Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

13.12.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 08 травня 2008 року Великоновосілківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 20. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який, проживає разом з батьком, відповідачем по справі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між нею та відповідачем шлюбні відносини фактично припинились, з листопада 2017 року, відтоді сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем не виникло. В судове засідання сторони не зявились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивач впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач також спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згідно заяви з позовними вимогами погодився у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, яке було видане 08 травня 2008 року Великоновосілківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 20, серії 1-НО № 128020, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 219526 від 31.07.2008 року, сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], який, згідно довідки виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Донецької області № 02-28-0799 від 12.02.2018 року проживає разом з батьком, відповідачем по справі, за адресою: вул. Пушкіна, 11а, смт. Велика Новосілка Донецької області, що позивачем заперечене не було. Позивач, згідно позовної заяви, проживає за адресою: [INFO], але окремо від відповідача. У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На протязі тривалого часу шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Доказів на підтвердження іншого сторонами не представлено а судом не здобуто. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення для вирішення спору в даній справі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач заявила про своє бажання залишити шлюбне прізвище. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на її користь сплачених судових витрат, а тому суд це питання не розглядає. Враховуючи ст. ст.\~110, 112 СК України,

Outcome: approved