Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

14 червня 2018 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову (76669 грн.) посилаючись на те, що 04 лютого 2015 року помер його батько - [PERSON], а 26 листопада 2017 року помер його дядько по лінії батька - [PERSON]. Після смерті дядька залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в с. Воробіївка по вул.Шкільній,39 Дунаєвецького району Хмельницької області, на яке позивач являється спадкоємцем за законом , як племінник. В установлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 травня 2018 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав [PERSON], померлому 26 листопада 2017 року він не може в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Воробіївка по вул. Шкільній,39 Дунаєвецького району Хмельницької області. Дядько , [PERSON], при житті на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами правовстановлюючого документу не оформив, оскільки акт про завершення будівництвом житлового будинку в с. Воробіївка по вул. Шкільній,39 Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалося, а тому позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Воробіївка по вул. Шкільній,39 Дунаєвецького району Хмельницької області, як за спадкоємцем за законом після смерті 26 листопада 2017 року [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності . Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позов визнає. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року помер [PERSON], а 26 листопада 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Відповідно до ст. 1263 ЦК України позивач є спадкоємцем третьої чергі після смерті свого дядька [PERSON], спадщину прийняв, подавши до нотаріальної контори в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії ЯК №709190 від 14.03.1955 р. Дунаєвецького рай бюро ЗАГС, серії ІІ-АВ №662851 від 02.06.1973 р. Воробіївської сільської ради Дунаєвецького району, випискою з по господарської книги №12 с. Воробіївка, наданої Дунаєвецькою міською радою 31.05.2018 р. за вих. №202. та матеріалами спадкової справи №252-2018, заведеної 21 травня 2018 року по заяві [PERSON] після смерті його дядька 26 листопада 2017 року [PERSON]. До маси спадкового майна, після смерті [PERSON], входить житловий будинок площею 80,7 кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами вартістю 76669 грн., що підтверджується зведеним актом вартості будівель і споруд, технічним паспортом на житловий будинок. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 травня 2018 року приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Воробіївка по вул.Шкільна,39 Дунаєвецького району Хмельницької області та належав [PERSON], який помер 26 листопада 2017 року, на імя позивача в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Згідно з довідкою Дунаєвецького КП Інвентарбюро від 13 червня 2018 року за №72 видно, що за [PERSON] домоволодіння в с.Воробіївка по вул.Шкільна,39 Дунаєвецького району Хмельницької області не зареєстровано, технічна інвентаризація не проводилася, свідоцтво про право власності не видавалося. Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1946, 2006-2010 рр., виданої Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: с.Воробіївка по вул.Шкільна,39 Дунаєвецького району Хмельницької області з 1944 року зареєстрований за померлим 26 листопада 2017 року [PERSON], який і є головою домогосподарства, рік побудови будинку 1948 та господарських будівель 1950, 1953, 1958, 2015, розмір земельної ділянки , який виділено біля домоволодіння - 0,45 га.. Виникнення права власності у спадкодавця [PERSON] регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий [PERSON] своє право власності в БТІ не оформив. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Воробіївка по вул.Шкільна,39 Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у звязку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті 26 листопада 2017 року [PERSON].

Outcome: approved