Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 лютого 2009 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Сімейне життя спочатку складалось добре, жили в злагоді, але з часом стосунки стали погіршуватися, перестали розуміти один одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд його розірвати. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25 лютого 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №42. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області та серії [NUMBER] , виданим 25 жовтня 2016 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відповідно. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні дітей. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. \~ \~ \~ \~Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачем, спору щодо цього у сторін немає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхніх дітей, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно ч. 1 ст.\~141,\~ч.1\~ст.\~142\~ЦПК України узв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved