Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

13.01.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі він був у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2003р., від якого мають сина - [PERSON], народження [INFO]. У грудні 2010 року шлюбні стосунки між ним та відповідачкою були припинені, він перейшов з [ADDRESS], де вони проживали, у квартиру своїх батьків [ADDRESS], а відповідачка та син залишились там проживати. Рішенням Слов»янського міськрайонного суду від 19 травня 2011 року шлюб між ними було розірвано, син залишився проживати з відповідачкою, а він у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання сина, виплатив аліменти за період з березня по листопад 2011 року у розмірі 9843 грн. 95 коп., а також оплатив всі комунальні послуги, якими користувалась відповідачка та син у [ADDRESS]. У вересні 2011 року син прийшов за місцем його та його батьків проживання в кв.[ADDRESS] і сказав, що бажає проживати разом з ними. Відповідачку він поставив до відома про прохання сина і та не заперечувала про те, щоб син залишився проживати з ними, а інколи проходив до неї. 21 грудня 2011 року він отримав травму, втратив працездатність, переніс декілька операцій, потребував у тривалому лікуванні та став інвалідом. 26 січня 2012 року, коли він знаходився на стаціонарному лікуванні, відповідачка звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Рішенням Слав»янського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина були стягнуті аліменти у розмірі 1/8 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідачка дане рішення оскаржила у апеляційному порядку і ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05 квітня 2012 року рішення Слав»янського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року залишено без зміни. На підставі вказаного рішення суду відповідачка отримала виконавчий лист, передала його у відділ ДВС Слав»янського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання і було відкрито виконавче провадження. З вказаного часу з нього стягуються аліменти на користь відповідачки. В цілях забезпечення матеріального становища сина - забезпечення йому житлових умов, він передав у власність сина належну йому квартиру [ADDRESS], уклавши з відповідачкою, яка діяла в інтересах сина, 03.09.2012 року договір дарування вказаної квартири. Однак відповідачка вказану квартиру не стала використовувати для проживання з сином, здала її у найм стороннім особам для отримання прибутку, а син продовжував проживати з ним у квартирі його батьків [ADDRESS]. У жовтні 2013 року його батьки придбали для нього житловий будинок [ADDRESS], куди він з сином перейшли проживати де і проживають по цей час. Оскільки син з жовтня 2011 року не проживає з відповідачкою, а постійно проживає з ним, знаходиться на його утримання та повному матеріальному забезпеченню, він забезпечує йому догляд, турбується про його здоров»я, навчання. Він запропоновував відповідачці у добровільному порядку відмовитися від стягнення з нього аліментів, відкликати виконавчий лист. Він завіряв відповідачку що зможе повністю забезпечити утримання сина без її участі, запропоновував відповідачці хоча б погасити за рахунок отриманих з нього аліментів заборгованість по комунальним платежам по квартирі сина. Однак до нього часу відповідачка цього не зробила, утворила другу сім»ю, у неї народилась дитина, проживає з іншим чоловіком, і стягнені з нього аліменти не використовує на утримання їх сина. У зв»язку з тим, що син не проживає з відповідачкою, не знаходиться на її утримання, а проживає з ним та знаходиться на його утриманні і він добровільно виконує обов»язки по утриманню сина, то вважає, що примусове стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на підставі рішення Слав»янського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року повинно бути припинено. Просив суд припинити стягнення з нього аліментів на підставі рішення Слав»янського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року на користь відповідачки на утримання сина - [PERSON], народження [INFO]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, дали пояснення аналогічні викладеному у позові та просили його задовольнити. У суді відповідач [PERSON] позов [PERSON] не визнала та пояснила, що дійсно вона знаходилась у шлюбі з позивачем, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], народження [INFO]. У 2010 році їх сім»я розпалась і після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з нею. Позивач надавав дитині у добровільному порядку матеріальну допомогу, придбав квартиру, а потім перестав допомагати, що понудило її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Суд своїм рішенням стягнув з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитину у розмірі 1/8 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Сам позивач мешкає у своїх батьків, а тому його ствердження, що він разом з сином проживає у [ADDRESS] не відповідає дійсності. Дійсно позивач приходив до школи, де навчається [PERSON], заплатив там 60 грн. на потреби школи, за що отримав довідку, на яку він потім посилається у своїй заяві. Вона не заперечує, що син періодично відвідує батька, спілкується з ним, але дане не можливо вважати, як постійне проживання дитини у батька. Просила суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд на підставі ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У судовому засіданні з вірогідністю було встановлено, що : - сторони по справі були у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2003р., від якого мають сина - [PERSON], народження [INFO]; - у грудні 2010 року шлюбні стосунки між ними були припинені і рішенням Слов»янського міськрайонного суду від 19 травня 2011 року шлюб розірвано, син залишився проживати з відповідачкою - [PERSON]; - позивач у добровільному порядку надавав допомогу на утримання свого сина - [PERSON], народження [INFO], подарував йому квартиру [ADDRESS]; - [PERSON] 26 січня 2012 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], народження [INFO] і рішенням [PERSON]»янського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/8 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання [PERSON], народження [INFO]; - на підставі вказаного рішення суду відповідачка [PERSON] отримала виконавчий лист, передала його у відділ ДВС [PERSON]»янського міськрайонного управління юстиції для примусового виконання, де було відкрито виконавче провадження і з цього часу з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], народження [INFO]. Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] вказує на те, що у вересні 2011 року його син - [PERSON], [INFO], прийшов за місцем проживання його та його батьків в кв.[ADDRESS] і сказав, що бажає проживати разом з ними. Про прохання сина позивач повідомив відповідачку і та не заперечувала про те, щоб син залишився проживати з ними, а інколи проходив до неї. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] в своїх поясненнях вказала на те, що син періодично відвідує батька, спілкується з ним, але дане не можливо вважати, як постійне проживання дитини у батька. Дані пояснення відповідачки [PERSON] спростовуються поясненнями свідків: - [PERSON], яка у суді пояснила, що позивач є її сином, який розлучився з [PERSON] у 2011 році та прийшов проживати до них у кв.[ADDRESS]. Через деякий час після розлучення син позивача, а її онук - [PERSON], прийшов проживати до батька, тобто до них у квартиру, звідси він ходив до школи, а після придбання житлового будинку [ADDRESS], позивач разом з сином перейшов проживати туди і по цей час її син разом зі своїм сином мешкає у вище вказаному будинку. [PERSON] повністю знаходиться на утримання свого батька - позивача по справі, ніякої допомоги відповідачка [PERSON] сину не надає, від позивача вона отримує аліменти, але їх використовує не на утримання дитини - [PERSON]. - [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що вона знає сім»є [PERSON], так як є їх сусідкою та бачить як позивач - [PERSON] водить сина [PERSON] до школи, гуляє з ним. Вона ніколи не бачила, щоб відповідачка [PERSON] проживала у квартирі батьків позивача - кв.[ADDRESS], та гуляла з дитиною. - [PERSON], яка у суді пояснила, що вона є сусідкою сім»ї [PERSON], знає дану родину давно, спілкується з нею, оскільки її донька та сестра позивача навчались у м. Харкові. Дитина позивача - [PERSON], проживав з батьком у даній квартирі. Колишню дружину позивача вона бачила один раз, коли та приходила з меншою дитиною до [PERSON]. До теперішнього часу [PERSON] проживає з батьком, вона не бачила щоб відповідачка коли-небудь гуляла зі своїм сином [PERSON]. - [PERSON], який у судовому засіданні показав, що він проживає [ADDRESS] по сусідству з [PERSON], який разом зі своїм сином - [PERSON] проживає у буд. [NUMBER] по даній вулиці. Він часто бачить там дитину, яка з батьком гуляє. Від останнього йому відомо, що він з дружиною розлучився, син мешкає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Матір дитини він побачив лише у суді, раніше він її не бачив. - [PERSON], який у суді пояснив, що він проживає [ADDRESS] і з жовтня-листопада 2013 року він знає позивача - [PERSON], який проживає у буд.[NUMBER] по даній вулиці разом зі своїм сином [PERSON]. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У статті 64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки…що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивач [PERSON] в обгрунтовування своїх вимог надав суду письмові докази: - рішення [PERSON]»янського міськрайонного суду від 28 лютого 2012 року (а.с.8) та довідка від 02.04.2012р. ЗАТ «ЗЕВС КЕРАМІКА» (а.с.22), якими підтверджено факт стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання [PERSON] [INFO], народження; - довідка адміністрації ЗОШ №10 м. Слов»янськ від 04.12.2013р., де вказано, що [PERSON], батько [PERSON], учня 4-В класу ЗОШ №?10, дійсно бере участь у житті сина, відвідує батьківські збори та матеріально утримує дитину (а.с.15); - товарні чеки про оплату дитячого одягу, взуття, шкільних приладів, що підтверджує факт знаходження що [PERSON], народження [INFO] на утримання свого батька - позивача по справі (а.с.19,20); - акт обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 13 лютого 2014 року, який було складено комісією ЗОШ №10 м. Слов»янськ, у якому вказано, що [PERSON], народження [INFO], проживає разом зі своїм батьком - [PERSON], у [ADDRESS], має власну кімнату, постіль, стіл для занять, шафу з одягом, іграшки, книжки. Батьки в розводі, дитина бажає жити з батьком (а.с.53). Таким чином, у суді було доведено, що [PERSON], народження [INFO], проживає разом зі своїм батьком - [PERSON], у [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які б вказували на те, що вона отримані від позивача [PERSON] аліменти витрачає саме на утримання їх дитини - [PERSON], народження [INFO]. Крім того, позивач вказав, що він 03.09.2012року подарував сину - [PERSON], квартиру [ADDRESS] та надав копію договору дарування (а.с.12). Однак, відповідачка не погашає за рахунок отриманих з нього аліментів заборгованість по комунальним платежам по квартирі сина. В підтвердження своїй пояснень позивач надав суду довідки про існуючу заборгованість по квартирі [ADDRESS] Частина 1 статті 190 Сімейного кодексу України передбачає, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв»язку з передачею права власності на нерухоме майно ( житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Стаття 188 ч.2 вказаного кодексу передбачає, що батьки можуть бути звільнені від обов»язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно зі ст. 10 ч.2,3 ЦК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні позивач [PERSON] довів, що його син - [PERSON], народження [INFO], проживає разом з ним, він добровільно утримує дитину, а також подарував Маркові квартиру, що у свою чергу свідчить про передачу синові права власності на нерухоме майно, а тому він повинен бути звільнений від сплати аліментів на дитину, однак у добровільному порядку відповідачка відмовляється вирішити даний спір, що спонукало позивача звернутися до суду з позовом. Згідно вимог ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved