Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

12 червня 2014 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла вищевказана позовна заява, в якої позивачка вказала, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,24 га, яка знаходиться у фактичному користуванні. Позивачка своєчасно звернулась до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючих документів. В зв'язку з чим просить суд, визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці площею 0,24 га, яка знаходиться у фактичному користуванні. В судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну заяву та просила задовольнити її в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але направив на адресу суду заяву в якої вказав, що з позовом позивачки згодні та просять розглянути справу у відсутність їхнього представника. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позовну заяву частково. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого Законом, він не заявив про відмову від неї. Так судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], 1935 р.н., що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], актовий запис за № 10 від 18 квітня 2012 року видане виконавчим комітетом Надлиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою : [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці площею 0,24 га, яка знаходиться у фактичному користуванні, який належав померлому на підставі господарської книги запис за 1955 р. (збудований у 1918 році). При вирішенні даного спору суд керується законодавством , яке регулювало виникнення право власності у самого померлого на момент закінчення будівництва будинку яке відбулось у 1955 році, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року на час виникнення правовідносин щодо власності на нерухоме майно, померлий [PERSON] належним чином зареєстрував житловий будинок у господарської книзі, тобто запис у господарської книзі визнавалась в якості акту органів влади, що підтверджувало право приватної власності. Після його смерті спадкоємцями першої черги є його діти [PERSON], 1961 р.н. - син померлого; [PERSON], [INFO] донька померлого, [PERSON], 1935 р.н. дружина від першого шлюбу. Після смерті [PERSON] спадкоємці до нотаріальних установ про прийняття спадщини не звертались, при цьому [PERSON] фактично мешкав у вищевказаному житловому будинку. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що після смерті батька у [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді ? частині спадкове майно - житлового будинку. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], актовий запис за № 223 від 22 березня 2013 року видане Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області. Після його смерті до нотаріальних установ звернулась його рідна сестра [PERSON], [INFO], родинні відносини з померлим підтверджуються паспортом громадянина України виданий на ім'я [PERSON] та Свідоцтвом про народження , серія [NUMBER], актовий запис № 89 від 11.12.1964 Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді ? частини вищевказаного житлового будинку, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] . Позивачка фактично прийняла спадщину, після смерті [PERSON], що підтверджується технічною документацією на житловий будинок, копією Спадкової справи за № 78/2014 року, позивачка є спадкоємцем за законом другої черги, інших спадкоємців не має . Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] був належним власником ? частини житлового будинку, при цьому не отримав правоустановчий документ, а тому позивачка має право на отримання право власності на 1/ 4 частини вищевказаного житлового будинку . Житловий будинок розташований за земельній ділянці площею 0,24 га, яка знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується схемою-планом сільської ради. Вартість вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 64 932 гривні. При поданні позову позивач сплатив судовий збір, вини відповідача у поданні позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: partial