Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

13 січня 2020 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда», звернулося до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, в якій просить суд визнати недійсною Додаткову угоду від 20.06.2018 року до Договору оренди землі від 01.12.2011 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» 40000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 27.12.1999 року [PERSON] , за участі [PERSON] , засновує Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Тавріда» (далі за текстом - ТОВ «Агрофірма Тавріда», Товариство). 16.04.2008 року ТОВ «Агрофірма Тавріда» отримує кредит від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» для розвитку підприємства, який, через кризу у країні, було повністю виплачено у жовтні 2017 році. 07.12.2011 року [PERSON] , дочка [PERSON] , і дружина [PERSON] викупає у [PERSON] за договором купівлі-продажу корпоративних прав його частину ТОВ «Агрофірма Тавріда», а останній оформлює у нотаріуса заяву про вихід зі складу учасників ТОВ «Агрофірма Тавріда», проте через той факт, що у ТОВ «Агрофірма Тавріда» був кредит у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ці зміни не були зареєстровані у державного реєстратора, адже керівництво ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборонило їх робити до моменту погашення кредиту. Тому [PERSON] та [PERSON] вирішили їх здійснити коли погасять повністю кредит банку. 01.12.2011 року між ТОВ «Агрофірма Тавріда», в особі директора Кваса Івана Олексійовича, який діяв на підставі статуту, та [PERSON] було укладено договір оренди землі (далі за текстом - Договір). Відповідно до умов Договору [PERSON] (за Договором - Орендар) передав у оренду земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки - 2323988000:01:002:0071) площею 4,9169 га, у тому числі рілля 4,9169 га, строком на 10 років. Того ж дня відбулося підписання Акту визначення меж земельної ділянки та Акту приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки). 17.11.2014 року було винесене Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким державний реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] . Реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області було проведено державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки за реєстраційним номером 280538223239, що розташована на території Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки - 2323988000:01:002:0071, за суб`єктом: ТОВ «Агрофірма Тавріда», ЄДРПОУ: 30687647. У той же день було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. 10.02.2016 року через брак коштів та не можливість розвитку підприємства без додаткових фінансових вливань [PERSON] продав свою частину підприємства [PERSON] , та за погодження ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надалі були зроблені відповідні зміни у складі учасників товариства. У квітні 2018 року між [PERSON] , який є директором ТОВ «Агрофірма Тавріда», та сестрою його дружини [PERSON] - [PERSON] , відбувається сімейний конфлікт, результатом якого стає той факт, що [PERSON] забирає [PERSON] - тестя [PERSON] , до себе додому у [ADDRESS] . У той момент [PERSON] та [PERSON] не могли навіть уявити собі, що [PERSON] , за яким [PERSON] та [PERSON] постійно доглядати останні 6 років (почали постійно доглядати після смерті дружини [PERSON] - матері [PERSON] та [PERSON] ) можуть налаштувати проти них. 02.05.2018 року у [PERSON] стався інсульт. Лікарі кладуть його у КУ «Шоста міська клінічна лікарня» на лікування. Скориставшись моментом та безпорадним станом [PERSON] , а також тяжким емоційним станом, через хворобу чоловіка, [PERSON] , [PERSON] попередньо налаштувавши [PERSON] , добре розуміючи що зміни, щодо учасника ТОВ Агрофірма Тавріда», який 07.12.2011 року продав свою частину підприємства [PERSON] , не були здійснені, а отже [PERSON] досі залишався учасником ТОВ «Агрофірма Тавріда», висилає на адресу підприємства лист з погрозами та вимогу про скасування договору оренди земельної ділянки, яка належить [PERSON] . У тексті листа нібито [PERSON] , проте як усі розуміють [PERSON] , відкрито погрожує незаконно привласнити ТОВ «Агрофірма Тавріда», незаконно звільнити [PERSON] з посади директора Товариства та порушити проти [PERSON] кримінальну справу за нібито за скоєння ним злочинів, які він ніколи не скоював. Всі зазначені дії [PERSON] , а по факту [PERSON] , були вчинені у зв`язку з тим, що [PERSON] , яка не змогла злочинно «вибити» з сім`ї [PERSON] собі матеріальну вигоду, попередньо підбуривши стару людину [PERSON] , вирішила отримувати матеріальну вигоду від здачі в оренду земельної ділянки, яка належить [PERSON] , проте це не можливо було зробити не розірвавши договір оренди з ТОВ «Агрофірма Тавріда». Тому скориставшись хворобою [PERSON] , у якого після отримання ним зазначеного вище листа з документами стався другий інсульт, адже у нього хотіли, а по-факту і могли протизаконно привласнити його підприємство люди, які жодного відношення до підприємства ніколи не мали, крім того [PERSON] погрожувала скосити засіяне ТОВ «Агрофірма Тавріда» поле, право власності на яке було у [PERSON] , і ці погрози були [PERSON] розцінені як реальні, адже прецеденти подібних дій з [PERSON] вже були і раніше, крім того [PERSON] перебувала у важкому психо-емоційному стані, через хворобу чоловіка. [PERSON] , а по факту [PERSON] , буквально «вибиває» у [PERSON] , який знаходився у повністю безпорадному стані через хворобу, додаткову угоду від 20 червня 2018 року до договору оренди землі від 01.12.2011 року, за якою договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки - 2323988000:01:002:0071) площею 4,9169 га, у тому числі рілля 4,9169 га, укладений строком на 10 років між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Тавріда», було розірвано за взаємною згодою сторін, відповідно до положень п.п.1 п.38 договору оренди землі від 01.12.2011 року, також [PERSON] протизаконно отримує від Товариства 40000 (сорок тисяч) гривень, про що складає [PERSON] розписку. Отримання коштів нанесло підприємству майнову шкоду - оскільки [PERSON] отримував на протязі років зазначених у розписці оплату за користування його земельною ділянкою. Після того, як [PERSON] виконав всі дії, які від нього вимагав [PERSON] , то останній оформив вдруге усі документи на продаж та перереєстрацію його частки підприємства [PERSON] , що підтверджується доданими до позову документами. Висновком судово-психіатричного експерта №127 від 15.03.2019 року було встановлено, що при укладенні Додаткової угоди від 20.06.2018 року до Договору оренди землі від 01.12.2011 року укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» та [PERSON] , психічний стан директора ТОВ «Агрофірма «Тавріда» Кваса І.О. був такий, що «істотно впливав (обмежував) на його здатість у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ..., що в свою чергу обмежувало його у здійсненні самостійного волевиявлення за особистим бажанням», (абзац 1 п.23 висновок судово-психіатричного експерта №127 від 15.03.2019 року). Враховуючи вищевикладене, додаткову угоду від 20.06.2018 року до договору оренди землі від 01.12.2011 року за якою договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки - 2323988000:01:002:0071) площею 4,9169 га, у тому числі рілля 4,9169 га, укладений строком на 10 років між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Тавріда», було укладено протиправно, відповідно до положень п.п.1 п.38 договору оренди землі від 1.12.2011 року, оскільки директор ТОВ «Агрофірма Тавріда» вчиняв зазначений правочин, проти його справжньої волі, а тому додаткова угода від 20.06.2018 року до договору оренди землі повинна бути визнана судом недійсною. Крім того при розірванні зазначеного вище Договору, директором Товариства протиправно було сплачено [PERSON] 40000,00 (сорок тисяч) гривень, як суму яку нібито підприємство не сплатило за користування земельною ділянкою за останні три роки. Ухвалою суду від 11.02.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.03.2020 року. Ухвалою суду від 04.03.2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Склярова О.Е. про залучення третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору задоволено; залучено до участі у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою суду від 04.03.2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Склярова О.Е. про залучення третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору задоволено; залучено до участі у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Підготовче судове засідання, яке було призначено на 04.03.2020 року, було відкладено на 06.04.2020 року у зв`язку з залученням судом третіх осіб по справі. Ухвалою суду від 06.04.2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено; витребувано у Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області (адреса місцезнаходження 70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Покровська, буд. 58) копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда», код ЄДРПОУ 30687647. Ухвалою суду від 06.04.2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено; витребувано з канцелярії Оріхівського районного суду Запорізької області цивільну справу № 323/2316/18 (провадження № 2/323/70/19) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі. Підготовче судове засідання, яке було призначено на 06.04.2020 року, було відкладено на 23.04.2020 року у зв`язку з витребуванням судом доказів по справі. 13.04.2020 року до суду з Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області надійшли витребувані судом докази. Також з канцелярії Оріхівського районного суду Запорізької області було передано цивільну справу № 323/2316/18 (провадження № 2/323/70/19) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» до [PERSON] про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі. Підготовче судове засідання, яке було призначено на 23.04.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 20.05.2020 року. 20.05.2020 року до суду від представника позивача надійшла про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі. Ухвалою суду від 01.12.2020 року підготовче провадження з розгляду даної справи закрито та призначено справу до судового розгляду на 17.06.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 17.06.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 07.07.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 07.07.2020 року, було відкладено на 15.09.2020 року у зв`язку з перебування головуючого судді Смоковича М.В. у нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженні. Судове засідання, яке було призначено на 15.09.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 16.10.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 16.10.2020 року, було відкладено на 05.11.2020 року у зв`язку з зайнятістю головуючого судді Смоковича М.В. у іншому кримінальному провадженні. Судове засідання, яке було призначено на 05.11.2020 року, було відкладено на 16.11.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Смоковича М.В. на лікарняному. Судове засідання, яке було призначено на 16.11.2020 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 21.12.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 21.12.2020 року, було відкладено на 22.01.2021 року у зв`язку з перебування головуючого судді Смоковича М.В. у нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженні. Судове засідання, яке було призначено на 22.01.2021 року, за клопотанням представника відповідача було відкладено на 25.02.2021 року. Судове засідання, яке було призначено на 25.02.2021 року, за клопотанням представника відповідача було відкладено на 09.03.2021 року. Судове засідання, яке було призначено на 09.03.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 18.03.2021 року. Судове засідання, яке було призначено на 18.03.2021 року, було відкладено на 02.04.2021 року у зв`язку з неявкою свідків по справі. Судове засідання, яке було призначено на 02.04.2021 року, було відкладено на 22.04.2021 року у зв`язку з неявкою сторін по справі. Судове засідання, яке було призначено на 22.04.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 17.05.2021 року. 22.04.2021 року від представника відповідача надійшла заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про повідомлення строку надання доказів про судові витрати відповідача. Судове засідання, яке було призначено на 17.05.2021 року, було відкладено на 16.06.2021 року у зв`язку з неявкою свідка по справі. Судове засідання, яке було призначено на 16.06.2021 року, за клопотанням представника позивача було відкладено на 19.07.2021 року. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 18.03.2021 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною дочкою [PERSON] , тоді як [PERSON] являється чоловіком її рідної сестри [PERSON] 04.12.2017 року вона забрала свого батька до себе додому, де він постійно проживає по сьогоднішній день. Батько на той момент хворів і були потрібні гроші на його лікування. Почувши у розмовах про те, скільки грошей необхідно на його лікування, він сказав, що у нього є пай, який наразі знаходиться у [PERSON] та за даний пай останній грошових коштів йому не сплачує. У квітні місяці [PERSON] віддав їм примірник договору оренди землі, за яким земельна ділянка, яка належить її батьку, у 2011 році була передана в оренду ТОВ «Агрофірма «Тавріда». Після того, як батько сказав, що жодних договорів не підписував, вони звернулися до адвоката, [PERSON] , щоб повернути землю з оренди. Перемовини розпочалися 19.03.2018 року та тривали до кінця березня 2018 року, але дійти згоди не вдалося. 14.06.2018 року її батько направив на адресу [PERSON] , як директора ТОВ «Агрофірма «Тавріда», лист, в якому йшлося про скликання Загальних зборів учасників товариства. 18.06.2018 року до неї подзвонив [PERSON] та повідомив, що він перебуває у санаторії та ніяких зборів не буде. Після цього їй подзвонив [PERSON] , син [PERSON] , і повідомив, що необхідно укласти додаткову угоду, якою буде розірвано договір оренди землі, а, в свою чергу, [PERSON] відмовиться від своєї частки у статутному капіталі ТОВ «Агрофірма «Тавріда». Потім [PERSON] привіз зразок додаткової угоди та акт прийому-передачі земельної ділянки, які вона передала [PERSON] , щоб та направила по електронній пошті адвокату [PERSON] . В подальшому дана додаткова угода уточнювалася обома сторонами та кінцевий її варіант був підписаний 20.06.2018 року [PERSON] та [PERSON] . При її підписанні та підписанні акту прийому-передачі земельної ділянки були присутні вона, її син, [PERSON] , адвокат [PERSON] , адвокат Піскарьов Артем Олександрович, її батько, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] , дружина [PERSON] . Підписували дані документи у приміщенні, у якому знаходиться кабінет приватного нотаріуса Масловець Л.С. [PERSON] сидів на вулиці, коли його позвав [PERSON] . Він ( [PERSON] ) почитав угоду, після чого її підписав та підписав акт прийому-передачі земельної ділянки. Після цього, дані документи підписав і [PERSON] . Потім [PERSON] розрахувався з [PERSON] , віддавши йому грошові кошти у розмірі 40000,00 грн., з яких 30000,00 грн. за орендну плату за три роки, 7500,00 грн. за послуги адвоката та 2500,00 грн. плата за реєстрацію угоди. Вона та її син ( [PERSON] ) перерахували дані грошові кошти та було виявлено лишню 1000,00 грн., яку вони відразу повернули [PERSON] . Після чого [PERSON] підписав заяву про вихід з ТОВ «Агрофірма «Тавріда» у нотаріуса [PERSON] та вони поїхали додому. По приїзду додому їй подзвонив [PERSON] та повідомив, що забули скласти та підписати розписку про отримання грошових коштів [PERSON] . [PERSON] приїхав на наступний день (21.06.2018 року). Вона написала розписку, так як [PERSON] має лише три класи освіти, тоді як [PERSON] її підписав, перед цим її прочитавши. Також пояснила, що спочатку її батьком була встановлена сума за орендну плату за три роки у розмірі 45000,00 грн. (15000,00 грн. за 1 рік, середня плата за пай по Оріхівському району), яка в подальшому, на прохання іншої сторони, була зменшена до 30000,00 грн. Погрози на адресу [PERSON] з приводу того, щоб забрати у нього ТОВ «Агрофірма «Тавріда», або ж скосити поле, яке належить її батькові та на той момент перебувало у оренді ТОВ «Агрофірма «Тавріда», вона не висловлювала, і з даного приводу її до правоохоронних органів ніхто не викликав. Також пояснила, що син [PERSON] [PERSON] станом на 20.06.2018 року (підписання додаткової угоди) працював у правоохоронних органах, а саме у поліції. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 18.03.2021 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] доводиться їй рідним дідусем, тоді як [PERSON] є чоловіком її рідної тітки [PERSON] . В грудні 2017 року її мати ( [PERSON] ) забрала дідуся до них додому та з того часу він постійно проживає разом з ними. Її дідусь має пай та постійно скаржився, що не може ним користуватися, а також на те, що не отримує з даного паю жодного доходу, неодноразово просив допомоги з вирішення даного питання. Також пояснила, що ініціатором укладання додаткової угоди був [PERSON] син [PERSON] , угода укладалася у нотаріуса (це їй відомо зі слів матері і дідуся). Під час укладання додаткової угоди та написання дідусем розписки вона присутньою не була, а тому будь-що повідомити з даного приводу не може. Про жодні погрози від її матері в бік [PERSON] та про наявність якихось кримінальних справ з даного приводу їй нічого не відомо. Допитаний у судовому засіданні, яке відбувалося 18.03.2021 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] приходиться йому рідним дідусем, тоді як [PERSON] є чоловіком його рідної тітки [PERSON] . 20.06.2018 року [PERSON] , син [PERSON] , близько 07 години ранку, передав його дружині [PERSON] примірник додаткової угоди про розірвання договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Тавріда». Після цього, на прохання діда, він відправив її на електронну адресу адвоката [PERSON] , для того, щоб останній з нею ознайомився та дав їй свою оцінку. В подальшому дана додаткова угода уточнювалася обома сторонами. Під час її уточнення він присутнім не був. У період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. йому зателефонувала його мати, [PERSON] , та повідомила, що [PERSON] наполягає на тому, щоб додаткова угода була підписана у нотаріуса сьогодні (20.06.2018 року). Він погодився відвести дідуся до нотаріуса. До приміщення, де знаходився кабінет нотаріуса, вони приїхали близько 16 год. 00 хв. і там вже перебували: [PERSON] директор ТОВ «Агрофірма «Тавріда», [PERSON] дружина [PERSON] , [PERSON] син [PERSON] , їх адвокат Піскарьов А.О., тоді як адвокат Скляров О.Е. приїхав близько 18 год. 00 хв. По приїзду, адвокат Скляров О.Е. ознайомився з додатковою угодою і сказав, що її можна підписати та вона відповідає тій угоді, яка була погоджена обома сторонами. Після цього, [PERSON] покликав [PERSON] , бо він в цей час перебував на вулиці, який зайшов і власноруч підписав угоду. Після того, як угоду підписав [PERSON] , [PERSON] знову вийшов на вулицю. Угода підписувалася у прийомній нотаріуса. Після цього, [PERSON] розрахувався з [PERSON] , передавши останньому близько 40000,00 грн. (30000,00 грн. орендна плата, інща сума за послуги адвоката та за реєстраційні послуги). Потім, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зайшли до кабінету нотаріуса та останній підписав заяву про вихід з ТОВ «Агрофірма «Тавріда». Розписка в цей день дідусем не підписувалася та він особисто не був присутнім при її підписанні. Про стан здоров`я [PERSON] йому нічого відомо не було. При ньому жодних погроз зі сторони його матері [PERSON] в бік [PERSON] не було. Про те, що [PERSON] є учасником ТОВ «Агрофірма «Тавріда» та має частку у розмірі 80% статутного капіталу товариства йому стало відомо десь за тиждень до підписання додаткової угоди. Допитаний у судовому засіданні, яке відбувалося 17.05.2021 року, в якості свідка представник позивача [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його тестем та суперечки з останнім розпочалися з того моменту, коли [PERSON] (дочка [PERSON] ) забрала його до себе додому. Коли [PERSON] на початку 2018 року дізналася про те, що [PERSON] володіє 80% статутного капіталу ТОВ «Агрофірма «Тавріда», з її боку почалися постійні погрози, а саме вона погрожувала забрати у нього товариство, звільнити його з посади директора, зібрати врожай та продати його. Близько місяця до підписання угоди у нього стався інсульт та він потрапив до лікарні. В червні місяці він отримав від [PERSON] , як учасника ТОВ «Агрофірма «Тавріда», лист про запрошення на засідання Загальних зборів ТОВ «Агрофірма «Тавріда» та вимогу про розірвання договору оренди. Після отримання даних листів, до нього в санаторій, де він на той момент приходив реабілітацію після перенесеного інсульту, прийшла [PERSON] та почала вимагати від нього гроші, казала, що необхідно розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Тавріда» та після даної розмови він знову потрапив до лікарні. Потім, 20.06.2018 року його з лікарні забрав адвокат [PERSON] та привіз до нотаріуса, де ним була підписана додаткова угода та акт приймання-передачі земельної ділянки. Під час підписання даних документів були присутніми, окрім нього, адвокат [PERSON] , його син [PERSON] , його дружина [PERSON] , адвокат [PERSON] , [PERSON] , донька [PERSON] [PERSON] , та син [PERSON] . Також пояснив, що адвокату Піскарьову А.О. було відомо про стан його здоров`я, однак, так як потрібно було спасати товариство, він ( [PERSON] ) погодився підписати цю додаткову угоду. Також пояснив, що при її підписанні він не все розумів, що відбувається, а зрозумів це лише згодом. Хто був ініціатором укладання даної угоди він не пам`ятає. До поліції з приводу погроз зі сторони [PERSON] він не звертався, як і не звертався до поліції з приводу намагання рейдерського захвату товариства з боку [PERSON] та її оточення. Також пояснив, що на момент укладання додаткової угоди його син працював у правоохоронних органах, а саме в поліції. Допитаний у судовому засіданні, яке відбувалося 19.07.2021 року, в якості свідка представник позивача [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] він знайомий близько шести років, так як надавав ТОВ «Агрофірма «Тавріда», особисто [PERSON] , [PERSON] юридичну допомогу по різним питанням. Після того, як [PERSON] (старша донька [PERSON] ) забрала до себе додому батька, [PERSON] , в бік [PERSON] почали надходити погрози від [PERSON] та від нього остання почала вимагати гроші. В подальшому у [PERSON] спочатку стався інсульт, потім мікроінсульт. В цей період йому зателефонувала [PERSON] (дружина [PERSON] ) та повідомила, що [PERSON] вимагає від неї гроші для [PERSON] . Після цього, він почав спілкуватися з [PERSON] , щоб зрозуміти суть даних вимог. Спочатку була оголошена сума в 100000,00 грн., в подальшому дана сума була знижена до 40000,00 грн. Потім, він зв`язався зі [PERSON] , який на той момент представляв інтереси [PERSON] , та ними спільно було вироблено схему, яким чином передати кошти за перереєстрацію ТОВ «Агрофірма «Тавріда», а саме укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди землі. Він повідомив про це [PERSON] та [PERSON] , і [PERSON] сказав, що згоден на підписання даної угоди, так як, на його думку ( [PERSON] ), не розумів, що робить. На його пропозицію звернутися до правоохоронних органів та суду з даного приводу [PERSON] відповів відмовою. Перемовини з приводу оформлення додаткової угоди вів він, так як [PERSON] не міг цього робити. Хто саме вперше склав текст додаткової угоди він не пам`ятає, однак зазначив, що текст даної додаткової угоди декілька разів змінювався. Фактично угода була здійснена у нотаріуса [PERSON] та підписувалася у її прийомній, де були, окрім нього, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , її син (прізвище його не пам`ятає). В цей час [PERSON] та [PERSON] сиділи на лавці на вулиці. Коли необхідно було підписати угоду, він покликав [PERSON] , який власноруч її підписав. Він роз`яснював [PERSON] щодо того, що в даній ситуації є варіант звернення до правоохоронних органів та суду і не підписувати дану додаткову угоду, на що останній сказав, що підпише її (було це приблизно за два дні до її підписання). Грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. [PERSON] передав він. Також пояснив, що пам`ятає, що якусь суму йому було повернуто, так як там було більше ніж 40000,00 грн., але яку саме сказати не може. Від допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] представник відповідача відмовився та дана відмова була прийнята судом, про що судом 18.03.2021 року та 19.07.2021 року були винесені протокольні ухвали. Від допиту свідка [PERSON] представники позивача відмовилися та дана відмова була прийнята судом, про що судом 18.03.2021 року була винесена протокольна ухвала. Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підставі, які зазначені у позовній заяві. Відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись не недоведеність позивачем наявності порушеного права, яке підлягає судовому захисту, а також на те, що [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник третьої особи ТОВ «ЗУСТРІЧ 1», у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши учасників справи, дослідивши обставини справи в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.12.2011 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець ( [PERSON] ) передав орендарю (ТОВ «Агрофірма «Тавріда») в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та належить орендодавцю на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 270304, виданого 09.02.2009 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 010927500010, площею 4,9169, кадастровий номер земельної ділянки 2323988:000:01:002:0071, що підтверджується договором (том 1 а.с. 15-19). Також, 01.12.2011 року [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича були підписані Акт визначення меж земельної ділянки та Акт приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) (том 1 а.с. 20-21). Посилання представника відповідача на те, що вищезазначений договір оренди землі, а також Акт визначення меж земельної ділянки та Акт приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) [PERSON] не укладався та підписувалися, а лише в подальшому був визнаний останнім, задля того, щоб не притягувати [PERSON] до кримінальної відповідальності, судом до уваги не приймаються, так як суду не надано для цього належних та допустимих доказів. 17.11.2014 року було винесене Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким державним реєстратором прав на нерухоме майно Скляровим М.О. Реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області було проведено державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки за реєстраційним номером 280538223239, що розташована на території Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки - 2323988000:01:002:0071, за суб`єктом ТОВ «Агрофірма Тавріда», ЄДРПОУ: 30687647. У той же день було видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (том 1 а.с. 12-14). 14.06.2018 року на адресу директора ТОВ «Агрофірма Тавріда» Квас І.О. [PERSON] , як засновником ТОВ «Агрофірма Тавріда» було направлено лист, яким повідомлено останнього про скликання позачергових зборів учасників товариства. Крім того даним листом на засідання учасників товариства було запрошено його директора Квас І.О., у листі зазначено дату та час проведення зборів учасників товариства та зазначено порядок денний (том 1 а.с. 23). Крім того, 14.06.2018 року на адресу директора ТОВ «Агрофірма Тавріда» Квас І.О. [PERSON] , як засновником ТОВ «Агрофірма Тавріда» було направлено вимогу про скасування договору оренди землі від 11.12.2011 року про надання в користування ТОВ «Агрофірма Тавріда» його земельної ділянки, площею 4,9169 га, яка розташована на території Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки - 2323988000:01:002:0071, що зареєстрований 17.11.2014 року реєстраційною службою Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про інше речове право 7710686, якою надано строк до 25.06.2018 року (том 1 а.с. 24-25). 20.06.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 01.12.2011 року, відповідно до якої було припинено дію договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,9168 га, кадастровий номер 2323988800:01:002:0071, яка розташована на території Юрківської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, від 01.12.2011 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.11.2014 року, номер запису про державну реєстрацію іншого речового права 7710686, шляхом його дострокового розірвання за взаємною згодою сторін, відповідно до пп.1 п.38 цього договору. Крім того, даним договором, а саме п.п. 3, 4, встановлені зобов`язання орендаря (ТОВ «Агрофірма «Тавріда») сплатити кошти орендодавцю ( [PERSON] ) за останні три роки користування земельною ділянкою у розмірі 30000,00 грн., обов`язок проведення державної реєстрації припинення дії договору з відшкодуванням 2500,00 грн. вартості послуг адвоката по підготовці документів, формуванню пакету документів на реєстрацію припинення дії договору та іншої правової допомоги з цього питання, а також прописані штрафні санкції за невиконання даних зобов`язань (том 1 а.с. 27). Також [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича був підписаний Акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за додатковою угодою до договору оренди від 01.12.2011 року (на копії, яка надана судові дата складання акту відсутня) (том 1 а.с. 28). 20.06.2018 року [PERSON] була написана розписка про отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича грошових коштів у розмірі 40000,00 грн., які були надані останньому згідно Додаткової угоди до договору оренди землі від 01.12.2011 року, укладеної 20.06.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича (том 1 а.с. 29-30). На момент укладання спірної Додаткової угоди до договору оренди землі від 01.12.2011 року, яка була укладена 20.06.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича, [PERSON] являвся учасником ТОВ «Агрофірма «Тавріда», з часткою у статутному капіталі товариства 80%, тоді як іншим учасником товариства являлася [PERSON] , з часткою у статутному капіталі товариства 20%, що підтверджується Протоколом № 11 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» від 05.12.2016 року, Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» (в редакції, яка діяла на момент укладання спірної Додаткової угоди до договору оренди землі від 01.12.2011 року) (том 2 а.с. 90-108). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 127 від 15.03.2019 року на період підписання додаткової угоди 20.06.2018 року [PERSON] , 1956 року народження, виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного емоційно-нестійкого (астенічного) розладу легкого ступеню. У період підписання додаткової угоди 20.06.2018 року ступінь наявних психічних розладів у [PERSON] , 1956 року народження, був такий, що істотно впливав (обмежував) на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] виявляє наступні індивідуальні психічні особливості: органічний симптокомплекс з легким рівнем порушення особистості за органічним типом. У ситуації що досліджується [PERSON] під час інсульту, психологічно знаходився у ситуації залежності та вибору, яка пред`являла до нього підвищені вимоги, що в свою чергу обмежувало його у здатності самостійного волевиявлення за особистим бажанням. На теперішній час виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легких розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (гіпертонічна хвороба, ішемічний інсульт). При проведенні експертизи експертами були досліджені цивільна справа № 323/2316/18, медична документація на [PERSON] , а також було проведено співбесіду з підекспертним [PERSON] (том 1 а.с. 34-45). Також під час судового засідання, яке відбувалося 19.07.2021 року, судом було досліджено оригінал зазначеного висновку, який міститься в матеріалах цивільної справи № 323/2316/18 (том 1 а.с. 151-162), яку ухвалою суду від 06.04.2020 року було витребувано з канцелярії Оріхівського районного суду Запорізької області. Щодо позовної вимоги про визнання недійсною Додаткової угоди від 20.06.2018 року до Договору оренди землі від 01.12.2011 року укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» та [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 статті 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Право на розірвання договору оренди за взаємною згодою сторін прописано і у п. 38 Договору оренди землі від 01.12.2011 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» в особі директора Квас Івана Олексійовича. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті\~203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до статті 3\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» визначена презумпція психічного здоров`я, суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Тобто, для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (провадження № 61-7835сво19) виклав висновок про застосування норми права, відповідно до якого підставою для визнання правочину недійсним згідно частини першої статті 225\~ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд призначає судово-психіатричну експертизу. Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент його укладення він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними. Висновок про недієздатність учасника такого правочину слід робити перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16 та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 462/3286/16-ц (провадження № 61-5896св18). Як вбачається з наданого стороною позивача висновку судово-психіатричного експерта № 127 від 15.03.2019 року на період підписання додаткової угоди 20.06.2018 року [PERSON] , 1956 року народження, виявляв ознаки психічного розладу у вигляді органічного емоційно-нестійкого (астенічного) розладу легкого ступеню. У період підписання додаткової угоди 20.06.2018 року ступінь наявних психічних розладів у [PERSON] , 1956 року народження, був такий, що істотно впливав (обмежував) на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, враховуючи вищезазначені висновки Верховного Суду та Верховного Суду України, наданий стороною позивача висновок судово-психіатричного експерта № 127 від 15.03.2019 року не може бути беззаперечним доказом неспроможності [PERSON] в момент вчинення оспорюваного правочину розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому його оцінку необхідно надавати у сукупності з іншими доказами, які надані сторонами під час розгляду даної справи. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок довести обставини, про існування яких він стверджує суду. У зв`язку із цим саме позивач, стверджуючи суду, що під час укладання оспорюваної додаткової угоди, особа, яка мала право підписувати дану угоду від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда», [PERSON] перебував у такому стані, що не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, мав надати докази перебування у такому стані, чого зроблено в повній мірі не було, так як судові позивачем надано лише висновок судово-психіатричного експерта № 127 від 15.03.2019 року. Допитані судом свідки не засвідчили суду жодних достовірних фактів, які б вказували на те, що [PERSON] перебував у такому стані, що не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Більш того, сам [PERSON] , під час його допиту в якості свідка, зазначив, що він розумів те, що необхідно рятувати товариство, а тому й підписав оспорювану додаткову угоду. З його показів випливає, що дійсно він перебував у хворобливому стані, так як перед підписанням додаткової угоди переніс інсульт, що вплинуло на його стан здоров`я, однак чітко розумів під яким документом він підписується і які наслідки має даний підпис. Він в добровільному порядку покинув лікарню, в якому перебував на той момент та з`явився на підписання цієї угоди. Крім цього, суд зазначає, що при підписанні оспорюваної угоди були присутніми, окрім підписантів, й інші особи, як зі сторони відповідача, так і зі сторони позивача (дружина та син останнього, а також представник позивача у даній справі [PERSON] ), яким також було відомо про стан здоров`я [PERSON] , однак жоден із присутніх осіб не зазначив про необхідність відкладення підписання угоди на іншу дату у зв`язку з таким станом здоров`я підписанта, що також доводить факт того, що на момент підписання угоди [PERSON] , хоча і перебував у хворобливому стані, однак, хоча і не в повній мірі, але міг розуміти свої дії та керувати ними. Належних та допустимих доказів того, що на [PERSON] , як директора ТОВ «Агрофірма «Тавріда», зі сторони відповідача, перед підписанням оспорюваної додаткової угоди було здійснено психологічний тиск з боку відповідача [PERSON] взагалі не надано. Надані позивачем лист від 14.06.2018 року та вимога про скасування договору оренди землі від 14.06.2018 року, які були направлені на адресу директора ТОВ «Агрофірма Тавріда» [PERSON] [PERSON] жодним чином не підтверджують те, що на [PERSON] , як на директора ТОВ «Агрофірма Тавріда» був здійснений відповідачем якийсь тиск, так як [PERSON] , у даному випадку, діяв у межах наданих йому Законом України «Про Товариство з обмеженою відповідальністю» та Статуту ТОВ «Агрофірма Тавріда» повноважень, оскільки на момент їх направлення був учасником даного товариства і його частка у статутному капіталі складала 80 %. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Тавріда» 40000,00 грн., то вони є похідними від позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди, а тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити. Суд не може погодитися з доводами представника відповідача з приводу того, що [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, оспорювану додаткову угоду було підписано [PERSON] , як орендодавцем, та [PERSON] , як директором ТОВ «Агрофірма «Тавріда». На підставі даної угоди [PERSON] ТОВ «Агрофірма «Тавріда» в особі Квас І.О. було виплачено грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. (даний факт не оспарюється сторонами по справі). Тобто при підписанні додаткової угоди та переданні коштів [PERSON] [PERSON] діяв від імені ТОВ «Агрофірма «Тавріда», як його директор (одноосібний виконавчий орган даного товариства). Як випливає із Статуту ТОВ «Агрофірма «Тавріда» (в редакції, чинній на момент укладання додаткової угоди) директор уповноважений діяти без довіреності від імені товариства, у межах своїх повноважень згідно з контрактом; представляти інтереси товариства у взаєминах з українськими, іноземними юридичними та фізичними особами, у державних юрисдикційних органах (пп. 13.5.1., 13.5.5. п. 13.5. Статуту). Статут ТОВ «Агрофірма «Тавріда» (в редакції, чинній на момент укладання додаткової угоди) не містив відповідальності директора за нанесення збитків товариству. Однак,\~відповідно до\~ч.ч.\~2,\~3\~ст.\~40\~Закону України\~«Про товариство\~з обмеженою\~відповідальністю» члени\~наглядової ради\~товариства та\~члени виконавчого\~органу товариства\~несуть відповідальність\~перед товариством\~за збитки,\~заподіяні товариству\~їхніми винними\~діями або\~бездіяльністю. Член наглядової ради товариства, член виконавчого органу товариства звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з його вини. Таким чином, саме відповідач [PERSON] мав би нести відповідальність за нанесені ТОВ «Агрофірма «Тавріда» збитки у випадку доведення [PERSON] , як особи, яка очолює виконавчий орган товариства, того факту, що дану шкоду було завдано не з його вини. Щодо доводів представника відповідача з приводу того, що позивачем не доведено наявності порушеного права, яке підлягає судовому захисту, суд зазначає наступне. Так, одним із видів діяльності ТОВ «Агрофірма «Тавріда» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння опійних культур (5.2. Статут ТОВ «Агрофірма «Тавріда» (в редакції, чинній на момент укладання додаткової угоди). Реалізацію даного виду діяльності здійснюється ТОВ «Агрофірма «Тавріда» шляхом використання (обробки) земельних ділянок, які, в тому числі, взяті у користування товариством у інших фізичних чи юридичних осіб, шляхом укладення договорів оренди з фізичними чи юридичними особами. Оспорюваною додатковою угодою було фактично розірвано раніше укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,9169 га, що не могло не потягнути за собою завдання збитків товариству, так як воно було позбавлено можливості обробляти дану земельну ділянку та мати з цього дохід. Таким чином, доводи представника відповідача з приводу того, що позивачем не доведено наявності порушеного права, яке підлягає судовому захисту є не спроможними та судом до уваги не приймаються. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Представниками позивача питання про розподіл судових витрат перед судом не порушувалося, тоді як представником відповідача було заявлено клопотання у відповідності до ст. 246 ЦПК України, а тому питання про розподіл судових витрат при винесенні даного рішення судом не вирішувалося. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed