Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

14.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Галицький відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування внесеного позову позикається на те, що 07 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 12545 про стягнення з позивача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.12.2011 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 126561,30 грн, з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12574,27 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 103484,11 грн.; - заборгованості з пені та комісії у розмірі 4000,00 грн.; - заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; - заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6002,92 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн.\~ Строк за який проводиться стягнення 2046 днів, а саме: з 27.12.2011 року по 03.08.2017 року. Про вказаний вище виконавчий напис позивач дізнався в кінці листопада 2018 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 57679714 у Галицького відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що було розпочате на підставі заяви стягувача від 12.11.2018р. та виконавчого напису № 12545, виданого 07.09.2017 р., щодо примусового стягнення з позивача боргу у сумі 128361,30 грн. Позивач вважає, що приватний нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв'язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості та пропуском останнім встановленого законом трирічного строку для звернення з такою вимогою, тому просить позов задоволити. Ухвалою суду від 15.02.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. /а.с.28-29/. Ухвалою суду від 15.06.2018 року було забезпечено позов, шляхом зупинення виконавчого провадження № 57679714 по виконанню виконавчого напису № 12545, вчиненого 07 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.12.2011 року у розмірі 128361,30 гривень. /а.с.31-32/. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив суд позовні вимоги задоволити повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, оскільки на адресу суду надійшов лист, в якому просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. Третя особа представник Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 12545 про стягнення з позивача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.12.2011 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 126561,30 грн, з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12574,27 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 103484,11 грн.; - заборгованості з пені та комісії у розмірі 4000,00 грн.; - заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; - заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6002,92 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису 1800,00 грн.\~ Строк за який проводиться стягнення 2046 днів, а саме: з 27.12.2011 року по 03.08.2017 року. 15 листопада 2018 року за вказаним виконавчим написом державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області області було відкрито виконавче провадження № 5767971 та накладено арешт на майно боржника. 27 листопада 2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач, зокрема, посилався на те, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису у зв'язку з тим, що відповідачем не надано документів, які б підтверджували безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості та пропуском останнім встановленого законом строку давності для звернення з такою вимогою, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат»,постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерстваюстиції Українивід 22лютого 2012року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~від 02\~вересня 1993\~року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік) Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 07.09.2017 року не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту, до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріусу було додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 27.12.2011 року замість засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, оригінал кредитного договору стягувачем також не надавався, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і містить лише підпис, без ідентифікації посади та прізвища особи, що його підписала, до розрахунку заборгованості не додані первинні фінансові документи, які підтверджують вірність розрахунків, а тому він не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Крім того, відповідачем, на адресу позивача не надсилалося жодних досудових або інших вимог про сплату боргу. Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» не спростував зазначені позивачем обставини. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобовязання за кредитним договором, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором позивач отримував. Також, нотаріус не зясував чи не пропущено банком строк позовної давності. У виконавчому написі від 07 вересня 2017 року вказано, що строк, за який проводиться стягнення, - 2046 днів, а саме: з 27.12.2011 року по 03.08.2017 року, проте згідно розрахунку поданого банком, строк обчислюється з 13.09.2012 року, що свідчить про те, що правильність розрахунків та їх відповідність заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Як вбачається із розрахунку заборгованості в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включені розміри пені, яка нарахована стягувачем поза межами річного строку спеціальної позовної давності (та проводилась за період з 01.04.2014 року. Таким чином, нотаріус провів стягнення за період, що складає більше 5-ти з половиною років, тобто строку, який є більший ніж загальний трирічний та спеціальний однорічний. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 20.05.2015 року у справі №6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, яка підлягає врахуванню судом, з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобовязання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ч.1 ст.19\~ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно дост.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимогст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved