Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

13 лютого 2018 року до суду надійшла заява в.о. завідуючого 5-м відділенням Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни [PERSON], заінтересована особа [PERSON], про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 20.07.2015 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» згідно вимого ЗУ «Про психіатричну допомогу». 31 серпня 2017 року рішенням Роменського міськрайонного суду останній раз подовжено госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку строком до 6 місяців. Щомісяця [PERSON] оглядався комісією лікарів-психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У звязку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] страждає на вроджену недоумкуватість у вигляді: «Важка розумова відсталість (виражена імбецильність), з порушенням поведінки» (F-72.1). потребує спеціалізованого медичного нагляду. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді недоумкуватості, внаслідок чого не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність. Внаслідок відсутності можливості керувати своїми діями є небезпечним для оточуючих. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Надав пояснення стосовно стану хворого. Заінтересована особа в судовому засіданні проти заяви не заперечував. В судовому засіданні хворий [PERSON] нічого не зміг пояснити, мовному контакту не доступний, на запитання не реагує. Адвокат та прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.10.2007 року [PERSON] визнаний недієздатним (а. с. 7). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.03.2011 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON] (а. с. 8). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2017 року відносно [PERSON] продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку на строк до шести місяців (а. с. 11). Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «1-ша ОСЛ» [PERSON] страждає на вроджену недоумкуватість у вигляді: «Важка розумова відсталість (виражена імбецильність), з порушенням поведінки» (F-72.1), потребує спеціалізованого медичного нагляду. На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді недоумкуватості, внаслідок чого не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність. Внаслідок відсутності можливості керувати своїми діями є небезпечним для оточуючих. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він по своєму стану неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Внаслідок відсутності можливості керувати своїми діями є небезпечним для оточуючих. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. На основі викладеного,

Outcome: approved