Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

14.01.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (далі заява про встановлення) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанняс заяви на встановлення відповідач ініціювала одержання та погодилася на умови користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердила укладаня між нею та банком кредитного договору. Згідно п.3.2 заяви на встановлення відповідач просила надати їй кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок [NUMBER] , в межах встановлення максимальних параметрів кредитування 12400 грн. Відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 12400 грн., із строком користування 36 місяців. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач станом на 26.06.2020 року допустила заборгованість на суму 15446,52 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Калинівського районного суду від 07.07.2020 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Також на офіційному веб-сайті судової влади було розміщено повідомлення про розгляд справи. Відповідач була вчасно та належним чином повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавала, відзиву на позовну заяву не надіслала, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслала. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч .2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.01.2016 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (далі заява про встановлення) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанняс заяви на встановлення відповідач ініціювала одержання та погодилася на умови користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердила укладаня між нею та банком кредитного договору. Згідно п.3.2 заяви на встановлення відповідач просила надати їй кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок [NUMBER] , в межах встановлення максимальних параметрів кредитування 12400 грн. Відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 12400 грн., із строком користування 36 місяців. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач станом на 26.06.2020 року допустила заборгованість на суму 15446,52 грн. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.06.2020 року має заборгованість 15446,52 грн., яка складається з наступного: - 12209,54 грн. - заборгованість за кредитом (основним боргом); - 2352,92 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; - 6,00 грн. заборгованість за РКО; - 285,23 грн. сума нарахованої пені; - 233,82 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту; - 73,69 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 207,56 грн. втрати від інфляції на суму простроченого кредиту; - 77,76 грн. втрати від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» судові витрати в сумі 2102 грн.

Outcome: approved