Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

12 лютого 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: усунути [PERSON] від спадкування спадщини його матері [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка заповідала усе своє майно батькові позивача - [PERSON]. Після її смерті із заявами про прийняття спадщини звернулись сини померлої [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], який після себе заповіту не залишив. Як зазначає позивач, його батько проживав зі своєю матір'ю однією сім'єю більше 20 років. [PERSON] через похилий вік була у безпорадному стані, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивач зазначає, що саме його батько - [PERSON] за нею доглядав, надавав допомогу по господарству, готував їй їжу, прав білизну та одяг, водив на прогулянки, допомагав купувати ліки. Натомість [PERSON] жодної допомоги матері не надавав та вчиняв дії, які їй шкодили, а тому має бути усунений від спадкування після смерті матері. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що заявлені вимоги не обґрунтовані та не доведені допустимими доказами. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулось 07.04.2014 року заявлені вимоги підтримала. Третя особа - Головне управління юстиції у м.Києві в судове засідання представника не направила, в заяві, яка надійшла до суду вони зазначають, що у вирішенні позовних вимог покладаються на розсуд суду та просять слухати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, відповідача та її представника, третю особу, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина на 30/100 частин жилого будинку [ADDRESS], що належала їй на праві власності. Сторони в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження та заповіла все своє майно [PERSON], який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В той же час до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся і [PERSON], який на день смерті матері був непрацездатним, а тому мав обов'язкову частку у спадщині. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO] року, тобто до закінчення шестимісячного строку, який встановлений законодавством для звернення із заявою про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - [PERSON] та донька - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. Зазначені обставини сторонами визнані та не заперечувались. Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Позивач в судовому засіданні пояснив, що безпорадний стан у [PERSON] був через похилий вік, оскільки вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. В той же час в судовому засіданні будь-яких доказів щодо перебування на лікуванні [PERSON] та її безпорадного стану суду надано не було. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не підтвердили, що [PERSON] була в безпорадному стані. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В судовому засіданні стороною позивача на виконання вимог ч.1 ст.60 ЦПК України не було надано жодного доказу на підтвердження безпорадного стану у [PERSON], що унеможливлювало її існування без сторонньої допомоги; також не надано доказів, що позивач неодноразово звертався до відповідача чи до її померлого чоловіка [PERSON] щодо надання допомоги спадкодавцю та вони ухилялись від надання такої допомоги. Отже, оскільки в судовому засіданні не доведено безпорадного стану померлої [PERSON], як і того, що відповідачка та її померлий чоловік ухилялись від надання їй допомоги, враховуючи, що [PERSON] помер та питання прийняття спадщини регулюється нормами ЦК України, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути задоволені в частині усунення [PERSON] від права на спадкування. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed