Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

13.06.2016 року [PERSON], [PERSON] подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої вказали, що між ними було зареєстровано шлюб 20.02.2011 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний момент між ними досягнуто двосторонньої домовленості про добровільне розірвання шлюбу. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09.09.2014 року батько сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, тому питання фінансової складової виховання дитини віришене. Порядок спілкування батька та проведення спільного часу з дитиною залишається вільний по домолевленістю з матір'ю. Спільного майна, набутого у шлюбі - не мають, тому спір щодо його поділу відсутній. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, суду пояснив, що напротязі двох років вони разом не проживають, в зв'язку з чим дійшли згоди про розірвання шлюбу. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, суду пояснила, що шлюб існує формально, з літа 2014 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть, примирення між ними не можливе. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №191. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Подружнє життя між сторонами не склалось, спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. 10.06.2016 року між сторонами укладено договір між батьками про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2014 року, яке набрало законної сили 22.09.2014 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2014 року і до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхньої дитини, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved