Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

14.05.2020 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 20.05.2020. На обґрунтування позовних вимог вказує, що 03.06.2019 між сторонами укладено кредитний договір № 95389540000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк», які розміщені на сайті банку. Відповідно до умов Договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 130\~359,00 грн, з яких 130\~00,00 грн на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, 99,00 грн на оплату разової комісії на надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту, відповідно до умов договору. На відповідача було покладено зобов`язання повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором, яке він належним чином не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість за договором у сумі 182\~333,50 грн, яка складається з наступного: -129\~218,24 грн заборгованість за кредитом; -48\~546,07 грн заборгованість за процентами за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України); -482,88 грн заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); -1250,00 грн заборгованість по комісії; -148,98 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; -2623,30 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; -64,03 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 182 333,50 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2\~735,00 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи. Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 20.05.2020. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 13.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді [PERSON] , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020. 29.09.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивач надав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.57). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.60). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2019 сторони уклали договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] (а.с.20-23). Підписавши цей договір, відповідач погодилась з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені на сайті банку та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 105 від 09.06.2017 (з усіма змінами і доповненнями). Відповідно до умов Договору, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 130\~359,00 грн, з яких 130 000,00 грн. - на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, 99,00 грн на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні кредиту. Згідно п.п.3.4, 3.5, 3.6 договору, Позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 10-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 7373,00 гр. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 03.06.2024. Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 65% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 72% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Кредитним договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або неповної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Пунктом 3.11 договору встановлено, що позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку № І до договору. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій. Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. У відповідності до Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Національного банку України 08.06.2017, додаток № 1 до договору містить відомості про розмір та порядок нарахування комісії, таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту (а.с.21-22). Позивачем долучено до позову Правила (договірні умови) споживчого кредитування з можливістю відкриття та розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опубліковані у газету Урядовий кур`єр» від 09.08.2017 № 105 (а.с.12-19), які містять умови та правила кредитування. Шляхом підписання заяви-приєднання (акцепт) №05/50/02/01/1000/1252202 від 03.06.2019 до договору добровільного страхування позичальника (договір-приєднання), [PERSON] приєднався до договору добровільного страхування позичальника № 05/50/02/01 від 31.07.2018 (а.с.24). Отримання відповідачем кредиту у розмірі 130\~000,00 грн шляхом зарахування коштів на поточний рахунок підтверджується довідкою про рух коштів на рахунку відповідача за період з 03.06.2019 по 05.06.2019 (а.с.30). Всупереч умовам Кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентах, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Вказане підтверджується довідками розрахунку заборгованості по кредиту, процентам, комісіям, що надані до позовної заяви (а.а.27-29). Згідно довідки розрахунку заборгованості станом на 29.04.2020 (а.с.27), відповідачем погашено тіло кредиту на загальну суму 1140,76 грн, а саме: 03.07.2019 на суму 311,89 грн; 05.08.2019 на суму 328,78 грн, 03.09.2019 на суму 473,59 грн, 03.10.2019 на суму 26,50 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.27-29) вбачається, що станом на 29.04.2020 заборгованість за кредитним договором [PERSON] становить 182\~333,50 грн, яка складається з наступного: -129\~218,24 грн заборгованість за кредитом; -48\~546,07 грн заборгованість за процентами за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України); -482,88 грн заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); -1250,00 грн заборгованість по комісії; -148,98 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; -2623,30 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; -64,03 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. При цьому, зважаючи на те, що погашення заборгованості визначено умовами договору помісячними платежами у розмірі 7373,00 грн, заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін згідно ст. 625 ЦК України нарахована саме за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати кожного чергового платежу у розмірі, визначеному договором за процентною ставкою 72% річних. Позивач направив відповідачу вимогу від 11.02.2020 про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів, комісі та пені (а.с.25). Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним існування між сторонами по справі договірних зобов`язань. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не всатновлено договором або законом. Розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Тип процентної ставки, розмір процентів та порядок їх нарахування визначені нормами статті 1056-1 ЦК України. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. відповідно до ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною першою\~статті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та комісії, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання. Відповідач вимогу від 11.02.2020 у визначені в ній строки не виконав, що стало підставою для звернення позивача до суду 14.05.2020 з даним позовом. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору в п. 3.9. встановлено розмір процентів від простроченої суми на рівні 72 %. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови, укладеного кредитного договору, внаслідок чого у [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на 29.04.2020 становить 182\~333,50 грн, яка складається з наступного: -129\~218,24 грн заборгованість за кредитом; -48\~546,07 грн заборгованість за процентами за користування кредитом (згідно ст. 1048 ЦК України); -482,88 грн заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (згідно ст. 625 ЦК України); -1250,00 грн заборгованість по комісії; -148,98 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; -2623,30 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; -64,03 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача, оскільки він узгоджується з умовами заяви про приєднання та матеріалами справи в їх сукупності та їм не суперечить. Згідно додатку № 1 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Національного банку України 08.06.2017\~ № 49, - Методики розрахунку загальної вартості кредиту для споживача банк розраховує загальну вартість кредиту для споживача у грошовому виразі за такою формулою: ЗВК = ЗРК + ЗВСК, де ЗВК - загальна вартість кредиту; ЗРК - загальний розмір кредиту, тобто сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. Додаток № 1 до договору (а.с.21-22) містить, зокрема, розрахунок комісії, та відповідає вимогами вищенаведеної Методики розрахунку загальної вартості кредиту для споживача. Зважаючи на те, що розмір комісії визначений умовами кредитного договору, укладеного сторонами, додаток до договору містить загальну вартість кредиту, розраховану у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням, зокрема, комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, а також враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо позовних вимог, у тому числі щодо стягнення заборгованості за комісією, позовні вимоги, у тому числі у частині стягнення комісії, підлягають задоволенню. Відповідачем порушено умови кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків, пені та комісії. З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги доведеними належними і допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з\~ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий\~збір покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн, останнім не надано до суду жодних належних та допустимих доказів. З огляду на зазначене, суд вважає недоведеними понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн, у зв`язку з чим вони не підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2735,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 0018689973 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України 30.04.2020, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.32). Оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2735,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 549, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved