Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

14.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №77 між [PERSON] і [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] »; стягнути з [PERSON] , уродженця м. Щолкіне Автономної Республіки Крим, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. З 9 липня 2019 року вона і відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а також дитини. Оскільки сім`я перестала існувати, вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач добровільно приймати участь в утриманні дитини не бажає, у зв`язку з чим я змушена звернутися до суду з даним позовом. 19.08.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.09.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та призначити її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 06.11.2019 року о 09 год. 00 хв. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.07.2012 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №77 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] ). Протягом останніх років стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання дитини не досягнуто, а отже аліменти на утримання дитини у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні бути стягненні за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням встановленого, суд вважає, що відповідач зобов`язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині, з визначенням аліментів у розмірі саме 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Доказів зі сторони [PERSON] про його тяжкий матеріальний стан, або інших доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, суду не надано. Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved