overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

13.05.2015 року заявник\~\~[PERSON] звернулася в суд з заявою про призначення її опікуном для її сестрою [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначила, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 11.11.2014 року її сестра [PERSON], [INFO] визнана недієздатною, внаслідок психічного захворювання. Опікуном було призначено батька [PERSON], який помер 23.03.2015 року. З метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів недієздатної сестри, просить призначити її опікуном. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 12.06.2015 року, якою підтримала свої вимоги, просила розглянути справу без її участі. В судове засідання представник заінтересованої особи Баранівської міської ради Житомирської області не з'явився, подав до суду лист від 02.06.2015 року, яким визнав заявлені вимоги, просив розглянути справу без участі представника міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 11.11.2014 року [PERSON], [INFO] визнана недієздатною, призначений опікун її батько - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). 23.03.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Заявник [PERSON] є сестрою [PERSON] (а.с. 5, 6). Згідно з поданням про призначення опікуна від 08.04.2015 року, орган опіки та піклування Баранівської міської ради просить призначити опікуном над [PERSON] її сестру [PERSON] (а.с. 12). В ідповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та про необхідності її задоволення. На підставі ст.ст. 41, 55, 58, 60, 63 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

13.05.2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою вказуючи на те, що [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, є її рідною сестрою являється інвалідом другої групи у зв»язку із захворюванням дитинства. 29.03.2015 року померла її мати, що була опіном, батько ж помер в 1975 році. Через хворобу її сестра не може розуміти значення своїх дій, керувати ними і потребує опіки. Зокрема вона має ознаки глубокої розумової відсталості, не має ніякого запасу знань, не вміє логічно мислити, правильно формулювати речення, неправильно відповідає на питання, які їй ставлять оточюючі. Просить визнати її сестру [PERSON] недієздатною та призначити її, [PERSON]В, опікуном . Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 травня 2015 року було призначено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 311 від 09.06.2015 року [PERSON] страждає уродженою розумовою відсталістю в ступені імбецильності. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Рекомендується визнати її недієздатною із встановленням над нею опіки. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні вказаним в заяві. Представник зацікавленої особи до суду не з»явився, належним чином завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ч 1 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ч.1, 58,60 ЦК України : над недієздатною фізичною особою судом встановлюється опіка, в разі визнання її недієздатною. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до психіатричної експертизи від 09.06.2015 року [PERSON] рекомендується визнати недієздатною та встановити над нею опіку, оскільки вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі зазначеного, ст.240,241 ЦПК України, ст.ст 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

13.05.2015 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання зазначаючи, що відповідач проживає за адресою: [INFO] . Квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Станом на 01 лютого 2015 року відповідач має заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 11081,12 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання та покласти на нього судові витрати у справі. В судове засідання представник ІКПТМ не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить суд винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини: Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України користувачі комунальних послуг, до яких відносяться й послуги з теплопостачання, зобовязані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затвердженим в установленому порядку. Відповідач [PERSON] отримує послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач надані послуги не оплачує, хоча зобов'язаний був щомісячно проводити оплату послуг, що надаються. Згідно довідки про взаєморозрахунки абонента [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.02.2015 року становить 11081,12 грн.(а.с.5) В звязку з тим, що відповідачем не надано до суду доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обовязки щодо сплати за послуги теплопостачання, так і щодо суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості є обґрунтованими. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Позивачем задано до суду платіжні доручення № 2923 від 22.04.2015 року та № 2681 на загальну суму 243,60 грн.(а.с. 2,22) Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. суд стягує з відповідача на рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

13.05.2015 року Національний авіаційний університет звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 17.08.2010 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було договір про навчання №10-1/ОФ-1467, на підставі якої Національний авіаційний університет здійснив кредитування згідно договору про навчання №10-1/ОФ-1467 від 17.08.2010 року, сума якого складає 5450 грн. 00 к. та пеня у сумі 929 грн.78 к. Відповідно до п.п.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Національний авіаційний університет свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач - свої зобов'язання по виплаті кредиту належним чином не виконує. Внаслідок чого, станом на 17.10.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті за договором про навчання №10-1/ОФ-1467 від 17.08.2010 року в сумі 5450 грн. 00 к. та пені у сумі 929 грн. 78 к., які позивач просить стягнути з боржника на користь Національного авіаційного університету, поклавши сплату судового збору на відповідача. Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності . Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явився також, проте був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розглядусправи завчасно не надходило до суду. Враховуючи те, щосторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

13.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 29.08.2011 року він надав позику відповідачу [PERSON] в сумі 8000,00грн., яку вона зобовязалася повернути в строк 31.05.2012 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надала йому розписку. На даний час відповідач грошові кошти не провернула, тому він просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму позики в розмірі 8000,00грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Матеріалами справи встановлено, що 29.08.2011 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 8000,00грн. на строк до 31.05.2012року, що підтверджується розпискою відповідача [PERSON] (а.с.3). Відповідач [PERSON] в порушення укладеного договору позики грошові кошти до теперішнього часу позивачу не повернула. Частиною 2 ст.1047 Ц України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання зобовязання, чим порушує права позивача [PERSON], суд вважає, що є підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики у розмірі 8000,00грн. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн., згідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

13.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON], третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м Бердянську реєстраційної служби Бердянського міжрайонного управління юстиції у Запорізькій області, у якому просив - виключити з актового запису № 169 від 19.02.2015 р. про народження [PERSON] , [INFO], відомості про батька - [PERSON] [INFO] з виданням нового свідоцтва про народження з урахуванням наведених змін. У позові в обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що він не являється біологічним батьком дитини, оскільки ще задовго до зачаття дитини (приблизно у січні 2013 р.) вони з відповідачкою припинили шлюбні (інтимні) відносини, та взагалі не спілкувалися У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.. Відповідач позов визнала в повному обсязі. Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м Бердянську реєстраційної служби Бердянського міжрайонного управління юстиції у Запорізькій області К.М,Пилипенко просила розглянути справу за відсутністю представника відділу. Вислухавши сторони та вивчивши надані доказі, суд прийшов до наступного висновку. Шлюб між сторонами був укладений 29.10.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], актовий запис №776. Рішенням Бердянського міжрайонного суду від 18.11.2014 року шлюб розірвано. В копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] актовий запис №169 [PERSON], [INFO], батьком вказаний [PERSON], а матерю [PERSON]. Згідно ст. 125 ч.2 п.3 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. У судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] із заявою до відділу ДРАЦС відповідно до вимог ст. ст. 125,126,128 СК України про визначення його батьком [PERSON] не звертався, що також підтвердила відповідач [PERSON], фактично позивач не є батьком [PERSON], а тому його позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

13.05.2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування своєї вимоги послався на те, що 06 листопада 1999 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, через це часто виникали сварки, свідком яких нерідко ставали їхні неповнолітні діти, що негативно відбивалось на їх психоемоційному стані. Він втратила до відповідача почутті поваги та любові, тому вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини вказані в позовній заяві, та додатково пояснив, що не проживає з відповідачем близько трьох місяців, відповідач налаштовує дітей проти нього. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що з відповідачем проживають окремо менше трьох місяців, вважає, що діти повинні проживати з батьком, позивач з дітьми не спілкується, діти ображені на нього, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що з 06 листопада 1999 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-СГ № 173868, виданого повторно 16.03.2004 року відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції Львівській області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії I-СГ № 102333 та серії I-СГ № 329631. В той же час встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, сторони окремо проживають близько трьох місяців, подружніх стосунків не підтримують, позивач як у судовому засіданні 26.06.2015 року, так і 06.08.2015 року пояснив, що не має наміру далі проживати з відповідачем, має іншу сім'ю, тому не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними необхідно розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Отже, позов задовольняється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

13.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] в якому вказав, що 31.08.1996 р. між сторонами було укладено шлюб і вони проживали разом до 05.05.2014р. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, а також безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з часу переїзду відповідача на інше місце мешкання 05.05.2014р., коли вона покинула позивача та сина та переїхала жити до другого чоловіка, спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі. Дитина буде проживати з позивачем, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив суд справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила суд справу розглянути без її участі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 31.08.1996 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 31.08.1996 р. серії 1-ЖС№290458. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№042255 від 24.02.2000 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

13.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк у 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті 20.09.2013 року батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що пропустив встановлений законом строк у шість місяців для прийняття спадщини з поважних причин, через хворобливий стан свого здоровя. Сторони в судове засідання не зявились, позивач через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають. Представник Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився про причини не явки суду не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, але подала письмову заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, заперечень проти позовних вимог не має. Суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.09.2013 року помер [PERSON], який був батьком позивача (а/с 3,4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а/с 5). Відповідно до інформації наданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] спадкова справа до майна [PERSON], померлого 20 вересня 2013 року нею не заводилась (а/с. 40). Виходячи з того, що заповідач не призначив спадкоємця за заповітом вступило в силу спадкування за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦКУ, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON], як син спадкодавця, має право на спадкування, але як вбачається з матеріалів справи, вчасно не подав заяву до нотаріальної контори про вступ в спадщину. Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві після смерті батька він знаходився на стаціонарному лікуванні, хвороба протікала тяжко та з ускладненнями, тому вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про вступ до спадщини (а/с 2,6). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Строк для подання заяви про прийняття спадщини слід визначити у два місяці з дня набрання рішення законної сили. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

13.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, подружжя втратило почуття один до одного. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що шлюбні стосунки сторонами припинено з 13.05.2015 року. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила в рішенні суду вказати, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено з травня 2014 року. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 серпня 2006 року року, актовий запис № 1314. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як надано роз'яснення в п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, на підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів про те, що сторонами було припинено ведення спільного господарства з травня 2014 року, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved