Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

14 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зокрема, в порядку поділу спільного майна подружжя, просила визнати за собою право власності на легковий автомобіль «ЗАЗ Lanos» д.н.з. [NUMBER] вартістю 72419 грн. Все інше майно спільно придбане майно у вигляді ліжка, шафи купе, мультиварки «Moulinex MK 706F32», телевізора «LG», мікрохвильової печі «SUMSUNG» загальною вартістю 32457 грн. просила залишити у власності відповідача та додатково стягнути на його корись компенсацію різниці у розмірі часток розподіленого майна в розмірі 19981, 00 грн., що внесена нею на депозитний рахунок суду. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вказане майно було придбано під час перебування сторін у шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду від 09.12.2019 року, натомість за взаємною згодою спільне майно подружжя не розділено. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та з огляду на її малозначність вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року застосовано захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль. 04 березня 2020 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву згідно якої він, в порядку поділу спільного майна подружжя, просив визнати право власності на спірний автомобіль за ним, а відповідачу залишити у власність все інше перелічене у первісній позовній заяві майно подружжя та стягнути на користь [PERSON] компенсацію різниці у розмірі часток розподіленого майна в розмірі 19981, 00 грн., що внесена ним на депозитний рахунок суду. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, а зустрічні та первісні позовні вимоги об`єднані в одне провадження. На підставі ч.4 ст. 193 ЦПК України суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 16 березня 2020 року [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву в якому вона заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що після фактично припинення шлюбних відносин, що мало місце більше одного року тому, всі набуті у шлюбі речі залишається в користуванні [PERSON] , а отже стан їх придатності їй не відомий. В зв`язку з цим вона і запропонувала залишити всі спільні речі крім автомобіля колишньому чоловіку. В той же час автомобіль потрібен їй для доставки доньки [PERSON] до дитячого садочку, поїздок в лікувальний заклад, який територіально віддалений від місця їх з донькою проживання, а також для поїздок по роботі, яка має роз`їзний характер. Ухвалою суду від 18 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. З часу проведення підготовчого засідання заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. В судовому засіданні [PERSON] підтримала первісні позовні вимоги з підстав наведених у відповідній позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували з підстав, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Відповідаючи на запитання учасників судового розгляду та головуючого [PERSON] . пояснила, що має навики керування автомобілем, посвідчення водія вона ще не отримала, але закінчила автошколу та намагатиметься отримати водійське посвідчення найближчим часом. Донька проживає з нею та після закінчення карантину буде влаштована у дитячий садочок. Найближчий профільний лікувальний заклад (Шишацька ЦРЛ) розташований на відстані 22 км. від села Ковалівка в якому вони проживають разом з донькою. На роботу після досягнення донькою трьох років ( [INFO] ) [PERSON] поки не влаштувалась. В судовому засіданні [PERSON] заперечував проти первісних позовних вимог, натомість підтримав заявлені ним зустрічні позовні вимоги. Відповідаючи на запитання учасників судового розгляду та головуючого [PERSON] пояснив, що на даний час він проживає в м. Полтаві. За місцем його проживання знаходяться всі речі, що підлягають поділу в рамках даного цивільного спору. Автомобіль потрібен йому для відвідування доньки, яка проживає разом з матір`ю. Підтвердив факт навчання його колишньої дружини в автошколі. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. 26 листопада 20916 року у Шевченківському районному у м. Полтаві відділі ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 1441. Заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 09 грудня 2019 року, яке 14 січня 2020 року набрало законної сили, шлюб між ними розірвано (а.с. 15). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 11.04.2017 (а.с.14). Згідно довідки Ковалівської сільської ради від 21.01.2020 № 75 донька сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в с. Ковалівка Шишацького району Полтавської області. Факт проживання доньки разом з матір`ю [PERSON] не заперечується. Сторонами також не заперечується та підтверджується матеріалами справи, що за час перебування шлюбу вони придбали нижче вказане майно та його вартість: - автомобіль «ЗАЗ Lanos» д.н.з. [NUMBER] вартістю 72419 грн., який 29.03.2017 зареєстровано на ім`я [PERSON] (а.с. 20-31). - меблі у вигляді ліжка на шафи купе загальною вартістю 13780 грн (а.с.17); - мультиварку «Moulinex MK 706А32» вартістю 1979 грн. (а.с.18); - телевізор « LG 43LK5910PLC» вартістю 13899 грн (а.с.18); - мікрохвильову піч «SUMSUNG» вартістю 2799 грн.(а.с.19). При цьому належність вказаних речей до спільного майна подружжя, яке підлягає поділу та їх вищевказана вартість визнається обома сторонами справи. Натомість мається спір лише щодо формату поділу спірного майна, оскільки кожна зі сторін бажає отримати одноособове право власності на спірний автомобіль, залишивши у власності іншої сторони все інше майно та виплативши компенсацію різниці часток майна, що підлягає поділу в розмірі 19981 грн. Вказана сума кожною стороною внесена на депозитний рахунок суду. Враховуючи вищевказану позицію сторін та за відсутності підстав для відступу від рівності часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, суд вважає можливим визнати вищевказане майно об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та здійснити його поділ між сторонами справи Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до чч. 4-5 вказаної статті присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Всі речі, що є об`єктами спільної сумісної власності сторін є неподільними речами, оскільки їх не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч.2 ст. 183 ЦК). Суд вважає, що характер відносин, що склались між сторонами унеможливлює спільне користування [PERSON] та [PERSON] будь-якою з вищевказаних речей. Враховуючи вищевикладене вони підлягають поділу між колишнім подружжям в натурі. Зважаючи на те, що придбані під час шлюбу меблі (ліжко та шафа купе), мультиварка, телевізор, мікрохвильова піч після припинення фактичних шлюбних відносин залишились зберігатись у [PERSON] та знаходяться в його користуванні до теперішнього часу, суд, виходячи із необхідності дотримання вимог особистої гігієни та недопущення погіршення стану даних речей під час їх перевезення, вважає необхідним залишити їх у власності [PERSON] . В той же час цілком слушними є доводи [PERSON] про те, що на автомобіль вона претендує в першу чергу для забезпечення потреб дитини, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею, а саме для доставки дитини до дитячого садочку та територіально віддалених від місця проживання лікувальних закладів. Таким чином

Outcome: approved