overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

13 березня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий р-н, [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.03.2015 р. о 11 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.03.2015 р. о 11 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий знаходиться в стані психомоторного збудження. Місця не тримається, лається, намагається вдарити. На звертання реагує на короткий час. Виражений емоційний смуток, афективна нестійкість, виражена тривога. Викрикує: «мене хочуть вбити, допоможіть мені, я агент». Критичність до свого стану відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

13 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачем з 31 жовтня 2008 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ, актовий запис № 204. Шлюб третій. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння, різність характерів та поглядів на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, подальше збереження сім»ї неможливе. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 12 березня 2015 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №204, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

13 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 07 жовтня 2011 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ. Шлюб другий. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з грудня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, різність характерів та поглядів на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору вони не мають. Просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2011 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 179, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

13 березня 2015 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, пояснила, що 01 листопада 2013 року працівниками Малинського РЕМу в [ADDRESS], де проживає [PERSON] виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме - самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника без порушенням схеми обліку після припинення електропостачання. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 010611 від 01.11.2013 року. Відповідачу було здійснено розрахунок завданої шкоди з дня припинення їй постачання електроенергії тобто з 08 листопада 2010 року по 01 листопада 2013 року . Відповідно кількість викрадених кіловат/ годин становить 7990. Загальна вартість викраденої електроенергії - 2314,05 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , будь - яких повідомлень , заперечень до суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Відповідно до статті 27 Закону України « Про електроенергетику » , правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 затверджено Методику відповідно до Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії , за тарифами , що діяли в період за який розраховується розмір та кількістю днів , що передували виявленню порушення. Судом встановлено , що в господарстві [PERSON] в [ADDRESS], виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме - самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника без порушенням схеми обліку. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 010611 від 01 листопада 2013 року ( арк..с. 5 ) З розрахунку до акту видно , що шкода завдана позивачу відповідачем становить -2314,05 грн. ( арк.с. 6-9). Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними, такими, що підлягають задоволенню . З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

13 березня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 08 грудня 1999 року на підставі договору зареєстрованого на товарній біржі «Віконт-Т» він купив у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] Зазначив, що на час укладення договору не знав, що вказаний правочин підлягає нотаріальному посвідченню, а відсутність такого позбавляє його можливості розпоряджатися належним йому житловим будинком. З посиланням на ці обставини та на ч. 2 ст. 220 ЦК України просить визнати дійсним спірний договір купівлі-продажу житлового будинку. У судове засідання позивач не з'явився, але його представник надала суду письмову заяву, в якій цивільний позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у своїй заяві не заперечувала проти постановлення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 р., яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно ст. 227 ЦК УРСР ( в редакції 1963 р.), договір купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом те, що 08 грудня 1999 року сторони дійсно уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] купив у [PERSON] за 1 700 грн належний останньому на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] оформивши цю угоду письмово на універсальній товарній біржі «Віконт-Т». В судовому засіданні з'ясовано, що позивач з грудня місяця 1999 р. фактично проживає та зареєстрований у спірному житловому будинку зі своєю сім'єю, провів за свій рахунок ремонт, оплачує комунальні послуги та обробляє земельну ділянку. [PERSON] отримав грошову суму за відчужений житловий будинок, що йому належав та передав ключі від будинку і правовстановлюючі документи. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо визнання цього договору дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

13 березня 2015 року позивач, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просив суд, розірвати укладений з відповідачкою шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачкою не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач до зали судових засідань не з'вився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, простить суд розглядати справу без його участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, була своєчасно та належним чином повідомлена про місце та час судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання не подавала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 23 листопада 2002 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 237, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 05.03.2015 р. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, [NUMBER], виданим 06 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадінського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №50. (а.с. 7). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

13 березня .2015 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 4900,00 гривен, інфляційні нарахування сумі 151,90 грн., пеню у сумі 267,16 грн., а також стягнути на свою користь понесені судові витрати. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 06 січня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 4900 гривень зі строком повернення до 15 січня 2015 року. На підтвердження отримання коштів відповідач написав власноручно позивачу розписку про отримання 4900 гривень та про зобов'язання їх повернути до вказаного вище терміну. На день подачі позову відповідач не повернув позивачу основну суму боргу за вказаною розпискою у розмірі 4900 гривень. Просив суд згідно розписки про надання позики стягнути з відповідача основий борг у сумі 4900 ,00 гривень, інфляційні нарахування розмірі 151,90 гривень, пеню у сумі 267,16 гривень та судові витрати по справі. До тепершінього часу відповідач борг не повернув. Тому позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог, просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відовідач [PERSON] у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, заперечень на позов не надав. Суд за згодою позивача провів заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів згідно ст.224-ст.226 ЦПК України. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді першої інстанції не здійснюється. Згідно ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

13 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 серпня 2006 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №659 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 серпня 2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

13 березня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя у нього з Відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 08 серпня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Київ (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 2-3). З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

13 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 13.07.1997р. померла його мати, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай). У шестимісячний строк він вступив в управління спадковим майном не звертаючись в нотаріальну контору, тому в даний час не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 333, 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) в передбачений шестимісячний строк позивачка прийняла спадщину, вступила в управління (володіння) спадковим майном, взяла в своє володіння сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті матері, [PERSON] відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку [PERSON] має намір успадкувати за законом, інших спадкоємців не має, у шестимісячний строк він вступив в управління спадковим майном не звертаючись в нотаріальну контору, тому в даний час не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на земельну частку (пай).

Outcome: approved