Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

13.03.2017 року позивач звернулась до суду з позовом та, після зменшення позовних вимог, просила постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти лише на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення ними повнолітня, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позову вказувала, що відповідач не надавав допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, а тому вона звернулася до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у заяві до суду просила справу розглянути у її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, а тому суд ухвалив за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] року народилася [PERSON] та [INFO] року народилася [PERSON], батьком яких у свідоцтві про їх народження зазначений відповідач. Останній у добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим та працездатний, інвалідності та інших утриманців не має. Діти перебувають лише на утриманні позивачки. На спростування цих обставин, у встановлений законом строк, заперечень та доказів відповідач не надав. Зазначені обставини стверджуються копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7) та довідкою з місця проживання позивачки (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181, ч. 1 та ч. 2 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зі змісту статті 182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати утримання на неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], як-то передбачено ст.ст. 180 - 182, 191 СК України, а тому визнає позов обґрунтованим та задовольняє його. При цьому враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін, стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність у відповідача інших утриманців та інші обставини справи. Стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Разом з тим, допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць, вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved