Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

14 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з серпня 2014 року вона з відповідачем не проживає та не володіє даними про його місце знаходження. Позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком та має намір зареєструвати з ним шлюб. Подружжя має спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку ч.ч. 4,9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, в судове засідання двічі не зявився, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст. 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Так, відповідач [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Курах) [PERSON] 27 червня 2000 року у виконавчому комітеті Провальської сільської ради Свердловського району Луганської області уклали шлюб, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-ЕД № 064604 від 27 червня 2000 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження 1-ЕД № 159113, виданим 05 серпня 2000 року виконавчим комітетом Провальської сільської ради Свердловського району Луганської області, актовий запис № 10 (а.с.7). Сторони спільно не проживають з серпня 2014 року, спільного домогосподарства не ведуть, не спілкуються, позивач з 20 листопада 2015 року зареєстрована в [INFO], місце реєстрації відповідача не відоме, а отже шлюб має формальний характер. Майнових претензій сторони один до одного не висловлювали. Неповнолітній син подружжя проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На прохання позивача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу набуте нею у шлюбі прізвище «Калітвенцева». Враховуючи відсутність даних про місце проживання відповідача, інформацію про прийняте судом рішення у справі, підстави та порядок його оскарження відповідачем необхідно опублікувати в газеті «Урядовий Курєр» за рахунок позивача.

Outcome: approved