Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

12 січня 2018 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяви на те, що 20 вересня 2013 року між ним та [PERSON] в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис у книзі реєстрації актів цивільного стану №751. Спільне життя з відповідачем не склалося оскільки постійно виникали побутові конфлікти, що призвели до втрати між ними почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки між ними на даний час припиненні, спільне господарство не ведеться, тому подальше проживання однією сімєю та збереження шлюбу неможливе. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Будь-які майнові спори між позивачем та відповідачем відсутні. На підставі викладеного просить розірвати шлюб. 30.01.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.12). Позивач в судове засідання не зявилася, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2013 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №751 (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на сімейне життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved