overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], 14.05.2010р.н. В порушення вимог до чинного законодавства батько дитини, не виконує свої батьківські обовязки з утримання, виховання, лікування та навчання дитини, життям та здоровям дитини не цікавиться, матеріально не допомагає. Позивач до судового засідання не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Третя особа, представник орган опіки та піклування при [PERSON] міській раді до судового засідання не зявився, але надав листа слухати справу без присутності представника, прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 164, 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Батько та мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], 14.05.2010р.н., її батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідач не займається вихованням, утриманням дитини, не цікавиться долею доньки, станом її здоровя, матеріально не допомагає. [PERSON] міської ради розглянута заява [PERSON] про прийняття рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітньої доньки [PERSON], 14.05.2010р.н., надати висновок щодо доцільності позбавлення або недоцільності позбавлення його батьківських прав не має можливості у звязку з відсутністю необхідної інформації. Відповідно довідки від 25.11.2014року [PERSON] взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО. Згідно акту обстеження комісії органу опіки та піклування при [PERSON] міській рад від 11.08.2015року вбачається, що батько дитини [PERSON] мешкає в м. Макіївка, малолітня дитина мешкає разом з матірю за адресо: вул. Губенко, 56 м. Волноваха. Червоногвардійським районним судом м. Макіївки шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 31.08.2011року. Відповідно довідки від 03.03.2014року виданої Червоногвардійським ВДВС Макіївського РУЮ [PERSON] не отримує аліменти від [PERSON], який від їх сплати ухиляється. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню малолітньої дитини. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 487,20грн. судового збору, оскільки заявлені вимоги задоволено. На підставі викладеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 20.06.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні, разом не проживають з листопада 2013 року, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У звязку з ненаданням матеріальної допомоги на утримання дитини просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує та просить змінити прізвище на дівоче, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення ним повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

14.09.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з 24 грудня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден частково оскільки ніде не працює, має мінливий дохід. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області № 02-28/276 від 04.09.2015 року (а.с.7). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 600 грн. 00 коп., щомісяця, починаючи з 14.09.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

14.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. В своїй заяві вона вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. На даний час в провадженні Немирівського районного суду знаходиться позовна заява про розірвання шлюбу з відповідачем. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1200 грн., щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки в розмірі 600 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнає, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 600 грн. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія І-АМ № 050344 ( а. с. 2 ). Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії 1-АМ № 122895, яке видане 27.10.2008 року батьком [PERSON] записаний [PERSON] ( а. с. 3 ). Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 487,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

14.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 14 червня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого 03 серпня 2013 року народилася донька [PERSON]. Позивачка зазначає, що на даний час він ніде не працює, займається доглядом за дитиною і одержує державну допомогу на доньку [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на її утримання. У звязку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю представника [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2013 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №193 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивачка [PERSON] на теперішній час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач [PERSON] працездатний, але добровільної допомоги на утримання дружини не надає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини, тобто позивачки, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, у розмірі 1/4 частки його доходів. Відповідно до ст.84 СК України, позивачка має право на утримання від чоловіка тому, що дитина проживає з нею за вказаною адресою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

14.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 24 квітня 2010 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, від якого в них народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Відповідач на теперішній час добровільної допомоги на утримання дітей позивачці не надає, в звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.14). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.04.2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №6 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідач [PERSON] працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, працює та отримує постійний заробіток; позовні вимоги визнав у повному обсязі; стан здоровя дітей позивачки нормальний та не потребує додаткових витрат на оздоровлення, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

14.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 12.11.2011 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №117, від шлюбу мають малолітнього сина- [PERSON]. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені з 2015 року, разом не проживають з того ж часу. У судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провадити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання також подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провадити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 12 листопада 2011 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського РУЮ в Харківській області, актовий запис №117. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]»(а.с.3) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається що [INFO] року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON](а.с. 4) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї на думку сторін стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не заявляла клопотання про зміну прізвища тому суд вважає за можливе залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

14.09.2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 23.01.1993 року та мешкали однією родиною до січня 2015 року. Від спільного шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, має матеріальну можливість, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку до повноліття дітей. Позивачка у судове засідання не зявилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копій свідоцтв про народження дітей, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки працює та має таку можливість, у розмірі 1/3 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 487, 20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

14.09.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Сімейні відносини з відповідачем припинили. З серпня 2015 року фактично не проживають разом. Причиною для припинення шлюбних відносин, стало взаємне непорозуміння, різні погляди на подружні обов'язки ведення домашнього господарства, постійні сварки з приводу цього призвели до остаточної втрати взаємної поваги та любові.. Шлюб між позивачем та відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини вже тривалий час мають негативний характер. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.1976 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано райвідділом РАГС Апостолівського району Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 66 (а.с. 6). З довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради від 08.09.2015 року № 5928 встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Основною причиною для розірвання шлюбу стало взаємне непорозуміння, різні погляди на подружні обов'язки ведення домашнього господарства, постійні сварки з приводу цього призвели до остаточної втрати взаємної поваги та любові.. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивачки, яке було нею сплачено при подачі позовної заяви до суду . На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved