Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

13.10.2021 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2001 року йому на праві приватної власності належить Ѕ частина жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по [ADDRESS] . Однак, у зазначеному свідоцтві його прізвище вказане « [PERSON] ». У 2020 році заявник натрапив на своє свідоцтво про народження, в якому його прізвище вказане [PERSON] . В зв`язку з чим вирішив змінити документи, зокрема паспорт. Тобто,\~мається не\~співпадіння в\~одній літері\~прізвища ( [PERSON] \~та [PERSON] ). Звернувшись до державного нотаріуса Фастівської міської державної нотаріальної контори з приводу виправлення прізвища в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, отримав відмову нотаріуса та рекомендацію щодо вирішення даного питання в судовому порядку. Вказані розбіжності перешкоджають заявнику в реалізації права власності на житло. На підставі викладеного просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , правовстановлюючого документ, а саме свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.06.2001 року державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] . Ухвалою від 18 жовтня 2021 року провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник, представник заявника не з`явилися, через канцелярію суду від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, вимоги заяви підтримують. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення заяви не заперечують, просять розглядати справу без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом від 06.06.2001 року Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] по праву приватної власності належить заявнику [PERSON] . Як вбачаться з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2001 року прізвище заявника вказане [PERSON] /а.с.6/. З приводу виправлення прізвища у свідоцтві про право на спадщину заявник звернувся до нотаріальної контори. Листом державного нотаріуса Фастівської міської державної нотаріальної контори № 505/01-16 від 27.07.2020 року заявнику було відмовлено з приводу виправлення прізвища в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до даних паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 04.03.2020 року Фастівським РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області та ідентифікаційного номера [NUMBER] прізвище заявника вказане [PERSON] /а.с.9/. Як в діючому паспорті так і в попередньому, який знищений, ім`я заявника вказане [PERSON] , по-батькові [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження м. Фастів Київської області Україна, місце проживання [ADDRESS] /а.с.10-12/. У свідоцтві про народження прізвище заявника вказане [PERSON] /а.с.5/. У свідоцтві про укладення шлюбу прізвище заявника вказане [PERSON] /а.с.14/. Це все підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та ж людина. Дослідивши надані заявником письмові докази суд приходить до висновку, що під час розгляду даної цивільної справи по суті знайшло своє підтвердження факт належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу на Ѕ частину житлового будинку, а саме: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.2001 року, який посвідчений державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори 23 жовтня 1987 року за реєстром № 2569 на ім`я [PERSON] . Таким чином, зважаючи на ті обставини, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки не дозволяє реалізувати право власності, зазначений факт суд визнав доведеним, тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256\~ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Оскільки, невідповідність в написанні прізвища заявника в правовстановлюючому документі позбавляє його можливості у проведенні\~реалізації його\~права власності, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги заявника доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved