overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

12 липня 2021 року представник позивача - адвокат Скляров С.Л. звернувся до суду з цим позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 18 серпня 2020 року Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 20. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Скляров С.Л. у судове засідання не прибули, останній надав суду заяву про розгляд справи без участі його та позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просить не надавати, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання по розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.08.2020, який зареєстровано Недригайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 20, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 75). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь, позивачем не заявлялась, а тому суд залишає їх за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

12 листопад 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись в позовній заяві, що з 03 вересня 2013 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу дітей не мають. Майна, яке підлягає розподілу, не мають. З відповідачем спільне життя не склалось, з причини непорозуміння в сімї, не зійшлися характерами, примирення не можливе. Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність. Позивачем надано до суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб. Відповідачем до суду надано письмову заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем мешкання сторін, для відома. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 03 вересня 2013 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №51. Від даного шлюбу дітей не мають. Спір між подружжям про розподіл майна, відсутній. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом зясовано, що подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, майновий спір відсутній, сумісних дітей не мають. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

12 листопада 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 359. У цьому шлюбі народилася дитина: син - [PERSON], [INFO]. У вересні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, побудувати гармонійну сім`ю їм не вдалося. Чоловік зловживав спиртними напоями, принижував її, проявляв неповагу, бив в присутності дитини, що негативно відображалося на психічному стані дитини. З вересня 2014 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вважає, що їхня сім'я розпалася, спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подала адресовану суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав, і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено, що з вересня 2014 року сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам дитини подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 18, 55, 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

12 листопада 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Маньківській сільській раді Бершадського району Вінницької області. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Сімейні стосунки у сторін не склались в результаті чого рішенням Бершадського районного суду від 23.01.2014 року їх шлюб було розірвано а дитина залишилась проживати з матір'ю. Батько будучи здоровим та працездатним не приймає участі в матеріальному утриманні дитини. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку до її повноліття. Позивачка [PERSON] до початку розгляду справи звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 2) [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою Чернятської сільської ради № 1021 від 14.08.2014 року (а.с. 4) дитина проживає разом з матір'ю в та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавити дитині матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

12 листопада 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Заявлений позов мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. 24.09.2013 року рішенням Добропільського міськрайсуду, [PERSON] позбавлену батьківських прав, та призначено [PERSON] опікуном дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] забрала дитину на виховання. Відповідач матеріальну допомогу не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомляла, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як свідчать матеріали справи, рішенням Добропільського міськрайсуду від 24.09.2013 року, [PERSON] позбавлену батьківських прав, та призначено [PERSON] опікуном дитини [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає разом з опікуном (позивач по справі) та знаходиться на її матеріальному утриманні. Позивач посилається на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ч.2 ст.181 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст..180 Сімейного Кодексу, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, За приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує, майновий стан відповідача, його фізичний стан. З огляду на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача у відповідності до ст.. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

12 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19700,16 грн., заборгованність за кредитом 1963,28 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 13357,93 грн, заборгованність за пенею та комісією 2964,66 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 914,29 грн., всього загальна сума забогованості склала 19700,16 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 листопада 2012 року в розмірі 19700,16 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 12 листопада 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 19700,16 грн., заборгованність за кредитом 1963,28 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 13357,93 грн, заборгованність за пенею та комісією 2964,66 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 914,29 грн., всього загальна сума заборгованості склала 19700,16 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

12 листопада 2013 року [PERSON] вернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Вимоги обгрунтовує тим, що з 21 липня 2002 року перебуває в шлюбі з [PERSON] Від шлюбу має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З вересня 2012 року вони з відповідачем проживають окремо, останній матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей, а їй не вистачає коштів на їх утримання та враховуючи, що він має мінливий дохід, оскільки не працює, перебивається випадковими заробітками, просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь щомісячно на утримання дітей: [PERSON], [PERSON] по 450 грн. на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про свідчить розписка про вручення судової повістки (а.с.28). Дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва про одруження (а.с.3), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.4), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), копію паспорта [PERSON] (а.с.6-7), акт по місцю проживання [PERSON] (а.с.17), довідки з місця проживання (а.с.18-19), суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку обов'язки по утриманню малолітніх дітей, є працездатним, зобов'язаний їх утримувати, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому суд визначає до стягнення з нього аліменти в твердій грошовій сумі на користь [PERSON] щомісячно на утримання дітей: [PERSON], [PERSON] по 450 грн. на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

12 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі з 17 жовтня 2011 року, який зареєстровано виконкомом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Мають малолітню [PERSON],[INFO]., [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені. Позивач вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву до суду про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги визнала. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 17 жовтня 2011 року, який зареєстровано виконкомом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02 та є батьками малолітньої [PERSON],[INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 04 червня 2007 року за актовим записом № 03 зробленого у Книзі реєстрації народжень виконавчим комітетом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області., [PERSON],[INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 05 жовтня 2011 року за актовим записом № 09 зробленого у Книзі реєстрації народжень виконкомом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. (а.с.4,7,8). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

12 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду с позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. У судовому засіданні позивач позов підтримала та показала суду, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року, від якого у них народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, вони не ведуть спільного господарства, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, враховуючи, що з відповідача не провадяться утримування по виконавчим документам. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в частині, визначеній позивачем, оскільки вони не мешкають разом однією сім'єю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 липня 2005 року, зареєстрованого у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 890. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина: донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. У судовому засіданні було встановлено, що сторони фактично припинили сумісне життя, на теперішній час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Неповнолітня дитина мешкає разом зі своєю матір'ю - позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, розмір аліментів в дольовому співвідношенні до заробітку відповідача визначений вірно - 1/4 частина, з урахуванням його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved