Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

14.04.2014 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 23.12.2007 №001-09140-231207 в розмірі 2244,61 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2007 між ТОВ «Комерційний банк «Дельт», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №001-09140-231207, за умовами якого банком надано споживчий кредит на загальну суму 1866,00 грн. із розміром процентної ставки 12% річних. Згідно договору відповідачка зобов'язалася своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші обов'язки згідно кредитного договору. Однак порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 24.02.2014 має заборгованість у зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2007 між ТОВ «Комерційний банк «Дельт», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №001-09140-231207, за умовами якого банком надано споживчий кредит на загальну суму 2201,88 грн. із розміром процентної ставки 12% річних на строк 36 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 22.12.2010. Грошові кошти надані банком на придбання майна, згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі від 23.12.2007 №KVD_00000585 - у сумі 1866,00 грн., на оплату позичальником страхового платежу ЗАТ «СК «Брама життя» за договором добровільного страхування життя від 23.12.2007 №001-09140-231207 - у сумі 335,88 грн. Згідно п. 2.4 вказаного кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитором не рідше одного разу на місяць в день, який відповідає даті укладання договору, на суму фактичної заборгованості за кредитом виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). Згідно з п. 2.5 за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 2,7% в місяць. Згідно з п. 2.6 плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується кредитором щомісячно в останній робочий день місяця, починаючи з дня надання кредиту, на повну суму кредиту, зазначену у п. 1.1 договору, наданого позичальнику, незалежно від фактичної кількості днів користування кредитом в періоді нарахування. У відповідності до п. 2.9 починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісячно не пізніше 23 числа кожного місяця зараховує на рахунок кредитора, заначений у п. 2.11 цього договору, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 134,00 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку 1 до цього додатку до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Як визначено статтею 526 ЦК України (ЦК), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Встановлено, що позивач на виконання умов договору №001-09140-231207 надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 2201,88 грн. Відповідачка в порушення умов договору обов'язку щодо повернення кредиту та сплати процентів відповідно до графіку платежів належним чином не виконала, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК у разі порушення майнового права особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Згідно наявних матеріалів справи слідує, що станом на 24.02.2014 заборгованість відповідачки [PERSON] по кредитному договору від 23.12.2007 №001-09140-231207 складає 2244,61 грн., з яких: тіло кредиту - 916,28 грн., відсотки - 76,01 грн., комісії - 1252,32 грн. Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачкою умов кредитного договору, яке полягає неналежному виконанні обов'язку щодо повернення кредиту та сплаті відсотків, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 2244,61 грн. законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved