overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

14.08.2014 року до Солом'янського районного суду м. Києва від Апеляційного суду м. Києва надійшли матеріали справи № 22-ц-вп/796/283/2014. Позивач посилається на те, що 31.07.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя, актовий запис № 418 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Дочка [PERSON], [INFO], за домовленістю сторін, після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але через представника позивача подано заяву, в якій відповідач просила суд розглядати справу за ії відсутності, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31.07.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополя, актовий запис № 418. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

14.08.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 29.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої обов`язки перед Банком не виконав, кредит не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2014 року становить 22325 грн. 88 коп. і складається з заборгованості за кредитом в сумі 20786,55 грн. і штрафів: 500 грн. - фіксована частина, 1039,33 грн. - відсоткова складова. Отже заборгованість 22325,88 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 22325,88 грн. визнав в повному обсязі, показав, що не мав можливості повернути грошові кошти згідно з кредитним договором, тому що в період з 2008 року по 2012 рік відбував покарання в містах позбавлення волі за вчинення злочину, офіційно не може працювати, бо судимий, а коштів недостатньо, щоб щомісячно сплачувати кредит. Суд, вислухавши представника банку [PERSON], відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2007 року [PERSON] за договором без номера отримав в Банку кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої обов`язки перед Банком не виконав, кредит не повернув. Заборгованість станом на 30.06.2014 року становить 22325,88 грн. і складається з заборгованості за кредитом 20786,55 грн. і штрафів: 500 грн. - фіксована частина, 1039 грн. 33 коп. - відсоткова складова. Сама вказана заборгованість 22325,88 грн. підлягає стягненню згідно з вимогами ст.ст. 1054, 1049 ЦК України х [PERSON] на користь Банку і згідно зі ст. 88 ЦПК України понесені банком витрати, які складаються з судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

14.08.2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07.10.2011 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 508. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 07.10.2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в серпні 2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.10.2011 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені в серпні 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

14.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], та просить стягнути аліменти з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2016 року, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з 15.10.1993 року по 07.06.2006 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка навчається у Криворізькому медичному коледжі на другому курсі 30.06.2016 року. Відповідач матеріальної допомоги на навчання дитини в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.4. Згідно довідки № 14 від 25.07.2014 року [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] -а.с.7. Згідно довідки № 521 від 23.07.2014 року [PERSON] навчається на другому курсі за спеціальностю «Лікувальна справа», бюджетному фінансуванні та на денній формі навчання в Криворізькому медичному коледжі, вищому медичному закладі I-II рівні акредитації з 01.09.2013 року по 30.06.2016 рік - а.с. 8. Відповідно до ст.ст. 182, 198-200 Сімейного Кодексу України - право на стягнення аліментів від батька який проживає окремо, має дитину, яка продовжує навчання. При встановленні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини, можливість надання утримання другим з батьків. Розмір аліментів встановлюється в твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку. Оскільки [PERSON] є батьком повнолітньої доньки позивача, яка продовжує навчання, проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2016 року, на користь позивача. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.182,1 98-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

14.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 03.02.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. При цьому позивач посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 03.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №65 /свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №044797, видане 03.02.2007 року/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2012 року, спільного господарства сторони не ведуть, мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії 1-ЖД №073357, видане 14.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси/, щодо утримання якої сторонами досягнуто угоди, спорів стосовно поділу спільного майна немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

14.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не утримує дитину в добровільному порядку. В судове засідання позивач подала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони розірвали шлюб 25.01.2013 року, що підтверджується заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова /а.с.4/ Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], батьками якої записані позивач та відповідач./а.с.2/, дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, аліментів відповідач не сплачує, матеріально не допомагає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що платник має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до ст. 184 СК України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, не є інвалідом, інших аліментних обов'язків не має та визначає розмір аліментів з платника в сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

14.08.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 07.06.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, спільного побуту не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, відповідач заперечень проти позову не надав. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності на позовних вимогах наполягає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу зроблено актовий запис № 160 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач не надав заяву про відновлення йому прізвища [PERSON], суд не вбачає підстав для відновлення йому цього прізвища. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 22920 грн. 41 коп., пені в сумі 590 грн. 91 коп., штрафу в сумі 4584 грн. 08 коп., а всього 28 095 грн. 40 коп. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2014 року між ТОВ «Вольтаж Ком» та ТОВ «ТВК «Електростиль» було укладено договір поставки №2706/14. 27.06.2014 року в забезпечення виконання зобов'язань по договору поставки №2706/14 між Чернігівською державною сільськогосподарською машино-технічною станцією та ТОВ «Вольтаж Ком» було укладено договір поруки. ТОВ «Вольтаж Ком» на виконання своїх зобов'язань по договору поставки поставило електротехнічну продукцію на 22920,41 грн., що підтверджується видатковою накладною № 668 від 27.06.2014 року (а.с. 6). Відповідач своїх зобов'язань вчасно по договору не виконав, заборгованість відповідача з оплати товару становить 22 920 грн. 41 коп., пеня відповідно до п.7.3 договору - 590 грн. 91 коп., штраф відповідно до п.7.4 договору - 4 584 грн. 08 коп., а всього 28 095 грн. 40 коп. 11.08.2014 року між ТОВ «Вольтаж Ком» та позивачем укладено договір №11/08 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вольтаж Ком» відступило позивачу право вимоги по договору поставки № 2706/14 від 27 червня 2014 року. Позивач та ТОВ «Вольтаж Ком» повідомили відповідача про укладений договір № 11/08 про відступлення права вимоги від 11 серпня 2014 року та надіслали на його адресу повідомлення про відступлення права вимоги і про обов'язки вимогу про сплату боргу, але до цього часу борг не оплачено. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином заборгованість в розмірі 28 095 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 280 грн. 95 коп.. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01.09.2014 року Київським районним судом м. Одеси винесено ухвалу про відкриття провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи сповіщався належним . Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 04.11.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №ODXRFO09810120. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит у сумі 7162,52 грн. Так, позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 7162,52 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.06.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 31464,24грн. Судовим наказом Київського районного суду від 03.10.2008 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута сума у розмірі 8140,76 гривень, а тому заборгованість становить 24989,65 гривень. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач з 2010 року не проживає в цьому будинку без поважних причин та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Допитані по справі в якості свідків [PERSON] (дочка позивача) і [PERSON] (онука позивача) підтвердили, що відповідач не проживає в будинку позивача без поважних причин вже більше трьох років. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником будинку [ADDRESS], в якому з лютого 2010 року зареєстрований відповідач. Дослідженими судом доказами, зокрема: актом від 11.07.2014 року (а. с. 8) та показаннями допитаних судом свідків, які в сукупності узгоджуються між собою, повністю підтверджується, що відповідач постійно не проживає в будинку позивача без поважних причин понад три роки. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведеністю факту непроживання відповідача в будинку позивача без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим будинком. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved