Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

14.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобовязання до вчинення дій щодо усунення дискримінації прав батька дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в якому просить суд ухвалити рішення, яким надати право [PERSON] оздоровлювати сина [PERSON] у санітарно курортних закладах України, зокрема із 26.01.2014 року по 16.02.2014 року у санаторії Янтар м. Трускавець; зобовязати Шевченківську районну адміністрацію м. Львова надати правову оцінку діям працівника адміністрації [PERSON] та повторно розглянути питання про участь у вихованні дитини кожного з батьків малолітнього [PERSON], [INFO]. Під час розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово уточнював позовні вимоги. Враховуючи останнє уточнення позовних вимог ( т.1 а.с. 265-268), позивач [PERSON] просить суд постановити рішення, яким: 1. підтвердити згідно ст. 141 Сімейного кодексу України право батька [PERSON] оздоровлювати сина [PERSON], [INFO] у санаторно-курортних закладах України та зобовязати [PERSON] у десятиденний термін з часу звернення батька до [PERSON] (або аналогічного повідомлення органом опіки та піклування Шевченківської РА м. Львова [PERSON] щодо бажання [PERSON] оздоровити [PERSON] у санітарно-курортному закладі) вчиняти наступні дії: отримати у профільних лікарів (ендокринолога, гастроентеролога, уролога) висновків щодо процедур, які дитині бажано приймати в санітарно курортному закладі, а також тих процедур, які дитині небажані; отримати у сімейного лікаря дитини [PERSON], [INFO], скерування у санітарно курортний заклад на основі висновків профільних лікарів з зазначенням профілів лікування дитини (ендокринолога, гастроентеролога, уролога) та передати під розписку дане скерування [PERSON]; здати відповідні аналізи та отримати результати аналізів, необхідних для оформлення документів для перебування в санітарно курортному закладі й передати ці результати аналізів під розписку [PERSON] 2. Змінити встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2012 року та Апеляційного суду Львівської області від 12.11.2012 року графік зустрічей батька [PERSON] з сином [PERSON] шляхом збільшення годин та днів зустрічей: щовівторка з 17.00 год. до 21.00 год.; щочетверга з 17.00 год. до 21.00 год.; перший, третій та пятий (за наявності) четвер місяця з 17.00 год. віддавати дитину батьку до 21.00 год. понеділка; якщо день зустрічей батька з сином у вівторок чи четвер випадає на офіційний вихідний день, наприклад четвер 01.05.2014 року, та в часі літньої відпустки батька дитину віддавати батьку у вівторок та четвер з 09 год. до 21 год.; на час різдвяної відпустки батька віддавати дитину батьку з 09 год. 8 січня до 21 год. 23 січня; на час щорічної літньої відпустки батька віддавати дитину батьку з 09 год. 10 липня до 21 год. 25 липня та з 09 год. 10 серпня до 21 год. 25 серпня. 3. Для забезпечення виконуваності рішення суду: у випадку, якщо рішення суду щодо графіку зустрічей батька з сином не виконуватиметься через хворобу дитини, або з інших причин, повязаних з діями [PERSON], наприклад відпустки [PERSON], зобовязати [PERSON] в місячний термін компенсувати батьку пропущені години зустрічей з сином у часі, коли дитина здорова, надаючи можливість зустрічей батьку з сином на кількість пропущених годин у другий та четвертий четвер місяця з 17.00 год. до 21.00 год. понеділка; зобовязати ВДВС ЛМУЮ Шевченківського району м. Львова забезпечити виконання рішення суду по даному позову. 4. Стягнути з [PERSON] судові витрати позивача на користь [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2012 року та рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12.11.2012 року визначено порядок та спосіб його участі у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На його думку, дані рішення прийняті на основі скоординованої фальсифікації інформації групою осіб, а саме: відповідачем [PERSON], завідувачем сімейної амбулаторії 1-ої МКЛ [PERSON] та представників органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м. Львова [PERSON] та [PERSON] Зазначає, що [PERSON] у 2012 р. постійно порушувала графік зустрічей його з сином, затверджений рішенням Органу опіки, та не давала йому можливості бачитись з сином, внаслідок чого останній змушений звернутись в суд. До початку розгляду справи по суті, відповідачка [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], з участю третьої особи відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], в якому просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]; судові витрати покласти на Відповідача за зустрічним позовом [PERSON] В процесі розгляду справи позивач за зустрічним позовом [PERSON] уточнила позовні вимоги, та просила визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON], [INFO]; визначити такі дні та години зустрічей [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO], а саме: першу та третью суботи кожного місяця та у другу та четверту неділю кожного місяця з 10 до 18 год. без присутності матері дитини; під час щорічної відпустки матері дитини [PERSON] зустрічі з дитиною проводити за попереднім погодженням з [PERSON] Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що на даний час [PERSON] проживає з нею в окремій кімнаті площею 17,6 кв. м. в квартирі, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Масарика, 14/89. Квартира складається з трьох кімнат, балкону, ванни і туалету. В квартирі також проживають: [PERSON], [INFO] (бабця), та [PERSON], [INFO] (тітка). Зазначає, що для проживання дитини з нею створені всі умови для його належного виховання і догляду, дитина мешкає в спокійній затишній атмосфері. Зокрема, кімната облаштована всіма необхідними меблями: дитячим ліжком, стінкою, мяким розкладним кріслом, дитячим столиком з кріселком, розкладним диваном, є місце для проведення дозвілля, протяги відсутні. В кімнаті вона регулярно прибирає, дитячі речі і постільна білизна впорядковані, чисті. Приготування їжі проводиться в кухні, яка обладнана необхідними кухонними меблями і холодильником. Продукти харчування присутні в кількості та в асортименті, необхідному для дитини. Окрема ванна кімната і туалет нещодавно відремонтовані, а сантехприлади справні. Вищевказані обставини підтверджуються Актом обстеження житлово побутових умов проживання від 30.12.2013 року малолітнього [PERSON], [INFO], Актом обстеження житлово побутових умов проживання від 10.04.2012 року малолітнього [PERSON], [INFO], Актом обстеження житлово побутових умов проживання від 29.05.2012 року малолітнього [PERSON], [INFO], листом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.06.2012 року №3-І-17650/3601 та листом Львівського міського центру соціальних служб сімї, дітей та молоді від 12.07.2012 року №2607-вих-416. Жодних ознак негативного впливу матері на дитину, неналежного виховання мамою обовязків щодо виховання та утримання дитини чи вчинення нею будь-яких інших дій, що не відповідають інтересам дитини ніколи не виявлялись. Вона звернулась в Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради з заявою про надання висновку щодо доцільності проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], але висновок ще не отримала. Враховуючи прихильність сина до неї, особливий емоційний звязок, що існує між матірю та дитиною, ту обставину, що весь свій час вона приділяє синові, турбується про нього від дня його народження, зважаючи на вік дитини, вважає, що зміна місця проживання сина призведе до завдання йому непоправної шкоди. Окрім того,просить визначити дні та години зустрічей [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO], а саме: першу та третью суботи кожного місяця та у другу та четверту неділю кожного місяця з 10 до 18 год. без присутності матері дитини; під час щорічної відпустки матері дитини [PERSON] зустрічі з дитиною проводити за попереднім погодженням з [PERSON] В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Проти зустрічних вимог [PERSON] заперечував, вважає заявлені вимоги не обґрунтованими. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник [PERSON], первісний позов не визнали з мотивів, викладених в зустрічній позовній заяві, просили у задоволенні позовних вимог первісного позову відмовити в повному обсязі. Зустрічний позов підтримали, з підстав викладених в зустрічній позовній заяві, просять його задовольнити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON], котрий діє на підставі довіреності, в судовому засіданні вирішення позову відніс на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, представників сторін та представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши матеріали справи і всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів. Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи для чого розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні. На підставі наданих доказів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 травня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 серпня 2009 року Шевченківським відділом РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №293. Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з відповідачем матір»ю [PERSON] , про що ствердили суду учасники процесу. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова позивач зобовязаний до сплати аліментів в користь відповідача на утримання дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Зі змісту ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як наголошує ч.1, ст. 9 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів. Частина 2, ст. 14 цього ж Закону зазначає, що під час вчинення дій, повязаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] послались на ті обставини, що рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10.09.2012 року та рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12.11.2012 року, яким визначено порядок та спосіб участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO],сторонами виконується, однак на даний час є необхідність у визначенні іншого порядку зустрічі батька з дитиною. Сторони зазначили, що жодний із сторін не притягнутий до відповідальності за невиконання зазначеного вище рішення суду. Відтак, суд не бере до уваги покликання позивача про те, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, оскільки такі не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, а відповідач категорично заперечує такі факти. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивач ( по первісному позову) під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які він посилався, як на підстави своїх вимог, зокрема чинення відповідачем [PERSON] перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено жодних доказів створення відповідачу перешкод в спілкуванні з дитиною, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження. Окрім того, рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10.09.2012 року та рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12.11.2012 року, яким визначено порядок та спосіб участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], [INFO], набрали законної сили та відповідно виконується сторонами по справі,а відтак згідно вимог ст.61 ч.3 ЦПК України-обставини встановлений даним рішенням не підлягають встановленню при розгляді зазначеної вище справи. Щодо вимог позивача [PERSON] про розгляд справи за нововиявленими обставинами, то в судовому засіданні позивачу судом роз»яснено порядок звернення з такими вимогами в порядку гл.4 ЦПК України. Стосовно позовних вимог [PERSON] про підтвердження судом згідно ст. 141 Сімейного кодексу України право батька [PERSON] оздоровлювати сина [PERSON], [INFO], у санаторно-курортних закладах України та зобовязання [PERSON] у десятиденний термін з часу звернення батька до [PERSON] (або аналогічного повідомлення органом опіки та піклування Шевченківської РА м. Львова [PERSON] щодо бажання [PERSON] оздоровити [PERSON] у санітарно-курортному закладі) вчиняти наступні дії: отримати у профільних лікарів (ендокринолога, гастроентеролога, уролога) висновків щодо процедур, які дитині бажано приймати в санітарно курортному закладі, а також тих процедур, які дитині небажані; отримати у сімейного лікаря дитини [PERSON], [INFO], скерування у санітарно курортний заклад на основі висновків профільних лікарів з зазначенням профілів лікування дитини (ендокринолога, гастроентеролога, уролога) та передати під розписку дане скерування [PERSON]; здати відповідні аналізи та отримати результати аналізів, необхідних для оформлення документів для перебування в санітарно курортному закладі й передати ці результати аналізів під розписку [PERSON]-то такі вимоги позивача є безпідставники, оскільки право батька по відношенню до дитини закріплено ст.141 СК України, та не оспорюється учасниками судового розгляду. Позовної вимоги [PERSON]щодо забезпечення виконання рішення суду: у випадку, якщо рішення суду щодо графіку зустрічей батька з сином не виконуватиметься через хворобу дитини, або з інших причин, повязаних з діями [PERSON], наприклад відпустки [PERSON], зобовязати [PERSON] в місячний термін компенсувати батьку пропущені години зустрічей з сином у часі, коли дитина здорова, надаючи можливість зустрічей батьку з сином на кількість пропущених годин у другий та четвертий четвер місяця з 17.00 год. до 21.00 год. понеділка; зобовязати ВДВС ЛМУЮ Шевченківського району м. Львова забезпечити виконання рішення суду по даному позову- на даний час є передчасними,окрім того, компенсація батьку пропущені години зустрічі з дитиною,не передбачена чинним законодаством, а тому до задоволення не підлягають. Стосовно заявлених зустрічних вимог відповідача [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], та визначення днів зустрічі дитини з батьком, суд приходить до висновку, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 141, 157, 160, 161 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Після досягнення дитиною десяти років місце її проживання визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. А після досягнення дитиною чотирнадцяти років, коли батьки проживають окремо, місце її проживання визначається нею самою. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. За рішенням суду їх шлюб був розірваний 21.05.2012 року. Висновком №36-1004 органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації від 15.05.2014 року(а.с.88 т.1) визначено місце проживання дитини із [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Акту обстеження житлово побутових умов проживання від 30.12.2013 року малолітнього [PERSON], [INFO], Акту обстеження житлово побутових умов проживання від 10.04.2012 року малолітнього [PERSON], [INFO], Акту обстеження житлово побутових умов проживання від 29.05.2012 року малолітнього [PERSON], [INFO], листом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 06.06.2012 року №3-І-17650/3601 та листом Львівського міського центру соціальних служб сімї, дітей та молоді від 12.07.2012 року №2607-вих-416, відповідачем створені належні умови для проживання і виховання дитини. Сторони в судовому засіданні, зокрема відповідач [PERSON] по зустрічному позову, не заперечив щодо задоволення зазначеної вище вимоги [PERSON] та пояснив, що дійсно дитина з 18.12.2011 року проживає разом з матір»ю [PERSON] за адресою м.Львів, вул.Масарика,14/89, і він на даний час не заперечує щодо такого місця проживання дитини. Відтак, при таких обставинах, за згодою сторін-батьків дитини [PERSON], [INFO], з врахуванням висновку органу опіки та піклування та долучених до нього письмових доказів, суд вважає, що дана позовна вимога підлягає до задоволення. Що стосується заявленої зустрічної вимоги відповідача [PERSON] про визначення днів зустрічі дитини з батьком, суд приходить до висновку що ця вимоги не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про встановлення порядку зустрічей з дитиною задоволено частково. Встановлено [PERSON] дні та години зустрічей з дитиною [PERSON], 01.03.2010р.н.: Щопонеділка з 17,00 години до 20,00 години; Щочетверга з 17,00 години до 20,00 години; Перша та третя субота місяця з 10,00 години до 17,00години; Друга та четверта неділя місяця з 10,00 години до 17,00години. Зустрічі проводити без присутності матері дитини. Під час щорічної відпустки матері дитини [PERSON] зустрічі з дитиною проводити за попереднім погодженням з [PERSON] Після досягнення дитиною [PERSON], 01.03.2010р.н., пятирічного віку замість зустрічей з дитиною в першу і третю суботу місяця та другу і четверту неділі місяця встановити [PERSON] зустрічі у кожен перший та третій тиждень місяця з 17,00 годин пятниці до 17,00 годин неділі. В період літньої відпустки [PERSON] для оздоровлення та відпочинку дитини встановити дні зустрічей з дитиною [PERSON], 01.03.2010р.н., з 10 липня по 24 липня та з 1 серпня по 15 серпня за попереднім погодженням з матірю дитини. Рішенням колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 12 листопада 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2012 року змінити, виключити з резолютивної частини рішення висновки суду про те, що «Після досягнення дитиною [PERSON], [INFO], пятирічного віку замість зустрічей з дитиною в першу і третю суботу місяця та другу і четверту неділі місяця встановити [PERSON] зустрічі у кожен перший та третій тиждень місяця з 17,00 годин пятниці до 17,00 годин неділі. В період літньої відпустки [PERSON] для оздоровлення та відпочинку дитини встановити дні зустрічей з дитиною [PERSON], [INFO], з 10 липня по 24 липня та з 1 серпня по 15 серпня за попереднім погодженням з матірю дитини». В решті рішення суду залишено без змін. Рішення набрало законної сили. З урахуванням встановлених судом обставин, а саме те, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2012 року набрало законної сили, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог, що стосується визначення днів зустрічі дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки дані позовні вимоги були предметом розгляду при вирішення вищезазначеної справи.

Outcome: partial