Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

13 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») звернулось до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 5 квітня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та [PERSON] укладено кредитний договір № R52110223161В, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 62910,00 гривень зі сплатою 20,00 % річних за користування кредитними коштами, з зобовязанням повернути кредит в строк до 5 квітня 2017 року. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ, модель 211540-110-42, 2012 року випуску, реєстраційний номер АН7526ВН. В порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим відповідно до вимог ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач просить достроково повернути кредит на загальну суму 69609,81 гривень станом на 24 лютого 2016 року, з яких 35649,00 гривень заборгованість за кредитом, 6432,71 гривень заборгованість по відсотках, 27528,10 гривень індекс інфляції та 3 % річних. Позивач про час і місце судового розгляду оповіщений належним чином, його представник в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідно до них правовідносини. 5 квітня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R52110223161В, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 62910,00 гривень зі сплатою 20,00 % річних за користування кредитними коштами, з зобовязанням повернути кредит в строк до 5 квітня 2017 року. [PERSON] було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб автомобіль марки ВАЗ, модель 211540-110-42, 2012 року випуску, реєстраційний номер АН7526ВН. 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.5.2.4 кредитного договору у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за цим договором банк має право без отримання додаткової письмової згоди позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань позичальника за цим договором. Відповідно до п.4.10 кредитного договору за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов цього договору. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість станом на 24 лютого 2016 року в сумі 69609,81 гривень, з яких 35649,00 гривень заборгованість за кредитом, 6432,71 гривень заборгованість по відсотках, 27528,10 гривень індекс інфляції та 3 % річних, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № R52110223161В від 5 квітня 2012 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та клієнтом [PERSON] Оскільки відповідачем були порушені вимоги діючого кредитного законодавства та умови укладеного кредитного договору у позивача виникло право вимагання дострокового виконання боргових зобовязань в цілому. За таких підстав підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 69609,81 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача позивачеві понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1378 грн. Відповідно до ст. ст.525, 526, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved