Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

12 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 09 серпня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір №BLаЖГА00060188, відповідно до якого останній отримав кредит на поточні потреби у сумі 15 000 грн. зі сплатою 15% річних, строком до 09 серпня 2014 року. Пунктом 4 спеціальної частини договору передбачена щомісячна комісія в розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно з п. 2.5.2. загальної частини договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, визначений у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлених у графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом. У відповідності до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання (ставка, яка розраховується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору - 0,5%). Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 04 травня 2015 року у нього виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 79 169 грн. 81 коп., яка складається із наступного: 13 636 грн. 25 коп. - прострочена сума кредиту, 6 954 грн. 63 коп. - прострочені проценти за користування кредитом, 8 400 грн. - прострочена комісія, 50 178 грн. 93 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України випливає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено, що згідно спеціальної частини та п. п. 1.2, 1.3 загальної частини договору банківського обслуговування №BLаЖГА00060188 від 09 серпня 2011 року, укладеного між сторонами в справі, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав [PERSON] грошові кошти на поточні потреби в національній валюті України, в сумі 15 000 грн., у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії в обмін на зобов'язання останнього повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісію та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Пунктами 2, 3 спеціальної частини та п. п. 1.4, 1.5 загальної частини договору банківського обслуговування визначено, що строк кредитування становить: з дня фактичного надання кредиту на умовах договору включно по 09 серпня 2014 року. Строк повернення кредитування може бути змінено на підставі домовленості сторін та/або на умовах цього договору. Моментом повного виконання боргових зобов'язань позичальником за цим договором є день зарахування на відповідні рахунки банку в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів за користування ним, інших плат, передбачених договором та штрафних санкцій, які можуть бути застосовані до позичальника внаслідок невиконання або неналежного виконання ним умов договору. Місцем виконання договору є місцезнаходження банку. За користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 15%. Відповідно п. 4 спеціальної частини та п. 1.6 загальної частини зазначеного договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно з п. 9 частини та п. 4.3 загальної частини договору банківського обслуговування у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені становить 0,50%. Пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) (а. с. 9-17). Кредитний договір банківського обслуговування №BLаЖГА00060188 від 09 серпня 2011 року не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам він був підписаний сторонами в справі. Факт виконання банком зобов'язань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. У добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів. З наданого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» розрахунку вбачається, що станом на 04 травня 2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту у розмірі 79 169 грн. 81 коп., яка складається із наступного: 13 636 грн. 25 коп. - основна заборгованість по кредиту, 6 954 грн. 63 коп. - заборгованість по відсоткам, 8 400 грн. - заборгованість по комісії та 50 178 грн. 93 коп. плата за пропуск платежів (пеня) (а. с. 19-20). Розмір заборгованості за кредитним договором банківського обслуговування №BLаЖГА00060188 від 09 серпня 2011 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають 79 169 грн. 81 коп. заборгованості за вказаним вище кредитним договором, що виникла станом на 04 травня 2015 року. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 791 грн. 69 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved