Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

13.01.2021 року до суду надійшла позовна заява представника [PERSON] , [PERSON] від 14.12.2020 року, в якій вона просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок (літ.А-1), загальною площею 84,8 кв.м, житловою - 43,7 кв.м, допоміжною - 41,1 кв.м, що розташований за адресою [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування вимог вона посилається на те, що її батько [PERSON] , помер [INFO] і після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого увійшов будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив, тому [PERSON] , як донька, є спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України. Крім неї, спадкоємцями є дружина спадкодавця [PERSON] та його син [PERSON] , які відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки. При зверненні до приватного нотаріуса Летичівського районного нотаріального округу Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Романюк Н.В., остання, у своєму повідомленні від 10.12.2020 року №177/01-16 роз`яснила, що для оформлення спадкових прав на житловий будинок по [ADDRESS] , [PERSON] вправі у судовому порядку вирішити питання щодо права власності на дане спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене майно. Документів на спірне будинковолодіння за життя батько позивача не оформив та не зареєстрував своє право власності відповідно до чинного законодавства. Згідно повідомлення №725049 від 13.10.2020 року Хмельницького бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Хмельницької місцевої ради, право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , ні за ким не зареєстровано. Житловий будинок законно споруджений на земельній ділянці площею 0,39 га, про що свідчить рішення виконавчого комітету Ялинівської сільської Ради народних депутатів №3 від 15.12.1993 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність та в користування». В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності у підготовчому судовому засіданні без застосування звукозапису. Позивач та її представник, вимоги підтримали, просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в письмових заявах вимоги визнають. Справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог, та визнати за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на житловий будинок (літ.А-1), загальною площею 84,8 кв.м, житловою - 43,7 кв.м, допоміжною - 41,1 кв.м, що розташований за адресою [ADDRESS] , як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved