Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

12 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 08 липня 2006 року відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 26 та стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище «[PERSON]». Також просила стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 321,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] року, яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в поглядах на життя, через що сім'я збережена бути не може. Позивач отримує мінімальну заробітну плату, працюючи медичною сестрою в Шишацькій ЦРЛ, інших джерел для існування позивач та донька не мають. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Надала пояснення аналогічні, викладеним нею у позовній заяві. Додатково пояснила, що шлюб розриває вперше, матеріальних претензій до відповідача не має, донька має задовільний стан здоров'я та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею з огляду на те, що відповідач в силу занятості по роботі не зможе здійснювати за нею відповідний догляд. Вважає, що збереження сім'ї неможливо за будь-яких умов, оскільки кожен з подружжя має різні склади характеру та через небажання поступитись один одному виникають постійні сімейні сварки на побутовому ґрунті. Крім того відповідач не приділяє їй належної уваги. На даний час відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але вона має сумнів, що така допомога в разі розірвання шлюбу між ними буде надаватись ним в добровільному порядку. Жодних домовленостей про утримання дитини після розірвання шлюбу між нею та відповідачем не досягнуто. Також зазначила, що рішення про розірвання шлюбу було прийняте нею давно, зокрема в серпні 2011 року вона зверталась з відповідною вимогою до суду, але в подальшому передумала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що сам бажав-би зберегти шлюб та сім'ю. Причиною погіршення сімейних відносин називає невідповідність характерів та небажання поступатись один одному. Не заперечує щодо проживання дитини разом з матір'ю. Згоден виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі зазначеному в позовній заяві. Матеріальних претензій на даний час між ним та позивачем не має, спільної домовленості про поділ майна вони на даний час не досягли. Стан його здоров'я, задовільний, інших утриманців він не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 08 липня 2006 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим у день укладення шлюбу відділом РАЦС Шишацького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26 (а.с. 5). Сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області 11 квітня 2007 року, актовий запис № 12 (а.с. 6). Згідно пояснень сторін та паспорту на ім'я позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданим Шишацьким РВ УМВС України в Полтавській області 24.07.2006 вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). За вищевказаною адресою також зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], що підтверджується поясненнями сторін та даними паспорту [NUMBER], виданим 27.11.2001 на його ім'я (а.с.12). Позивач працює медичною сестрою у Шишацькому районному центрі первинної медико-санітарної допомоги. Її середньомісячний заробіток становить 1519,07 грн., що підтверджується довідкою про її доходи № 119 від 12.05.2014 (а.с.14). Відповідач працює водієм ВП «Агрофірма «Шишацька» ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», його середньомісячний заробіток становить 1954,80 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 212 від 26.05.2014 року. Судом встановлено, що шлюб сторони розривають вперше, на даний час проживають разом. Майнових претензій сторони один до одного не висловлюють, ними досягнуто домовленість щодо проживання спільної дитини разом з матір'ю (позивачем), за умови того, що остання не буде перешкоджати батьку побаченню з донькою. Відповідач після розірвання шлюбу не виключає можливості окремого проживання від сім'ї та погоджується на виплату аліментів для утримання неповнолітньої дитини у зазначеному позивачем розмірі. Судом встановлено, що у відповідача немає інших дітей, непрацездатних членів сім'ї чи близьких родичів, які перебувають на його утриманні. Скарг на стан здоров'я від нього не надходило. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, а неповнолітня дитина, яка проживає разом з позивачем потребує належного утримання від обох батьків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та повністю покладає їх на відповідача. Судові витрати по справі, понесені позивачем, становлять 246,60 грн. сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу разом з оплатою послуг банку (а.с.1) та 75,00 грн. сплачених нею за послуги адвоката по оформленню позовної заяви (а.с. 7). Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судових витрат в частині позовних вимог про стягнення аліментів, судовий збір в цій частині підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved