Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

12 листопада 2019 року позивач [PERSON] пред`явила вказаний позов, посилаючись на нас- тупні обставини. [INFO] в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 7,82 га, розташованої на тери- торії Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку вона має право ус- падкувати як спадкоємець за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прий- няття спадщини, яка залишилась після смерті матері, їй було відмовлено у зв`язку з втратою шес- тимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не наданням доказів фактичного прийняття спадщини. Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказа- ним позовом про визнання за нею права на земельну ділянку, оскільки в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкування зазначеного спадкового майна, вона позбавлена можливос- ті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду за- яву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутні- сть, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.3), позивач народилася [INFO] в с.Новосе- лиця Татарбунарського району Одеської області. З копії заповіту, посвідченого секретарем Трапівської сільської ради Одеської області 31.08. 1999 р. (а.с.4), слідує, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все на майно, яке належало [PERSON] на день її смерті. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.10.2002 р. (а.с.5), [PERSON] померла [INFO] . Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 063371 (а.с.6-8) підтверджується, що земельна ділянка загальною площею 7,82 га, що розташована на території Лиманської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON] . З копії листа нотаріуса (а.с.9) видно, що позивачу відмовлено в прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після померлої [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів прийняття спадщини спадкоємцем. Відповідно до довідки Лиманської сільської ради № 814 від 22.08.2019 р. (а.с.10), [PERSON] проживала після смерті матері [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] та проживає до теперішнього часу. Вартість земельної ділянки загальною площею 7,82 га, що перебувала у власності [PERSON] , становить 170989 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП « [PERSON] » від 06.09.2019 р. (а.с.11-12). Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. В силу ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випад- ків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Однак, перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що нею нотаріусу не надано доказів фактичного прийняття нею спадщини. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ділянку, що зали- шилася після смерті [PERSON] .

Outcome: approved