Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

14.08.2020 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.11.2003 між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них повна відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, шлюб та обов`язки. Постійні сварки зробили життя у шлюбі нестерпним. Вони втратили почуття любов та поваги один до одного і стали зовсім чужими людьми, можливість зберегти сім`ю не має, подружні відносини припинені з квітня 2020. У зв`язку з чим позивач просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Заперечуючи проти позову відповідачем подано клопотання про надання строку для примирення, у якому зазначено, що він бажає зберегти сім`ю, а тому просить надати строк для примирення до 02.06.2021. У судовому засіданні позивач наполягала на розірвання шлюбу, зазначила, що категорично заперечує проти примирення, оскільки в цьому не має сенсу, жити з відповідачем не може, в сім`ї тяжка обстановка, з відповідачем не може досягти загальної думки щодо виховання дітей. Окрім того, [PERSON] не надає матеріальну допомогу, не сплачує комунальні послуги, дітям надає кошти лише на своїх умовах, проте не сплачує за гуртки, які відвідують діти. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що наполягає на примирення, протягом останніх пів року стосунки з позивачем покращились, стали більш довірливими, у зв`язку з чим просить не розривати шлюб, зберегти сім`ю та надати строк для примирення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав клопотання відповідача щодо надання строку для примирення, просив надати можливість зберегти сім`ю. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.11.2003 у Відділі реєстрації актів громадського стану Ізюмського міського управління юстиції, актовий запис 411. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Примирення сторін неможливе. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. За змістом частини третьої\~статті 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем висловлено бажання іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Суд не вбачає підстав для надання строку для примирення у зв`язку з наступним: У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~судам роз`яснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За правилами ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закріплена у\~статті 111 СК України\~норма є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто у випадку виявлення під час розгляду справи обставин або фактів, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Відповідачем [PERSON] не доведено можливості збереження шлюбу, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам подружжя або дітей. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Окрім того, суд зазначає, що позов про розірвання шлюбу [PERSON] пред`явлено 14.08.2020, судове засідання у справі призначено 02.12.2020, тобто відповідач не був позбавлений можливості в цей проміжок часу вжити заходів щодо примирення без ухвали суду. Проте як зазначає позивач у судовому засіданні відповідачем не вживалось будь- яких заходів для примирення. Аналогічні висновки\~щодо строку\~для примирення\~висловлені у\~постанові Верховного\~Суду від\~01.09.2020\~у справі\~№ 522/10988/15-ц. Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача, а відмова у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування [PERSON] до шлюбу проти її волі, яка категорично заперечувала проти примирення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved