Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

12 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті [PERSON] 18.03.2016. В обґрунтування своїх вимог зазначено, що [PERSON] є родичем та спадкоємцем померлої [PERSON] що підтверджуєтьсяя заповітом. 18.03.2016 року у смт. Старобешеве Старобешівського району Донецької області померла [PERSON], [INFO], про що видане лікарське свідоцтво, свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті. Наявне свідоцтво про смерть є документом недійсним на території України, не викликає юридичних підстав, а тому заявник не може виконати свій обовязок щодо реєстрації смерті та позбавлений права як спадкоємець. При зверненні до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану РС ММУЮ у Донецькій області для реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті та надано відмову у проведенні державної реєстрації смерті, тому звернувся до суду. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву, наполягав на її задоволенні, в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заявника [PERSON] також підтримала доводи викладені у заяві, наполягала на задоволенні. Зазначила, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в смт. Старобешеве за адресою: вул. Юрєва, 69 по день смерті. Представник заінтересованої особи Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, надано заяву про розгляд справи за відсутністю представника та ухвалення рішення на розсуд суду. Допитана у якості свідка [PERSON], та [PERSON] у судовому засіданні пояснили суду, що [PERSON] померла 18.03.2016 року у смт.Старобешеве, де проживала у родині [PERSON], яка здійснювала догляд за [PERSON] Померла від хвороби. Суд, заслухавши заявника, його представника, пояснення свідків, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно листа Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції міста Маріуполя в Донецькій області від 11.05.2016 №264/4.2-06-16, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024,тому у проведенні державної реєстрації смерті відмовлено. Заявник [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], що підтверджується заповітом від 26.11.2008 року посвідченого [PERSON] секретарем виконавчого комітету Гранітневської сільської ради Тельманівського району Донецької області. Відповідно наданого лікарського свідоцтва про смерть №29, виданого 18.06.2016 року Центром первинної медико-санітарної допомоги Старобешівського амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] Іванівна18.07.1936 року народження, померла 18 березня 2016 року вдома у смт. Старобешеве, вул. Юрєва,69. Суду також надано довідку про причину смерті [PERSON] до форми №106/у №29 у якій зазначено, що [PERSON], [INFO] померла 18.03.2016, причина смерті ХНК атеросклеротичний кардіосклероз. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно для реєстрації смерті останньої у державних органах України, та подальшому реалізації права на прийняття спадщини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи, що від встановлення факту смерті [PERSON] залежить виникнення відповідних правовідносин, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 18.03.2016 року у смт. Старобешеве, яке на даний час є тимчасово окупованою територією.

Outcome: approved