Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

13.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» ( надалі ПАТ Банк «Меркурій») про стягнення вкладу, відсотків та пені. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04.11.2013 року між ним та ПАТ Банк «Меркурій» був укладений договір банківського вкладу «Святковий» № 97056, згідно умов якого Банк приймає від вкладника кошти на депозитний рахунок в сумі 180000 грн. на строк зберігання 120 днів з 04.11.2013 року по 03.03.2014 року та зобов'язується виплачувати вклад та нараховані відсотки на умовах та в порядку, визначених договором. Позивач умови договору виконав та передав відповідачу грошові кошти у розмірі 180000 грн. 04.03.2014 року звернувся з заявою до ПАТ Банк «Меркурій» про повернення вкладу та відсотків, однак йому було відмовлено в усному порядку. Посилаючись на вимоги ст.ст. 626, 629,1058 ЦК України, ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача на його користь вклад в розмірі 180000 грн., нараховані відсотки в сумі 12387,94 грн. та пеню за період з 04.11.2013 року по 13.03.2014 року в сумі 3344,76 грн. 27.05.2014 року представник позивача подала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила залишити позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення вкладу на суму 180000 грн., нарахованих відсотків в розмірі 12387,94 грн. без розгляду у зв*язку з повною їх виплатою Банком, а розглядати лише позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 3344,76 грн. за період з 04.11.2013 року по 13.03.2014 року. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2014 року позов [PERSON] в частині стягнення вкладу на суму 180000 грн., нарахованих відсотків в розмірі 12387,94 грн. залишений без розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 3344,76 грн. підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування цих вимог посилається на застосування ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим суд зі згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Банк «Меркурій» був укладений договір банківського рахунку «Святковий» № 97056, згідно умов якого Банк приймає від вкладника кошти на депозитний рахунок в сумі 180000 грн. на строк зберігання 120 днів з 04.11.2013 року по 03.03.2014 року та зобов'язується виплачувати вклад та нараховані відсотки на умовах та в порядку, визначених договором. (а.с. 5). 03.03.2014 року, 04.03.2014 року позивач звертався до відповідача з заявами про повернення вкладу та нарахованих відсотків. (а.с.7, 30). У відповідності до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України, передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплавом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення пені в розмірі 3344,76 грн. за період з 04.11.2013 року по 13.03.2014 року позивач посилається на вимоги ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначає, що відповідачем, як виконавцем порушено умови договору. Вимогами ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Статтею 610 ЦК України передбачено, що зобов'язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договором банківського вкладу «Святковий» № 97056, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк «Меркурій» зі строком повернення вкладу 03.03.2014 року не передбачено відшкодування пені в якості правового наслідку порушення зобов'язання, яке виникло з вказаного договору. Таким чином, суд вважає зазначені обставини не доведеними, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог про відшкодування пені. Посилання позивача на застосування до даних правовідносин вимог ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає необґрунтованим та безпідставним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed