Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

13 березня 2018 року позивач звернулася до Рівненського міського суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 13361,73 грн. та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати у розмірі 1290,49 грн. Позовні вимоги мотивує тим, працює в ПрАТ «Рівнеазот», за період лютий-червень 2017 року відповідач не в повному обсязі і невчасно виплачував заробітну плату, відповідно у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, також позивач зазначає, що у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати має право на компенсацію втрати частини доходів відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати». 12 квітня 2018 року від представника ПрАТ «Рівнеазот» до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення компенсації втрати частини доходів, оскільки, як зазначає, ці вимоги є безпідставними, та такими що не відповідають вимогам чинного законодавства, на заперечення вказаних вимог посилається на положення статей 4,7 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та на ту обставину, що позивачем не надано доказів на підтвердження виплати заборгованості та даних про відмову роботодавця у виплаті компенсації. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши 16 квітня 2018 року до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Від представника відповідача 18 квітня 2018 року надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника ПрАТ «Рівнеазот», за наявними у справі матеріалами. Із врахуванням наведеного розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши матеріали справи і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що позивач працює у ПрАТ «Рівнеазот». Відповідно до довідки ПрАТ «Рівнеазот» №439 від 28 лютого 2018 року, [PERSON] станом на 28.02.2018 року належить до виплати 13361,73 грн. в тому числі заробітна плата за лютий 2017 року -2412,46 грн., за березень 2017 року - 1457,93 грн., за квітень 2017 року - 3228,02 грн., за травень 2017 року - 3697,21 грн., заробітна плата за червень 2017 року - 2566,11 грн. Відповідно до вимог частини 1 ст.115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» Ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до вимог ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Згідно наданого позивачем розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати становить 1290,49 грн. Оскільки такий розрахунок проведений позивачем у відповідності до вимогст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та з урахуванням індексів інфляції в період невиплати заробітної плати, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. На заперечення позовних вимог в частині стягнення компенсації відповідач посилається на положення статей 4,7 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та на ту обставину, що позивачем не надано доказів на підтвердження виплати заборгованості та даних про відмову роботодавця у виплаті компенсації. Відповідно до вищезазначених норм, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, також передбачено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Судом встановлено та не спростовано відповідачем факт заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі у сумі 13361,73 грн. Враховуючи зміст позовних вимог та встановлені по справі обставини, недоречним суд визнає і посилання відповідача на положення статей 4,7 Закону № 2050-ІІІ. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача зайшли своє підтвердження та підлягають до повного задоволення.. Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати. Судовий збір за позов майнового характеру у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved