Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

14 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві зазначено, що 30 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні у позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, таким чином, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, інтересами сімї не цікавиться. Відповідач працює, має постійний заробіток, на утриманні більше дітей немає. З огляду на викладене вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 089257, видане 30 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 230778, видане 28 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 6). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], необхідно присудити аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial