Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

14 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просить зобов`язати [PERSON] внести зміни до відомостей про фізичну особу-підприємця [PERSON] , що містяться в Єдиному державному реєстрі, пов`язаних із її зняттям з реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] здійснити перереєстрацію належного їй на праві власності транспортного засобу у зв`язку із зняттям з реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] внести зміни до персональних даних клієнта АТ «Державний ощадний банк України» пов`язаних із її зняттям з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить квартира за [ADDRESS] . Відповідач на підставі рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у справі № 757/27131/15-ц, яке набрало законної сили 30 травня 2016 року, визнана такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою, у звязку з чим [PERSON] знято з реєстрації за адресою : [ADDRESS] . Незважаючи на ці обставини, відповідач не внесла зміни до реєстраційних документів відносно юридичної особи, у якій вона є засновником та реєстраційних даних як фізичної особи-підприємця, вказала вищевказану адресу як адресу своєї реєстрації при реєстрації належного їй на праві власності транспортного засобу та у персональних даних як клієнта АТ «Державний ощадний банк України». В добровільному порядку, на вимоги [PERSON] , дій щодо внесення знім до вказаних даних, не вчиняє, чим порушує права позивача, як власника квартири. Зважаючи на вказане, [PERSON] змушений звернутись до суду, з метою відновлення порушеного [PERSON] права власника майна. Ухвалою суду від 06 листопада 2020 року дану цивільну справу для розгляду по суті передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, яка постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2021 року скасована, а справа передана до Бориспільського міськрайонного суду Київської області для продовження судового розгляду. 18 травня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 21 липня 2021 року Головний сервісний центр МВС подав до суду пояснення, якими позов просив розглянути у їх відсутність за наявними в матеріалах доказами. Крім того зазначив, що вимоги [PERSON] про зобов`язання відповідача здійснити перереєстрацію належного їй на праві власності транспортного засобу у зв`язку із її зняттям з реєстрації за адресою: [ADDRESS] вважає обгрунтованими та законними. Ухвалою суду від 24 вересня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Належним чином повідомленні сторони про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву до суду не направили. Разом з тим, представник позивача подала до суду заяву, якою позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити, а розгляд справи здійснити у її відсутність. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Суд, дослідивши заяву представника позивача, а також матеріали справи та наявні в ній докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встанов-лює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.12, 80, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповід-но якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 09 березня 2006 року за згодою власника майна [PERSON] , була зареєстрована, як дружина сина [PERSON] , за адресою : [ADDRESS] . Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у справі за № 757/27131/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] остання визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Вказане судове рішення набрало законної сили 13 травня 2016 року (а.с. 8). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач, на підставі договору міни від 11 липня 2018 року укладеного з [PERSON] , який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріаль-ного округу Прокудіною Л.Д., реєстровий номер 1195, набув право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 10-11). Наведене визнається сторонами, а також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 220771192 сформованої 18 серпня 2020 року (а.с. 12). 07 червня 2016 року [PERSON] , на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року у справі за № 757/27131/15-ц, знято з реєстрації за адресою : [ADDRESS] (а.с. 9). У зв`язку з вказаним позивач листом від 03 грудня 2019 року звертався до МВС України з вимогою про скасування запису у Єдиному державному реєстрі МВС про зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , як власника транспортного засобу з державним номерним знаком [NUMBER] (а.с. 13-14). 09 липня 2020 року Головний сервісний центр МВС листом за № 31/Ш-1589 та 15 липня 2020 року за № 31/711аз повідомило [PERSON] , що Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388 не передбачено скасування запису у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів про зареєстроване місце проживання. В свою чергу за заявою власника транспортного засобу такі зміни можуть бути внесені до вказаного реєстру (а.с. 15-19). 03 грудня 2019 року та 26 травня 2020 року позивач направив лист до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві , Головного управління ДФС у м. Києві та Головного управління ДПС у м. Києві, якими просив вжити передбачені законодавством заходи та звернутись до суду з позовом до [PERSON] про припинення юридичної особи ТОВ «Височінь» та про відміну державної реєстрації фізичної особи - підприємця [PERSON] за адресою : [ADDRESS] (а.с. 20-21). Листами за № 4690/ш/26-15-33-15-15 та № ш/26-15-21-2912 від 17 грудня 2019 року та 29 травня 2019 року Головне управління ДПС України у м. Києві та Головне управління ДФС у м. Києві повідомили позивачу, що ДПС не є розпорядником інформації, відображеної у Єдиному державному реєстрі обліку податників податків - юридичних осіб, а тому не наділено повноваженнями вносити зміни до таких даних. Також зазначило, що підстави для виключення з реєстру платників податків ФОП[PERSON] наразі відсутні. В свою чергу ГУ ДФС у м. Києві отримало пояснення [PERSON] , в яких остання підтвердила той факт, що ТОВ «Височінь» дійсно не знаходиться за адресою : [ADDRESS] у зв`язку з чим зобов`язалась у найкоротший час перереєструвати юридичну особу за адресою фактичного здійснення господарської діяльності, а саме за адресою : м. Київ, пров. Євгена Гуцало, буд. 3, 1-ий поверх (а.с. 22-24, 26-28). Крім того, позивач також звертався 03 грудня 2019 року та 28 травня 2020 року до ПАТ «Державний ощадний банк Україна» з вимогою вжити заходів передбачених законодав-ством щодо виключення із персональних даних [PERSON] інформації про її зареєстроване місце проживання за адресою : [ADDRESS] та не направляти в подальшому за цією адресою будь-якої кореспонденції на ім`я [PERSON] (а.с. 29-30, 32). У відповідь на дані звернення [PERSON] ПАТ «Державний ощадний банк Україна» у листах № 100.10/2-07/10018 та № 100.10/2-07/4979 від 18 грудня 2019 року та від 17 червня 2020 року повідомило, що інформація щодо [PERSON] є конфіденцій-ною, а тому банк не вбачає можливими задовольнити вимоги [PERSON] .. Також банк повідомив, що вжито дій відповідно Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню терориз-му та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», в результаті яких встановлено, що інформація, зазначена щодо [PERSON] в автоматизованій банків-ській системі відповідає відомостям, вказаним в документах належних клієнту для ідентифікації (а.с. 31,33). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сформованих 18 серпня 2020 року на запит [PERSON] за кодами : [NUMBER] та [NUMBER] за критеріями пошуку: найменування юридичної особи: ВИСОЧІНЬ, код ЄДРПОУ юридичної особи: 23526963 вбачається, що засновник вказаної юридичної особи є [PERSON] та щодо фізичної особи-підприємця також належить [PERSON] , яка зареєстровала юридичне місцезнаходження тов. та ФОП за адресою : [ADDRESS] (а.с. 34-39). 21 серпня 2020 року [PERSON] звертався до [PERSON] з листом, яким просив останню вжити дій щодо внесення змін до відомостей про фізичну особу - підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі, пере реєстрування транспортного засобу за адресою фактичного місця проживання чи реєстрації, внесення змін до персональних даних, як клієнта АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 47-48). Проте відповідач у добровільному, позасудовому порядку дані вимоги позивача не виконала. Доказів протилежного до суду сторонами не подано. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З врахуванням вищевикладеного, цивільним законодавством передбачено покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права. Правовий статус підприємця фізична особа з повною цивільною дієздатністю набуває в порядку реалізації свого права на здійснення підприємницької діяльності, яка не заборонена законом (частина перша статті 42 Конституції України, частина перша статті 50 ЦК України, частина перша статті 128 ГК України). За змістом ч. 2 ст. 50 ЦК України, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 128 ГК України державна реєстрація в порядку, встановленому законом, визначена обов`язковою умовою реалізації права на підприємницьку діяльність, яка полягає у офіційному визнанні шляхом засвідчення державою факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про фізичну особу-підприємця для забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру (пункт частина першої статті 1, частина перша ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Відповідно п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості про фізичну особу-підприємця: місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою-підприємцем). Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовір-ними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. Частиною 3 ст. 18 вказаного Закону передбачено порядок державної реєстрації змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі. Зокрема, фізичною особою-підприємцем, у випадку змін відомостей про фізичну особу-підприємця, якщо містяться в Єдиному державному реєстрі, які визначені у ст. 9 вищевказаного Закону: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених цим Законом; Таким чином, зміна місця реєстрації фізично особи - підприємця є відповідно вимог ст. 7, 9, 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» його обов`язком, що здійснюється за його заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу-підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі. Всупереч наведеному відповідач не вживає дій щодо зміни реєстраційних даних про належні їй ТОВ та ФОП чим порушує права позивача, як власника квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , оскільки внаслідок відображення [PERSON] цих даних може призвести до негативних наслідків для [PERSON] , як то : проведення обшуку, накладення арешту на майно, тощо. Зважаючи на вказане позов в частині вимог позивача про зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей про фізичну особу - підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі, пов`язаних із її зняттям з реєстрації за адресою : [ADDRESS] підлягають задоволенню. Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків визначена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388 (далі по тексту - Порядок) Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, та які виробляють чи експлуатують їх. Відповідно п. 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу. У п. 24 Порядку визначено, що транспортні засоби, що належать фізичним особам, реєструються за місцем їх проживання. Згідно п. 33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Перереєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) фізичної особи (для внутрішньо переміщених осіб - місце проживання на підставі відповідних документів) або місцезнаходження та стоянки юридичної особи, за якою реєструється транспортний засіб. Перереєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів, за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, перереєстрацію, зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Оскільки відповідач із заявою відповідного змісту до належного органу в позасудовому порядку не звертається та не вчиняє дій щодо перереєстрації транспортного засобу, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо зобов`язання [PERSON] здійснити перереєстрацію належного їй на праві власності транспортного засобу у зв`язку із зняттям з реєстрації за адресою : [ADDRESS] . Згідно Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюд -женню зброї масового знищення» банківські установи як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, здійснюють ідентифікацію та верифікацію клієнта на підставі наданих ним документів. Банківська установа, під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані цього клієнта, що передбачені пунктом 9 статті 9 цього Закону. У частині 9 ст. 10 вказаного Закону визначено, що суб`єкти первинного фінансового моніторингу під час ідентифікації та верифікації резидентів встановлюють: 1) для фізичної особи - прізвище, ім`я та по батькові, дату народження, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), дату видачі та орган, що його видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків України (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів) або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії; Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» внесення змін до персональних даних здійснюється суб`єктом персональних даних. Відтак, саме на відповідача Законом покладено обов`язок звернення до банку з метою внесення змін у персональні дії, як клієнта. Однак [PERSON] цих дій не вчиняє, вимог позивача про добровільне вчинення таких дій не вчиняє. Доказів протилежного до суду сторонами не подано. Зважаючи на вказане, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині вимог щодо зобов`язання відповідача внести зміни до персональних даних, як клієнта АТ «Держав-ний ощадний банк України», пов`язаних із її зняттям з реєстрації за адресою : [ADDRESS] . Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 2522 грн. 40 коп. (840 грн. 80 коп. + 840 грн. 80 коп. + 840 грн. 80 коп.). Наведене підтверджується квитанціями про сплату за № 87609, 87632 та 87643 від 09 вересня 2020 року (а.с. 50 - 52). Позовні вимоги задоволено в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 2522 грн. 40 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved