Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

14.03.2016 року ПАТ «Страхова компанія Універсальна» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 16 березня 2014 року близько 14.40 год. на автодорозі Н-09 сполучення «Мукачеве-Львів» км.337+360м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ 2105, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки Renault Duster, д.н.з. [NUMBER], який належить ПП «ТВК», під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки Hyndai Tucson, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Причиною ДТП стало те, що відповідач по справі, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2105 у стані алкогольного спяніння, не врахував дорожню обстановку, виконуючи маневр обгону попутного автомобіля Hyndai Tucson не впоравшись з керуванням, перетнувши суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Renault Duster, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок чого 18.02.2015 року Галицьким районним судом винесений вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія Універсальна», згідно полісу №АС/2270747 від 17.05.2013 року, тому відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено потерпілому відшкодування в розмірі 49\~490,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 80020 від 19.05.2015р. власнику автомобіля Renault Duster. Отже, ПАТ «Страхова компанія Універсальна» повністю виконало покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. З метою врегулювання спору, на адресу відповідача, [PERSON] була надіслана вимога про сплату боргу на праві регресної вимоги, проте він ніяк на неї не відреагував, на що позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача, [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судові засідання на виклики не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення. Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 16.03.2014 року о 14.40 год. на автодорозі Н-09 сполучення «Мукачеве-Львів» км.337+360м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ 2105, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки Renault Duster, д.н.з. [NUMBER], який належить ПП «ТВК», під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки Hyndai Tucson, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], що підтверджується копією вироку від 18.02.2015 року Галицького районного суду, згідно якого [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с.8-9). З копії полісу № АС/2270747 від 17.05.2013 року, вбачається, що на автомобіль ВАЗ-2105, яким керував відповідач [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування з позивачем (а.с.4), а з заяви потерпілої сторони в ДТП вбачається, що директор ПП «ТВК» подав заяву на відшкодування матеріального збитку, якому належить автомобіль [NUMBER], що потрапив в дорожньо-транспортну пригоду під керуванням водія [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20), і було виплачено страхове відшкодування в розмірі 49 490,00 грн. (а.с.11-12, 19). За змістом ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 цієї ж статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до протоколу огляду та висновку калькуляції від 13.05.2015 року (а.с.14, 15-18) вартість ремонту автомобіля Renault Duster в результаті його пошкодження складає 219\~757,32 грн. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оскільки між позивачем та власником автомобіля, яким керував відповідач було укладено договір - поліс № АС/2270747 від 17.05.2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.4), за яким страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, і відповідно до страхового акту №5555/1 (а.с.11-12), позивачем було сплачено ПП «ТВК» страхове відшкодування в розмірі 49\~490,00 грн. Вказаний факт підтверджується платіжним дорученням № 80020 від 19.05.2015 року (а.с.19). Виплата позивачем була здійснена на підставі заяви на виплату страхового відшкодування та згідно розрахунку страхового відшкодування по страховій справі №5555 і страхового акту №5555/1 (а.с.5, 11, 12) та відповідно до ст.ст. 25, 35 Закону України «Про страхування». За правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи лише у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п.п. а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 25, 35 Закону України «Про страхування», ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved