Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

13.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року з відповідача на утримання чина стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, в яку з внесено зміни на підставі Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки за рішенням суду на утримання сина стягуються аліменти в меншому розмірі, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового засідання відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де він зареєстрований згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області від 15.08.2018 року № 04-05/2923, суд вважає за можливе вирішити справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття (а.с.4). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня -1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3723 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. На підставі викладеного, з урахуванням обов'язку надання допомоги неповнолітньому сину як матір'ю, так і батьком, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Роменського міськрайонного суду від 25 лютого 2014 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved