Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

14.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 08 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськрайонного управління юстиції між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від подружнього життя мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO].Спільне подружнє життя не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій позовіни вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від подружнього життя мають дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач в позовній зачві не наполягав про стягення з відповідачки, сплаченого ними про подачі заяви до суду, судового збору. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved