Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

14.10.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання повнолітньої дитини, в якому зазначила, що [INFO] народилася їх спільна з відповідачем дочка [PERSON], яка на даний час досягнула повноліття. В період народження дитини вона з відповідачем в зареєстрованому шлюбу не перебували. Наразі повнолітня дочка [PERSON] продовжує навчатися на четвертому курсі Харківського національного медичного університету на денній формі навчання, однак відповідач починаючи з жовтня 2013 року відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу у зв'язку з продовженням навчання дочки. Посилаючись на те, що їй одній тяжко забезпечувати утримання дочки у зв'язку з її навчанням у вищому навчальному закладі, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення їх спільною дитиною 23-х річного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що повнолітня дочка має насичений навчальний графік і не має вільного часу для підробітку. Вона навчається на бюджетній формі навчання, отримує стипендію в розмірі 726 грн., при цьому її навчання потребує значних матеріальних витрат: оплата комунальних послуг в гуртожитку та послуг інтернету, придбання продуктів харчування, підручників, учбового приладдя, одягу, плата за проїзд до навчального закладу, тощо). Зі своєї заробітної плати, розмір якої складає 1900 грн. та стипендії дочки витрачається значна частина коштів для покриття цих витрат, при цьому, зазначила, що з досягненням дочкою повноліття, що мало місце [INFO], відповідач добровільно сплачував їй аліменти у розмірі 1/6 частини доходів до жовтня 2013 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду письмові заперечення згідно з якими позов позивачки визнав частково і просив справу розглянути за його відсутності. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що на даний час він не працює, отримує грошове утримання судді у відставці на рівні 10 мінімальних заробітних плат, з якої сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на утримання іншої дитини [PERSON], [INFO], при цьому він має кредитні зобов'язання перед банківською установою, згідно з якими, починаючи з квітня 2012 року на протязі наступних семи років йому необхідно сплачувати банку щомісяця 5220 грн. Зазначений кредитний договір укладений у зв'язку з придбанням автомобіля Toyota RAV 4, 2012 року випуску. Окрім цього, щорічно, на протязі семи років на виконання умов Договору страхування вказаного автомобіля, йому також необхідно сплачувати страхові внески на рівні 16000 грн., відтак, за наявними сумарними платежами, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини своїх доходів, а тому саме у такому розмірі просив присудити позивачці з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у зв'язку з її навчанням. Вислухавши доводи позивача, вивчивши письмові заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно вимог ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Досліджені матеріали справи вказують на те, що відповідач [PERSON] являється батьком дочки [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження (копія) серії [NUMBER] від 10.02.1994 року), яка на час розгляду справи досягнула повноліття. Як встановлено в судовому засіданні вказана повнолітня дитина перебуває на утримані позивачки [PERSON] і проживає за місцем розташування навчального закладу у м. Харкові. З довідки Харківського національного медичного університету від 15.08.2013 року за вих. № 888 видно, що [PERSON] дійсно навчається на 4 курсі в 3 групі І медичного факультету вказаного навчального закладу на денній формі навчання, за спеціальністю «лікувальна справа», термін навчання 6 років, форма фінансування навчання: держзамовлення. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітня [PERSON], яка продовжує навчання у ВНЗ, потребує матеріальної допомоги і відповідач [PERSON], як її батько має можливість надавати таку допомогу. Так, відповідач є суддею у відставці і отримує довічне грошове утримання у розмірі 10 мінімальних заробітних плат щомісячно, відтак, суд вважає, що вказаного заробітку в повній мірі достатньо як для погашення заборгованості за кредитним договором та договором страхування, так і для виплати аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] у зв'язку з продовженням її навчання, у заявленому позивачкою розмірі. При цьому суд приймає до уваги, що необхідність в отриманні кредитних коштів не пов'язана з життєво необхідними потребами, що забезпечують умови існування людини. Крім того, як видно з самих заперечень відповідача, останній підтвердив добровільну сплату ним аліментів у зв'язку з навчанням повнолітньої дочки саме у розмірі 1/6 частини свого заробітку (доходу). В той же час, доказів, які вказують на добровільну сплату ним таких коштів позивачці з жовтня 2013 року відповідач не зазначив і відповідних платіжних документів не надав. При визначенні такого розміру аліментів судом згідно вимог ст. 182 СК України враховано також стан здоров'я відповідача, сплату ним аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) на утримання іншої дитини, дочки [PERSON], 1999 року народження, від іншої жінки, стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та їх спільної з відповідачем повнолітньої дочки. За таких обставин, заявлені позивакою [PERSON] вимоги про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки [PERSON], 1994 року, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved