Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

14.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить: стягувати з КП «Тролейбусне депо №3» її користь одноразово 54017 грн.; стягувати щомісячно з КП «Тролейбусне депо №3» на її користь з 01.11.2014 року грошову компенсацію по відшкодуванню шкоди, спричиненої її здоров'ю - у розмірі 915,44 грн. з подальшим перерахуванням відповідно до діючого законодавства; стягувати щомісячно з КП «Тролейбусне депо №3» на її користь з 01.11.2014 року грошову компенсацію за постійний сторонній нагляд - у розмірі половини мінімальної заробітної плати; стягувати щомісячно з КП «Тролейбусне депо №3» на її користь з 01.11.2014 року грошову компенсацію за побутовий догляд - у розмірі чверті мінімальної заробітної плати. В своїх доводах посилається на те, що внаслідок ДТП, яка сталася 01.04.1971 року з вини водія ХКП «Міськелектротранс», вона є інвалідом 1-ї групи (з 28.08.1980 року - безстроково). Комінтернівським районним судом м. Харкова встановлено, що вона 01.04.1971 року отримала тяжкі тілесні ушкодження під час аварії тролейбуса маршруту № 15, який належить ХКП «Міськелектротранс», внаслідок чого втрата загальної працездатності складає 90 %, професійної - 100%. Судом прийнято рішення стягувати з ХКП «Міськелектротранс» на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 01.06.02 року та пожиттєво по 58, 98 грн. із застосуванням перерахунку у випадку зміни діючого законодавства. 13 січня 2008 року по цивільній справі № 2-1642/07/17 за її позовом укладена мирова угода, за якою КП «Міськелектротранс» взяло на себе зобов'язання щомісячно з моменту підписання мирової угоди та довічно сплачувати їй витрати по відшкодуванню шкоди в розмірі 396, 41 грн., витрати на сторонній догляд - по 210 грн., щомісячно витрати на побутовий догляд - 105 грн., з подальшим перерахуванням відповідно до діючого законодавства. Передбачені виплати з квітня 2012 року вона не отримує, що вважає неправомірним. Майно КП «Міськелектротранс» було передано комунальному підприємству «Тролейбусне депо №3», таким чином майно знаходиться у КП «Тролейбусне депо №3». Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представники ХКП «Міськелектротранс», КП «Тролейбусне депо № 3», Департамент транспорту Харківської міської ради не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили прийняти рішення згідно з чинним законодавством. В судовому засіданні представник Департаменту праці та соціальної політики ХМР Каденко Н.М. позовні вимоги [PERSON] підтримала, зазначила, що на теперішній час володільцем джерела підвищеної небезпеки є КП «Тролейбусне депо № 3», тому що саме до нього через управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, перейшов рухомий склад ХКП «Міськелектротранс». Суд, вислухавши пояснення представника 3-ї особи, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Комінтернівським районним судом м. Харкова при розгляді справи № 2-5250 за позовом [PERSON] до Харківського комунального підприємства «Міськелектротранс» про відшкодування шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, встановлено, що [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження під час аварії тролейбуса маршруту № 15, який належить ХКП «Міськелектротранс», внаслідок чого втрата загальної працездатності складає 90 %, професійної - 100%. Вона була визнана інвалідом 1-ї групи (з 28.08.1980 року - безстроково), та потребує постійного стороннього догляду. Вказаним рішенням було стягнуто з ХКП «Міськелектротранс» на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 01.06.02 року та по життєво по 58,98 грн. із застосуванням перерахунку у випадку зміни діючого законодавства, стягнуто одноразово матеріальну шкоду у розмірі 2846 грн. 62 коп. (а.с.8-9) Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.02.2008 року у цивільній справі № 2-1642/07/17 за позовом [PERSON] до ХКП «Міськелектротранс» про стягнення недоплачених сум відшкодування шкоди, стягнення сум втраченого заробітку, витрат по догляду, - була укладена мирова угода між сторонами, згідно з якою КП «Міськелектротранс» взяло на себе зобов'язання щомісячно з моменту підписання мирової угоди та довічно сплачувати [PERSON] витрати по відшкодуванню шкоди в розмірі 396, 41 грн., витрати на сторонній догляд - по 210 грн., щомісячно витрати на побутовий догляд - 105 грн., з подальшим перерахуванням відповідно до діючого законодавства (а.с.10-11). З вказаних судових рішень вбачається, що відповідачем є ХКП «Міськелектротранс», якому належало джерело підвищеної небезпеки - тролейбус, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження позивачці. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, відповідальність ХКП «Міськелектротранс» як відповідальної особи за спричинену шкоду встановлена судовими рішеннями та є преюдиційним фактом. Позивачем заявлені вимоги про стягнення вказаних сум як відшкодування шкоди, спричиненої здоров'ю, безпосередньо з КП «Тролейбусне депо № 3». Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідальним за відшкодування спричиненої шкоди є КП «Тролейбусне депо № 3». Відповідно до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом. Як вбачається з матеріалів справи, ХКП «Міськелектротранс» перебуває в процесі припинення на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 11.06.2013 року по справі №5023/5435/12 про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. На теперішній час ХКП «Міськелектротранс» не припинено. Не надано доказів того, що зобов'язання ХКП «Міськелектротранс» перейшли до КП «Тролейбусне депо № 3» з приводу відшкодування вказаної шкоди, зокрема, в як до правонаступника, тощо. Таким чином, правові підстави для стягнення вказаних грошових стягнень з КП «Тролейбусне депо № 3» відсутні, тобто КП «Тролейбусне депо № 3» є неналежним відповідачем по справі. Будь-яких позовних вимог до ХКП «Міськелектротранс» позивачем не заявлялись. Не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що у зв'язку з частковою передачею майна ХКП «Міськелектротранс» до КП «Тролейбусне депо № 3» переходить й відповідальність до КП «Тролейбусне депо № 3». Зокрема, п. 2.4 Статуту ХКП «Міськелектротранс» передбачено, що підприємство не відповідає за зобов'язання ХМР та її виконавчих органів, в сферу управління яких воно входить, а останні не відповідають за зобов'язання підприємства. Відповідно до п. 2.3 Статуту ХКП «Міськелектротранс», підприємство, як юридична особа має відокремлене майно, яке передане йому на праві господарського відання, самостійний баланс, поточні рахунки, валютні й інші рахунки. Як вбачається з розпорядження Управління комунального майна та приватизації від 12.08.2011 року, та договору №1491 від 12.08.2011 року, частину майна з ХКП «Міськелектротранс», яке знаходилось в господарському віданні підприємства, було передане Комунальному підприємству «Тролейбусне депо № 3» на праві господарського відання. Разом з тим, сам факт передачі майна, яке перебувало у господарському віданні, від одного підприємства ХКП «Міськелектротранс» до іншого - КП «Тролейбусне депо № 3» (передане на підставі договору укладеного з Управлінням комунального майна та приватизації), не є підставою для переходу обов'язків ХКП «Міськелектротранс» до КП «Тролейбусне депо № 3». Крім того, відповідно до довідки ХКП «Міськелектротранс» від 24.10.2006, відповідач виплачував позивачу по життєву доплату до середньої зарплати з урахуванням зміни коефіцієнту збільшення мінімальної заробітної плати; грошову компенсацію за постійний сторонній догляд - у розмірі половини мінімальної заробітної плати; грошову компенсацію за побутовий догляд - у розмірі чверті мінімальної заробітної плати. Всі ці виплати виплачувались на підставі виконавчого листа (а.с.6 зворот) Як зазначає позивачка, оскільки з квітня 2012 року вона не отримує від ХКП «Міськелектротранс» вказані виплати, то утворилася заборгованість по відшкодуванню шкоди, спричиненої здоров'ю, в розмірі 52188 грн., тому вона просить стягнути цю суму з відповідача одноразово. Разом з тим, не передбачено стягнення окремо вказаної заборгованості, яка і так призначена до стягнення судовим рішенням. Стягнення таких сум повинно відбуватись в рамках виконання судового рішення. Враховуючи, що наявність судового рішення про встановлення стягнення грошових сум на користь позивачки по життєво із застосуванням перерахунку, то ухвалення нового рішення про стягнення на її користь грошових сум призведе до подвійного стягнення. На підставі викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed