Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

14.07.2020 року Котелевська районна державна адміністрація Полтавської області звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі зловживають алкоголем, ведуть аморальний спосіб життя, допускають випадки домашнього насильства, не забезпечують належних умов для проживання і виховання дитини, часто нехтують своїм обов`язком годувати, купати дитину, прати її одяг, постільну білизну, дитина проживає в антисанітарних умовах. Внаслідок цього було прийняте розпорядження голови райдержадміністрації про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків - відповідачів по справі. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16.07.2020 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 11.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на один місяць. Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не подавали. Представник позивача Сідненко Н.П., яка діє на підставі довіреності №01-23/298 від 10.08.2020 року (а.с. 33), у судовому засіданні 03.11.2020 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що малолітня дитина відповідачів на даний час знаходиться в сім`ї патронатного виховання. Після подання позову до суду про позбавлення батьківських прав відповідач [PERSON] змінила свої погляди на життя, пройшла лікування, не вживає алкоголь, співпрацює з службою у справах дітей, у зв`язку з чим вирішувалося питання про доцільність спілкування з дитиною, мати періодично відвідує дитину після проходження та отримання результатів тестування на наявність коронавірусної інфекції, цікавиться життям дитини, передає для дитини відповідний сезонний одяг та взуття. Задокументованих позитивних зрушень у поведінці відповідача [PERSON] представник позивача не має, але відмічає, що згідно з актом обстеження умов проживання від 23.10.2020 року відповідачі намагаються створити належні умови для проживання дочки. Також представник позивача звернула увагу суду, що відповідачі не мають власного житла та постійного офіційного доходу. Виплати допомоги на дитину відповідачу [PERSON] призупинені до вирішення судом позову про позбавлення батьківських прав. Представник позивача Троцька О.М., яка діє на підставі довіреності №01-23/187/1 від 26.05.2020 року, під час судового розгляду 18.11.2020 року (а.с.90), позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Під час судового розгляду відповідачі [PERSON] , [PERSON] пояснили, що на час вилучення з їх сім`ї дочки [PERSON] дійсно існували загрозливі умови для її здоров`я і життя, в чому щиро розкаюються. Однак, вони переоцінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх дочки, до життя, не вживають алкоголь, покращили умови проживання дитини, змінили своє ставлення один до одного. А тому у задоволенні позовних вимог просять відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що отримує дохід від виконання робіт за цивільно-правовими договорами, за рахунок якого у житловому будинку за місцем фактичного проживання в [ADDRESS] , виконані ремонтні роботи та упорядкована прилегла до нього земельна ділянка, разом із співмешканкою вони створили належні умови для проживання дитини за вказаною адресою. Вони проживають у даному будинку, частину якого, як відокремлену квартиру придбала мати [PERSON] для постійного проживання в ній сім`ї сина, на даний час мати завершує оформлення договору купівлі-продажу вказаного житла. Крім того, [PERSON] та [PERSON] пояснили, що остання регулярно, після проходження відповідного тестування на відсутність інфекційного захворювання, відвідує дочку, передає їй одяг відповідно до сезону, вони спілкуються з дитиною по телефону. Коштами для цих потреб забезпечує [PERSON] . На час до завершення судового розгляду справи у суді, тимчасово прибули на проживання у с. Матвіївка Котелевського району, але після закінчення розгляду справи судом постійне місце їх проживання буде в м. Полтаві за зазначеною вище адресою. [PERSON] пояснила, що виплати допомоги на дитину після її відібрання призупинені, у даний час вона отримує нерегулярний дохід від виконання робіт за цивільно-правовими договорами. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, допитавши свідків, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 09.07.2020 року Котелевським РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 6). Відповідно до довідки виконавчого комітету Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 08.07.2020 року за №557, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: дочка - [PERSON] , [INFO] , співмешканець - [PERSON] (уродженець м. Полтава, проживає без відповідної реєстрації) (а.с. 7). На підставі характеристики сім`ї виконавчого комітету Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 07.07.2020 року за №349, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. [PERSON] раніше судимий, на даний час ніде не працює, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення злочинів, підтримує близькі відносини з раніше судимими особами, допускає випадки фізичного насильства в сім`ї. Умови проживання дитини критичні, антисанітарні, несправне пічне опалення, відсутні запаси дров, продуктів харчування та засобів гігієни, не має чистої постільної білизни, будинок не пристосований до проживання в ньому малолітньої дитини, мати та батько зловживають спиртними напоями (а.с. 10). Згідно з Актом обстеження умов проживання від 07.07.2020 року, проведеного комісією Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, умови проживання незадовільні, у будинку брудно, розкидані речі, антисанітарія, побутова техніка відсутня; дитина забезпечена одягом, візочком, ванночкою, але через зловживання алкоголем батьки не забезпечують дитину повноцінним харчуванням, доглядом, не слідкують за її гігієною, на час обстеження дитина гола, брудна, голодна, бездоглядна. Умови проживання і виховання малолітньої [PERSON] є загрозливими для її життя і здоров`я (а.с. 13). Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , проведений комісією 07.07.2020 року, встановлений результат рівня безпеки, як дуже небезпечно (негайне відібрання дитини у батьків) (а.с. 14-16). Наказом служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області №43 від 07.07.2020 року, взято малолітню [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах з підстави проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від своїх обов`язків з виховання дитини (а.с. 9). Відповідно до розпорядження Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області №95 від 07.07.2020 року, прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у батьків (а.с. 8). Згідно з розпорядженням Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області №103 від 20.07.2020 року, малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного виховання з 20.07.2020 року (а.с. 38). Також, в матеріалах цивільної справи знаходиться підтвердження про незадовільне виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дитини відповідачами у 2019 році, а саме: акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 08.07.2019 року (а.с. 11), офіційне попередження [PERSON] про неприпустимість допущення бездоглядності дитини, створення умов життя, які є небезпечними для її життя, здоров`я і морального виховання від 08.07.2019 року (а.с. 17). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд бере до уваги, що відповідачі, як батьки, не в достатній мірі виконували свої обов`язки передбачені ст. ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного Кодексу України по вихованню малолітньої дитини, самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків. Однак, після відібрання у відповідачів їх малолітньої дитини, [PERSON] добровільно пройшла курс лікування від алкогольної залежності (а.с .43), відповідачі не вживають алкогольних напоїв, повідомляють про те, що вони люблять свою малолітню дочку, бажають проживати і спілкуватися з нею, брати участь у її вихованні, навчати її, використали всі наявні у них можливості для покращення житлово-побутових умов своєї сім`ї (а.с. 55), що також підтверджує акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складений 23.10.2020 року службою у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, де вони проживають на даний час без реєстрації (а.с. 74). Допитана в ході судового розгляду свідок [PERSON] - секретар Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області пояснила, що відповідачі зловживали алкогольними напоями, коли проживали в с. Матвіївка Котелевського району, надходили повідомлення від односельців про агресивну поведінку [PERSON] , на даний час [PERSON] змінилася в кращу сторону та змінила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. Допитана в ході судового розгляду свідок [PERSON] , пояснила, що відповідачів знає протягом трьох років, відносини з ними дружні, коли вони приїхали до с. Матвіївка були періодично п`яні, будинок був невідремонтований, умови проживання були неналежні, їжа готувалася на електроплиті на вулиці. Після відібрання дитини провели ремонт у будинку, але в с. Матвіївка не живуть (станом на день подання свідком показів у судовому засіданні 03.11.2020 року). Допитана в ході судового розгляду свідок [PERSON] , пояснила, що підстави для відібрання дитини у батьків були, але наданий час все змінилося на краще, допомагала їм зробити ремонт в будинку. Свідок [PERSON] , допитана під час судового розгляду, пояснила, що 13.11.2020 року зареєструвала відповідача [PERSON] за своїм місцем фактичного проживання в [ADDRESS] . Відповідачі у даний час допомагають їй у веденні підсобного господарства, за що вона проводить їм оплату та розраховується продуктами харчування. Кошти, отримані від виконання робіт, відповідачі використовували для оплати проходження ПРЛ-тестування на наявність коронавірусної інфекції, необхідного для організації зустрічей матері ( [PERSON] ) з дитиною. Відповідачі змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, не вживають алкогольні напої, висловлюють свої хвилювання з приводу даних обставин, що склалися, та вживають всіх необхідних заходів до поліпшення умов проживання дитини, чекають на зустріч з дитиною. Суд не враховую покази, надані під час судового розгляду свідком [PERSON] , який пояснив, що йому невідомо нічого з приводу неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо дочки. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Враховуючи вище викладене, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дочки [PERSON] , разом з тим, суд вважає, що позбавлення батьківських прав на даний час відповідачів буде передчасним, оскільки ставлення батьків до дитини і своїх обов`язків по вихованню і її утриманню, до необхідності забезпечення належних умов для її життя, змінилося в кращу сторону, та вважає за можливе надати відповідачам можливість довести свою спроможність виховувати й розвивати дитину. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, слід відмовити повністю. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Верховного Суду у постанові від 06.05.2020 року у справі №753/2025/19. На підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі, а відповідачі не заявили про понесення ними судових витрат по справі, розподіл судових витрат не проводиться.

Outcome: dismissed