Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

12 травня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначив, що 23 вересня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав у борг 30 000 гривень під зобов'язання повернути суму боргу до 23 січня 2015 року. В обумовлений договором строк [PERSON] борг не віддав. За таких обставин просить суд стягнути з [PERSON] вищевказану суму боргу у розмірі 30 000 гривень, а також три відсотки річних відповідно до ст.625 ЦК України за період з 21.05.2015 року по 21.04.2015 рік у сумі 216,99 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини свої неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, судом встановлене наступне. З матеріалів справи встановлено, що 23 вересня 2014 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] гроші у сумі 30 000 гривень та зобов'язався повернути борг до 23 січня 2015 року. Вказане підтверджено наданою суду розпискою позичальника. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою розпискою посвідчено передання позивачем відповідачеві 23 вересня 2014 року грошової суми у розмірі 30 000 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданої розписки [PERSON] зобов'язався перед [PERSON] повернути останньому борг до 23 січня 2015 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як встановлено в судовому засіданні у позивача [PERSON] на теперішній час знаходить оригінал виданої [PERSON] боргової розписки, що свідчить про те, що останній не виконав свої зобов'язання та не повернув позичальнику свій борг. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики та сплати 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Сума 3% річних за період з 24.01.2015 року по 21.04.2015 рік включно (виходячи із заявлених позовних вимог) становить 216,99 гривень (30000 * 3% *88 днів/ 100 * 365). Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 30000 гривень, 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання у сумі 216,99 (за період з 24 січня 2015 року по 21 квітня 2015 рік включно) гривень, а всього 30216,99 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 302,17 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved