Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

14.01.2015р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В судове засіданні представник позивача не з'явився попередньо надавши до суду заяву в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Від відповідача: Судіївської сільської ради Полтавського району та третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли письмові заяви про розгляд справи без участі їх представників не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00014714592 від 13.11.2014р.(а.с.6) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Встановлено, що померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Судіївської сільської ради 26 лютого 1999 року та зареєстрований в реєстрі за № 64, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла онуку [PERSON](а.с. 14). Згідно довідки № 608 від 26 листопад 2014 року, виданої виконкомом Судіївської сільської ради, житловий будинок з господарськими будівлями, що належав [PERSON] знаходиться в [ADDRESS] Полтавського району Полтавської області(а.с. 15). Згідно виписки із земельно - кадастрової книги Судіївської сільської ради № 645 від 15 грудня 2014 року, в користуванні померлої знаходиться земельна ділянка загальною площею - 0,06 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Дана земельна ділянка не приватизована та належить до Державного фонду (а.с.12). У встановлений законом термін спадкоємець за заповітом [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою для оформлення своїх спадкових прав на спадкове нерухоме майно після померлої [PERSON]. Згідно листа № 1057 від 19 листопада 2014 року, судом встановлено, що Полтавська районна державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначене майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та для вирішення питання рекомендує звернутися до суду з відповідним позовом про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свідоцтво про смерть [PERSON] було втрачено. Згідно довідки № 609 від 26 листопада 2014 року, виданої виконкомом Судіївської сільської ради, судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, до дня смерті постійно проживала і була прописана в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Спадкоємець померлої - онук [PERSON], який приступив до управління спадковим майном шляхом проведення поточного ремонту садиби в шестимісячний термін з дня смерті бабусі в [ADDRESS]. Земельна ділянка 0,06 га не приватизована. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 17 грудня 2014 року спадкове нерухоме майно складається в цілому з: житловий будинок (загальна площа -51,1 кв.м., житлова площа - 25,9 кв.м.)- літ. А-1,а, погріб - літ. б, літня кухня - літ. Б, сарай - літ. Б1, убиральня - літ. В, ворота - № 1, огорожа - № 2, огорожа - № 3, колодязь питний - № 4, огорожа - № 5. Згідно архітектурно - будівельного висновку комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» встановлено, що будівлі розташовані на земельній ділянці без відхилень від Державних будівельних норм України. Стан житлового будинку в [ADDRESS] (А-1,а) житловою площею 25,9 кв.м., придатний для подальшої експлуатації за призначенням. Отже, судом встановлено, що відсутність правовстановлюючого документу, який засвідчує право власності померлого на нерухоме майно є підставою, яка позбавляє спадкоємця можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на нього та одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. У відповідності до ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 1225, 1241, 1266, 1268 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved