Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

14.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 29 серпня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність порозуміння у вирішенні важливих питань, що було причиною постійних сварок та конфліктів. Шлюбні відносини було припинено 25.05.2015 року. З цього часу вони проживають у різних населених пунктах (вона у свої матері, він у своїх батьків), спільного господарства та бюджету не ведуть. Спору з приводу місця проживання сина та розподілу майна немає. Син проживає разом з нею, допомогу на його утримання батько дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути на її користь судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримувала, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб у Кринківській сільській раді Глобинського району Полтавської області 29.08.2014 року, актовий запис № 10. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 25.05.2015 року, тобто близько року, через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та обовязки, через втрату почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Проживають за різними адресами. Спору щодо визначення місця проживання сина немає, останній залишається разом з матірю. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 55 СК України визначено, що дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утверджувати в сім»ї повагу один до одного, зобов»язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім»ї. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.. Ця сума підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved