Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

13.05.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою від 21.05.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження, призначено розгляд справи з повідомленням сторін. В обґрунтування пред`явлених вимог [PERSON] у позовній заяві зазначила, що 30.08.2013 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю та після розірвання шлюбу залишаться з нею. Шлюбні відносини з [PERSON] остаточно припинені у лютому 2020 року через постійні сварки і скандали через несумісність характерів. На теперішній час втрачені почуття любові та поваги один до одного, подружніх стосунків не мають, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу місця проживання неповнолітніх дітей та розподілу майна у позивача немає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 27). Відповідач, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток (а.с. 21, 26), до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою позивача, висловленою у поданій письмовій заяві, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30.08.2013 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 768 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 9) та [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 10). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у лютому 2020 року. Неповнолітні діти проживають з позивачем, остання займається їх утриманням та вихованням. Зі змісту позовної заяви випливає, що причиною припинення шлюбних відносин стали несумісність характерів, у зв`язку з чим між подружжям постійно виникали сварки і скандали. Все це призвело до втрати почуттів любові та поваги. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам та моральним принципам. Подружжя спільно не проживає, спільне господарство не веде, подружніх стосунків не має. Позивач заявила про необхідність розірвання шлюбу, неможливість примирення між подружжям. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Позивач також зазначила, що спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дітей на теперішній час відсутній. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя Сіпакових та збереження їх сім`ї неможливе, суперечить як інтересам кожного з них, так і інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин є підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі 840,80 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved