Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

13 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації на період з 01 серпня 2018 року по 01 серпня 2019 року, неповнолітньої [PERSON], [INFO] яка народилася в м. Миколаєві, без згоди та супроводу батька [PERSON]; надати дозвіл позивачу без згоди [PERSON] оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивували тим, що: -[PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2011 року по 13.12.2017 року; -подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO] та дитина знаходиться на утримані позивача; -позивач має намір вивезти дитину до Російської Федерації з метою\~ забезпечення її морального та фізичного розвитку, проте відповідач дозволу на виїзд дитини за межі України не надає. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Вислухавши доводи позивача, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. 13 грудня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про реєстрацію у житловому приміщенні осіб від 19.07.2018 року за № 5035/д видане ЖКП ММР «Південь» у квартирі [ADDRESS] зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON], позивач [PERSON], відповідач [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач не надає згоди на виїзд дитини за кордон, з метою отримання відпочинку, відтак вказана поїздка здійснюється в інтересах дитини. Так, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини першочергова увага в усіх діях щодо дітей має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, незалежно від того ким ці дії здійснюються. Згідно з принципом 2 Декларації про права дитини від 20.11.1959 дитині повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, морального, духовного розвитку Такого ж змісту обов'язки батьків щодо розвитку дитини та забезпечення її інтересів, передбачені статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства». Батьки дитини, згідно з приписами ст. 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. При цьому, відповідно до приписів ст. 157 СК той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Інший з батьків не має права перешкоджати такому вихованню та спілкуванню, якщо воно не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд з України лише за згодою батьків і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, Правилами перетинання державного кордону громадянами України (далі Правила, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57). За змістом ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 4 Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням в ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Відповідно до наданих позивачем документів вбачається, що у місті Брянск Російської Федерації мешкають її родичі по матері - тітка, двоюрідна сестра ([PERSON], [PERSON]М.), інші, з якими позивач підтримує постійний тісний зв'язок. Згідно нотаріально посвідченої заяви, [PERSON] 06.03.2018 року надавав дозвіл на виїзд до Російської Федерації своєї доньці у супроводі матері на період з 08.03.2018 року по 08.06.2018 року. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає доцільним, в інтересах дитини, задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved