Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

14 вересня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовано позов тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2013 року розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Донька сторін проживає з позивачем. Відповідно до норм Сімейного кодексу України відповідач має обов`язок утримувати дитину, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Також, просила суд стягнути з відповідача аліменти, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Відповідач у судовому засіданні проти стягнення аліментів не заперечував, а їх розмір просив визначити відповідно до норм законодавства. При цьому, вказав, що на його утриманні знаходяться ще двоє дітей. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року, який заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2013 року було розірвано (а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4, 8). Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 7653 від 13 вересня 2021 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, донька сторін зареєстрована за адресою реєстрації позивача (а.с. 5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Також, встановлено, що 07 липня 2020 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу в них [INFO] народився син - [PERSON] . Крім того, відповідач має сина - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 05 січня 2021 року (справа № 753/12101/20) стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище, наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і бере до уваги те, що відповідач має обов`язок утримувати всіх неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на неповнолітню дитину - [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial