Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

14 лютого 2020 року Акціонерне товариство «державний ощадний банк України (далі-АТ «Державний ощадний банк України» або позивач) в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач) про стягнення заборгованості за кредитом. Позов обґрунтовує тим, що 16 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 568 тип товариства з публічного акціонерного товариства змінено на акціонерне товариство) в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №229-074 згідно умов якого він отримав кредит у розмірі 25000,00грн. зі сплатою 56% річних за користування кредитом строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 серпня 2023 року. Позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом обов`язкового щомісячного платежу та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Строк повернення кредиту є таким, що настав, і клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом. Станом на 04 лютого 2020 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 25050,29 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 19999,97 грн.; проценти за користування кредитом 3546,67 грн..; пеня 1356,89 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом 146,76 грн.. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 25050,29 грн., а також понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач будучи належним чином повідомленим про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку статті 128 ЦПК України (частина одинадцята) відзиву на позов не надіслав, крім того на зареєстровану адресу його проживання було направлено копію позовної заяви, що було повернуто за закінченням терміну зберігання. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Згідно\~статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов\~Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~статті 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно зі\~статтею 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~частини другої\~статті 1050\~ ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що 16 серпня 2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №229-074 згідно умов якого він отримав кредит у розмірі 25000,00грн. зі сплатою 56% річних за користування кредитом строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 серпня 2023 року (а.с.8-17). Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору позивач зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.8). Пунктом 2.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається в загальному розмірі 25000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 серпня 2023 року (а.с.8). Згідно пункту 2.4 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Процентна ставка є фіксованою (а.с.8). Пунктом 3.3.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 416,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 25 вересня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору , списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором (а.с.9). Відповідно до пункту 3.10.2 кредитного договору, термін остаточного повернення кредиту за цим договором є таким, що настав з дати виникнення будь-якої з вказаних в цьому пункті договору обставин, і позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші визначені договором платежі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якої з наступних викладених обставин, а саме: прострочення виконання зобов`язання позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів (п.3.10.2.2.) (а.с.10). Пунктом 4.3.1 кредитного договору на позичальника покладено обов`язок належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе зобов`язання (а.с.10). Згідно пункту 4.3.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язався у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором (а.с.10). Відповідно до п.4.3.4 кредитного договору позичальник зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору (а.с.10). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу, але Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача, відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 04.02.2020 загальна сума до стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає складає 25050,29 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 19999,97 грн.; проценти за користування кредитом 3546,67 грн..; пеня 1356,89 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом 146,76 грн.. Заборгованість на теперішній час не погашена. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі, та не оскаржував його. Згідно частин першої, п`ятої, шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач не надав доказів того, що він договір не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконував умови договору, та не надав доказів про відсутність заборгованість чи про заборгованість у меншому розмірі. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог статей 12,\~13 ЦПК України\~за допомогою\~належних та\~допустимих доказів,\~з урахуванням\~положень статей\~ 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи положення частини сьомої статті 81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. Однією із\~засад судочинства,\~регламентованих пунктом\~4\~частини третьої\~статті 129\~ Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором від 16 серпня 2018 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 25050,29 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 19999,97 грн.; проценти за користування кредитом 3546,67 грн..; пеня 1356,89 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування кредитом 146,76 грн., що виникла станом на 04 лютого 2020 року та заявлена позивачем в позовній заяві. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved