Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

13 вересня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивувало тим, що 16 жовтня 2009 року між ним та Представництвом «ЛОТ С.А.» укладено договір страхування транспортних засобів № КІТ 013141, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Renaut Megan», державний реєстраційний номер[NUMBER]. 18 серпня 2010 року в м. Києві на вул. Тельмана сталася дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Chery Amulet» державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. 16 грудня 2010 року на підставі страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування, виходячи з рахунку № 1020080, акту виконаних робіт № 359397, звіту № 980/10 про оцінку колісного транспортного засобу, ним здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 32347 гривень 60 копійок. Просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 32347 гривень 60 копійок на відшкодування шкоди та судовий збір. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року позов ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 32264 гривні 60 копійок на відшкодування майнової шкоди та 322 гривні 64 копійки судового збору. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року зазначене заочне рішення за заявою [PERSON] скасоване. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених в ньому підстав. Пояснив суду, що страхова компанія за умовами договору сплатила кошти в розмірі 32264 гривні 60 копійок. Представник відповідача пред'явлений позов визнав частково. Пояснив суду, що позивач має право вимоги до відповідача лише в межах 24943 гривень 47 копійок, що за висновком експерта є розміром матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Страхова компанія сплатила суму страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 32347 гривень 60 копійок. Виплачене в такому розмірі страхове відшкодування розраховано виключно на умовах двостороннього договору страхування між позивачем і потерпілим, та фактично перевищує розмір реального матеріального збитку, отриманого власником пошкодженого автомобіля. Вважає, що позивач безпідставно вимагає стягнення з відповідача 7404 гривень 13 копійок - різниці між реальними збитками, яких зазнав потерпілий та виплатою страхового відшкодування позивачем. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Представництвом «ЛОТ С.А.» укладено договір страхування транспортних засобів № КІТ 013141, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Renaut Megan», державний реєстраційний номер[NUMBER] (а.с. 4). 18 серпня 2010 року в м. Києві на вул. Тельмана сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Chery Amulet» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 12). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2010 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13). У результаті цієї пригоди пошкоджено автомобіль марки «Renaut Megan», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 16 грудня 2010 року на підставі страхових актів (а.с. 26, 28) та розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 27, 29), виходячи з рахунку № 1020080 (а.с. 22-23), акту виконаних робіт № 359397 (а.с. 24-25), звіту № 980/10 про оцінку колісного транспортного засобу (а.с. 14-17) ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 22435 гривень 22 копійки та 9829 гривень 38 копійок, що підтверджується копіями платіжного доручення № 12573 від 02 листопада 2010 року та платіжного доручення № 14431 від 16 грудня 2010 року (а.с. 30,31). Таким чином здійснено страхове відшкодування на суму 32264 гривні 60 копійок. Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вбачається, що з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 вказано, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Разом з тим, заслуговують на увагу доводи представника відповідача, що позивач має право вимоги до [PERSON] лише в межах 24943 гривень 47 копійок, що за висновком експерта є розміром реально спричиненого матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, оскільки сума 32347 гривень 60 копійок сплачена страховою компанією на підставі п. 7 договору страхування без урахування коефіцієнту фізичного зносу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. У пункті 7 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 16 жовтня 2009 року, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Представництвом «ЛОТ С.А.», сторони погодили, що при здійсненні страхового відшкодування амортизаційний знос враховується лише при повній загибелі застрахованого транспортного засобу, в інших випадках амортизаційний знос не враховується. Зі звіту № 980/10 про оцінку колісного транспортного засобу від 21 вересня 2010 року вбачається, що виплачена позивачем сума страхового відшкодування 32264 гривні 60 копійок відповідає вартості відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей транспортного засобу, що відповідає п. 7 договору страхування. Разом з тим, відповідач [PERSON] не є стороною договору добровільного страхування транспортних засобів № КІТ 013141, укладеного 16 жовтня 2009 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Представництвом «ЛОТ С.А.», тому умови цього договору не нього не поширюються. У такому випадку страховик не має права вимагати від винної особи суму, яку страхова компанія виплатила страхувальнику на виконання умов договору добровільного страхування, а має право вимоги лише щодо відшкодування реально спричиненого збитку. При настанні страхового випадку страховиком виплачується страхувальнику оцінена шкода, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. У звіті № 980/10 про оцінку колісного транспортного засобу від 21 вересня 2010 року зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 24943 гривні 47 копійок. Зазначена сума визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу та величини втрати товарного вигляду. За таких обставини, ґрунтується на законі посилання представника відповідача на те, що виплачене позивачем страхове відшкодування в розмірі 32264 гривні 60 копіок, розраховане на умовах двостороннього договору страхування між позивачем і потерпілим, перевищує розмір реального матеріального збитку отриманого власником автомобіля «Renaut Megan», державний реєстраційний номер [NUMBER], який згідно звіту про оцінку становить 24943 гривні 47 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача 83 гривні за отримання довідки з УДАІ ГУ МВС України в м. Києві № 3469 від 03 вересня 2010 року. Вимога про стягнення з відповідача вказаних витрат не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що такі витрати понесені страховою компанією з вини відповідача та підлягають стягненню в порядку регресу. З огляду на наведене, позовна заява ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 249 гривень 43 копійки.

Outcome: partial