Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

14 серпня 2013 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12.11.2007 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - Товариство), правонаступником якого він є, та [PERSON] укладено кредитний договір № 31/ФК-07, за яким боржнику надано кредит на поточні потреби в сумі 10 000 грн, з процентною ставкою 19,00 річних, на строк до повного погашення кредиту. Вказали, що відповідно до пунктів 2.4 і 2.5 Договору боржник повинен був сплачувати кредит у сумі не менш як 416,67 грн до 20 числа кожного місяця, але свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 15 липня 2013 р. існує заборгованість в сумі 12 542,31 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача цивільний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому засіданні заявлені вимоги визнав частково, не заперечуючи боргові зобов'язання по кредиту, але, як зазначив у письмовому запереченні Банк некоректно вирахував суму боргу. Так, на протязі 2007-2008 років за користування наданими йому грошима (10 000) повинен був сплатити 11 925,36 грн, що підтверджується графіком, який є додатком до Договору. Сплатив у цей період 2 308,16 грн тіла кредиту і 1 210 грн в якості відсотків, тобто загалом 3 548 грн. З осені 2008 р. не мав змоги сплачувати кредит, оскільки Товариство припинило здійснювати свою діяльність. Таким чином, з урахуванням сплаченого боргу, Банк мав би стягувати 8 377,36 грн, а не 12 542,31 грн. Про зміну кредитора дізнався лише 15 липня 2013 р.. Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з письмовим запереченням відповідача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що Банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2007 р. між Товариством та [PERSON], укладено кредитний договір № 31/ФК-07, відповідно до умов якого йому надано кредит на поточні потреби в сумі 10 000 грн, з процентною ставкою 19,00 % річних, на строк 24 місяці, тобто з кінцевим терміном повернення 11 листопада 2009 р. Виходячи зі змісту пункту 2.4 Договору [PERSON] зобов'язаний був до 20 числа кожного місяця погашати кредит, а також відсотки за його користування частинами в розмірі не менш як 416,67 грн. 12 листопада 2007 р. на виконання умов пунктів 2.1., 2.2. Договору кредитні кошти були перераховані на поточний рахунок [PERSON] В силу ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 30 червня 2010 р. між Товариством, Банком та Національним Банком України укладено договір, за яким Товариством передано свої активи та кредитні зобов'язання на користь Банку. Таке свідчить про те, що Банк є правонаступником Товариства, отже належним позивачем, який має право пред'являти зазначені вимоги до боржника. Як видно зі змісту письмових заперечень відповідача на вимоги Банку, з осені 2008 року, тобто більше ніж за рік до закінчення строку дії Договору припинив сплату кредиту. Отже відповідач визнав, що в односторонньому порядку припинив сплату боргу по кредиту. Внаслідок цього утворилася заборгованість в цих договірних зобов'язаннях, яка, станом на 15 липня 2013 року складає 12 542,31 грн, з яких: - тіло кредиту - 7 691,84 грн; - відсотки - 4 850,47 грн. За правилами ст. 599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором. Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо некоректного нарахування Банком суми боргу, оскільки ним не врахована заборгованість по відсоткам за користування кредитом. За правилами ст. 88 ЦПК з відповідача на користь Банку слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved