Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

12 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення від 26 серпня 2008 року у сумі 271 117 грн. 44 коп., суму інфляційних збитків - 120 грн. 50 коп., три проценти річних – 4 820 грн. 50 коп., а також 2 760 грн. 58 коп. судового збору та 1 830 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначив, що 26 серпня 2008 року між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Рокоссовського, 12 корп. 1, що належить позивачу на праві приватної власності, відповідно до умов якого відповідач зобов’язувався використовувати зазначене приміщення за плату, розмір якої становить 30 124,16 грн. щомісяця, але відповідач свої зобов’язання не виконує, внаслідок чого винен сплатити позивачу 271 117 грн. 44 коп. боргу за договором оренди та штрафні санкції. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Позивач та представник відповідача до суду не з’явились, про час та місце розгляду справи оповіщені у встановленому законом порядку. Позивач про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача у запереченнях та додаткових поясненнях просив у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2008 року між позивачем та Відкритим акціонерним товариством [PERSON] «НАДРА», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк «НАДРА», було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п. п. 1.1., 1.2. п. 1 якого орендодавець передає орендарю в платне, тимчасове користування на умовах оренди наступне нежитлове приміщення: приміщення аптеки загальною площею 155.6 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Рокоссовського, 12 корп. 1 та належить на праві власності орендодавцю (а.с. 16). Як вбачається з матеріалів справи, позивач своєчасно та в строк виконав умови Договору та надав відповідачеві приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі нежилого приміщення в оренду від 01 вересня 2008 року, який скріплений підписами сторін. Відповідно до п. п. 4.2, 4.3 Договору, розмір орендної плати встановлюється в розмірі 30 124,16 грн. Орендна плата сплачується щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунку, виставленого орендодавцем. Кожного місяця позивачем вчасно направляються на адресу відповідача рахунки на оплату, але останній не виконує взяті на себе зобов’язання. Відповідач не оплатив орендну плату за наступними рахунками: № 38 від 29 грудня 2012 року на суму 30124,16 грн.; № 3 від 30 січня 2013 року на суму 30 124,16 грн.; № 9 від 28 лютого 2013 року на суму 30 124,16 грн.; № 14 від 29 березня 2013 року на суму 30 124, 16 гри.; № 19 від 29 квітня 2013 року на суму 30 124, 16 грн.; № 22 від 31 травня 2013 року на суму 30 124, 16 грн.; № 26 від 27 червня 2013 року на суму 30 124, 16 грн.; № 32 від 30 липня 2013 року на суму 30 124,16 грн.; № 38 від 28 серпня 2013 року на суму 30 124, 16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Приписами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком суми інфляційних збитків у розмірі 120 грн. 50 коп. та суми трьох процентів річних у розмірі 4 820 грн. 50 коп., наданим позивачем і правильність якого відповідачем не заперечувалася, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За правилом ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приєднаною до справи квитанцією та розрахунком витрат (а.с. 32, 33) підтверджується оплата позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 1830,00 грн. Надана позивачеві правова допомога полягала у наданні консультації позивачу з правових питань, що стосуються предмета спору, підготовці документації, складанні адвокатом позовної заяви та інших процесуальних документів, безпосередній участі адвоката в судовому засіданні. Суд вважає, що сплачені позивачем кошти за правову допомогу адвоката є адекватною компенсацією наданих адвокатом послуг, відповідають рівню складності справи, затраченому адвокатом часу на підготовку позовної заяви та безпосередньої участі в суді, а тому підлягають відшкодуванню в повному обсязі за рахунок відповідача. Також, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при пред’явленні позову судовий збір у сумі 2 754,56 грн. та 6,02 грн. (а.с. 1-2, 39). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved