overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

14 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 19 листопада 2012 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконувала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року заборгованість перед банком становить 17029,31 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, в якій позов визнала, просить розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 19 листопада 2012 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 17029,31 грн. з яких заборгованість за кредитом - 1403,36 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом -14338,84 грн. та штраф - 1287,11 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 17029,31 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривні судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

14 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 листопада 1997 року Олексіївською с/р Первомайського району Харківської області, актовий запис № 9, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникають сварки. З січня 2018 року вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя дітей не має. 13 березня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09 квітня 2018 року. 06 квітня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03 травня 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилась проте надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому Олексіївською с/р Первомайського району Харківської області, актовий запис № 9 шлюбі з 01 листопада 1997 року (а.с.6). Від шлюбу подружжя дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникають сварки. З січня 2018 року вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

14 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 30 серпня 2008 року у Часовоярській міській раді Донецької області, актовий запис № 35, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначила, шлюбно-сімейні відносини припинили з початку 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, декілька років мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Часовоярській міській раді Донецької області, актовий запис № 35, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Гірницьким відділом ДРАЦС Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.12), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.13). На теперішній час сторони з початку 2016 року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 13 лютого 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області. Від спільного шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю позивачем по справі [PERSON] та перебуває на її утриманні. Позивач вказує, що під час спільного проживання з відповідачем між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з грудня 2018 року. Позивач зазначає, що збереження сім'ї неможливе та суперечить її інтересам, оскільки бажає створити нову сім'ю. Також позивач вказує, що суперечок про місце проживання дитини і розподіл спільного майна не має. Просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Позивач при подачі позову до суду понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України\~позивачу слід повернути з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

14\~лютого 2019\~року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що позивачка перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2018 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб між сторонами та залишити позивачці прізвище, що було взяте нею у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2018 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 2 (а. с. 7), від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги представника позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

14 лютого 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося з позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13.03.2015 року. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 1400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 22.01.2019 має заборгованість у розмірі 15409 грн. 62 коп., з яких: 510 грн. 15 коп. нараховано відсотків за користування кредитом; 13689 грн. 49 коп. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 709 грн. 98 коп. -\~штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором від 13 березня 2015 року. Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 17.08.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не прибула, причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

14 лютого 2019 року в суд звернулася [PERSON] із заявою про надання права на шлюб. Свою заяву мотивує тим, що вона народилася [INFO] та має намір укласти шлюб із [PERSON], 2000 року народження. Вказує, що перебуває на дев'ятому тижні вагітності. При зверненні із заявою про укладання шлюбу до відділу РАЦСу у прийнятті заяви було відмовлено в зв'язку з недосягненням нею шлюбного віку. Батько дитини, [PERSON],згідний на укладення шлюбу. Батьки повністю володіють інформацією про їхні життєві наміри, не заперечують відносно укладання шлюбу, а навпаки, всіляко в цьому сприяють. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала із зазначених в ній підстав, просила задовольнити. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримали заяву, заперечень щодо її задоволення не мають. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Заявник [PERSON], [INFO] є неповнолітньою, що вбачається з копії паспорта. Згідно ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як підкреслено постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п. 2), до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Неповнолітня особа, відносно якої судом прийняте рішення про зниження шлюбного віку, має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вагітна і станом на 06.02.2019 року вагітність становила 8 тижнів. Вказана обставина підтверджується довідкою № 32 від 06.02.2019 року виданою Торчинською районною лікарнею Луцької районної ради. (а.с. 7) Відповідно до ч.1. ст. 27 СК державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідатиме як інтересам заявника, так і майбутньої дитини, а тому слід надати заявнику право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

14 лютого 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON] , що зареєстрований 17 вересня 2010 року. 07 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та розпочате підготовче провадження, що завершене 11 квітня 2019 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, спільно не проживають та господарства не ведуть протягом тривалого часу. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , тому вирішення питання в порядку ст.106 СК України є неможливим. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу і примирення, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. У разі задоволення позову та розірванні шлюбу, просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). Відповідач [PERSON] до суду не прибув, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надіслав, про дату та час судового засідання повідомлений належно (а.с.17, 21-23). За вказаного, відповідно до приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2010 року, про що Партизанською сільською радою Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області здійснено актовий запис за №3. Під час реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Однак шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна чи місця проживання дитини сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved