Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

14 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису. [PERSON] зазначає, що її співмешканець протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, вчиняє психологічний тиск на заявницю та її дітей. Постійні приниження, сварки та нанесення тілесних ушкоджень призвели до того, що [PERSON] змушена була змінити місце свого проживання. Після цього спосіб життя [PERSON] не змінився, останній продовжує чинити тиск на заявницю, вчиняє бійки, погрожує їй фізичною розправою, що негативно впливає на її здоров`я та психіку дітей. У зв`язку з цим [PERSON] неодноразово зверталася до правоохоронних органів та кривдник притягувався до адміністративної відповідальності, однак протиправні діяння не припинив. За таких обставин, заявниця просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки: заборона наближатися на відстань ближче 500 м. до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборона особисто чи через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді від 14 грудня 2021 року прийнято заяву [PERSON] до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання по справі. Також у відповідності до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою встановлення всіх обставин, які мають значення для справи, судом витребувана інформація у відділі поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та в Ізяславському районному суді Хмельницької області. Під час судового розгляду заявниця [PERSON] свою заяву підтримала з зазначених у ній підстав та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв та клопотань не надіслав. У відповідності до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Тому суд\~вважає за\~можливе здійснити\~розгляд даної\~справи за\~відсутності заінтересованої\~особи [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявниці, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця та заінтересована особа проживали однією сім`єю протягом тривалого часу в [ADDRESS] . На даний час [PERSON] проживає за місцем своєї реєстрації у будинковолодінні, що в [ADDRESS] . Заявниця та заінтересована особа мають одну неповнолітню та сім малолітніх дітей. Вказані обставини підтверджуються паспортом заявниці, довідкою старости Христівського старостинського округу Сахновецької сільської ради Хмельницької області від 15 грудня 2021 року № 97, а також поясненнями заявниці. 27 березня 2018 року близько 19 год. 00 хв., 28 березня 2018 року близько 21 год. 00 хв., 29 березня 2018 року близько 23 год. 00 хв., 30 березня 2018 року близько 20 год. 30 хв. та 31 березня 2018 року близько 20 год. 30 хв. за місцем свого проживання [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] , яке проявилося у ображанні її нецензурними словами та погрозі фізичною розправою внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 травня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 15 січня 2021 року о 17 год. 00 хв. у [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки [PERSON] , яке проявилося у висловлюванні на її адресу нецензурними словами та погрозі фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП із закриттям провадження у справі, обмежившись усним зауваженням. 22 жовтня 2021 року о 14 год. 55 хв., перебуваючи навпроти будинку [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки [PERSON] , яке проявилося у висловлюванні на її адресу нецензурними словами та погрозі фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді 30 годин громадських робіт. Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). З матеріалів даної справи вбачається, що протягом 2018-2021 років [PERSON] вчиняв домашнє насильство стосовно своєї співмешканки [PERSON] , у зв`язку з чим його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Факти вчинення [PERSON] домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення та даними з ІПНП «ЦУНАМІ», наданими відділом поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області за вих. № 6039/121/124/106/01-2021 від 15 грудня 2021 року. Врахувавши характер вчинених [PERSON] протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав [PERSON] від насильства в сім`ї, суд прийшов до висновку про можливість застосування до [PERSON] обмежувального припису у вигляді заборони наближатися на відстань ближче 500 м. до місця проживання постраждалої особи; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved