Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

13.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.03.2005 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотарвального округу Одеської області Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1539, [PERSON] заповіла 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] . Спадкоємець прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємцем за законом являється дружина спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Богдан О.М. в реєстрі за №2/113. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , від 14.05.2009 року, вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1967 році є завершений будівництвом. Відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про серії [NUMBER] від 27.07.2010 року (а.с. 22), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.03.2005 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотарвального округу Одеської області Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1539, [PERSON] заповіла 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт [PERSON] від 15.03.2005 року, зареєстрований за № 1539 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.05.2017 року (а.с. 37), [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58055341 від 25.10.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.07.1980 року (а.с. 16). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Тетяною Іванівною №466/02-14 від 01.08.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved