Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

14 листопада 2016 року [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON], звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи її наступними доводами. [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO], постійно проживали у Центрально-міському районі м. Макіївка Донецької області. [PERSON] тяжко хворів, потребував медичного нагляду. [INFO] року у стаціонарному відділенні Клінічної рудничної лікарні м. Макіївки Донецької області, [PERSON] помер. Смерть [PERSON] настала внаслідок печіночної недостатності внаслідок дрібно вузлового цирозу печінки, про що мається лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання представник заявниці звернувся до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати йому відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було відмовлено. На даний час дружина померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просив встановити факт смерті [PERSON], який народився [INFO] року у м. Макіївка області, визнавши датою його смерті [INFO] року та місце смерті - Україна, Донецька область, місто Макіївка. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON], який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 03.11.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Лиманського міського нотаріального округу за реєстром № 481, підтримав заяву, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [INFO] року у стаціонарному відділенні Клінічної рудничної лікарні м. Макіївки Донецької області, помер [PERSON], [INFO]. Смерть [PERSON] настала внаслідок печіночної недостатності внаслідок дрібно вузлового цирозу печінки, про що мається лікарське свідоцтво про смерть від №446 від 07.05.2016 року, видане Міським патологоанатомічним бюро м. Макіївки та свідоцтво про смерть від 13.5.2016 року, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території (а.с. 15-17). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у зв'язку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 25.08.1992 року Макіївським Будинком реєстрації шлюбів (а.с. 14). Вона поховала чоловіка на міському кладовищі м. Макіївки Донецької області, що підтверджується посвідченням на поховання № [NUMBER] від 08.05.2016 року, договором про надання ритуальних послуг та фотознімками місця поховання із відповідною табличкою на якій зазначено прізвище, ім'я та по-батькові похованого «[PERSON]», а також дати народження та смерті: «[INFO] р.р.» (а.с. 19-22). Дружна померлого є спадкоємцем його майна та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про його смерть чинить перешкоди у цьому. Представник заявниці звертався до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть [PERSON] та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявного лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 09.11.2016 року № 1854/3.2-01-116 (а.с. 23). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті чоловіка та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава [PERSON], в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved