Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

13 квітня 2020 року позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 154515,33 грн., а також 2317,73 грн. судового збору. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 20.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк», котре згодом змінило найменування на Акціонерне товариство «Ідея Банк», та відповідачем було укладено кредитний договір №Z64.00602.003770563. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 70500 грн. зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі за кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 29.03.2019 р. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 24.03.2020 становить 154515,33 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 24.03.2020 р. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02 травня 2019 року. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Проте, відповідач у встановлений строк зобов`язання за Кредитним договором не виконав, з огляду на що 12.06.2019 року за заявою АТ «Ідея Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за №4590 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, включаючи витрати на вчинення останнього. Однак, в подальшому, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.02.2020 року вищевказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 14.04.2020 року у справі відкрито провадження./а.с.37/. Ухвалою суду від 15.05.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження. /а.с.57-58/. Ухвалою суду від 15.05.2020 року розгляд справи відкладено на 12.06.2020 року на 11 год. 00 хв. /а.с.60/. Ухвалою суду від 12.06.2020 року провадження у справі зупинено /а.с. 91-93/. 30.11.2020 року на адресу суду надійшла належним чином завірена копія рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09.07.2020 року винесеного у справі №295/5625/20 за позовом [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживача, шляхом визнання недійсними положень кредитного договору./а.с.100-104/. Ухвалою суду від 01.12.2020 року відновлено провадження у справі /а.с. 105/. Ухвалою суду від 25.01.2021 року витребувано у АТ «Ідея Банк» документи. /а.с.111-113/. Ухвалою суду від 25.01.2021 року розгляд справи відкладено. /а.с.115/. 01.03.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява та промова по справі. /а.с.118-129/. Ухвалою суду від 01.03.2021 року розгляд справи відкладено. /а.с.130-131/. 23.03.2021 року від представника позивача Заставної О.В. надійшла заява на виконання ухвали суду. /а.с.136-140/. 24.03.2021 року від представника позивача Карпець Ю.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог. /а.с.145-150/. 05.05.2021 р. від відповідача [PERSON] надійшло пояснення та розрахунок згідно кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в частині боргу у сумі 60782,43 грн. Водночас, просив суд врахувати строк позовної давності та рішення Богунського районного суду м.Житомира. Згідно пояснення та розрахунку щодо кредитного договору, які надійшли на адресу суду 05.05.2021 р. від відповідача [PERSON] вбачається, що на користь банку підлягає стягненню 45143,27 гривень основного боргу, 8300, 32 гривень простроченого основного боргу (19 270,07 гривень -10 969, 75 гривень, які були сплачені як плата за обслуговування кредиту і підлягають зарахуванню в прострочену заборгованість за п. 2.1. Договору), 7338, 84 гривень процентів за кредитом, а всього 60 782, 43 гривень. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін, а також суд приймає до уваги заяву представника позивача про зменшення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 20.03.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z64.00602.003770563, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 70500 грн., зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру. /а.с.18/. Однак, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість за договором №Z64.00602.003770563 від 20.03.2018 року, яка згідно довідки - розрахунку заборгованості станом на 24.03.2020 року становить 154515,33 грн. та складається із наступного: основний борг 57154,5 грн., прострочений борг 10205,9 грн., прострочені проценти 15893,42 грн., строкові проценти 109,29 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту 2340,6 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 51253,5 грн., та пеня за несвоєчасне погашення платежів 17558,12 грн. /а.с.22/. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 02 травня 2019 року на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до [PERSON] будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Однак, [PERSON] належним чином не відреагувала на вимогу та зобов`язання за вищезгаданим договором кредиту не виконала./а.с.23/. Відповідач у встановлений строк зобов`язання за Кредитним договором не виконав, з огляду на що 12.06.2019 за заявою АТ «Ідея Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за №4590 про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором, включаючи витрати на вчинення останнього. Однак, в подальшому, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.02.2020 року вищевказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Водночас, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 липня 2020 року по справі № 295/5625/20 за позовом [PERSON] до AT «Ідея Банк» про захист прав споживача, шляхом визнання недійсними положення пункту 1.10 та пункту 6 кредитного договору від 20.03.2018 року № Z64.00602.003770563, вказані пункти кредитного договору визнані недійсними. Постановою Житомирського апеляційного суду від 06.10.2020 року зазначене рішення залишене без змін. Як вбачається із виписки по рахунку (додаток 4 до позову банку) та із визнаного недійсним п. 6.1 Договору, [PERSON] у квітні 2018 року сплатила 3891 гривень на погашення кредиту, з яких 2848, 20 грн. за його обслуговування. У травні 2018 року відповідачем було сплачено 3985 гривень, з яких 2827 грн. плата за обслуговування кредиту. У червні 2018 року 3990 грн., з яких 2805, 90 грн. плати за обслуговування кредиту. У серпні 2020 року 4000 грн., з яких 2488, 65 грн. плати за обслуговування кредиту. Розмір щомісячної плати за обслуговування кредиту вбачається із п. 6.1 Кредитного договору. Тобто [PERSON] було сплачено всього 10 969, 75 гривень на погашення плати за користування кредитом, яка була визнана недійсною судом. Таким чином, суд приймає до уваги покликання представника відповідача, що відповідно до п. 2.1 Кредитного договору від 20.03.2018 року, дана сума повинна бути зарахована для оплати простроченої заборгованості за кредитом (простроченого основного боргу). В той же час, банк згідно поданого ним розрахунку зараховує 8162, 79 грн. в рахунок погашення процентів 23.11.2020 року, коли такий платіж не здійснювався, (п. 40 таблиці «Детального розрахунку по кредиту» наданого банком). Згідно вимоги банку від 02.05.2019 року (додатки № 6-7 до позову) банк вимагав достроково повернути кредит протягом 30-ти днів. У зв`язку із цим з 02.05.2019 року, після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, банк втратив право нараховувати проценти за кредитним договором. Як вбачається із наданого банком «Детальним розрахунком по кредиту» станом на 19.05.2019 року, тобто після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, розмір прострочених процентів складав 7338, 84 гривень (п. 20 таблиці розрахунку), які підлягають до стягнення. Щодо стягнення пені у сумі 17 558, 12 гривень, суд звертає увагу на наступне. Банк зазначає у розрахунках, що пеня складається із пені за строковим боргом у сумі 1581, 70 грн. та пені за процентами та платою за обслуговування кредиту у сумі 15976, 41 грн. Але остання судом визнана незаконною і банк не має права нараховувати пеню на плату за обслуговування кредиту. У першій графі таблиці «Розрахунку пені за процентами та платою за обслуговування кредиту», банк зазначає, що нараховує пеню на суму 3692, 42 грн. станом на 22.05.2018 р. Але у «Детальному розрахунку по кредиту» банк зазначає, що прострочені проценти за цей період відсутні. Крім цього, всі інші суми зазначені, як прострочені проценти в Колонці № 10 не узгоджуються із Колонкою № 4 таблиці «Розрахунок пені за відсотками та плати за обслуговування», а враховуючи направлення банком вимоги про дострокове погашення кредиту припинилося право банка нараховувати і пеню з цих підстав. Крім того, відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 258 Цивільного кодексу України визначає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені. Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.(п. 73, 75 Постанови ВП ВС від 28.03.2018 року справа №444/9519/12). Враховуючи дані обставини відповідно до положень ст. 267 Цивільного кодексу України, крім вищевикладеного, суд вважає за можливе застосувати до вимог AT «Ідея Банк» позовну давність, з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем останній платіж був здійснений 17.12.2018 року, а до суду із позовом банк звернувся тільки 24.03.2020 року. І як вже зазначалося банк провів нарахування пені на суму плати за обслуговування кредиту, які [PERSON] не зобов`язана сплачувати за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.07.2020 року та на проценти після 02.05.2019 року. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, із заявлених банком сум у своїй заяві про зменшення позовних вимог: 1.Основний борг - 45143,27 гривень. 2.Прострочений основний борг - 19 270,07 гривень. 3.Прострочені проценти - 16767,57 гривень. 4.Строкові проценти - 686, 70 гривень. 5.Пеня- 17558,12 гривень, Відтак, на користь банку підлягає стягненню 45143,27 гривень основного боргу, 8300, 32 гривень простроченого основного боргу (19 270,07 гривень -10 969, 75 гривень, які були сплачені як плата за обслуговування кредиту і підлягають зарахуванню в прострочену заборгованість за п. 2.1. Договору), 7338, 84 гривень процентів за кредитом. А всього 60 782, 43 гривень. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Ідея Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задоволити частково, а саме стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 60782,43грн. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2317,73 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial