Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

14 серпня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення строку звернення до суду, визнання розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в частині позбавлення права на земельну частку (пай) недійсним та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1995 році було реорганізовано радгосп імені Петровське Межівського району Дніпропетровської області в КСП ім. Петровського. Батько позивача [PERSON] разом з іншими пенсіонерами та працівниками вступили в члени КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області, однак, на відміну від інших, йому не видали сертифікат на право на земельну частку (пай). Як пояснював директор КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області, причиною не виготовлення сертифікату є те, що він не прийнятий до членів радгоспу ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області, тому нікуди звернень більше не було. В липні 2017 року позивачу стало відомо, що в архіві Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області зберігається сертифікат на право на земельну частку (пай) та розпорядження голови Межівської РДА Дніпропетровської області від 15 січня 2001 року про позбавлення [PERSON] та інших осіб права на земельну частку (пай). Останній документ, витяг з протоколу №19 від 21 грудня 2000 року та клопотання сільського голови Зорянської сільської ради разом зі списком членів КСП ім. Петровського витребувані з архіву Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, при ознайомленні з якими [PERSON] вважає розпорядження голови Межівської РДА Дніпропетровської області від 15 січня 2001 року про позбавлення її батька права на земельну частку (пай) протиправним. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» батько позивача має право на земельну частку пай, оскільки він добровільно вступив у члени КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області, включений у список членів даного господарства, членство підтверджується Додатком №1 до зазначеного вище списку, який доданий до розпорядження голови Межівської РДА №5-р від 15 січня 2001 року, на момент отримання КСП ім. Петровського державного акту з членів цього господарства не виключався, мається в наявності сертифікат на право на земельну частку (пай). Фіктивний витяг з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі КСП ім. Петровського від 21 грудня 2000 року став причиною для видачі протиправного розпорядження голови Межівської РДА, клопотання голови Зорянської сільської ради №1 від 09 січня 2001 року про позбавлення 30 членів КСП ім. Петровського права на земельну частку (пай). 27 квітня 2000 року КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області реорганізовано, як наслідок, всі органи управління перших перестали існувати, а витяг з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі КСП ім. Петровського від 21 грудня 2000 року про клопотання перед Зорянською сільською радою про позбавлення членів КСП ім. Петровського права на земельну частку (пай) та клопотання сільського голови від 09 січня 2001 року перед головою Межівської РДА не мають законних підстав, оскільки засідання комісії по паюванню землі та майна КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області не було та не могло відбутися 21 грудня 2000 року з огляду на втрату повноважень. Не надання з боку керівництва КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області в 1997 році батькові позивача правдивих роз'яснень про його членство в даному підприємстві, про наявність виготовлених сертифікатів на право на земельну частку (пай) та не надання відповідачем 15 січня 2001 року відомостей про позбавлення права на земельну частку (пай) є основною причиною пропуску строку звернення до суду. Перебіг строку позовної давності розпочався в липні 2017 року - з дня, коли [PERSON] стало відомо про наявність сертифікатів на право на земельну частку (пай) та незаконного розпорядження голови Межівської РДА від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку (пай) у землі бувшого КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області. На даний час позивач не може реалізувати своє право на земельну частку (пай) у землі бувшого КСП ім. Петровського, оскільки мається незаконне рішення органу владних повноважень - розпорядження голови Межівської РДА №5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення права на земельну частку (пай). Позивач просить суд поновити строк звернення до суду, визнати недійсним розпорядження голови Межівської РДА №5-р від 15 січня 2001 року про позбавлення 30 громадян - членів КСП імені Петровського Межівського району Дніпропетровської області права на земельну частку (пай), площею 10,78га у землі бувшого КСП ім. Петровського, яка розташована та території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, в частині позбавлення права на земельну частку (пай) [PERSON] та визнати за [PERSON] право на зазначену вище земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій також зазначив, що по справі надано достатньо доказів для задоволення вимог. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Москаленко І.Л. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, а також заперечення, в якому посилається на те, що пропущено трирічний строк позовної давності, не доведено поважності пропуску цього строку, не доведено, що батько позивача [PERSON] був членом КСП ім. Петровського, зазначено про те, що, згідно протоколу №19 комісією по паюванню землі та майна КСП ім. Петровського від 21 грудня 2000 року було прийнято рішення про позбавлення осіб, які не були членами КСП права на земельну частку (пай), яке передано до Зорянської сільської ради, яка, в свою чергу клопотала перед Межівською РДА, й на підставі чого було видано оскаржуване розпорядження з метою недопущення незаконного отримання права на земельну частку (пай) особами, які не мають на це права. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Державним актом на право колективної власності на землю серії [NUMBER] підтверджується, що 12 листопада 1998 року його видано КСП ім. Петровського Межівського району з передачею 16230,1 гектарів землі у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Межівської районної ради народних депутатів від 27 червня 1997 року №172-XIX/XXII, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №16. Додатком №1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER] підтверджується, що до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства внесено, серед інших, [PERSON] під №174. Згідно листів відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області №4/0/6/16 від 14 березня 2016 року та №333 від 19 серпня 2017 року, в книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП ім.Петровського Межівського району Дніпропетровської області за №0163 значиться [PERSON], на його прізвище був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27 червня 1997 року, який повернутий до відділу і на сертифікаті, з невідомих причин, написано ручкою «Помилково внесено до списку погашено». Зазначений вище сертифікат вважається зіпсованим. Для підтвердження права на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) рекомендовано звернутись до Межівського районного суду. Середній розмір паю на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області складає 10,78 ум.кад.га. Архівною довідкою Межівської РДА №Г-13 від 22 січня 2017 року підтверджується, що КСП ім. Петровського реорганізовано в ТОВ «Веселка» 27 квітня 2000 року (протокол №3 загальних зборів членів КСП ім. Петровського від 27 квітня 2000 року). Протокол загальних зборів радгоспу ім. Петровського та КСП ім. Петровського за 1995 рік на державне зберігання до архівного відділу Межівської РДА не надходив. Але Додатком №1 до розпорядження голови райдержадміністрації №5-р від 15 січня 2001 року підтверджується список громадян-членів КСП, які є в Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю. Витягом до протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі та майна КСП імені Петровського від 21 грудня 2000 року підтверджується, що вирішили просити сільську раду клопотати перед районною про позбавлення права на земельну частку (пай) 30 осіб, що не є членами КСП. Згідно п.3.2 виписки зі статуту КСП ім. Петровського, передбачено, що прийняття в члени підприємства проводиться правлінням підприємства в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на наступних зборах уповноважених членів підприємства. П.10.2 вказує, що вищим органом управління підприємства є збори повноважених членів підприємства. У період між зборами справами підприємства управляє правління підприємства. П.10.3.3 - затверджують рішення правління підприємства про прийом громадян в члени підприємства і виключення з нього, а також питання, пов'язані з виходом їх з підприємства, надання земельного і майнового паїв. Клопотанням №1 підтверджується, що Зорянська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області прохала позбавити права на земельну частку (пай) 30 громадян, які не є членами КСП, згідно додатка. Зазначене клопотання ґрунтується на витягу з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі та майна КСП ім. Петровського Межівського району від 21 грудня 2000 року. Згідно розпорядження голови Межівської РДА №5-р від 15 січня 2001 року позбавлено права на земельну частку (пай) громадян, які помилково були включені до списку КСП імені Петровського, та не отримали сертифікати, у кількості 30 чоловік, згідно додатку №1, до якого включено [PERSON] Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Красногорівським СільЗАГС, актовий запис №44, [PERSON] народилася [INFO] року, батьком якої записано [PERSON]. а матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 20 травня 2014 року, актовий запис №12. Довідкою виданою виконкомом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №101 від 04 лютого 2016 року підтверджується, що [PERSON], [INFO], проживає одна [ADDRESS] без реєстрації, яка змінила прізвище з «[PERSON]» внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 28 грудня 2007 року, [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис №33. Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішуються питання, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність. Згідно п.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Вирішуючи спір по цій справі, суд виходить з того, що позивач не просить визнати за нею право на земельну частку (пай), воно, як пряме для [PERSON], так і в порядку спадкування - для інших, набулося за вищевказаними нормами діючого на той час законодавства. Жодним з нормативних актів не було передбачено право голови районної державної адміністрації виносити розпорядження про позбавлення права на земельну частку (пай) громадянина з будь-якої підстави. З матеріалів справи вбачається, що, дійсно, рішенням комісії КСП від 21 грудня 2000 року було прийнято рішення про виключення зі списку членів КСП осіб, які були помилково до нього включені, в тому числі й [PERSON] Проте надання ними клопотання до Зорянської сільської ради, яка надала клопотання до Межівської РДА і на підставі чого її голова виніс оскаржуване розпорядження, не є належним і законним способом вирішення питання про позбавлення осіб права на земельну частку (пай), яке підтверджується наявним в них документом - Сертифікатом на право на земельну частку (пай), оскільки це питання могло було вирішено лише в судовому порядку, що до сьогоднішнього часу зроблено не було. Положенням ч.1 ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачем доведено перехід до неї спадкових прав на майно, заяву про відмову від спадщини не подавала, а перешкодою в нотаріальному її оформленні є відсутність оригіналу документу, що підтверджує право на земельну частку (пай). Що стосується заперечень відповідача слід зауважити, що йому було відомо про список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], який виданий ще 12 листопада 1998 року та про те, що [PERSON] було внесено до нього. Втім, протягом тривалого часу, в передбачений законом спосіб, останнього не було виключено із зазначеного вище списку. Таким чином, [PERSON] не був позбавлений речового права на земельну частку (пай), та ніким це право не оспорювалося. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що заперечення відповідача є такими, що не узгоджуються з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме статтею 1 Першого протоколу, за змістом якої майном є також і речове право на земельну частку (пай). Як вбачаєься з матеріалів справи, [PERSON] включено до списків - членів КСП, що додається до державного акта, підтверджено, що він був членом, цей факт спростовано не було зі сторони відповідача. У справах Євросуду зазначено: «Стретч проти Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії», заява №44277/98, від 24 червня 2003 року, самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна; «Рисовський проти України», заява №29979/04, від 20 жовтня 2011 року - ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії», заява №32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року). У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку (див., наприклад, рішення у справі «Москаль проти Польщі», п. 69), а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові (див. зазначені вище рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», п.53, та «Тошкуце та інші проти Румунії», п. 38). По-перше, видається, що ця процедура дозволяє державним органам ретроспективно позбавляти особистих прав, наданих помилково, без будь-якого відшкодування добросовісним правовласникам. По-друге, видається, що вона надає державним органам можливість позбавляти таких прав за власним бажанням, у будь-який час і без залучення сторін, чиї інтереси зачіпаються. Суд зазначає, що можливість заінтересованих сторін оскаржити таке позбавлення до суду звичайно зменшує ймовірність свавільного тлумачення застосовних норм матеріального права державними органами, які стверджують, що помилилися. З іншого боку, те, що їх повноваження з перегляду власних рішень, включаючи випадки виявлення помилки, не обмежено жодними часовими рамками, має суттєвий негативний вплив на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, що шкодить принципу «належного урядування» та вимозі «законності», закріпленим у статті 1 Першого протоколу». З урахуванням того, що на ім'я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 27 червня 1997 року, тобто доведено наявність права на земельну частку (пай), яке він набув згідно Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а тому є всі підстави задовольнити позовні вимоги [PERSON] Що стосується спливу строку позовної давності слід зазначити наступне. Позивач у позові зазначала, що керівництво КСП ім. Петровського та відповідач не надавав їм інформації про виготовлені сертифікати на право на земельну частку (пай), а також не повідомляв про позбавлення померлого батька позивача права на земельну частку (пай). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) 27 червня 1997 року, а розпорядження Межівської РДА Дніпропетровської області №5-р було винесено 15 січня 2001 року. Лише в липня 2017 року позивач дізналась про наявність цього розпорядження, тому строк необхідно поновити, як пропущений з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved