Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

12 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],місто Нововолинськ, Волинської області. 21 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненими позовними вимогами, просив позбавити відповідача [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], місто Нововолинськ, Волинської області та стягнути з відповідача [PERSON] в його користь понесені ним по справі судові витрати: 551,20 грн. сплаченого судового збору, та 500,00 грн. за надання правової допомоги, всього: 1051,20 грн. Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником квартири за адресою: вул. Луцька, 10/1,м.Нововолинськ, Волинської області, згідно договору купівлі-продажу від 22 червня 1999 року. Позивач посилається на те, що власником даної квартири він став ще до одруження з відповідачем, тому дана квартира є його особистою власністю, з відповідачем по справі перебував у шлюбі з 12 серпня 2001 року по 16 травня 2015 року. У даній квартирі зареєстрована колишня дружина позивача - відповідач по справі [PERSON], яка вже не є членом його сімї, права власності на спірну квартиру немає, фактично з кінця квітня 2015 року у квартирі не проживає. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] не проживає більше року у вищевказаній квартирі, ще до розірвання шлюбу за домовленістю розприділивши спільне майно, відповідно до договору про розподіл майна [PERSON] та [PERSON] від 20.04.2015 року, відповідач в останніх числах квітня 2015 року виїхала з квартири позивача. Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі та не бажає знятись з реєстрації, на неї нараховуються комунальні послуги, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити, пояснили, що колишня дружина позивача - відповідач [PERSON] не проживає з кінця квітня 2015 року у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, не є його членом сімї, тому позивач просить позбавити відповідача права користування квартирою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо позбавленння її права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Луцька, 10/1,м.Нововолинськ, Волинської області, пояснила, що дійсно не проживає у даній квартирі з кінця квітня 2015 року, щодо стягнення з неї понесених позивачем по справі судових витрат заперечила. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії договору купівлі-продажу квартири від 22 червня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори [PERSON] 22.06.1999 року, позивач [PERSON] купив у [PERSON] квартиру за адресою: вул. Луцька, 10/1 в м. Нововолинську, Волинської області (а.с.5). Із копії будинкової книги встановлено, що в квартирі за адресою: вул. Луцька, 10/1 в м.Нововолинську, Волинської області зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.6-7). Із копій рахунків на оплату комунальних послуг по квартирі за адресою: вул. Луцька, 10/1 в м. Нововолинську вбачається, що нарахування комунальних послуг здійснюється на 2-х осіб (а.с.10). Із договору про розподіл майна [PERSON] та [PERSON] від 20.04.2015 року та розписки даної [PERSON] від 20.04.2015 року про отримання коштів в рахунок компенсації різниці за відхилення від рівності часток майна подружжя при його поділі вбачається, що сторони по справі письмово уклали договір про розподіл майна засвідчивши своїми підписами та розподілили майно шляхом двостороннього волевиявлення та взаємних поступок (а.с.8,9). Шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 травня 2015 року, що підтверджується документально копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною другою статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з кінця квітня 2015 року не проживає в квартирі, за адресою: вул. Луцька, 10/1, м. Нововолинськ, Волинської області без поважних причин, тому суд позов задовольняє та позбавляє відповідача [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], м.Нововолинськ, Волинської області. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] підлягають до стягнення понесені ним по справі судові витрати: 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1) та 500,00 грн. за надання правової допомоги, що підтверджується документально (а.с.14,15), всього: 1051,20 грн.

Outcome: approved