Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

14 червня 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02 вересня 2017 року помер його батько - [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 9 у с. Семеринське Локачинського району Волинської області. 28 вересня 2009 року [PERSON] склав на ім'я позивача заповіт, посвідчений секретарем Зубильненської сільської ради Локачинського району. Як спадкоємець за заповітом позивач прийняв спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам йому було відмовлено приватним нотаріусом Локачинського районного нотаріального округу Волинської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру, 9 у с. Семеринське Локачинського району Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] який помер 02 вересня 2017 року. 09 липня 2018 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 11 липня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 212/2017 до майна померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02 вересня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 195483 від 05 вересня 2017 року (а.с.8). Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок, що розташований по вул. Миру, 9 с. Семеринське Локачинського району Волинської області, що підтверджується довідкою Зубильненської сільської ради Локачинського району № 337 від 17 жовтня 2017 року та копією витягу з погосподарської книги № 3 за 2016 рік (а.с. 10,11). Відповідно до заповіту від 28 вересня 2009 року, що посвідчений секретарем Зубильненської сільської ради Локачинського району, та зареєстрований в реєстрі за № 12, спадкодавець [PERSON] спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповів своєму сину [PERSON] (а.с.9). \~ \~ \~ Із матеріалів спадкової справи № 212/2017 вбачається, що [PERSON] 19 жовтня 2017 року подав заяву про прийняття спащини. Позивач не відмовився від спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). \~ \~ \~ \~Родинні відносини позивача і спадкодавця підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЕГ № 403560 від 08 серпня 1987 року (а.с.7). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 травня 2018 року вбачається, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON], однак йому відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки ним не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 17). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю у підготовчому судовому засіданні. Таким чином, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 9 у с. Семеринське Локачинського району Волинської області переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з гоcподарськими будівлями та спорудами. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 407,05 грн. Решту судових витрат в сумі 407,05 грн., за клопотанням позивача, слід залишити за ним.

Outcome: approved