Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

13 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 25 липня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинено та на теперішній час проживають окремо. Неповнолітні діти після фактично припинення шлюбно-сімейних стосунків залишились проживати спільно із нею. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, та не бажаючи примирення, просила його розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Горбачова». Ухвалою суду в судовому засіданні від 02 квітня 2018 року за клопотанням відповідача подружжю було надано строк для примирення терміном два місяці. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.\~ Відповідач [PERSON] до судового засідання також не зявився, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його присутності. Крім того вказав, що він проти розірвання шлюбу не заперечує, між ними будь-якого спору щодо місця проживання дитини та майнового характеру не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 25 липня 2009 року, актовий запис № 478. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], 20 оипня [INFO], та\~ доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження дитини. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що наданий судом строк для примирення подружжя не призвів до дієвого результату та вважаючи, що вжито всіх можливих заходів у відповідності до ст. 111 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Зокрема, у позовній заяві позивач не просив стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved