overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

14.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 28.03.1997 року між ним та відповідачем. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені у серпні 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з ним, та сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на примирення не згодний. Відповідач не зявилася, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 28 березня 1997 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №395. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в серпні 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

14.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 12.10.1996 року Пилиповицькою сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 10. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зявився, позов визнав. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.10.1996 року Пилиповицькою сільською радою Новоград-Волинського району, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 030557 від 12.10.1996 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

14.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 20.01.2011 року перебуває із відповідачем у шлюбі, спільних дітей з відповідачем немає. Проте подружнє життя не склалося, між ним часто виникали сварки та скандали через подружні зради відповідача. На даний час відповідач проживає із співмешканкою створивши фактично нову сімю. Вважає, що їх сім'я розпалася тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце слухання справи, про причини не явки суду не повідомив. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 20.01.2011 року у Великосушицькій сільській раді, Старосамбірського району Львівської області ( актовий запис №1). У шлюбі у сторін спільних дітей немає. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові один до одного. Спору відносно поділу майна немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не підтримують сімейні та подружні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття любові і поваги одне до одного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам. Тому, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

14.04.2017 року заявник звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], площею 0,173 гектарів, надану для будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських будівель, який був виписаний на ім'я [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що йому відповідно до рішення Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області було передано у власність земельну ділянку площею 0,173 гектарів для будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських будівель, потім заявник отримав державний акт на право приватної власності серії [NUMBER]. На теперішній час виявилось, що у державному акті у прізвищі заявника допущена помилка. У зв'язку із чим він не може у повній мірі використовувати майно, що належить їй на праві власності, тому він був змушений звернутись до суду. До судового засідання заявник не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Представник Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але подав заяву, в якій проти позову не заперечував і просив справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 20.11.1995 року заявнику було видано Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий на ім'я [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявнику належить земельна ділянка площею 0,173 га, яка розташована на території Маяківської сільської ради (а.с.5). Однак, у державному акті у прізвищі заявника допущена описка, саме вказано прізвище «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Той факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], на підставі якого заявнику належить земельна ділянка площею 0,173 га, яка розташована на території Маяківської сільської ради, який був виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 23.01.2001 року (а.с.4) та копією водійського посвідчення (а.с.15), з яких вбачається, що прізвище заявника записано «[PERSON]». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

14.04.2017 року заявник звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту на право приватної власності на на земельну ділянку площею 0,097 гектарів, серії I-ОД №028427, яка розташована на території Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Свої вимоги мотивував тим, що йому було видано державний акт серії І-ОД № 028427 на земельну ділянку площею 0,097 гектарів, яка розташована на території Августівської сільської ради. На теперішній час виявилось, що у державному акті у прізвищі заявника допущена помилка. У звязку із чим він не може у повній мірі використовувати майно, що належить їй на праві власності, тому він був змушений звернутись до суду. До судового засідання представник заявника не зявилася, але від неї раніше надішла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.14). Представник Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але подав заяву, якою вимоги заявника підтримав і просив справу розглянути у його відсутність (а.с.30). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 02.02.1998 року заявнику було видано Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 028427, який був виданий на імя [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявнику належить земельна ділянка площею 0,097 га, яка розташована на території Августівської сільської ради народних депутатів (а.с.10). Суд погоджується з доводами заявника про те, що у державному акті у прізвищі заявника допущена описка, саме вказано прізвище «Питкєєв» замість вірного «Питкеєв». Той факт, що зазначений вище державний акт, на підставі якого заявнику належить вказана вище земельна ділянка, був виданий на імя «Питкєєва Сергія Михайловича» належить [PERSON] підтверджується паспортом серії КЕ 080441, виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 28.12.1995 року (а.с.5), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.03.2017 року (а.с.11), рішенням Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №17 від 05.10.1994 р. (а.с.24-25), з яких вбачається, що прізвище заявника записано «Питкеєв». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

14.04.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 26.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №125, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з лютого 2017 року через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]Ав судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду по телефону повідомив про згоду на розгляд справи за його відсутності та про визнання позову, на примирення не згодний. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

14.04.2017 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.04.2014 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки розміром 0,6651 га. та 0,5751 га., які розташовані на території Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернулась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.Внаслідок цього, вона змушена звернутись із позовною заявою про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права вона не може. У судове засідання позивач не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої [PERSON] сільська рада позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

14.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.06.1993 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення з нього на користь позивача судового збору просив відмовити за безпідставністю. Враховуючи згоду відповідача [PERSON] та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] Суд, заслухавши відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 червня 1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії IV-ВЛ №305015 від 11.06.1993 року, актовий запис №770. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору в розмірі 640 грн. слід відмовити, оскільки ініціатором розірвання шлюбу є позивач.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

14.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 02.01.2014 року помер її чоловік [PERSON], на день смерті якого залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого по пров. Яблуневий, 2 в с. Бутенки, Кобеляцького району Полтавської області, який належав йому на праві власності. Спадкоємцем першої черги є позивач, який подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після [PERSON] Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі, [PERSON] не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить суд розглянути справу в її відсутність, задовольнивши позов. Представник відповідача, Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність та позов визнав. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 02.01.2014 року помер [PERSON], який доводився чоловіком [PERSON] (а.с.5,6), на день смерті якого залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого по пров. Яблуневий, 2 в с. Бутенки, Кобеляцького району Полтавської області ( а.с.8,9). Спадкоємцем першої черги є позивач - [PERSON], яка в установленому порядку прийняла спадщину, шляхом подання 05.04.2014 року до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, вона не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок (а.с.7,22). Оскільки, позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер 02.01.2014 року, підтверджується відповідними документами , відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved