Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ПАОП «Промінь» матеріальну шкоду в сумі 24301,0 грн. і судові витрати по справі. 15.03.2017 року позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та звернулася до суду із уточненим позовом до ПАОП «Промінь» про визнання права на спадщину і права на відшкодування матеріальних збитків, завданих її померлій матері [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] в позові зазначила,що разом із своєю родиною [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ведуть товарне сільськогосподарське виробництво на земельних ділянках, які належать їм на праві власності та розташовані на території Кобзівської сільської ради. Оскільки земельні ділянки розташовані поряд, то для зручності вони обєднані в один масив. В 2012 році на цьому масиві ними був засіяний соняшник. Поряд з їх ділянками знаходиться поле ПАОП «Промінь», яке також у 2012 році було засіяне соняшником. 13 вересня 2012 року працівниками ПАОП «Промінь» при збиранні урожаю зі свого поля був зроблений заїзд агротехнікою на їх земельні ділянки та скошені посіви соняшника без згоди на це власників. 28.12.2012 року слідчим відділенням Красноградського ВП ГУНП в Харківській області розпочате досудове слідство по заявах власників земельних ділянок по кримінальному провадженню №12012220350000176 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. В ході досудового слідства був встановлений факт незаконного косіння соняшника на належних їм земельних ділянках. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2016 року позов її родини був задоволений частково: з ПАОП «Промінь» на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду по 24301,0 грн. кожному і судові витрати по справі. Суд виключив земельну ділянку, яка належить її матері [PERSON] з розрахунків та відмовив в цій частині позову, так як [PERSON] померла 17.11.2012 року. Разом з тим, в судовому рішенні встановлено факт незаконного косіння соняшника на площі в кількості 4,0 га, чим була спричинена позивачам шкода в розмірі 97\~204,00 грн, яка підлягає задоволенню пропорційно по ? частині кожному, що становить 24\~301,00 грн. Земельна ділянка загальною площею 6,51 га належить померлій [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю № 025620 від 16.01.2003 року. Позивач зазначає, що вона, як спадкоємець померлої, має всі права на спадкування права на відшкодування реальних збитків, завданих її матері [PERSON] при житті, які входять до складу спадщини і становлять 24 301,0 грн, так як вона проживала на момент смерті разом із померлою, тобто вона є особою яка прийняла спадщину. 14.03.2017 року із відповідною заявою вона звернулася до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Однак постановою від 14.03.2017 року державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у вчинені такої нотаріальної дії, тому що право спадкодавця - [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ПАОП «Промінь» судовими рішеннями не визначено, і отже, не входить до складу спадщини. Приймаючи до уваги викладене, позивач і звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивач, представник позивача- адвокат [PERSON] просили позов задовольнити та вказали, що ч.1 ст. 1230 ЦК України передбачено спадкування права на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних відносинах. На їх думку можливо застосувати аналогію закону, так як договірні правовідносини і правовідносини, повязані із відшкодуванянм шкоди витікають із загальних цивільно-правових відносин. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що [PERSON] не була і не могла бути ніякою стороною у справі, на рішення якої посилається позивач,тому що позов від родини було подано у 2014 році, а [PERSON] померла 17.11.2012 року. Також відповідно до вимог ст.1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування матеріальних збитків, завданих спадкодавцеві у лише договірних зобов'язаннях, в інших випадках право на відшкодування матеріальних збитків спадкоємцю не передбачено. Ніяких договірних відносин між [PERSON] та ПАОП «Промінь» на день смерті не було, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також неможливо застосувати положення ч.8 ст. 8 ЦПК України, тому що спірні правовідносини врегульовані відповідним законом. Вислухавши представників сторін, позивача, третіх осіб, свідка, дослідивши надані сторонами письмові докази суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставин при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Так судом встановлено, що 2012 році на частині земельних ділянок, приблизно 8 га, які належали: [PERSON], кадастровий номер 6323381200:07:000:0005, розміром 5,76 га; [PERSON] кадастровий номер 6323381200:07:000:0006, розміром 5,72 га; [PERSON] кадастровий номер 6323381200:07:000:0004, розміром 6,51 га; [PERSON] кадастровий номер 6323381200:07:000:0003, розміром 7,27 га було засіяно соняшник, цей факт не заперечується сторонами по справі. Під час засівання поля ПАОП «Промінь» соняшником була розорана дорога, яка розділяла поле № 5 ПАОП «Промінь» та поле одноосібників, межові знаки, весною 2012 року, були відсутні. 13 вересня 2012 року, під час збору врожаю на полі № 5, працівники ПАОП «Промінь» помилково заїхали агротехнікою на поле, яке належить позивачам та скосили 4 га посівів соняшника. Цей факт підтверджений в рішенні Красноградського районного суду Харківської області від 05.02.2016 року (головуючий суддя Константинов Д.С.). Цим же рішенням визначена шкода, що була завдана ПАОП «Промінь» власникам земельних ділянок в розмірі 97204,0 грн. і шкода, яка була нанесена ПАОП «Промінь», підлягала відшкодуванню власникам земельних ділянок пропорційно по ? частині. Суд виключив земельну ділянку, що належить померлій [PERSON] з розрахунків, так як вона по первісному позову вимог не заявила. Вказане рішення набрало законної сили. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла 17.11.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем померлої є її дочка [PERSON] позивачка по справі, яка успадкувала земельну ділянку площею 6,5062 га, розташовану за адресою: Харківська область, Красноградський район, Кобзівська сільська рада, кадастровий номер 6323381200:07:000:0129 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). Із ст. 1216 ЦК України витікає, що спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено підстави виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема: юридичні факти; рішення суду у випадках, встановлених актами цивільного законодавства; акти цивільного законодавства; у випадках встановлених актами цивільного законодавства, акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, а також настання або ненастання певної події у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором. Ст.1230 ЦК України зазначено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях, а також право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за життя. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~\~ У визначенні\~\~частини 2 вказаної статті збитками зокрема є і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (п.2). Таким чином, судом встановлено, що померла [PERSON] не перебувала у договірних відносинах із відповідачем. Однак при житті вона мала право на відшкодування збитків в результаті незаконного косіння соняшнику працівниками відповідача. Однак цивільним законодавством України не передбачено спадкування права на відшкодування майнових (матеріальних) збитків спадкоємцями [PERSON] (крім, які виникли із договірних зобовязань) і тому позивачу в задоволенні позову необхідно відмовити. Свідок [PERSON], в.о. державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори, яка була допитана за клопотанням позивача, також вказала, що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить тільки право на відшкодування моральної шкоди, яке присуджено судом спадкодавцеві за його життя, а також переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобовязаннях. Згідно до ст. 1218 ЦК України вказана позивачем шкода не входить до складу спадщини. Із ч. 8 ст. 8 ЦПК України та ч.1 ст. 8 ЦК України витікає можливість застосування аналогії закону тільки в тому випадку, якщо спірні (цивільні) відносини не врегульовані законом. Суд позбавлений можливості задовольнити клопотання позивача та застосувати аналогію закону, так як спірні правовідносини про спадкування права на відшкодування збитків чітко врегульовані ст. 1230 ЦК України.

Outcome: dismissed