overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 листопада 1992 року Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, за актовим записом № 24, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 337060. Позивач зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить копія паспорта серії КМ 855992, виданий Овідіопольським РС ГУДМС України в Одеській області 13.09.2013 року; [PERSON], [INFO], про що свідчить копія паспорта серії КМ 946616, виданий Білгород Дністровським РВ ГУДМС України в Одеській області 24.03.2015 року. 24.06.2016 року від позивачки надійшла заява у якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що за час перебування із відповідачем у шлюбі 19 березня 2015 року у них народився син [PERSON]. Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач із сімєю не проживає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивачка просить стягувати на утримання дитини аліменти дитину до її повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила аліменти стягувати у твердій грошовій сумі 200 грн. [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечив, зазначив, що не працює, здійснює догляд за особою похилого віку. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі,\~ а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, в якому 19 березня 2015 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Дертківської сільської ради Ізяславського району за № 157. Відповідач не працює, згідно довідки УПСЗН Ізяславського району від 11 травня 2016 року за № 834 здійснює догляд за особою похилого віку. [PERSON] також сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], відповідно до рішення Нетішинського міського суду у розмірі ? частини його доходів. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дитини мають стягуватися у твердій грошовій сумі. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 3) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2001 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2001 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 07 (а. с. 4), від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона 10.09.2011 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від якого у них народилися дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, перестали жити однією сімєю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. (а.с.13). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.01.2015 року, актовий запис № 48 (а.с.2). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог вказувала, що 20.03.1980 року на її ім.»я було заповнено трудову книжку. В трудовій книжці було указано її прізвище ім.»я та по батькові «[PERSON]», тому заявниця просить встановити належність їй указаної трудової книжки. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала з підстав, зазначених в заяві і просила задовольнити їх. Представник зацікавленої особи Мазур Т.В. просила про розгляд заяви у її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Згідно ст. 256 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження, якої що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З пояснень заявниці, досліджених доказів, судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України заявницею є «[PERSON]» Трудова ж книжка виписана з викривленнями прізвища та ім.»я по батькові. З пояснень заявника, матеріалів справи судом встановлено, що дана розбіжність в документах виникла помилково, тому суд приходить до висновку, про встановлення її належності заявнику. Даний факт буде мати для заявниці юридичні наслідки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний відповідно до рішення суду. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочки, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином (а. с. 29, 36). Ухвалою суду від 07 червня 2016 року відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем, має дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться лише на її утриманні через відокремлене від сім'ї проживання її батька та відсутності матеріальної допомоги з його боку. Вказує, що вона не працює та має також на утриманні дочку від іншого шлюбу, [INFO]. У зв'язку з цим, уточнивши вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, відповідач визнав позов та погодився сплачувати аліменти по 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 29 вересня 2006 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Позивач разом з Валерією фактично проживає [ADDRESS]. Відповідач проживає [ADDRESS]. Працює пожежником-рятувальником у 17 державній пожежно-рятувальній частині Управління ДСНС у Сумській області, його середньомісячна заробітна плата складає близько 4276 грн. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (наявність сталого заробітку, відсутність відомостей про наявність інших утриманців) та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 15.10.2014р. помер її син, [PERSON], який у встановленому законодавством порядку не оформив спадщину у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті баби, [PERSON], яка померла 24.01.1998р. Тому в даний час вона не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте сільський голова [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 333, 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) в передбачений шестимісячний строк позивачка прийняла спадщину, вступила в управління (володіння) спадковим майном, взяла в своє володіння сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що 15.10.2014р. помер її син, [PERSON], який у встановленому законодавством порядку не оформив спадщину у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті баби, [PERSON], яка померла 24.01.1998р. через це в даний час [PERSON] не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її сина [PERSON], який є психічно хворим, не може розуміти значення своїх дій, потребує постійного догляду. Визнання сина недієздатним їй необхідно для встановлення над ним опіки, тому просить призначити її опікуном сина. В судовому засіданні представник заявниці доводи заяви підтримує повністю. Представник ради подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши докази, що є в справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], який страждає хронічним психічним захворюванням у виді глибокої розумової відсталості внаслідок токсоплазмозу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Виконавчий комітет Новоселицької сільської ради вважає можливим призначити опікуном заявницю. Дані обставини встановлені з пояснень заявниці, з досліджених в суді письмових доказів паспортом [PERSON], паспортом [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], медичним заключенням №673, довідкою ЛКК №26 про те, що [PERSON]Ю, є інвалідом з дитинства внаслідок вродженої психічної хвороби, рішенням виконкому Новоселицької сільської ради про надання згоди на призначення опікуном, висновком судово-психіатричної експертизи № 355 від 13 червня 2016 року. Згідно ч.1ст.39 та ч.1 ст. 60 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що визнання [PERSON] недієздатним має для заявниці [PERSON]. юридичне значення, оскільки надає їй право бути опікуном хворого сина, здійснювати всі необхідні дії по захисту інтересів сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 14.05.1995 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Дмитрівській сільській раді Татар- бунарського району Одеської області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2014 р. Вважає, що подальше життя і збереження сімї неможливе, вони люди з різними поглядами на життя, тому просила розірвати шлюб. Представник позивача адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - поштою з повідомленням (а.с.15,18). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достат- ніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про одруження серії 1-ЖД № 011189 (а.с.7) видно, що 14.05.1995 р. Дмитрівською сільрадою Татарбунарського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 14. Згідно копій свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 084755, серії І-ЖД № 117230 та серії 1-ЖД № 133863 (а.с.8-10), сторони у справі мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су- перечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюб- не прізвище. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне жи- ття подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. У позовній заяві позивачем висловлено прохання залишити шлюбне прізвище, яке підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, по- несені позивачем в сумі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved