Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

13.10.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОПТ Факторинг Україна») в особі представника Бушуєвої Ю.В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28008 грн. 23 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2007013162, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 20032 грн., з яких на споживчі цілі 16000 грн., на строк до 02.12.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором кредитор виконав у повному обсязі. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого останньому було відступлено право грошової вимоги до [PERSON], що виникли з кредитного договору № 2007013162 від 02.12.2013 року. Позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, комісій ні попередньому, ні нинішньому кредитору належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26.08.2015 року становить 28008 грн. 23 коп. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом про розгляд справи повідомлялася належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по цивільній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007013162, в якому сторони узгодили всі його умови ( а.с. 4-6 ). Відповідно до договору банк зобов'язався надати, а в подальшому надав позичальнику в порядку передбаченому кредитним договором кредит у розмірі 20032 грн. строком на 36 місяців з 02.12.2013 року по 02.12.2016 року. Зі своєї сторони позичальник зобов'язався, відповідно до узгодженого сторонами графіку, частинами повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,01 % річних, щомісячну комісію в розмірі 629 грн. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/5, відповідно до якого останньому було відступлено право грошової вимоги до [PERSON], що виникли з кредитного договору № 2007013162 від 02.12.2013 року ( а.с. 20-26 ). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З моменту укладення договору факторингу та отримання відповідного повідомлення боржник зобов'язаний виконати відступлене грошове зобов'язання на користь фактора. До фактора, як нового кредитора, переходять права клієнта, як первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається те, що позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів за користування ним, комісії, в зв'язку з чим станом на 26.08.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 28008 грн. 23 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 20032 грн., - відсотків за користування кредитом в розмірі 2 грн. 14 коп., - комісії за РО в розмірі 7974 грн. 09 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 1218 грн. судового збору.

Outcome: approved