Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі по 400,00 грн. щомісячно на кожну дитину. На обгрунтування позовних вимог вказує про те, що з 27 січня 2006 року по 26 вересня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. На даний час не має постійного місця роботи. Вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов з врахуванням зменшених позовних вимог підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні предявлений позов визнав повністю. Погодився сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі по 400,00 грн. на кожну дитину. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 27 січня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 10 жовтня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженими в ході судового розгляду копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Судом встановлено, що на даний час малолітні діти знаходяться на матеріальному утриманні позивача [PERSON], що стверджується довідкою Морочненської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 06 грудня 2016 року № 2524 (а.с.7). Відповідно до положень\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, даний обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при чому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, проте має нерегулярний, мінливий дохід, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі, про який просить позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved