Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

13 серпня 2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», уточнивши яку представник позивача просив: позбавити [PERSON] та [PERSON] права користування земельною ділянкою та домоволодінням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] що належить на праві власності [PERSON] (ІПН : [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24 вересня 2008 року, видане Кіровською сільською радою та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія АЕ № 609661, видане Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області від 15 червня 2007 року. Виселити без надання іншого майна [PERSON] та [PERSON] з місця проживання, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (ІПН : [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24 вересня 2008 року, видане Кіровською сільською радою ( а.с. 64-70). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 07 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та третьою особою [PERSON] , був укладений Кредитний договір №014/6597/81/65459, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 86 275 Доларів США строком до 07 грудня 2027 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. 24 липня 2008 року між Банком та [PERSON] укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору, відповідно до якої збільшено розмір кредиту до 105 548,00 дол. США та збільшена процентна ставка до 13,85 %. У забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором був укладений договір іпотеки № б/н від 07 грудня 2007 року, відповідно до умов якого, для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов`язань [PERSON] передав в іпотеку Іпотекодержателю - нерухоме майно: земельну ділянку та житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №609661 від 15 червня 2007 року та Витягу №16411877 з Реєстру прав власності на нерухоме майно [NUMBER] 161439, виданим Бориспільським районним БТІ 25 жовтня 2007 року. У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, Банк звернувся до суду. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2010 року, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 1 086 196,95 грн. В процесі виконання рішення суду АТ «Райффайзен Банк Аваль» стало відомо, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрована малолітня дитина [PERSON] , 2016 року народження та її мати [PERSON] , 1984 року народження. Також зазначають, що в порушення п. 5.4 Кредитного договору, що регламентує обов`язок позичальника письмово повідомити Кредитора про зміни складу сім`ї, фактичної адреси, номера контактного телефону, виникнення будь-якої події, або зміни фінансового стану Позичальника, що може будь-яким чином негативно вплинути на виконання кредитних зобов`язань, а також п.5.2 (h) Договору іпотеки - не приписувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб в предметі іпотеки без попередньо отриманої на те письмової згоди Іпотекодержателя. На час укладення Договору іпотеки за адресою предмета іпотеки місце проживання малолітніх дітей зареєстровано не було. Наявність осіб, зареєстрованих у домоволодінні, ускладнюють повно та всебічно виконати рішення суду. Позивач також вказує, що на адресу відповідачів було направлено письмові вимоги про добровільне виселення, однак станом на день подачі позову вказані вимоги залишені без задоволення. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка є також законним представником малолітньої [PERSON] , у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, заяви щодо розгляду справи за її відсутністю та відзиву на позов суду не направила. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської райдержадміністрації при винесенні рішення повністю покладалися на думку суду, просили прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів та врахувати права та інтереси малолітньої дитини, та розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Третя особа: [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, перевіривши повноваження представника позивача [PERSON] , заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та третьою особою [PERSON] , був укладений Кредитний договір №014/6597/81/65459 ( а.с. 4-12). Відповідно до п.п. 1.1, п.п. 1.2, п.п. 1.3 розділу 1 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 86 275,00 доларів США, кредит надається у строк до 07 грудня 2027 року, зі сплатою процентів за процентною ставкою 13 % річних ( а.с.4). 24 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та третьою особою [PERSON] , був укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору №014/6597/81/65459 від 07 грудня 2007 року (а.с. 13-16). Згідно даної Додаткової угоди №1 від 24 липня 2008 року, в зв`язку з збільшенням розміру кредиту та збільшення процентної ставки сторони дійшли згоди внести зміни до кредитного договору №014/6597/81/65459 від 07 грудня 2007 року. Так, відповідно до п.п.1.1, п.п. 1.2, п.п. 1.4 розділу 1, Кредитор, на положеннях та умовах Договору надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 105548 доларів США, строком до 07 грудня 2027 року, зі сплатою плати у вигляді процентів за процентною ставкою 13,85 % (а.с. 13). Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором, 07 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки б/н, відповідно до статті 1, статті 3 якого для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобов`язань, Іпотекодавець надає Іпотекодержателю в Іпотеку нерухоме майно : земельна ділянка та незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 609661, виданим Бориспільським районним відділом земельних ресурсів в Київській області від 15 червня 2007 року про що зроблено запис в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі за № 010732300198, та зареєстрованим 25 жовтня 2007 року в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації згідно з витягом №16411773 про Реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний №20776820, про що зроблено запис №1 за р. №101( а.с. 17-20). Згідно п.5.1.h)і) Договору іпотеки обтяження предмета Іпотеки іпотекою не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних дітей та інших осіб, яких Іпотекодавець зобов`язаний утримувати за законом чи договором. Іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження Предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинен утримувати Іпотекодавець, а також відсутні та/чи неповнолітні діти, що мають право користування Предметом Іпотеки. Відповідно п. 5.2. h) Договору іпотеки протягом всього терміну дії цього Договору Іпотекодавець зобов`язаний не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки, без попередньо отриманої на те згоди Іпотекодержателя. Згідно п. п. 5.3 Договору іпотеки, Іпотекодавець може вчиняти будь-які юридичні дії щодо Предмета іпотеки виключно на підставі попередньо отриманої письмової згоди Іпотекодержателя. 24 липня 2008 року між сторонами укладена Додаткова угода до Договору іпотеки, посвідченого Дяченко О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р. №1158 від 07 грудня 2007 року, та викладено пункт 2.1 статті 2 в наступній редакції. Так, іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Іпотекодавцем всіх його боргових зобов`язань за Крединим договором №014/6597/81/65459 від 07 грудня 2007 року у такому розмірі, у такій валюті, та у такий строк та у такому порядку як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами та доповненнями до нього, що укладені та будуть укладені у майбутньому (а.с. 74). Встановлено, що у зв`язку з невиконанням позичальником [PERSON] умов Кредитного договору, позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2010 року у справі № 2-4045/2010, позов [PERSON] , [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Розірвано кредитний договір №014/6597/81/65459 від 07 грудня 1968 року, укладений між ВАТ «Рпайффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом в сумі 1 084 376, 95 грн. витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на загальну суму 1 086 196,95 грн. В рахунок погашення боргу в сумі 1 084 376,95 грн. звернути стягнення на нерухоме майно : земельну ділянку та житловий будинок незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 609661, виданим Бориспільським районним відділом земельних ресурсів в Київській області від 15 червня 2007 року про що зроблено запис в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі за № 010732300198, та зареєстрованим 25 жовтня 2007 року в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації згідно з витягом №16411773 про Реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний №20776820, про що зроблено запис №1 за р. №101 (а.с.22). На підставі даного рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області 30 липня 2012 року видано виконавчий лист та пред`явлено до виконання Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, що підтверджується копією виконавчого листа (а.с. 23). У судовому засіданні встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль», який має першочергове право на задоволення своїх вимог від реалізації іпотечного майна, прийняло рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки-майно позичальника [PERSON] : земельну ділянку та житловий будинок незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом реалізації його на прилюдних торгах через органи Державної виконавчої служби. Постановою державного виконавця Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Кисіль О.М. від 31 липня 2017 року у рамках виконання ВП № 51941383, було проведено опис та накладення арешту на майно, у тому числі і на домоволодіння житловий будинок незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а.с.24). Встановлено, що в порушення вимог п.п. 5.1,5.2,5.3 Договору іпотеки, без згоди Іпотекодержателя після укладання Договору іпотеки, [PERSON] зареєстрував за місцезнаходженням предмету іпотеки місце проживання третіх осіб. Так, згідно довідки виконавчого комітету Кучаківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 05 лютого 2018 року № 101, в житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (донька Іпотекодавця ), [INFO] , дата реєстрації - 02 грудня 2008 року, також зареєстрована [PERSON] (внука Іпотекодавця ), [INFO] , дата реєстрації - 25 вересня 2017 року (а.с. 86). Таким чином, встановлено, що реєстрація вказаних вище осіб, у т.ч. малолітньої дитини, була вчинена без згоди Іпотекодержателя - АТ «Райффайзен Банк Аваль», та після укладання Договору іпотеки, а малолітня [PERSON] , [INFO] , - після проведеного опису та арешту домоволодіння, яке складається, зокрема з житловий будинок незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання). За змістом ч.2 цієї статті зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування. Відповідно до вимог ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 цієї статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Встановлено, що земельна ділянка домоволодінням що розташоване за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (ІПН : [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 24 вересня 2008 року, видане Кіровською сільською радою та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія АЕ № 609661, видане Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Київської області від 15 червня 2007 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є власниками, а лише зареєстровані даному домоволодінні. Суд також враховує, що наявність осіб, зареєстрованих у домоволодінні, на яке звертається стягнення, унеможливлює реальне виконання рішення суду від 19 листопада 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Згідно ч. 3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідні положення містяться також і в Законі України «Про іпотеку», так згідно ч.1 ст.40 Закону стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 2 вказаної статті після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На виконання зазначених вимог законодавства позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про добровільне звільнення передане в іпотеку житлове приміщення, що підтверджується копіями листів: №114/5-119668 від 16 травня 2018 року, №114/5-119669 від 16 травня 2018 року (а. с. 26-27). Однак, як встановлено, зазначена вимога відповідачами в добровільному порядку виконана не була. Суд також враховує, що загальна площа будинку становить 316,9 кв.м, а отже відповідно до вимог п. 1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на вказане нерухоме майно не поширюється встановлений законом мораторій на примусове стягнення (відчуження без згоди власника). За змістом ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд також враховує, що відповідно до ст.10 Закону Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зважаючи на викладене, у результаті повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог щодо виселення відповідачів з житлового будинку(домоволодіння) [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення, у зв`язку з чим вважає, що позов в цій частині слід задовольнити. Що стосується позовних вимог позивача про позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування земельною ділянкою та домоволодінням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в даній частині позов задоволенню не підлягає. Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги: щодо позбавлення відповідачів права користування земельною ділянкою і домоволодінням так про їх примусове виселення, що, на переконання, суду є необґрунтованим, оскільки, у разі виселення відповідачі втрачають право користування житлом та відповідно до вищенаведених вимог чинного законодавства знімаються з реєстрації в будинку на підставі вищенаведених та врахованих судом положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 4405 гривень (а.с. 3, 71, 92), покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме слід стягнути на користь позивача з повнолітнього відповідача [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 2203 гривень за задоволеною судом вимогою про виселення відповідачів (1762 грн. - а.с.3) та половину сплаченого судового збору за заявою про забезпечення позову (441 грн. - а.с.92) . На підставі викладеного,

Outcome: partial