Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] із позовом про встановлення факту належності права власності, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого у реєстрі за №7194 - [PERSON] та [PERSON] продали [PERSON] квартиру №32 (тридцять два), що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. 20 річчя Перемоги, буд.17 та складається з: 1-коридор, 2-туалет, 3-ванна, 4-кухння, 5, 6, 7-житлові, І-балкон. Житлова площа квартири складає 48,4м2, загальна площа 63,1м2. 26 лютого 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 червня 2015 року серії І-КИ виданого Органом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського району управління юстиції у Дніпропетровській області. Вона є матірю позивача та, відповідно, тіткою відповідача. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. Заповіту за життя вона не склала. Відповідно до постанови державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21.01.2012р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №32, розташовану в будинку №17 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпропетровську, у звязку із тим, що вона постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини вона фактично постійно проживала разом зі спадкодавцем-своєю матірю за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, сел. Новопокровка, вул. Леніна, 127. Ухвалою суду від 08.10.2015 року позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини за завою позивача були залишені без розгляду з тих підстав, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2012 року даний факт було встановлено. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру №32 в будинку №17 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом. В судове засідання представник позивача не зявилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належала квартира №32 в будинку №17 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпропетровську, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі №7194 (а.с. 8-9). Позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с. 25-26). Відповідач [PERSON] є племінником [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 35-37). 26.02.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.06.2015 року серії І-КИ №632176 (а.с. 7). Постановою державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 21.01.2012 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №32, розташовану в будинку №17 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпропетровську, у звязку із тим, що вона постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.31). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2012 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини 26.02.2010 року. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 38-40). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] оскільки постійно проживала з нею на час відкриття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи після смерті [PERSON], що надійшла з Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, інші особи із заявами про прийняття спадщину після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися (а.с.17-31). Враховуючи той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги та фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, інші спадкоємці першої черги, які б також прийняли спадщину відсутні, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved