overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

13 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.05.2011 року [PERSON] 16.05.2011 року отримав кредит у розмірі 16000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє напротязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором № б/н від 16.05.2011 року [PERSON] станом на 30.09.2014 року має заборгованість - 22902,43 грн., яка складається з наступного: 14968,04 грн. - заборгованість за кредитом; 5722,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 645,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1066,78 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 22902,43 грн. за кредитним договором № б/н від 16.05.2011 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Смирнова Н.В., що діє на підставі довіреності, не з'явилася до відкритого судового засідання, але надала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити, розглянути справу у її відсутності та винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

13 листопада 2014 року у справі №756/15518/14-ц, яка перебуває у провадженні Оболонського районного суду м. Києва, за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюк Олени Григоріни, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»,третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю «МАКСИМ», підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, було постановлено ухвалу, відповідно до якої, з метою забезпечення позову було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №1544 від 18.09.2009 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Шепелюк Оленою Григорівною, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] на користь АКБ «Банк Форум» в 5731001 (п'ять мільйонів сімсот тридцять одна тисяча одна) грн. 44 коп. 22.01.2015 року Оболонським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу у вищевказаній справі, якою позовну заяву [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шепелюк Олени Григоріни, Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»,третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю «МАКСИМ», підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишено без розгляду. 22.01.2015 року відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгялду справи були повідомлені належним чином. Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути заяву за його відсутностю. Причини неявки інших осбі суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб, оскільки їх неявка не перешокджає розгялду справи. Відповідно до ч.3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо в задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову Дослідивши матеріали справи, матеріали, що додані до заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

13 листопада 2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 508/1600 ч. житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] і матері [PERSON], мотивуючи тим, що вона являється їх спадкоємицею і прийняла спадщину. У судове засідання позивачка з»явилася. Відповідачка була належним чином викликана до суду повістками із зворотнім повідомленням, але вона повістки не отримала і до суду двічі не з»явилася. Зі слів позивачки, відповідачка знає про слухання справи, але до суду приходити відмовляється. Приймаючи до уваги, що відповідачка була належним чином повідомлена про слухання справи, але до суду двічі не з'явилася, суд вирішив розглянути справу за відсутністю відповідачки, у відповідності до ст..224 ЦПК України та винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням того, що позивачка проти такого порядку вирішення справи не заперечувала. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 серпня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачкою у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01 серпня 2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського РУЮ Одеської області (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 11 серпня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 669. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 серпня 2007 року. Шлюб зареєстровано Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 669 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з травня 2012 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 19 грудня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 380. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 грудня 2013 року, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, З січня 2014 року припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. За таких обставин примирення і подальше збереження сім'ї неможливе. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, продала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши наявні письмові докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 8), копію паспорта [PERSON] (а.с. 6-7), довідку ЖКП № 2 (а.с. 9), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінюється. До стягнення з відповідача на користь позивача належить 487,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. У заяві вказала, що її батько [PERSON] раніше був зареєстрований та мешкав за адресою: Донецька область, м. Торез, вул. Бастіонна, 1-г. Останнім часом він був зареєстрований як тимчасово переміщена особа і мешкав у м. Дружківка по вул. Сєрова, 32. 31 жовтня 2015 року [PERSON] помер в стаціонарному відділенні Республіканського онкологічного центру міністерства охорони здоров'я так званої Донецької народної республіки і був похований у м. Торезі. Відділ РАЦС Дружківського міського управління юстиції не зареєстрував смерть [PERSON], оскільки він помер на тимчасово окупованій території України, довідка про його смерть заповнена російською мовою, медичне свідоцтво засвідчене печаткою так званої ДНР. Заявник позбавлена можливості отримати належну їй спадщину по закону після смерті батька, а також допомогу на поховання з УПФ України. Просить встановити факт смерті її батька [PERSON], днем смерті вважати 31 жовтня 2015 року. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву з підстав, викладених у ній, просить заяву задовольнити. Представник відділу РАЦС Дружківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 01 листопада 2015 року [PERSON], [INFO], помер в стаціонарному відділенні Республіканського онкологічного центру в м. Донецьку. Причиною смерті є рак передміхурової залози з метостазами, пухлинна інтоксикація (а.с.6). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт смерті [PERSON] 31 жовтня 2015 року в онкологічному центрі м. Донецька. Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Суд вважає, що у свої сукупності докази та пояснення заявника та свідків підтверджують факт смерті [PERSON] у вказаний час та у вказаному місті, є достатні підстави вважати, що він помер 31 жовтня 2015 року у м. Донецьку, а тому заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням дитини. В заяві вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1997 року по серпень 1998 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час навчається на денному відділенні вищого навчального закладу укоопспілки Полтавського університету економіки і торгівлі Миколаївського коледжу бізнесу і права спеціальності правознавство, відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має. Але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання доньки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини до її повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, але надіслали письмові заяви, про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовну заяву підтримала в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, згодний сплачувати аліменти. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, Суд, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1997 року по серпень 1998 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Першотравневою сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (а.с.7). Яка проживає з позивачем є повнолітньою та продовжує навчання на денному відділенні вищого навчального закладу укоопспілки Полтавського університету економіки і торгівлі Миколаївського коледжу бізнесу і права спеціальності правознавство на другому курсі з терміном навчання на період з 01 вересня 2014 року по 29 червня 2018 року. (а.с.6) Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд приймає встановленим наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, за захистом яких позивачка звернулася до суду. Відповідач працездатний, працює, інших утриманців не має, але добровільно не бажає надавати допомогу на утримання доньки. Суд вважає, що заява є обґрунтована та підлягає задоволення на підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по оплаті на користь держави судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок за розгляд справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 20 вересня 2013 року, мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань ведення спільного господарства, внаслідок чого виникають постійні сварки. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року. Від вказаного мають дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з третьої декади вересня місяця 2015 року. Причиною цього є те, що вони не знаходять спільної мови з більшості питань ведення сімейного бюджету та в відношеннях один до одного. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серія СМ №03715, виданого виконкомом Сумської міської ради 16 грудня 1993 року № 723. Заяву мотивує тим, що тривалий час не звертала увагу на те, що у вказаному акті допущено помилку в написанні прізвища. Так, прізвище заявника у свідоцтві про право власності зазначено «Тележенко», тоді як в її паспорті зазначено українською мовою «Теліженко». На підтвердження того факту, що свідоцтво про право власності квартири належить саме [PERSON], заявник надала суду копію паспорту. В судове засідання представник заявника не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з копії паспорта серії МА 752361, виданого Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 13 грудня 1999 року на імя [PERSON], [INFO], вбачається, що прізвище заявника українською зазначено [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 256 УПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку, що в Державному акті на право приватної власності на землю, виданому 26 липня 1995 року згідно рішення виконкому Сумської міської Ради, рішення від 16 грудня 1993 року №723, прізвище заявника зазначено з помилкою в одній літері, а саме: помилково вказано [PERSON] замість правильного [PERSON], що могло бути викликано різними варіантами перекладу з російської мови на українську мову даного прізвища, оскільки всі інші анкетні дані особи: імя, по-батькові співпадають з тими даними, що є в паспорті. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю, виданий 26 липня 1995 року згідно рішення виконкому Сумської міської Ради, рішення від 16 грудня 1993 року №723 на імя [PERSON] в дійсності належить [PERSON], [INFO], паспорт серії МА № 752361, виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 13 грудня 1999 року.

Outcome: approved