., що підтверджується довідкою ХНУ імені В.Н. Каразіна (а.с.13). Згідно з ч.2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, матеріальним законом передбачено, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Зазначене положення закону стосується особливих обставин, до яких закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Верховний Суд у постанові від 16.10.2019 по справі № 219/1766/18 дійшов висновку про те, що навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що навчання [PERSON] у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна для здобуття професійної освіти у 2018-2020 р.р., вартість якого була сплачена позивачем, не є особливою обставиною, спрямованою на розвиток її здібностей, тому вказані витрати не є додатковими витратами на дитину, викликаними особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень п.2 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України. Так, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн. щодо вимоги про стягнення додаткових витрат, у задоволенні якої відмовлено, не відшкодовується. Вимога щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, була задоволена судом, та враховуючи, що позивач при поданні позову була звільнена від сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., вказана сума стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved