Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

13 грудня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулося із вказаним вище позовом до [PERSON] (далі-відповідач), мотивуючи тим, що 17.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надає відповідачеві кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказані зобов'язання виконав, відповідач скористався кредитом, але станом на 31.10.2016 року не виконує належним чином свої зобов'язання згідно вказаного Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 30505,49 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 2575,91 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 22750,75 грн., заборгованості за пенею та комісією 3250,00 грн., а також із штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 428,83 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на вказане, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явились, подали суду заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, відповідач позов не визнає. З'ясувавши обставини та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 17.12.2010 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (далі - Договір) /а.с.6-31/. Як вбачається із копії статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» - позивача, він є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» /а.с. 37/. Відповідач 14.02.2017 року подав суду заяву про застосування у справі строку позовної давності до штрафних санкцій /а.с. 77/. В силу ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вказане відповідає правовим позиціям ВСУ, що висловлені, зокрема, у постанові по справі № 6-160цс16 від 19.11.2014 року, по справі № 6-61цс16 від 18.06.2014 року. Отже, щодо заборгованості по пені, застосовуючи строк позовної давності, з огляду на те, що позивач звернувся до суду із позовом 13.12.2016 року, на підставі розрахунку заборгованості за договором станом на 31.10.2016 року /а.с. 4-5/, виписки по рахунку /а.с. 61-67, 71-74/, суд вважає за можливе стягнути із відповідача заборгованість по пені з 13.12.2015 року станом на 31.10.2016 року, що становить 1 100,00 грн. Окрім цього, згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушення строків по будь-якому із грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний заплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості. Зважаючи на порушення відповідачем строків погашення заборгованості по договору понад 30 днів, що підтверджується випискою по рахунку /а.с. 61-67, 71-74/, до стягнення підлягає штраф - 500,00 грн. (фіксована частина) та 686,83 грн. (процентна складова), що становить 5 % від суми заборгованості по кредиту та по процентам за користування кредитом, що утворилась в межах 12 місяців перед зверненням до суду з огляду на застосування строку позовної давності до штрафу в один рік. Натомість, вимоги позивача про розрахунок процентної складової штрафу від суми заборгованості із урахуванням розміру пені є неспроможними, оскільки неустойка (штраф) на неустойку (пеню) відповідно до норм чинного законодавства не може бути нарахована, щоб не допускати подвійного стягнення. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем згідно умов кредитного договору від 17.12.2010 року та розрахунку заборгованості станом на 31.10.2016 року становить 27 613,49 грн., що складається із заборгованості за кредитом -2575,91 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 22 750,75 грн., пені - 1 100,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн., штрафу (процентної складової) - 686,83 грн. З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідач належним чином зобов'язання згідно умов Договору не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, з огляду на застосування строку позовної давності до пені та штрафу, у розмірі 27 613,49 грн., що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, а позов до часткового задоволення. Враховуючи, що суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, та з урахуванням положень статті ч. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне присудити судові витрати з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 247,36 грн. Таким чином, на підставі ст.ст. 207, 253, 257, 258, 261, 264, 266, 267, 634, 1054, 1056 ЦК України, враховуючи правові позиції ВСУ, викладені у постановах по справах № 6-160цс16 від 19.11.2014 року, № 6-61цс16 від 18.06.2014 року,

Outcome: partial