Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою № 40, будинку № 14-В по вулиці Мєндєлєєва в місті Рубіжне Луганської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач, згідно договіру купівлі-продажу від 10.12.2002 року, є власником зазначеної квартири, в квартирі була зареєстрована відповідач, яка з жовтня 2009 року в квартирі не проживає, вона добровільно не знялася з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в будинку позивача порушує її права як власника, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 01.12.2015 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, 01.12.2015 року надала до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги (а.с. 17). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов\~підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира № 40, розташована за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Мєндєлєєва, будинок № 14-В належить [PERSON] на підставі договіру купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] 10.12.2002 року за реєстром № 8952, право власності зареєстровано належним чином (а.с. 3). Згідно копії довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області від 13.11.2015 року, у квартирі № 40, розташованої за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Мєндєлєєва, будинок № 14-В зареєстровані: [PERSON] з 29.07.2003 року як власник квартири та [PERSON] з 29.07.2003 року як донька власника квартири (а.с. 5). Згідно акту обстеження житлового приміщення від 12.11.2015 року квартири № 40, розташованої за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Мєндєлєєва, будинок № 14-В, ознак проживання [PERSON] немає, її особистих речей немає, у вказаній квартирі відповідач не проживає з жовтня 2009 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 01.12.2015 року відповідач подала до суду заяву, в якій визнає позов (а.с. 17). Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач подала письмову заяву, яка приєднана до справи, в якій безумовно визнає позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідач визнала позов повністю про що подала відповідну заяву, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 40, розташованою за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, вулиця Мєндєлєєва, будинок № 14-В. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved