Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

14.12.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Мічуріна, 90, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане спадкове майно належить [PERSON]. 23.02.2004 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Мічуріна, 90. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на 1/5 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області по вул. Мічуріна, №90 на імя спадкодавця. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON]належить 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Мічуріна, 90, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.02.1997 року серії ААІ № 335256, зареєстрованого в реєстрі за № 2/1058, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 412385, виданого 24.02.2004 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 23.02.2004 року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Мічуріна, 90. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50430496 від 27.12.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого 23.02.2004 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР № 574787, виданим 29.02.1968 року Бросківським сільським бюро РАЦС Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 288089, виданим 08.05.1976 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 412883, виданим 29.09.1978 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Шкільна, 49, що підтверджено довідкою № 2782 від 12.12.2017 року, наданою виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], № 290/02-14 від 28.11.2017 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на 1/5 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в селі Броска Ізмаїльського району Одеської області по вул. Мічуріна, №90 на імя спадкодавця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного,

Outcome: approved