Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

13.05.2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої в порядку регресу в розмірі 17 719 грн. 93 коп. та судові витрати у розмірі 2 102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 07.04.2017 року о 17 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи мотоциклом «Bashan Canyon», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з транспортним засобом «КІА Cerato», реєстраційний номер [NUMBER] , та з транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2017 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач здійснив регламентну виплату відшкодування потерпілому у розмірі 17 219 грн. 93 коп. В зв`язку з цим у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. З метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 500 грн. 00 коп. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ складає 17 719 грн. 93 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, в тому числі шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пп. а) п. 41.1.ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Судом встановлено, що 07.04.2017 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON] , який керував мотоциклом «Bashan Canyon», реєстраційний номер [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю «КІА Cerato», реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення з послідуючим пошкодженням автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди «КІА Cerato», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Київського районного суду міста Харкова від 26.04.2017 року по справі №640/5838/17 особою, винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с. 5). Оскільки на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи - [PERSON] страхове відшкодування в сумі 17219 грн. 93 коп. (а.с. 12). Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 13.06.2017 та звіту №689 від 16.07.2017 року (а.с.30, 13-17). Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням №1260240 від 05.10.2017 року (а.с.33). Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 500 грн. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі платіжного доручення №1259438 від 12.09.2017 року (а. с. 28-29, 33). Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 17 719 грн. 93 коп. Тобто, МТСБУ відповідно до закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] користь МТСБУ в порядку регресу витрати в сумі 17 719 грн. 93 коп. Судові витрати стягуються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved