Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

13 березня 2013 р. позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення яким ухвалити рішення виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначає, що Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30.10.2012 року звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] загальною площею 78,8 кв. м., яка на праві власності належить [PERSON] шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 19-06/1883-507 від 26.09.2006 року в сумі 585 022 грн. 83 коп. 31 січня 2013 року відповідачі отримали від позивача вимогу № 14/101 про добровільне звільнення з квартири [ADDRESS], однак дану вимог в порушення вимог ст. 109 ЖК України залишено без задоволення в зв'язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача Копанський М.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини викладені у позові. Просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - Шевченківського відділу ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення. Про причини своєї неявки суд не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30.10.2012 року звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] загальною площею 78,8 кв. м., яка на праві власності належить [PERSON] шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною для його подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 19-06/1883-507 від 26.09.2006 року в сумі 585 022 грн. 83 коп. (а.с. 4-5). Також встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6.). Також встановлено, що ПАТ «Укрінбанк» зверталось із вимогою № 14/101 від 28.01.2013 року до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - відповідачів по справі про добровільне звільнення приміщень квартири [ADDRESS], однак таку вимогу відповідачами залишено без задоволення. Відповідно до вимог ст. 109 ч. 1 Житлового кодексу Української PCP виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 109 ч. З Житлового кодексу Української PCP звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця і дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторо нами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 40 ч. 1 Закону України від 05.06.2003р. №898-IV «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. У відповідності до ст. 40 ч. 2 Закону України від 05.06.2003р. №898-IV «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене та те, що після звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] вимоги позивача про звільнення відповідачами предмету іпотеки протягом одного місяця з дня отримання вимоги, яка надіслана 28.01.2013 року відповідачами були залишені поза увагою, суд приходить до висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved