Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

14 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з\~позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 21 червня 2012 року вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя с сторін не склалося, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, через що постійно винила сварки. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини у сторін фактично припинені з 30 грудня 2017 року. Ухвалою суду від 03 квітня 2018 року сторонам було надано строк для примирення. В судовому засіданні 03 квітня 2018 року позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання, після спливу строку для примирення, позивач не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Квасюк». Відповідач в судовому засіданні 03 квітня 2018 року заперечував проти задоволення позову та просив суд надати строк для примирення. Після спливу строку для примирення, відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 21 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №145 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до частини третьої\~статті 105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України\~№ 11\~від 21.12.2007р.\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»,\~проголошена Конституцією\~України охорона\~сім'ї\~державою полягає,\~зокрема,\~в тому,\~що шлюб\~може бути\~розірвано в\~судовому порядку\~лише за\~умови,\~якщо встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечитиме інтересам\~одного з\~них чи\~інтересам їх\~дітей.\~Із цією\~метою суди\~повинні уникати\~формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. 03 квітня 2018 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення два місяці, однак цей строк не забезпечив фактичного вжиття заходів для примирення з боку сторін. Сторони після спливу строку на примирення, в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач не заперечував проти задоволення позову. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на те, що позивач після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позовних вимог, а відповідач не заперечує щодо задоволення позову, оскільки строк для примирення не забезпечив позитивних змін у відносинах сторін, а також враховуючи те, що шлюбні відносини у сторін фактично припинені з 30 грудня 2017 року, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження цього шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved