Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

14 січня 2020 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про визнання права власності на недоотриману пенсію. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за правом представлення після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки батько позивача [PERSON] , який був сином [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] перебувала на обліку в органах соціального захисту населення м. Дніпра як внутрішньо переміщена особа. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на недоотриману нею за життя пенсію. Проте через неможливість надання з об`єктивних причин до нотаріальних органів документу на підтвердження місця відкриття спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за правом представлення після смерті [PERSON] на нараховану їй. але неотриману за життя пенсію. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати його спадкоємцем за правом представлення на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом за померлою [INFO] [PERSON] ; зобов`язати Головне управління\~пенсійного фонду\~України в\~Дніпропетровській області\~виплатити [PERSON] \~недоотриману пенсію\~ [PERSON] .\~ Позивач надіслав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача також надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на незвернення позивача до відповідача із заявою про виплату неотриманої померлою [PERSON] пенсії з усіма необхідними документами, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Третя особа надіслала до суду заяву про розгляд цієї справ без її участі, при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.07.1989, [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). З довідки від 23 жовтня 2017 року № 0000376815 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] , [INFO] . Уродженка с. Шандрове Лукоянівського району в Луганській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2019 [PERSON] [INFO] , померла [INFO] . Місце смерті м. Антрацит Луганської області (а.с. 14). Листом № 6048/02-14 від 26.11.2019 Першою павлоградською державною нотаріальною конторою повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на пенсію померлої [PERSON] через не надання довідки з Єдиного вікна про те, де і з ким на час своєї смерті гр. [PERSON] проживала та була зареєстрована (а.с. 18). Для спадкування пенсії стаття 1227 Цивільного кодексу визначає особливий порядок, відповідно до якого не отримана пенсія передається членам спадкодавця, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначена норма кореспондується з частиною 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …», не мають правових підстав, оскільки жодних доказів в підтвердження наявності вини спадкоємця [PERSON] , суду не надано. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. А у разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою в зазначений строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася неотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 травня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно із ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» згідно з цим Законом тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України «Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей» на строк до 31 грудня 2019 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей). Згідно постанови Верховної Ради України від 17 травня 2015 року №252-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» її дія поширюється на м. Донецьк, який таким чином визнається тимчасово окупованою територією України. При цьому згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (з наступними змінами та доповненнями) місто Антрацит Луганської області належить до переліку населених пунктів, в яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.2.26 Постанови Правління Пенсійного Фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги не виконані позивачем з незалежних від нього причин та не можуть бути ним виконанні на даний час з огляду на не підконтрольність владі України території, на якій проживала станом на день смерті і була зареєстрована померла [PERSON] , чим унеможливлюється встановлення місця відкриття спадщини, як про це зазначено нотаріусом Першої павлоградської нотаріальної контори. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що позивач з об`єктивних і незалежних від нього причин наразі позбавлений можливості надати відповідні документи, необхідні для отримання в органах Пенсійного фонду України пенсії після смерті [PERSON] . Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Нарахована, але не отримана пенсія за змістом закону є майном, на яке мав права спадкодавця [PERSON] , тому відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України здійснюється перехід цього права (спадкування) від спадкодавця до спадкоємців (позивача). Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд приходить до висновку, що нарахована за життя спадкодавця [PERSON] , але не отримана нею пенсія, входить до складу спадщини, яка успадковується позивачем як спадкоємцем за правом представлення, проте не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність необхідних документів, які він не зміг надати до нотаріальної контори через незалежні від нього обставини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподілити в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved