Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

13 грудня 2016 року, позивачка, звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 8 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 197), від якого сторони спільних дітей не мають, та після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище «Федорова», посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося вони не можуть знайти порозуміння один з одним, протягом останнього часу один про одного вони не піклуються, кожен з них веде окремо своє домогосподарство, проживати однією сімєю їм не цікаво, і вони стали чужими людьми один одному. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення по справі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою свого місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою про вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 15). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між подружжям був зареєстрований 8 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 197), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ЖД № 189159 від 08.06.2013 р., в якому у сторін спільних дітей немає (а.с. 4). Суд з`ясував, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, через непорозуміння один з одним, протягом останнього часу один про одного вони не піклуються, кожен з них веде окремо своє домогосподарство, проживати однією сімєю їм не цікаво, і вони стали чужими людьми один одному. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~Відповідно до свідоцтва про шлюб, дівоче прізвище позивачки - Федорова, яке вона просила суд повернути їй після розірвання шлюбу. При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивачки, викладену у її письмовій заяві на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved