Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

13 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, зазначивши в якості заінтересованої особи Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що він доводиться сином [PERSON] У жовтні 2013 року батько заявника помер. Заявник планує оформити спадкові права після смерті батька, проте з'ясувалося, що у свідоцтві про народження [PERSON] його батьком не зазначений. Викладені обставини стали причиною звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту батьківства померлого відносно нього (а.с. 2). 08 липня 2014 суд своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги. Представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з частиною 3 статті 128, статтею 130 Сімейного кодексу України (далі - СК) у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності з частиною 2 статті 128 СК підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК. У судовому засіданні було встановлено, що заявник народився [INFO] у м. Дніпропетровську і доводиться сином [PERSON], [INFO], уродженцю м. Дніпропетровська (а.с.а.с. 3, 6, 47). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 5). Заявник планує оформити спадкові права після смерті батька, проте з'ясувалося, що у свідоцтві про народження [PERSON] його батьком не зазначений (а.с. 4). Між тим, той факт, що заявник доводиться померлому сином підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що доводиться племінником заявнику. [PERSON] доводився йому дідом (чоловіком рідної баби). Від народження (протягом 33 років) свідок постійно спілкувався з [PERSON] Протягом життя останній ставився до заявника як до сина, назвав себе його батьком, піклувався про нього, брав участь у його утриманні. Крім вказаних показань, родинний зв'язок між заявником та померлим підтверджується також показаннями заявника, допитаного судом в якості свідка. Так, останній показав, що протягом життя ставився до [PERSON] як до батька, знаходився з ним у постійному контакті. За розповідями [PERSON] та матері, у свідоцтві про народження [PERSON] не був записаний в якості батька заявника, оскільки був євреєм, і такий запис міг негативно вплинути на життєвий шлях заявника. Аж до служби заявника в армії він з матір'ю постійно мешкали разом з [PERSON] у будинку [ADDRESS], вели спільне господарство. Після служби у зв'язку з пожежею сім'я (разом з батьком) переїхала у нову квартиру ([ADDRESS]). До дня смерті матері [PERSON] постійно мешкав у вказаній квартирі, а заявник після одруження переїхав до сусіднього будинку. [PERSON] похований на Ново-Ігренському цвинтарі. Заявник брав при цьому безпосередню участь в організації похорону. Таким чином, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлення вказаного факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved