Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

13.02.2019р. [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06.08.2017р. [PERSON] в кінці своєї земельної ділянки, яка межує з ділянкою позивача, спалював рослинні залишки зі свого городу. По сухій траві вогонь перекинувся на територію [PERSON] та опалив п'ять належних їй фруктових дерев та чотири кущі винограду, в результаті чого їй було заподіяно матеріальну шкоду на суму 1188,00 грн. Посилаючись на винну поведінку відповідача, яка призвела до знищення її майна, [PERSON] на підставі ст.. 1166 ЦК України, просила суд стягнути з [PERSON] заподіяні їй збитки у вищезазначеній сумі, а також судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн. та на професійну правничу допомогу в сумі 500 грн. 18 березня 2019р. до Голопристанського районного суду надійшов відзив, згідно якого [PERSON] позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки 06.08.2017р. рослинні залишки зі свого городу не спалював, взагалі в кінець городу не виходив, а на момент інциденту відпочивав в будинку. Таким чином, заперечує свою причетність до пошкодження дерев та кущів [PERSON] та вважає, що позивачем не доведено його вину і як наслідок він не повинен відповідати за спричинену їй шкоду. На цих підставах просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та наполягала на їхньому задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в їхньому задоволені відмовити з підстав зазначених ним у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оголосивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та підлягають залишенню без задоволення виходячи з наступного. Відповідно до накладної та заказу №288 встановлено придбання [PERSON] в березні 2013 року фруктових дерев та кущів на загальну суму 15760,00 грн. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] зверталася з заявами до начальника Голопристанського РВ ГУ ДСНС України, начальника Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області та голови Гладківської сільської ради з приводу пошкодження дерев та кущів на її земельній ділянці, яке мало місце 06.08.2017р. В заявах позивач вказувала, що вогонь перекинувся з території сусіднього домоволодіння за місцем проживання відповідача, після спалювання останнім залишків сухих рослин та сміття. За зверненням позивача, Гладківською сільською радою було створено комісію, яка за результатом обстеження саду [PERSON] встановила, що три одиниці дерев: абрикос та дві яблуні повністю згоріли та залишились лише стовбури від дерев, один персик та одна яблуня відстали ростом проти інших трирічних дерев, які не були ушкоджені вогнем. Три кущі винограду також згоріли повністю, а ще три відстали в рості. Вказані відомості підтверджені актом обстеження зелених насаджень від 06.07.2017р. За результатом проведення перевірки Державною екологічною інспекцією у Херсонській області було встановлено, що розмір шкоди, яка була заподіяна [PERSON] в результаті пожежі 06.08.2017р. становить 1188,00 грн. Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, і також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання відповідальності на підставах даної статті необхідна наявність складу правопорушення: 1) наявність шкоди; 2) про\-типравна поведінка особи, яка заподіяла шкоду; 3) причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою особи, що його заподіяла. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Окрім інших письмових доказів до матеріалів позову [PERSON] було долучено Висновок, затверджений начальником Голопристанського ВП, зі змісту якого вбачається, що під час перевірки 06.07.2017р. позивач за городом виявила дим, підійшовши побачила, що полум'я від сухої трави розповсюджувалось зі сторони сусіда Поляк. Внаслідок пожежі обгоріли фруктові дерева. В ході спілкування [PERSON] з відповідачем, останній начебто підтвердив, що пожежа виникла через нього оскільки він спалював сміття. При цьому, як встановили працівники поліції, [PERSON] повідомив, що він траву не палив та від чого почалась пожежа йому не відомо. Посилаючись зміст встановлених в цьому документі обставин в сукупності з іншими доказами, позивач вважала факт спричинення шкоди її майну діями відповідача доведеним. Однак, з таким висновком суд погодитись не може та вважає, що на виконання положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч. 6 вказаної статті, обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи з питань: чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою є вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Таким чином, виходячи з приписів вищевказаної статті, суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів причетності відповідача до спричинення шкоди майну позивача, а тому дана обставина не визнається доведеною та її підтвердження потребує інших засобів доказування. Аналізуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд вважає, що [PERSON] належним чином доведено факт заподіяння їй шкоди та її розмір. При цьому, вина [PERSON] в пошкодженні дерев позивача не знайшла свого підтвердження, а тому відсутні підстави для покладення на відповідача обов'язку компенсувати [PERSON] заподіяні їй збитки. Враховуючи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд виходячи з положень ст.. 141 ЦПК України, також відмовляє в стягненні з відповідача понесених позивачем судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed