Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

14.02.2020 року [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованої особиТОВ «Білгород-Дністровського елеватора» (далі по тексту - заінтересована особа) про встановлення факту укладення та припинення трудових відносин (а.с.1-4). Так, заявник просить суд встановити факт того, що він працював у відповідності до запису № 43 у його трудовій книжці серії [NUMBER] з 09.06.2017 року по 31.12.2018 року на ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», ЄДРПОУ: 40043961. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2020 року відкрито окреме провадження по справі № 495/908/20 за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» про встановлення факту укладення та припинення трудових відносин. Справу призначено до розгляду (а.с.29). Заявник - [PERSON] , в судове засідання не з`явився, але його представник подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.76). Представник заінтересованої особи - ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» на посаду електрика, відповідно до наказу № 83-к від 08.06.2017 року, де працював включно по грудень 2019 року. Проте, на початку 2020 року підприємство перестало працювати та припнився пропуск працівників до роботи на елеватор, у зв`язку з розслідуванням ряду кримінальних проваджень стосовно посадових осіб підприємства за крадіжкою зерна. За твердження заявника, факт його роботи на підприємстві у вищевказаний період підтверджується записом у трудовій книжці. Відповіддю Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян проте, що застрахованій особі [PERSON] ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» нарахована заробітна плата за період з червня 2017 року по грудень 2018 року, страхові внески за вказаний період сплачені в повному обсязі. Після припинення роботи ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», 3 12.06.2019 року по 22.11.2019 рік [PERSON] працював в ТОВ «Акрополь Агро групп», що підтверджується довідкою підприємства № 130 від 12.12.2019 року (а.с.13). У грудні 2019 року заявник звернувся до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з метою перерахунку пенсії, де з`ясувалось, що в його трудовій книжці відсутня печатка ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» на запису про прийом на роботу та на запису про звільнення з роботи. Як вказує заявник, при зверненні до керівництва ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» з метою оформлення належним чином трудової книжки, йому стало відомо, що на елеваторі нікого з адміністрації вже давно не існує. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду з відповідною заявою про встановлення факту укладення та припинення трудових відносин. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч.2 ст.294 ЦПК України). Згідно із частинами першою та другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як вбачається з вимог [PERSON] та було вище зазначено, останній просить встановити факт укладення та припинення трудових відносин з ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», де він працював на посаді електрика, про що свідчить відповідний запис в його трудовій книжці (наказ № 83-К від 08.06.2017 року). Між тим, зазначений вище запис в трудовій книжці заявника не оформлений належним чином, а саме відсутня печатка ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», у зв`язку з чим заявник не має можливості здійснити перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства. Крім цього, ув`язку з неможливістю заявника на даний час знайти адміністрацію підприємства, він не має можливості належним чином розірвати туровий договір. Відповідно до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України, Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути:1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Відповідно до ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.319 Цивільного процесуального кодексу України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог [PERSON] за участю заінтересованої особи ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» про встановлення факту укладення та припинення трудових відносин, у зв`язку з чим така заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved