Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

13 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну порядку та способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу із відповідачем у них є спільна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає із нею та перебуває на її утриманні. На даний час за рішенням суду від 11.03.2008р. з [PERSON] стягуються аліменти на утримання їхнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 250, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що вищевказана сума аліментів є недостатньою для утримання дитини, оскільки збільшився розмір прожиткового мінімуму. Зазначає, що в добровільному порядку відповідач допомоги не надає, хоча є особою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, являється власником нерухомого майна, працює у Т3-7 ПАТ «Київметробуд», окрім неї, аліментів нікому не сплачує. Вважає, що [PERSON] має обовязок утримувати сина, а вона, як одержувач аліментів, має право змінити спосіб стягнення аліментів, відтак просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 20.07.2018р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити; проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 47). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином за місцем праці (а.с. 45). При цьому, жодних заяв чи клопотань суду не подав, правом на надання відзиву не скористався, хоча отримав копію позовної заяви та доданих до неї документів 03.08.2018р., що підтверджується розпискою (а.с. 43). Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позовну заяву, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що шлюб між сторонами розірвано 12 серпня 2008р., що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-МИ № 026219, виданим 10.11.2008р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на Середюк (а.с. 4, 31). 19 квітня 2012 року позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на Хаврова, що підтверджується відміткою про реєстрацію шлюбу у паспорті громадянина України серії КТ № 074943, виданому Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області 29.05.2012р. (а.с. 7-8, 32, 48) Враховуючи вищенаведене, а також Свідоцтво про народження серії 1-МИ № 032501, видане 17.08.2006р. Виконавчим комітетом Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (а.с. 5), судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідачем вказані обставини не заперечуються. За рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.03.2008р. по справі № 2-129/08 з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн., щомісячно, починаючи з 04.02.2008р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9, 33). В подальшому розмір аліментів було збільшено: з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000, 00 грн. та припинено нарахування аліментів за виконавчим листом Сокирянського районного суду Чернівецької області № 2-129/08 від 11.03.2008р., що підтверджується рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 10.05.2018р. по справі № 719/139/18, яке набрало законної сили 10.07.2018р. (а.с. 49-52). На даний час син сторін [PERSON] не досяг повноліття та проживає із матірю [PERSON], що підтверджується довідкою № 3527, виданою 12.06.2018р. Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області. Окрім того, на утриманні позивача також знаходиться двоє інших неповнолітніх дітей донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], (а.с. 6, 30). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює з 24.04.2018р. у Т3-7 ПАТ «Київметробуд» на посаді гірника 2-ого розряду на підземних роботах та отримує заробітну плату, зокрема, за квітень-червень 2018р. йому нараховано 25091, 74 грн., що підтверджується довідкою № 223, виданою 18.05.2018р. ПАТ «Київметробуд», та довідкою про доходи № 327, виданою ПАТ «КМБ» Т3-7 ПАТ «КМБ» 24.07.2018р. (а.с. 10, 40). Окрім того, у січні 2018р. відповідач отримав соціальні виплати на суму 4979, 20 грн. і 8573, 08 грн. та аліменти на суму 4286, 54 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2018р. по 31.03.2018р. (а.с. 42). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014р. по справі № 143цс13, вказано, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Отже, при визначенні розміру аліментів суд зобовязаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018р. становить 1944 гривні. Також у абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що виключно позивачу як матері дитини, із якою проживає син сторін, належить право визначення способу стягнення аліментів із відповідача батька дитини та вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги реальний розмір доходів сторін, відсутність у дитини самостійного доходу, погоджується із доводами позивача щодо значних витрат на утримання дитини, які повязані із її розвитком та віковими змінами; враховує, що участь в утриманні дитини - це обовязок обох батьків, а тому, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну порядку та способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. Разом з тим, доводи позивача [PERSON] щодо наявності у неї додаткових витрат на дитину, повязаних із заняттями сина у спортивних секціях, не враховуються судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, оскільки розмір та порядок відшкодування додаткових витрат на дитину врегульовано ст. 185 СК України. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі ст. 180, 181-183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved