Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона разом з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Вказувала, що дочка в даний час проживає разом з нею, перебуває на її утриманні і вихованні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За вказаних підстав просила позов задовольнити. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не зявилася, в заяві, що надійшла до суду, просила справу розглянути у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, в заяві, що надійшла до суду, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що позивачка має дочку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження серії І-КЕ № 158183 від 26.06.2012 року записаний відповідач [PERSON] (а.с. 5). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбних відносинах з 23.12.2011 року по 27.10.2015 року, що вбачається з рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.10.2015 року (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами не надано суду доказів про досягнення згоди про добровільну сплату аліментів. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3,вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти в розмірі, про який просить позивач, а саме 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття дитини. Відповідно до\~ч.\~1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 370 від 13.08.2018 року, наданої адвокатом [PERSON] (а.с. 8), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved