Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

13.04.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, та просив суд постановити рішення, яким поділити майно яке знаходиться у спільній сумісній власності сторін, визнати за ним - позивачем право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , визнати за відповідачем право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він- [PERSON] перебував з 24 грудня 2011 р. в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Шлюбний договір між ними укладено не було. Протягом перебування в шлюбі ними за спільні кошти було придбано нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , при цьому титульним власником дано квартири стала відповідач. В подальшому 06 січня 2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу в добровільному порядку вирішити питання щодо поділу майна змоги не мають, тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом та посилаючись на ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2018 р. справа передана для розгляду судді П`ятничук І.В. Згідно до ухвали судді від 16 квітня 2018 р. відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання. 04.10.2018 р. відповідачем подано відзив на заявлені позовні вимоги відповідно до якого відповідач вказує на те, що дана спірна квартира була придбана виключно за її особисті кошти, тому просила в задоволенні позову відмовити. 03.12.2018 р. представником позивача подано відповідь на відзив у вказаній справі. 18.01.2019 р. представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив. Відповідно до ухвали суду підготовче провадження по справі закінчено та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належим чином, судом явка позивача була визнана обов`язковою, оскільки представник позивача не міг надати вичерпної відповіді на питання суду та представника відповідача, однак позивача і в подальшому в судові засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розгляду справи в відсутності позивача та його представника, тому судом вирішено питання щодо можливості розгляду справи в відсутності позивача. Представник позивача адвокат Чорна А.М. в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила вимоги задовольнити, вказуючи на те, що спірна квартира була придбана за рахунок спільних коштів подружжя, відповідач є лише титульним власником спірної квартири, однак сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спірної квартири, тому позивач бажає отримати в натурі свою частку у спільної власності розміром Ѕ квартири, також зазначала що вартість спірної квартири складає 1880200,14 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна № 003-24112017. В подальшому, в судові засідання не з`явилась, позивачем надано суду заяву з проханням розгляду справи в відсутності його - позивача та його представника, тому судом вирішено питання щодо можливості розгляду справи в відсутності представника позивача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала, вказувала, що дана квартира придбана виключно за її особисті кошти, тому просила в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити, в подальшому в судові засідання не з`явилась, з врахуванням того, що при розгляді справи приймає участь представник відповідача адвокат Горбаль Н.В. є можливим розгляд справи в відсутності відповідача. Представник відповідача адвокат Горбаль Н.В. в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала вказуючи на те, що спірна квартира придбана виключно за кошти відповідача, які набуті нею ще до реєстрації шлюбу, внаслідок придбання та продажу належної їй квартири та отримання кредитних коштів, надані позивачем докази того що дана квартира придбана і за його кошти вважала такими, що не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на те, що позивач на вимогу суду не надав оригінали даних документів, а також в поданому до суду позові не посилався на дані докази, як на обгрунтування заявлених вимог. Враховуючи наведене, просила відмовити в задоволенні заявлених вимог. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи 24.12.2011 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї про що зроблено актовий запис № 4260 ( а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06 січня 2017 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що складено актовий запис №5. ( а.с. 7) Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 Сімейного кодексу України власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.06.2014 р. однокімнатна квартира загальною площею 54,,6 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м. за адресою : [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] ( а.с. 7,8). Згідно до звіту про оцінку майна № 003-24112017 ТОВ «Міжрегіональна агенція незалежної оцінки» квартиру за адресою : [ADDRESS] оцінено в 1880200 грн. 14 коп. ( а.с. 9-20). Як вказує позивач, дана квартира придбана за час перебування його в шлюбі з відповідачем, за спільні кошти подружжя, на підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду копії платіжних доручень за період вересень-жовтень 2011 р. з яких вбачається, що позивач - [PERSON] до реєстрації шлюбу з відповідачем від компанії ТОВ «Тривіта» отримував грошові кошти з призначенням платежу: «Поповнення картрахунку [PERSON] та повернення безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі». Також на підтвердження заявлених вимог позивачем надано копії банківських виписок (2012-2013 р.) з яких вбачається, що позивач - [PERSON] під час шлюбу з відповідачем від компанії ТОВ «Тривіта» отримував грошові кошти з призначенням платежу: «Поповнення картрахунку [PERSON] та повернення безповоротної фінансової допомоги згідно з договором №16 від 14.12.2011 р. ». Однак, самого договору ;16 від 14.12.2011 р. позивачем суду не надано, що фактично позбавляє суд можливості надати оцінку правовідносинам які склались між [PERSON] та ТОВ «Тривіта», також позивачем не надано і оригіналів вказаних квитанцій які були витребувані судом. Також як встановлено в судовому засіданні засновником та керівником ТОВ «Тривіта» є [PERSON] , що свідчить про те, що транзакції позивача на своє ж ім`я можуть доводити лише те, що останній з заснованого ним товариства перераховував кошти на свій же картковий рахунок. Таким чином, вказані платіжні доручення не свідчать про те, що вказані кошти з карткового рахунку позивача були спрямовані на погашення зобов`язань за кредитним договором, який уклала На відміну від заявлених позовних вимог заперечення відповідача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а саме: як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2007 року відповідач придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.11.2007 р., посвідченого Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № кдз-6764 (копія додається). Загальна вартість квартири склала 429 250 (чотириста двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., що є еквівалентом 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) доларів США 00 центів по курсу НБУ на день підписання договору. ( а.с. 52). Сума договору від 22.11.2007 р. за придбання квартири була сплачена відповідачем за рахунок коштів, які: 1) були надані їй її матір`ю - [PERSON] , у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) доларів США, які остання отримала внаслідок продажу своєї квартири за адресою: [ADDRESS] (продаж вчинено за 374 000,00 грн., що є еквівалентом 74 000,00 доларів США за курсом НБУ (5,05 грн./1 дол.) на 13.11.2007 р.), що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.11.2007 р., посвідченим Бушнінок Л.О., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 13.11.2007 р. (а.с. 51) 2) були отримані у кредит за кредитним договором від 22.11.2007 р. № ML-003/278/2007 у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США, що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку [PERSON] за період з 22.11.2007 р. по 07.06.2013 р. Зазначений кредит був погашений Відповідачем достроково 07.06.2013 р., що також підтверджується довідкою № 32-2-2/358 від 10.09.2018 р. ( а.с. 56) Розрахунок за договором від 22.11.2007 р. за придбання квартири був проведений до підписання цього договору (п. 2.1 договору купівлі-продажу від 22.11.2007 р.). В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.07.2013 р. відповідач продає квартиру за адресою: [ADDRESS] (була набута до шлюбу та є її особистою приватною власністю) за 559 510 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп., що є еквівалентом 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США по курсу НБУ. ( а.с. 53) Розрахунок за цим договором за продаж квартири ( [ADDRESS] ) був проведений з Відповідачем до підписання цього договору (п. 2.1 договору купівлі-продажу від 29.07.2013 р.) безпосередньо з продавцем - [PERSON] , що також може бути підтверджено покупцем за цим договором- [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). На наступний день після укладання договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] 01.08.2013 р. відповідач уклала договір про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації № НБ-1180 від 01.08.2013 р. та у подальшому 15.05.2014 р. уклав договір міни № НБ-1180/1 від 15.05.2014 р. майнових прав в обмін на цінні папери. Довідкою від 29.05.2014 р. підтверджується, що [PERSON] придбала на вторинному ринку Лот облігацій в розмірі 596200 (п`ятсот дев`яносто шість тисяч двісті) шт. В обмін зазначеного Лоту облігацій [PERSON] передані майнові права на квартиру [ADDRESS] вартістю 420 420 (чотириста двадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 70070,00 грн. Оплата була проведена в повному обсязі, претензії до інвестора відсутні. Зазначене також підтверджується довідкою від 29.05.2014 р., виданої ПрРАТ «Національна будівельна компанія». ( а.с. 55) Таким чином, грошові зобов`язання за вищевказаним договором за придбання квартири [ADDRESS] (Спірна квартира) Відповідачем виконані за рахунок коштів, які були нею отримані внаслідок продажу її квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві приватної власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу. Кошти, які були набуті до шлюбу, або одержані під час шлюбу за реалізоване майно, яке належало одному з подружжя до шлюбу. Кошти, одержані від реалізації такого майна, (будинку, квартири), які належали одному із подружжя до шлюбу одним із подружжя, є особистою приватною власністю. Викладене свідчить про те, що спірна квартира є особистою приватною власністю відповідача. Згідно п. 1 ст. 2 ч. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до правових позицій та висновків, які були висловлені Верховним Судом України в постановах по справах: № 6-612цс15 від 01 липня 2015р., № 6-2333цс15 від 25 листопада 2015р., № 6-241цс15 від 16 грудня 2015р., №6-801цс16 від 07 вересня 2016р. №6-846цс16 від 12 жовтня 2016р., № 6-1568цс16 від 07 грудня 2016р., № 6-399цс17 від 05 квітня 2017р. належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Однак, при розгляді даної цивільної справи факт, що джерелом набуття спірної квартири були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя встановлено не було, тому суд вважає за необхідне в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивачу, оскільки судом приймається рішення про відмову в задоволенні позову за рахунок відповідача не коменсуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed