Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

12 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнювала, до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Смілянської міської ради в якому просить суд надати їй дозвіл на вивіз їх спільної з відповідачем доньки на територію Криму на термін з 27 липня 2017 року по 5 вересня 2017 року. 26 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 19 грудня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний. Позивач бажає вивезти дитину з України з метою відвідання близьких родичів, які проживають в АР Крим, а саме в м. Судак. Вжиття цього заходу сприятиме її духовному, інтелектуальному розвитку та оздоровленню. Однак [PERSON] виїхав з постійного місця проживання та зв'язку з ним немає, а тому взяти в нього згоду на вивезення дитини за кордон позивач не має можливості. Тому [PERSON] просила суд надати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд з України з 27 липня 2017 року по 5 вересня 2017 року без згоди відповідача. Позивач в судовому засіданні підтримала змінені позовні вимоги та просила їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, з невідомих суду причин, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи у його відсутності не надав. Представник служби у справах дітей при виконавчому комітеті Смілянської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити виходячи з наступного. Встановлено, що 26 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 19 грудня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується його копією в матеріалах справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Ст. 153 СК України вказує на те, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Встановлено, що у позивача в АР Крим проживають близькі родичі і з метою їх відвідання та оздоровлення дитини позивач має намір вивести її до Криму. Враховуючи режим окупації території АР Криму тимчасово визначено контрольно пропустні пункти з території України, які знаходяться на межі материкової території України, що зумовлює перетин кордону України при в'їзді на територію АР Крим. Однак в зв'язку з тим, що місце перебування відповідача не відоме то взяти згоду на виїзд дитини з України позивач позбавлена можливості. З огляду на ці обставини суд вважає допустимим надати [PERSON], [INFO] дозвіл на виїзд з України до АР Крим в період часу з дня набрання рішенням суду законної сили до 5 вересня 2017 року з метою відвідання її родичів та оздоровлення без згоди відповідача в супроводі [PERSON], [INFO]. Вжиття цього заходу сприятиме духовному, інтелектуальному розвитку дитини, її оздоровлення та не порушуватиме право [PERSON] на спілкування з дочкою та прийняття участі в її вихованні. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved