Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

14.03.2018 року Позивач - Металургійне підприємство «Дніпродзержинський сталеливарний завод», дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» звернулося до суду з позовною заявою та просило стягнути з [PERSON] майнову шкоду завдану внаслідок скоєння ДТП. Позивачем подано клопотання, та уточнені в суді позовні вимоги про зміну найменування на дочірне підприємство «Дніпродзержинський сталеливарний завод». Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 22 серпня 2017 року о 15 год. 00 хв. в м. Камянське по вул. Прохідний тупик 10, водій [PERSON], керуючи автомобілем GEELY не дав дорогу автомобілю SKODA, який належить Позивачу та скоїв з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача «SKODA», д/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження, чим позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 23 020,80 грн., що підтверджується Висновком №10/001 від 10.10.2017р експертного дослідження щодо визначення вартості матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику колісного транспортного засобу, який було виконано оцінювачем [PERSON] 10 жовтня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №207/2436/17 було встановлено, що відповідач своїми діями порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.09.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене будь-яким договором, зокрема і договором страхування. Вважає, що майнова шкода, завдана внаслідок ДТП, має бути стягнута саме з [PERSON], як особи, що визнана винною у вчиненні ДТП, внаслідок якої авто позивача було пошкоджене. До майнової шкоди позивача, яка повязана з ДТП, останній відносить: 23 020,80 грн. завданих збитків згідно висновку №10/001 від 10.10.2017 р.; 1600,00 грн., які були сплачені позивачем за проведення експертного дослідження і виконання висновку №10/001 від 10.10.2017 р. щодо визначення вартості матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику колісного транспортного засобу. Відповідач 02.05.2018 р. надав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він позов не визнає, оскільки вимоги, які викладені у ньому безпідставні, не підтверджені доказами. В обґрунтування відзиву зазначено, що звіт про визначення суми матеріального збитку не може бути підтвердженням факту понесення збитків внаслідок ДТП. Вважає, що Позивач повинен надати докази ремонту пошкодженого автомобілю на СТО ПП «Автоколесо». Відповідач у відзиві просив суд залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Моторне транспортне бюро України мотивуючи це тим, що страховика - ПрАТ «Європейський страховий союз» виключено із Державного реєстру фінансових установ. Ухвалою суду від 06.04.2018 р. справу призначено до судового розгляду. Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини наведені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.І ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно постанови Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 28.09.2017 р., яка набрала законної сили, [PERSON] 22 серпня 2017 року о 15.00 год., в м. Камянське по вул. Прохідний тупик, керуючи автомобілем [NUMBER], виїжджаючи з прилеглої території (двору), не дав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водіяНегрей М.Ю., напрямок руху якого він перетинав, та скоїв з ним зіткнення. Цим порушив пункт 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями. Постраждалих немає, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаною постановою водій [PERSON]М визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. Відповідно до положень ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER], якому протиправними діями [PERSON] були спричинені механічні пошкодження, на момент скоєння ДТП, станом на 22 серпня 2017 року, належав позивачу - Металургійному підприємству «Дніпродзержинський сталеливарний завод», дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Дніпровагонмаш» на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 963491. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення суд виходить з наступного. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Таким чином, факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Цивільно-правова відповідальність автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON], на час скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2508367, з терміном дії з 25.12.2016 до 24.12.2017 року. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпший так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: 1) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; 2) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; 3) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Отже, потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Позивач обрав спосіб захисту своїх порушених прав, який виразився у безпосередньому зверненні до відповідача [PERSON], як особи, яка завдала йому матеріальної шкоди. Слід зазначити, що згідно висновку експертного дослідження вартості матеріального збитку спричиненого володільцю КТЗ №10/001, вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA», державний реєстраційний знак [NUMBER], складає 23 020,80 грн. Таким чином, розмір шкоди становить 23 020,80 грн грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] понесених позивачем витрат на проведення експертного дослідження, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що позивачем для визначення розміру збитків, завданих йому внаслідок ДТП, було залучено експерта [PERSON], який склав висновок експертного дослідження №10/001 по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу - автомобіля «SKODA», державний реєстраційний знак [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, у звязку з чим позивачем були понесені витрати на залучення спеціаліста у розмірі 1600,00 грн., що підтверджується копією Угоди №200/09 та платіжного доручення №3432 від 20 вересня 2017 року про сплату наданих експертних послуг від 20 вересня 2017 р. Згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи наведені положення законодавства та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав зазнав додаткових витрат, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, повязані з залученням експерта у розмірі 1600,00 грн., у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Підсумовуючи все вищенаведене суд констатує, шо відповідачем по справі [PERSON] було порушено право позивача ДП «Стальзавод» на відшкодування завданої протиправними діями відповідача матеріальної шкоди та понесених у звязку з цим додаткових витрат з метою відновлення своїх порушених прав, у звязку з чим вказані права підлягають судовому захисту. Доводи відповідача щодо недоказаності розміру збитків позивача отриманих внаслідок скоєння відповідачем ДТП суд розцінює критично та до уваги їх не бере, оскільки вина відповідача доведена та встановлена Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.09.2017 року, яка набрала законної сили, та відповідачем не оскаржувалася. Посилання представника відповідача на відсутність доказів щодо розміру завданої позивачу шкоди та недопустимість висновку експерта суд відхиляє та до уваги не бере, оскільки вони є безпідставними, необгрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Оцінюючи у сукупності усі інші заперечення сторони відповідача проти задоволення позову, суд ставиться до них критично, до уваги не бере та відхиляє, з огляду на те, що усі доводи сторони відповідача є явно необгрунтованим, безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно дост. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Враховуючи ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог на користь позивача та той факт, що позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 1762,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі ст.ст. 22, 1166, 1187, ЦК України, ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved