Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

1. 30 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - управління-служба у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради, про надання дозволу на зняття з реєстрації малолітньої дитини та її реєстрацію без згоди батька. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від 01.06.2002 по 04.03.2019 перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , 2013 року народження. Після розірвання шлюбу позивачка уклала новий шлюб і з дитиною переїхала в м. Київ, де постійно мешкає. Між тим, відповідач перешкоджає у знятті дитини з реєстрації у м. Дніпрі та реєстрації за місцем проживання матері. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про надання дозволу на зняття з реєстрації малолітньої дитини та її реєстрацію за місцем проживання позивачки без згоди відповідача (а.с.а.с. 1 - 3, 24, 27, 28). 2. 06 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи - управління-служба у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради, служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкування з дитиною, встановлення порядку спілкування з дитиною. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає йому спілкуватися із сином, що стало причиною звернення до суду з позовом про усунення йому перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення порядку спілкування з дитиною (а.с.а.с. 51 - 55). 3. Того ж дня [PERSON] подав до суду відзив на первісний позов, у якому зазначив, що відсутність згоди на зняття дитини з реєстрації безпосередньо пов`язана із систематичним перешкоджанням йому у спілкуванні із сином. Крім того, квартира, у якій відповідачка бажає зареєструвати дитину перебуває в іпотеці (а.с.а.с. 35 - 37). 4. 12 квітня 2020 року [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що дитина мешкає разом з матір`ю правомірно, оскільки про це вказано у рішенні про розірвання шлюбу, отже й має бути там зареєстрована. Крім того, перебування квартири в іпотеці не може бути перешкодою у реєстрації у ній малолітньої дитини (а.с.а.с. 61, 62, 64). 5. 19 травня 2020 року [PERSON] подала до суду відзив на зустрічний позов, у якому зазначила, що позивач не довів факт наявності перешкод у спілкуванні із сином. Крім того, позивач має великі борги, а його співмешканка раніше використовувала вогнепальну зброю, що викликає у відповідачки серйозні занепокоєння за дитину (а.с.а.с. 82 - 86). 6. 22 травня 2020 року [PERSON] подав до суду відповідь на відзив на зустрічний позов, у якому зазначив, що надані ним докази цілком підтверджують наявність для нього перешкод у спілкуванні із сином. У відзиві на зустрічний позов відповідачка замість заперечень по суті висунутих ним вимог виклала власні майнові претензії (а.с.а.с. 90 - 93). 7. 27 травня 2020 року [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив на зустрічний позов, у яких зазначила, що позивач так і не спромігся довести факт наявності перешкод у спілкуванні із сином, а запропоновані ним способи захисту порушеного права є неналежними (а.с.а.с. 102 - 105). 8. 02 червня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 108). 9. Представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримав у повному обсязі, заперечував проти задоволення зустрічного позову, пояснивши, що сторони від 01.06.2002 по 04.03.2019 перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , 2013 року народження. Після розірвання шлюбу позивачка уклала новий шлюб і з дитиною переїхала в м. Київ, де постійно мешкає. Між тим, відповідач перешкоджає у знятті дитини з реєстрації у м. Дніпрі та реєстрації за місцем проживання матері. Дитина мешкає разом з матір`ю правомірно, оскільки про це вказано у рішенні про розірвання шлюбу, отже й має бути там зареєстрована. Перебування квартири в іпотеці (на що вказував відповідач) не може бути перешкодою у реєстрації у ній малолітньої дитини. Крім того, відповідач не довів факт наявності для нього перешкод у спілкуванні із сином. 09.10.2020 представник [PERSON] до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. 10. [PERSON] , його представниця у суді не заперечували проти задоволення первісного позову, підтримали зустрічні позовні вимоги, пояснивши, що після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає йому спілкуватися із сином, який перебуває під психологічним впливом колишньої дружини. Кожна спроба поспілкуватися із сином, відпочити разом з ним тощо стикається з перешкодами з боку [PERSON] . [PERSON] періодично їздить в м. Київ, де має можливість побачитись із сином, проте [PERSON] цьому також заважає. 11. Представник управління-служби у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 34). 12. Представник служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. 13. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічні позовні вимоги мають бути задоволені частково з таких підстав. 14. Судом встановлено, що сторони від 01.06.2002 по 04.03.2019 перебували у шлюбі. Шлюб розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019 (а.с.а.с. 11, 12). 15. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , який постійно без реєстрації проживає разом з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . Дитина зареєстрована за місцем проживання батька: [ADDRESS] (а.с.а.с. 10, 17, 127, 128). 16. Від 17.05.2019 [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] і мешкає з ним за вказаною вище адресою (а.с.а.с. 13, 17, 127, 128). 17. 21 вересня 2020 року Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією було складено висновок, яким було рекомендовано визначити спосіб участі батька у вихованні сина у вигляді їхніх зустрічей щомісяця у першу та третю суботу, від 1000 до 2000, за місцем проживання дитини у м. Києві без присутності матері; щомісяця у другий, четвертий вівторок та четвер, від 1500 до 1900, за місцем проживання дитини у м. Києві без присутності матері; щорічно на шкільні канікули, відпочинок (за домовленістю з матір`ю). 18. Відповідно до частини другої статті 11 Закону України від 26.04.2001 №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» (далі - Закон №2402-ІІІ) кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. 19. Згідно з частиною 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. 20. За правилами, встановленими частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України (далі - СК) місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 21. Частиною п`ятою статті 6 Закону України від 11.12.2003 №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. 22. За змістом пункту 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (далі - Правила), уразі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). 23. Відповідно до пункту 26 Правил у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). 24. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] зареєстрований у м. Дніпрі за місцем проживання батька. При цьому дитина постійно мешкає разом з матір`ю в м. Києві. Спір виник у зв`язку з тим, що батько дитини не давав згоду на зняття дитини з реєстрації в м. Дніпрі та її реєстрацію за місцем проживання матері. 25. Між тим, зважаючи на те, що процесуальна позиція батька дитини в суді змінилася, і станом на час розгляду справи по суті він не заперечує проти вимог [PERSON] , суд вважає за необхідне первісний позов задовольнити. 26. Розв`язуючи зустрічні позовні вимоги, суд насамперед виходить з такого. 27. Згідно з статтею 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 28. За правилами, встановленими частинами 1, 2 статті 155 СК, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 29. Частинами 1 - 3 статті 157 СК визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 30. За змістом частин 1, 2 статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. 31. Відповідно до статті 11, частини першої статті 12 Закону №2402-ІІІ сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 32. Згідно з принципом 1 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і можливості та прийнятні умови, які дозволяли би їй розвиватися фізично, умово, духовно і в соціальному відношенні здоровою і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. 33. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами дійсно сформувався стійкий конфлікт, з приводу спілкування батька з дитиною, у якому [PERSON] перешкоджає [PERSON] спілкуватися з малолітнім [PERSON] . 34. Ураховуючи викладене, суд вважає цілком обґрунтованим звернення [PERSON] до суду із зустрічним позовом. 35. При розв`язанні зустрічного позову суд бере до уваги ставлення батька до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків (у якій превалює прихильність дитини саме до матері), вік дитини (шість років), стан здоров`я дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення (відсутність даних про перебування батька на обліку у лікаря-психіатра, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами тощо). 36. При цьому, зважаючи на вік дитини (який не дозволяє відривати її від матері на тривалий час), тривалу відсутність близького спілкування батька із сином (яка для запобігання психічного стресу в дитини обумовлює поступове і неагресивне наближення батька до неї), суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення зустрічних позовних вимог, а саме шляхом: - зобов`язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні із сином; інформувати [PERSON] про зміну місця реєстрації, проживання, закладу, де навчається дитина; інформувати з ким та де залишається дитина, коли [PERSON] виїжджає за межі України; забезпечити можливість спілкування [PERSON] з малолітнім [PERSON] за допомогою телефонного та Інтернетзв`язку; - визначення [PERSON] порядку участі у вихованні сина у вигляді їхніх зустрічей (за винятком часу, коли дитина хворіє або навчається) щомісяця у першу та третю суботу, від 1000 до 2000, за місцем проживання дитини у м. Києві без присутності [PERSON] ; щомісяця у другий, четвертий вівторок та четвер, від 1500 до 1900, за місцем проживання дитини у м. Києві без присутності [PERSON] ; щорічно на всі шкільні канікули (за домовленістю з [PERSON] ); щорічно на Новорічні, Різдвяні та Великодні свята (за домовленістю з [PERSON] ). 37. Така позиція суду, у тому числі ґрунтується на висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 21.09.2020, побудованому, серед іншого на висновку психологічного обстеження міського центру дитини служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 03.07.2020 №68 (а.с.а.с. 129 - 131). 38. Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати батьків дитини не допускати протиправних дій та негативних розмов з дитиною стосовно одне одного. 39. Суд не вважає за доцільний та такий, що відповідатиме інтересам дитини, запропонований позивачем в позовній заяві спосіб, оскільки він значно впливатиме на сталий спосіб життя дитини та її охоронювані законом інтереси. 40. Вирішуючи спір у цій частині, суд також звертає увагу [PERSON] на те, що в разі зменшення кола обставин, що обумовили саме такий спосіб розв`язання справи, він матиме право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом. 41. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на повне задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, суд звільняє сторони від обов`язку компенсувати одна одній понесені судові витрати. 42.

Outcome: partial