overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.01.1986 року він уклав шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 77 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в присутності свого представника [PERSON], підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 25 січня 1986 року зареєстрували шлюб Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 77 (а.с. 5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2009 року. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року сімейні стосунки зупинені. Між подружжям склалися різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого часто виникають сварки. Компромісу для їх вирішення, сторони так і не знайшли. За цей час примирення між ними не відбулося. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе. Просить шлюб розірвати, сина залишити мешкати разом з нею, а прізвище після розірвання шлюбу залишити їй як «Рощина». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву від 29 вересня 2015 року, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає, не заперчує проти постановлення заочного рішення суду (а.с.17). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: телефонограмою б/н від 23 вересня 2015 року (а.с.16) . Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 15 серпня 2009 року сторони [PERSON] і [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис №192. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони припинили спільне проживання з листопада 2014 року, оскільки між сторонами постійно виникали конфлікти і через це зявилось відчуження і психологічна несумісність. Сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Малолітню дочку [PERSON] суд вважає за необхідне залишити проживати з матірю. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «Рощина» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1994 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З березня 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, в зв'язку з чим відбувалися постійні сварки, що негативно впливало на дітей. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй прізвище, обране під час реєстрації шлюбу, - Бачинська. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом урочистої реєстрації одружень Миколаївської міської ради народних депутатів, шлюб зареєстрований 29 квітня 1994 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №369. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Бачинська (а.с.7). Сторони мають двох дітей, в т.ч. неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2000 року. Мають неповнолітній дітей доньок Ганну, [INFO], Анастасію, [INFO], синів [PERSON], 13червня [INFO], Андрія, [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Причиною цього стала втрата взаєморозуміння, різні погляди на вирішення життєвих питань. Позивач вважає, що збереження шлюбу не має сенсу. [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище «Серебрянникова». Судом були вжиті заходи для збереження родини, сторонам надавався строк для примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розлученні, вказала, що за наданий судом строк вони з чоловіком спільної мови не знайшли, їх відносини не налагодилися Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не погодився на розірвання шлюбу, пояснив, що він намагався примиритися з дружиною, але позитивних результатів це не принесло. Розуміє, що дружина категорична в своєму бажанні розірвати шлюб, і він не може її переконати жити з ним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо, сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не повязані, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не в змозі налагодити стосунки з дружиною. Протягом наданого судом строку примирення між сторонами не відбулося. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.06.2013 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 193 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги позивача, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 193 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/4 частини з всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який згідно рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року розірвано (а.с.3, 4), неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~у\~\~розмірі 1/4\~\~частини з всіх видів доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач та відповідач спільно проживали протягом 2007-2013 років. За час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зайнята доглядом за донькою, не працює, оскільки доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, не має необхідних коштів для існування. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самовідсунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000,00 грн. та на своє утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 11 листопада 2015 року. Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було ним подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 січня 2009 року у виконавчому комітеті Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 02, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 27 жовтня 2009 року у сторін народився син [PERSON], який проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї, є те, що сімейне життя не склалося в звязку з тим, що у сторін різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Вказує, що подружні стосунки припиненні з серпня 2015 року. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «Гончарук». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте в позовній заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не зявлявся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у шлюбі з 16 січня 2009 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 02 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін 27 жовтня 2009 року народився син [PERSON] (а.с.7). Спору щодо місця проживання сина не має. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з серпня 2015 року загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

14 вересня 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 14.12.2007 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 979. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні та вихованні у позивача. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 436631, 14.12.2007 року між [PERSON] та Бакаєвою-Боярською (до шлюбу Бакаєва) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 979. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «Бакаєва-Боярська», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved