Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

13.10.2016 року до суду звернувся позивач [PERSON] національний університет внутрішніх справ з позовом про стягнення витрат, пов'язаних з утримання в навчальному закладі до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області 01.11.2016 року отримана довідка про місце реєстрації відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду на 15.11.2016 року 15.11.2016 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Розгляд справи призначений на 01.12.2016 року. 01.12.2016 року розгляд справи відкладений в за клопотанням відповідача. Справу призначено до розгляду на 04.01.2017 року 04.01.2017 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Розгляд справи призначений на 06.02.2017 року. 06.02.2017 року розгляд справи відкладений в зв'язку з задоволенням клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі третьої особи: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області. Справу призначено до розгляду на 27.02.2017 року 27.02.2017 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Розгляд справи призначений на 20.03.2017 року. 20.03.2017 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Розгляд справи призначений на 06.04.2017 року. 06.04.2017 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Розгляд справи призначений на 25.05.2017 року. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017 року зупинене провадження у справі до розгляду іншої справи Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 року відновлене провадження у справі. Справу призначено до розгляду на 06.12.2017 року. 06.12.2017 року розгляд справи відкладений за клопотання відповідача в звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача. Розгляд справи призначений на 05.02.2018 року Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. У судовому засіданні 05.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов'язані з утримання відповідача в навчальному закладі в сумі 41570 грн.згідно укладеного договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 25.04.2016 року. Наказом [PERSON] Національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року № 403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХВУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року № 33 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Кіровоградській області для подальшого проходження служби. Відповідно до розділу ХІ ЗУ «Про національну поліцію» [PERSON], з 07.11.2015 року переведено до Національної поліції та присвоєне спеціальне звання «лейтенанта поліції» Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року № 9 о/с відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.1.п.6 ЗУ «Про національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) 01.09.2010 року на виконання ЗУ від 20.12.1990 року № 565-ХП «Про міліцію» на наказу МВС від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Дніпропетровській області укладений типовий договір на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. П. 2.3.6 Договору передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням в навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеної відповідно до порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Відповідач повинен відшкодувати витрати пов'язані із його утриманням у ХНУВС в сумі 41570.64 грн. Дані витрати відповідач в добровільному порядку не відшкодовує, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання представник позивача на з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що відповідач був незаконно звільнений від проходження служби в органах поліції. Відповідачем було подано адміністративний позов про поновлення його роботі, який задоволений та [PERSON]Г,, поновлений на службі на посаді слідчого Верхньодніпровського відділення поліції з 25.04.2016 року, а наказ про звільнення [PERSON], № 99 о/с від 25.04.2016 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області визнано незаконним. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду набрала законної сили, тому підстави для стягнення з [PERSON], грошових коштів на його утримання в зв'язку з навчанням відсутні. На підставі чого в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, представник Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити виходячи з того, що відповідач був звільнений з органів поліції до закінчення трирічного строку перебування на службі після закінчення навчального закладу. Тому у відповідності із взятими на себе зобов'язаннями за договором повинен відшкодувати навчальному закладу кошти на утримання в зв'язку з навчанням в навчальному закладі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 25.04.2016 року. Наказом [PERSON] національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року № 403 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХВУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання «рядовий міліції», що підтверджується копією наказу. Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року № 33 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Кіровоградській області для подальшого проходження служби, що підтверджується копією наказу. Відповідно до розділу ХІ ЗУ «Про національну поліцію» [PERSON], з 07.11.2015 року переведено до національної поліції та присвоєне спеціальне звання «лейтенанта поліції», що підтверджується копією наказу Наказом ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року № 9 о/с відповідача звільнено відповідно до ст. 77 ч.1.п.6 ЗУ «Про національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), що підтверджується копією наказу. 01.09.2010 року на виконання ЗУ від 20.12.1990 року № 565-ХП «Про міліцію» на наказу МВС від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Дніпропетровській області укладений типовий договір на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. П. 2.3.6 вищезазначеного Договору передбачено, що у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням в навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком, що підтверджується копією договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі від 01.09.2010 року Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеної відповідно до порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, наданої відповідачем. Відповідач повинен відшкодувати витрати пов'язані із його утриманням у ХНУВС в сумі 41570.64 грн. Дані витрати складаються із грошового забезпечення в сумі 10270 грн. 61 коп., продовольчого забезпечення до 06.02.2014 року в сумі 15969.40 коп., речового забезпечення в сумі 3488 грн. 86 коп., та вартості житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в сумі 11841 грн., що підтверджується наданими позивачем довідками та розрахунками. Таким чином судом встановлено, що позивач навчався у вищому навчальному закладі: [PERSON] національному університеті внутрішніх справ з 2010 року по 2014 рік. А навчальним закладом понесені витрати у зв'язку з навчанням відповідача. Дані витрати у відповідності з укладеним Договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі, укладеному за участю учасників розгляду справи, відповідач повинен відшкодувати у випадку звільнення зі служби до закінчення трирічного строку перебування на службі після закінчення навчального закладу. Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року № 9 о/с відповідача було звільнено відповідно до ст. 77 ч.1.п.6 ЗУ «Про національну поліцію» (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), що підтверджується копією наказу, тобто звільнено до закінчення трирічного строку проходження служби після закінчення зазначеного вище навчального закладу. Проте відповідач не погодився із звільненням та оскаржив дане звільнення до суду і відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 року наказ про звільнення відповідача зі служби в органах поліції від 25.04.2016 року № 9 о/с був визнаний незаконним та скасований, а відповідач [PERSON], поновлений на службі в органах поліції з 25.04.2016 року, тобто з моменту звільнення. Дана постанова набрала законної сили, так як ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 року залишена без змін. Враховуючи, що звільнення відповідача з органів поліції визнане в установленому порядку незаконним та відповідач поновлений на службі в органах поліції з моменту звільнення, підстави для стягнення з відповідача коштів, пов'язаних з утриманням в навчальному закладі відпали. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Так як суд відмовляє у задоволені позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., не відшкодовуються за рахунок позивача та покладаються на відповідача.

Outcome: dismissed