Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

12 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В належній їй квартирі зареєстрований її син [PERSON] Однак останній з 2001 року і по даний час у вказаному житловому приміщенні не проживає, тому втратив право користування житлом, оскільки більше року відсутній у квартирі, яке на праві приватної власності належить позивачу. Під час останньої їхньої розмови, відповідач відмовився добровільно знятись з місця реєстрації. Жодних особистих речей відповідача у будинку немає. Реєстрація [PERSON] у вищевказаній квартирі тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідач не несе ніяких обовязків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, проте комунальні послуги позивачу нараховують з розрахунку на всіх осіб зареєстрованих по даній адресі. Оскільки. [PERSON] не проживає у [INFO] понад строки встановлені законодавством позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила задовольнити позовні вимоги та не заперечила щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про\~ проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Частиною 4\~ст. 223 ЦПК України\~визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 1 ст. 223 \~та частини 1 ст. 280 ЦПК України, а також того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на те, що представник позивача не заперечив проти винесення заочного рішення, з огляду на подання позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. Суд, вислухавши представника позивача, показання свідка, дослідивши докази, надані на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступних\~ висновків. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS], зареєстрована в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 7). З довідки № 2487 від 08.10.2018 року Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про склад сімї встановлено, що склад сімї [PERSON], [ADDRESS], [PERSON] власник, [PERSON] син (а.с. 8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.10.2018 року власник квартири [ADDRESS] Л.І. проживає одна, оскільки її син [PERSON] зареєстрований по даній адресі, але не проживає, місце проживання не відоме з часу виїзду за кордон (а.с. 9). З копії будинкової книги № 437 для прописки громадян, що проживають [INFO] на вул. Паркова в м.Тлумач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою (10-12). Відповідно до акту підтвердження місця проживання за адресою [INFO] від 16.10.2018 року за даною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON], останній фактично не проживає по місцю реєстрації ( а.с. 39). Свідок [PERSON], пояснив суду, що [PERSON] близько восьми девяти років не проживає у вказаному будинку, його речей там не бачив, перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинить. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В ході розгляду справи як позивач, так і свідок [PERSON], зазначили, що відповідач з 2001 року не проживає в [INFO], жодного звязку з того часу з даним житлом не підтримує, його речей там немає, однак йому ніхто не чинить перешкод в користуванні будинком. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач з\~ 2001 року не проживає у [INFO], перешкод у користуванні житлом відповідачу ніхто не чинить, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивачів.\~

Outcome: approved