Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

14 травня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2/756/660/13, виданого 27.12.2017 року Оболонським районним судом м.Києва. В обґрунтування вказує, що 03.05.2019 року ним отримано від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова А.М. рекомендованого листа, до якого було вкладено завірені копії постанов державного виконавця: постанови від 25.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58994672 (щодо стягнення з нього на користь АТ «Дельта Банк» загальної суми 8 699579, 62 грн.); постанови від 25.04.2019 по ВП 58994672 (щодо стягнення з боржника основної суми винагороди 869957,96 грн.; постанови від 25.04.2019 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на земельні ділянки, що належать йому на праві власності. Вказує, що виконавчий документ не підлягає виконанню, оскільки його обов`язок за спірним виконавчим документом відсутній повністю у зв`язку з його припиненням, що підтверджується доказами. Майнові права (права вимоги) за кредитним договором № 788-Ф зазначеним у виконавчому листі, у даний час не належить АТ «Дельта Банк». 02.07.2014 майнові права (права вимоги) за кредитним договором № 788-Ф разом з іншими правами вимоги були відступлені банком АТ «Дельта Банк» як компенсація матері [PERSON] через Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» в межах виконання Банківською групою «Дельта» судових рішень про повернення йому, [PERSON] , та [PERSON] депозитів на загальну суму 1997754,50 доларів США. Зазначені відступлення відбулися за таких обставин: Між ПАТ «Сведбанк», який пізніше було перейменовано в ПАТ «Омега Банк», та [PERSON] існував договір банківського вкладу № 103737840Ж/2 від 03.02.2009, за яким протягом його дії було розміщено вклад у розмірі 835684,69 доларів США. Між ПАТ «Сведбанк», який пізніше було перейменовано в ПАТ «Омега Банк» та [PERSON] існував договір банківського вкладу № 103763840Ж/2 від 05.02.2009, за яким протягом його дії було розміщено вклад у розмірі 1026523,96 доларів США. Після закінчення дії зазначених договорів банківського вкладу, [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу неодноразово зверталися до банку з вимогою про повернення вкладів з метою спрямування їх на погашення заборгованості за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 (позичальник [PERSON] ), а решту кошів (біля 1300 000 доларів США) перерахувати на поточні рахунки в іншому банку. Вказує, що згоди щодо того, які зобов`язання мають бути виконані за рахунок зазначених коштів, [PERSON], з банком не досягли, і банк свої зобов`язання з повернення належних грошових коштів не виконав. Судами були стягнуті кошти на користь [PERSON] 835684,69 доларів США, внесених за договором банківського вкладу №103737840Ж/2 від 03.02.2009, а також 3 % річних у сумі 55223, 87 доларів США (рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 25.12.2012 по справі № 2601/18564/12; на користь [PERSON] : 1026523,96 доларів США коштів, внесених за договором банківського вкладу від 05.02.2009 р., а також 3 % річних у сумі 80321,98 доларів США (рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.12.2012 року у справі №2601/18560/12) На виконання судових рішень відкрито виконавчі провадження, які 22.01.2014 року було зведено в одне виконавче провадження № 41657006. За цими виконавчими провадженнями був накладений арешт на кореспондентські рахунки ПАТ «Омега Банк» в НБУ та інших банках. Зазначає, що загальна сума боргу ПАТ «Омега Банк» перед [PERSON] складала - 1997754 ,50 доларів США. У квітні 2013 року стало відомо, що власник Дельта Банк Лагун уклав із шведським Swedbank угоду із викупу ПАТ «Сведбанк» з метою об`єднання із АТ «Дельта Банк». Після цього ПАТ «Сведбанк» було перейменовано в ПАТ «Омега Банк». [PERSON] став бенефеціарним власником обох банків і НБУ була зареєстрована банківська група «Дельта», контролер [PERSON] , відповідальна особа - АТ «Дельта Банк» (рішення НБУ № 548 від 02.08.2013). Банківська група існувала до 30.09.2016. У процесі об`єднання активів двох банків, 18.06.2013 між ПАТ «Омега Банк» як продавцем та АТ «Дельта Банк» як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстром № 1358, у додаток до якого включений в тому числі кредитний договір № 788-Ф, за яким [PERSON] є стороною позичальника. Після отримання інформації про вищезазначені зміни в структурі власників банків та продаж прав вимоги за кредитним договором № 788-Ф, позичальником за яким він був, та його мати [PERSON] (через представників) більш ніж за півтора роки до запровадження у АТ «ДельтаБанк» тимчасової адміністрації провели переговори в єдиному центрі управління обома банками, і контролером обох банків [PERSON] було запропоновано спрямувати належні за цим судовим рішенням кошти із ПАТ «Омега Банк» на рахунки у АТ «Дельта Банк» і погашення їх за рахунок заборгованості за кредитними договором за №: 788-Ф від 05.02.2007 № 1210-Ф від 02.06.2008, № 434 -ф від 27.10.2005 та № 506-Ф від 27.01.2006 р. Це рішення було узгоджене 04.04.2014 на засіданні Комітету з проблемних активів банківська група «Дельта», яке було доведено до їх відома. 09.04.2014 [PERSON] , відкрив для цього у АТ «Дельта Банк» поточний рахунок № [NUMBER] (у доларах США) на підставі Договору №006-28004-090414 (на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів) та поточний рахунок № [NUMBER] (у гривнях) на підставі Договору №005-28004-090414 (на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів). 09.04.2014 [PERSON] відкрила для цього у АТ «Дельта Банк» поточний рахунок № [NUMBER] (у доларах США) та поточний рахунок у гривнях. Пізніше, 17.04.2014, контактна особа банківської групи [PERSON] . (яка за довіреністю АТ «Дельта Банк» укладала правочини в межах механізму врегулювання) електронною поштою повідомила про неможливість реалізувати раніше погоджений механізм врегулювання заборгованості з причини порушення в ПАТ «Омега Банк» нормативів НБУ та валютної позиції і з причини неможливості відновити в ПАТ «Омега Банк» в балансі суми, які раніше за рахунок їхніх депозитів були спрямовані на погашення з заборгованості позичальників [PERSON] за кредитним договором № 593-Ф від 17.05.2006 та [PERSON] за кредитним договором № 594-Ф від 17.05.2006 ( [PERSON] , і [PERSON] були майновими поручителями за цими кредитними договорами, а саме, передали в іпотеку банку земельні ділянки за іпотечними договорами, яких було достатньо для погашення всієї заборгованості в повному обсязі за зазначеними кредитними договорами). Пряме погашення кредитів депозитами у ПАТ «Омега Банк» виявилося неможливим, а права вимоги за кредитними договорами №788-Ф від 05.02.2007 (позичальник він і [PERSON] ), №1210-Ф від 02.06.2008 (позичальник [PERSON] ), №434-Ф від 27.10.2005 та №506-Ф від 27.01.2006 (позичальник [PERSON] ), № 593-Ф від 17.05.2006 (позичальник [PERSON] ), № 594-Ф від 17.05.2006 (позичальник [PERSON] ) неможливо було повернути до ПАТ «Омега Банк» з причини необхідності дотримання нормативів НБУ. [PERSON] , та [PERSON] добровільно виявили готовність передати банку у погашення заборгованості за кредитними договорами №593-Ф від 17.05.2006 (позичальник [PERSON] ), № 594-Ф від 17.05.2006 (позичальник [PERSON] ) належні їм земельні ділянки, які були предметами іпотеки. Виявили готовність погасити за рахунок коштів вищезазначених депозитів всю заборгованість позичальників за кредитними договорами №788-Ф від 05.02.2007 (позичальник [PERSON] ), №1210-Ф від 02.06.2008 (позичальник [PERSON] ), №434-Ф від 27.10.2005 та №506-Ф від 27.01.2006 (позичальник [PERSON] ). Оскільки банківська група «Дельта» була зацікавлена у виконанні вищезазначених рішень судів і знятті арештів з коррахунків ПАТ «Омега Банк», накладених за їхніми виконавчими провадженнями по стягненню депозитних коштів, в результаті обговорення у банках можливих способів виходу із ситуації, [PERSON], був доведений механізм врегулювання заборгованості (повернення депозитів), розроблений уповноваженими особами банківської групи. Цим механізмом, погодженим із бенефіціарним власником банків і банківською групою «Дельта», передбачалося, що, [PERSON] , і [PERSON] безумовно відмовляються від претензій до ПАТ «Омега Банк» із повернення банківських вкладів (із відкликанням ними виконавчих листів та закриттям виконавчих проваджень №37351067 та №41443416 у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві), а АТ «Дельта Банк», як компенсація, на суму неповернутих вкладів розрахується з ними шляхом відступлення за 10.000,00 грн. на факторингову компанію (з наступним переведенням на [PERSON] ) прав вимоги за нижчезазначеними кредитами в розмірі 20 714 331,35 грн. (які вони хотіли, але з причин, залежних від обох банків, не змогли погасити за рахунок депозитів шляхом прямого зарахування коштів на Рахунки у АТ «Дельта Банк»). Залишок по депозитам (153 706,00 доларів США у [PERSON] та 83 142,00 доларів тіла [PERSON] ) передбачалося направити на їхні поточні рахунки у АТ «Дельта Банк», а до викупу через факторингову компанію прав вимоги за кредитними договорами: №788-Ф від 05.02.2007, №1210-Ф від 02.06.2008, №434-Ф від 27.10.2005 та №506-Ф від 27.01.2006 розірвати іпотечні договори між банком та іпотекодавцями: №788-ф/908-Ф/Ш-1 від 31.10.2007 із [PERSON] , №1210-Ф/Ш-1 від 04.06.2008 із [PERSON]., №506-Ф/434-Ф/Ш-2 від 27.02.2007 із [PERSON] Контактні особи банківської групи довели до їхнього відома, що цей механізм врегулювання є єдиним можливим у ситуації, що склалася, для забезпечення повернення належних ним як вкладникам коштів за договорами банківського вкладу та судовими рішеннями про стягнення заборгованості за зазначеними договорами та погашення кредитного договору №788-Ф. Що немає іншого механізму отримання ними як вкладниками коштів за договорами банківських вкладів від ПАТ «Омега Банк». Вказує, що вони вимушені були погодитися і за 10 місяців до запровадження у АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації розпочали підготовчі дії для виконання цього механізму врегулювання. 22.05.2014 [PERSON] уклала Попередній договір №1 відступлення права вимоги (цесії) із Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» про викуп у майбутньому за 11 000,00 грн. прав вимоги за кредитними договорами: №788-Ф від 05.02.2007, №1210-Ф від 02.06.2008, №434-Ф від 27.10.2005 та №506-Ф від 27.01.2006 та оплатила його. 17.06.2014 АТ «Дельта Банк» довіреністю уповноважив своїх представників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на укладання договорів в межах визначеного механізму врегулювання. На підставі цієї довіреності укладені нотаріальні договори про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.06.2014 та 02.07.2014. План врегулювання заборгованості був виконаний в один день з одночасним укладанням договорів (правочинів), а саме: 1) 02.07.2014 укладені договори про розірвання іпотечних договорів між банком та іпотекодавцями: о788-Ф/908-Ф/ІП-1 від 31.10.2007 із [PERSON] , №1210-Ф/ІП-1 від 04.06.2008 із [PERSON] , №506- I Ф/434-Ф/ІП-2 від 27.02.2007 із [PERSON] Цей факт визнається АТ «Дельта Банк». 2) 02.07.2014 між АТ «Дельта Банк», [PERSON] , укладений та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за реєстр. №897 Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого [PERSON] добровільно передав у власність банку предмет іпотеки - земельну ділянку у Макарівському р- ні Київської області кадастровий № 3222783200 :03:009:0055 площею 8,3245 га із цільовим призначенням - під розміщення виробничо-складського комплексу на виконання всіх зобов`язань позичальника за кредитним договором № 593-Ф від 17.05.2006. 3) 02.07.2014 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за реєстр. №902 Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до якого вона добровільно передала у власність банку предмет іпотеки - земельну ділянку у Макарівському р-ні Київської області кадастровий № 3222783200: 03:009: 0054 площею 8,3244 га із цільовим призначенням - під розміщення виробничо- складського комплексу на виконання всіх зобов`язань позичальника за кредитним договором № 594-Ф від 17.05.2006. Посилається на ст. 36 Закону України «Про іпотеку» відповідно до якої зобов`язання за кредитними договорами вважаються виконаними, а наступні вимоги іпотекодержателя за цими кредитними договорами недійсними, про що безпосередньо зазначено у договорах. 4) 02.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» та позивачем АТ «Дельта Банк» укладений, оплачений та виконаний договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги належного виконання зобов`язань боржників за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 на загальну суму вимог 8 574 044,28 грн. та кредитним договором №1210-Ф від 02.06.2008 на загальну суму вимог 5 422 879,22 грн. відступлені за 5 000,00 грн. Зазначений факт визнається позивачем. 5) 02.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» та позивачем АТ «Дельта Банк» укладений, оплачений та виконаний договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги належного виконання зобов`язань боржників за кредитним договором №434-Ф від 27.10.2005 на загальну суму 5 223 301,90 грн. та №506-Ф від 27.01.2006 на загальну суму 1 494 105,95 грн. відступлені за 5 000,00 грн. Зазначений факт визнається позивачем. 6) 02.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» та [PERSON] укладений та виконаний Договір № 1/07 відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого право вимоги належного виконання зобов`язань боржників за кредитним договором №788-Ф від 05,02.2007 на загальну суму вимог 8 574 044.28 грн.. за кредитним договором №1210-Ф від 02.06.2008 на загальну суму вимог 5 422 879,22 грн., за кредитним договором №434-Ф від 27.10.2005 на загальну суму 5223 301,90 грн. та кредитним договором №506-Ф від 27.01.2006 на загальну суму 1 494 105,95 грн. відступлені за 10 000,00 грн. 02.07.2014 між сторонами укладений Акт приймання-передачі до Договором № 1/07 відступлення права вимоги (цесії) від 02.07.2014. 7) За результатами врегулювання 02.07.2014 різниця між сумою коштів, винних. [PERSON] , та [PERSON] банком ПАТ «Омега Банк» - 1 997 754,50 доларів США, та загальним обсягом прав вимоги станом на 02.07.2014 за кредитними договорами №788-Ф, №1210-Ф, №434-Ф та №506-Ф-20 714 331,35 грн. (1757686 за курсом 11,785 на дату укладення договорів), склала 153 706,00 доларів США у [PERSON] та 83 142,00 доларів США, [PERSON] Ця різниця була перерахована на поточні рахунки [PERSON] у АТ «Дельта Банк». Залишки вкладів сумі 153 706,00 доларів США та 83 142,00 доларів США, перераховані банком; на їхні поточні рахунки у АТ «Дельта Банк», продовжують знаходитися у банку і втрачені [PERSON] у зв`язку із прийняттям державою рішення про ліквідацію АТ «Дельта Банк». 8) 07.07.2014, після передачі [PERSON] прав вимог за кредитними договорами №788-Ф та №1210-Ф, [PERSON] , та [PERSON] написали заяви про повернення виконавчого документу на ім`я відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, підписи під якими посвідчив нотаріус, про повернення виконавчих листів за виконавчими провадженнями №37351067 та №41443416. Зазначені заяви були передані контактній особі банківської групи. 9) 02.07.2014 між [PERSON] (як цедентом) та [PERSON] (як цесіонарієм), укладений та виконаний Договір б/н відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого право вимоги належного виконання зобов`язань боржника [PERSON] за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 на загальну суму вимог 8 574 044,28 грн. відступлене [PERSON] за 2 500,00 грн. 02.07.2014 між сторонами укладений Акт приймання-передачі до Договором б/н відступлення права вимоги (цесії) від 02.07.2014. В результаті укладення та виконання зазначеного договору його зобов`язання як позичальника за Кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 припинилися поєднанням боржника та кредитора в одній особі (відповідно до ст. 606 ЦК України). Додатково зазначив, що стягувач ПАТ «ДельтаБанк» своє право на стягнення з нього на свою користь за виконавчим листом № 2/756/660/13 ґрунтує на рішеннях господарських судів у справі № 910/12760/16, яким визнано недійсним (як нікчемний, за висновком у справі 910/12760/16, яким визнано недійсним (як нікчемний, за висновком у рішенні) укладений 02.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» договір про відступлення права вимоги, за яким було відступлено права вимоги за кредитним договором № 788-Ф (якого стосується справа рішення у цивільній справі №2605/18536/12). Зазначає, що судами у справі 910/12760/16 була неправильно застосована ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: господарськими судами була застосована редакція ст.38, яка прийнята 04.07.2014 і набрала чинності 11.07.2014, у той час як спірний правочин був вчинений раніше - 02.07.2014 р. Крім того, стягувачем АТ «Дельта Банк» не заявлявся позов про наслідки недійсного правочину, а судами зазначене питання не вирішувалося. Вважає, що до АТ «Дельта Банк» не перейшло права вимоги за Кредитним договором № 788-Ф. Заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню було подано до Оболонського районного суду м.Києва 14.05.2019 року. Пізніше, 14.06.2019 року, Велика Палата Верховного Суду сформувала позицію Верховного Суду щодо наслідків такого способу захисту прав як визнання нікчемного правочину недійсним. Верховний Суд у п.94 Постанови зробив висновок : «94. Визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону». Верховний Суд у Постанові зазначив, що якщо позивач стверджує, що нікчемним є договір про розірвання договору застави майнових прав, то спір фактично стосується наявності чи відсутності права застави у позивача. За таких умов належним способом захисту інтересів позивача є визнання права застави і з метою захисту права має подаватися саме такий позов. Стосовно права вимоги АТ «Дельта Банк» до нього, то виходячи з наведеної позиції Верховного Суду, не призвело до відновлення прав АТ «Дельта Банк» на права вимоги до нього як позичальника за кредитним договором № 788-Ф рішення господарських судів у справі № 910/12760/16 , якими визнано недійсним (як нікчемний, за висновком у рішенні) укладений 02.07.2014 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Актив-Гарант» договір про відступлення права вимоги, за яким банком було відступлено права вимоги за Кредитним договором № 788-Ф. Вважає, що оскільки зазначені рішення судів не містили належного способу захисту права, що призводить до реального відновлення права, а тому залишилися незмінними наслідки укладення договору про відступлення права вимоги від 02.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант», а також наслідки інших договорів, укладених 02.07.2014 про перехід цього права. Вказує, що зазначене доводить, що права вимоги до нього як позичальника за кредитним договором № 788-Ф належить на праві власності йому, він не має ніяких майнових (грошових) зобов`язань перед АТ «Дельта Банк», а виконавчий лист № 2/756/660/13, виданий 27.12.2017 Оболонським районним судом м.Києва, не підлягає виконанню. В зв`язку з цим просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню повністю, виконавчий документ: виконавчий лист № 2/756/660/13, виданий 27.12.2017 Оболонським районним судом м.Києва, з причини обов`язку боржника за ним повністю у зв`язку з його припиненням. В судове засідання призначене на 09.10.2019 на 10 год. заявник та його представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від заявника 08.10.2019 року надійшла заява в якій він зазначив, що у нього був договір про ведення цієї справи із адвокатом Полонським А.Ю., проте адвокат повідомив, що у зв`язку з перенавантаженням він відмовляється від представництва у справі № 2605/18536/12, провадження 6/756/790/19 року, а тому просив в своїй заяві відкласти розгляд справи та надати можливість укласти угоди з іншим адвокатом. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника, оскільки відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановлює ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Представник Банку в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала та просила відмовити, підтримала подані Банком до суду письмові заперечення, з посиланням на те, що АТ «Дельта Банк» є належним володільцем права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2017. Також вказує, що 02.07.2014 року колишнім керівництвом АТ «Дельта Банк» було укладено 5 нікчемних правочинів: 1) Договір про відступлення права вимоги, укладений між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК`Актив -Гарант», предметом якого є право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007, та до [PERSON] за кредитним договором - № 1210-Ф-від 02.06.2008 року (господарська справа № 910 /12760/16); 2) Договір про відступлення права вимоги, укладений між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Актив-Гарант» предметом якого є право вимоги [PERSON] за Кредитними договорами № 434-Ф від 27.10.2005 та № 506-Ф від 27.10.2006 (господарська справа № 910/15244/16); 3) Договір про розірвання іпотечного договору № 788-Ф/908-Ф/ІП-1 , укладеного 31.10.2007 між ЗАТ «Тас-Інвестбанк» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим №6937, укладений 02.07.2014 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івановою С.М. за № реєстровим 866 (цивільна справа №438/592/17); 4) Договір про розірвання Іпотечного договору № 1210 -Ф/ІП-1, укладеного 04.06.2008 між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Івановою С.М. за реєстровим № 3433, укладеного 02.07.2014 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. за реєстровим № 868(цивільна справа 127/14035/17); 5) Договір про розірвання Іпотечного договору № 506-Ф434-Ф/ІП-2, укладеного 27.02.2007 між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Скляровою Т.О., посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івановою С.М. за реєстровим № 867 (цивільна справа 354/397/17) 31.10.2016 Рішенням Господарського суду міста Києва у справі 910/12760/16 позов АТ «Дельта Банк» задоволено повністю: визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги від 02.07.2014 та зобов`язано повернути документи, також звертає увагу суду, що даним судовим рішенням «відхилено врегулювання заборгованості». Окрім того, зазначав, що АТ «Дельта Банк» та «Омега Банк» є різними та незалежними юридичними особами, які не відповідають за зобов`язання одне одного, а [PERSON] надає суду документи , які стосувалися врегулювання заборгованості третіх осіб за кредитними договорами, а не самого позичальника [PERSON] . Заслухавши пояснення представника ПАТ «Дельта Банк», дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Омега Банк» заборгованість за кредитним договором № 788-Ф від 05 лютого 2007, що станом на 12 грудня 2012 становить заборгованість за кредитом в розмірі 3182391 грн.79 коп., заборгованість за процентами в сумі 4501889 грн.03 коп., пеню за прострочений кредит в розмірі 404972 грн.40 коп., пеню за прострочені проценти по кредиту в сумі 606885 грн. 40 коп., судовий збір в сумі 3441 грн. Рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.Києва рішення Оболонського районного суду м.Києва від 16 жовтня 2013 змінено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 788-Ф від 05 лютого 2007 заборгованість за кредитом в розмірі 3 182 391 грн.79 коп., заборгованість за процентами в сумі 4 501 889 грн.03 коп., пеню за прострочений кредит в розмірі 404 972 грн.40 коп., пеню за прострочені проценти по кредиту в сумі 606 885 грн. 40 коп., судовий збір в сумі 3441 грн. 23.01.2018 ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 11 грудня 2018 скасовано і ухвалено нове рішення, яким заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Поновлено ПАТ «Дельта Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2/756/660/13, виданого 27 грудня 2017 Оболонським районним судом м.Києва, про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу за кредитним договором № 788-Ф від 05 лютого 2007 заборгованість за кредитом в розмірі 3 182 391 грн.79 коп., заборгованість за процентами в сумі 4 501 889 грн.03 коп., пеню за прострочений кредит в розмірі 404 972 грн.40 коп., пеню за прострочені проценти по кредиту в сумі 606 885 грн. 40 коп., судовий збір в сумі 3441 грн. В ході розгляду справи встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича перебуває виконавче провадження № 58994672 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №788-Ф від 05.02.2007 в розмірі 3 182 391 грн. 79 коп., заборгованості за процентами в сумі 4 501 889 грн. 03 коп., пені за прострочений кредит в сумі 404 972 грн. 40 коп., пені за прострочені проценти по кредиту в сумі 606 885 грн. 40 коп., судовий збір в сумі 3 441 грн. 00 коп. Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Правомірність переходу права вимоги за кредитним договором 788-ф від 05.02.2007 до АТ «Дельта Банк», перевірялася судами при постановленні рішення Апеляційного суду м.Києва від 16 жовтня 2013 та Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 р. Посилання [PERSON] при поданні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема на те, що ПАТ «Дельта Банк» втратив право вимоги за кредитним договором 788-ф від 05.02.2007 року, бо саме він боржник внаслідок укладення 02.07.2014 року ряду договорів цесії набув право вимоги за вказаним кредитним договором також було відхилено постановою Київського апеляційного суду від 14.02.2019, з посиланням на те, що оскільки неправомірність відступлення права вимоги за договором від 02.07.2014 року підтверджена судовими рішеннями господарських судів, які в тому числі своїми ухвалами відмовили в перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами. Окрім того, [PERSON] свою заяву обґрунтовує тим, що стягувач своє право на стягнення з нього на свою користь за виконавчим листом № 2/756/660/13 грунтує на рішеннях господарських судів у справі № 910/12760/16, яким визнано недійсним ( як нікчемний, за висновком у справі 910/12760/16, укладений 02.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Актив-Гарант» договір про відступлення права вимоги, за яким було відступлено права вимоги за кредитним договором № 788-Ф (якого стосується справа рішення у цивільній справі № 2605/18536/12)., посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2019 щодо наслідків такого способу захисту прав як визнання нікчемного правочину недійсним. Разом з тим, слід зазначити, що рішення господарського суду міста Києва у справі 910/12760/16 не скасовано і є обов`язковим у застосуванні. Рішенням Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 року у справі за заявою № 48553/99 «СовтрансавтоХолдінг проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Переоцінка встановлених судом обставин, у спосіб визначений заявником не допускається, а незгода із висновком суду може бути підставою для його перегляду лише у визначений цивільним процесуальним законодавством спосіб. Позичальником [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитна заборгованість перед ПАТ «ДельтаБанк» за кредитним договором № 788-Ф від 05.02.2007 року є погашеною. ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Омега Банк» є різними та незалежними юридичними особами і будь-які зарахування чи-то взаємозвірки щодо клієнтів [PERSON] та вказаними юридичними особами у межах розгляду даної заяви не є можливим. З цих підстав, враховуючи те, що виконавчий лист виданий 27.12.2017 по справі № 2/756/660/13 у відповідності до вимог ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, суд не вбачає підстав для визнання такого виконавчого листа таким, що не підлягаю виконанню та з цих підстав залишає заяву [PERSON] без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed