overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 15.02.2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 15.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15.02.2003 року актовий запис № 98, серії 1-НО № 183967. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 499908. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON]звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 27.04.1991 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Коростень Житомирської області. Від даного шлюбу у подружжя є діти: повнолітній [PERSON], [INFO] та малолітній [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 27.04.1991 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Коростень Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.04.1991 року, актовий запис № 210, серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у подружжя є двоє дітей - повнолітній [PERSON], [INFO] та малолітній [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з травня по жовтень 2015 року та середнього заробітку за час затримки виплати нарахованих, але не виплачених коштів на день звільнення. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача подав письмові заперечення проти задоволення позову. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач працював у відповідача та наказом №282/к від 08.10.2015 року був звільнений у зв'язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 3). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства провадиться в день звільнення. Відповідач вимоги Закону не виконав і в день звільнення не провів повного розрахунку. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оскільки виплата позивачеві заборгованості по заробітній платі не була проведена в день звільнення, тому підлягає стягненню в розмірі 18656 грн. 74 коп., що підтверджується розрахунковим листом за жовтень 2015 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум, підприємство зобов'язано виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. З дня звільнення позивач з роботи 15.10.2015 року по 14.12.2015 року ( 43 робочі дні) х 163,70 грн. середньоденний заробіток = 7039 грн. 10 коп. Таким чином, суд знаходить підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.10.2015 року по 14.12.2015 року в розмірі 7039 грн. 10 коп. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обов'язкових платежів на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 26 червня 2009 року перебуває у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені, сім»я розпалася. У зв»язку з проведенням АТО відповідачка вимушена була покинути місце постійного мешкання та зареєструватися в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, а він залишився жити в Західній Україні. Майнового спору немає. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №177675, виданого 26 червня 2009 року Мирненською селищною радою Тельманівського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №6, після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на майно - житловий будинок, однак отримати в Локачинській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на нього не може через відсутність правовстановлюючих документів. Інший спадкоємець [PERSON] заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала і не має наміру звертатись до суду. Спадщину прийняв шляхом фактичного володіння спадковим майном. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 8 по вул. Набережній в с. П'ятикори Локачинського району Волинської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позов визнала і пояснила, що від своєї частки спадщини відмовляється в користь брата. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного володіння спадковим майном, що підтверджується спадковою справою №130 від 28 жовтня 2000 року. Відповідач подала до нотаріальної контори заяву про відмову в прийнятті спадщини. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується довідкою Дорогиничівської сільської ради Локачинського району №419 від 04.09.2015 року та витягом з погосподарської книги №4 за 2000 рік (а.с. 4, 5). Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за законом і за ним необхідно визнати право власності на будинок з господарськими спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 30.05.1998 Макарівською сільською радою Іванківського району Київської області, спільних дітей залишити на вихованні позивача. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що з 30.051998 року він перебуває з відповідачкою у шлюбі, проте за час їх сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сімю та ведення домашнього господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву в якій зазначив, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в судове засідання не зявився, на адресу суду направила лист, в якому зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, а розгляд справи просить провести без її участі. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 30.05.1998 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Макарівською сільською радою Іванківського району Київської області (актовий запис № 5). Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (актовий запис № 323) та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (актовий запис № 230). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сімю, ведення господарства та виховання дітей, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сімю не надається можливим. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 20 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Дітей від спільного шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позов визнав повністю. Просить присвоїти йому дошлюбне прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 20 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі. ( а.с.10). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

13 листопада 2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 30 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в виконкомі Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №52. 13 листопада 2010 року від шлюбу народився син [PERSON]. З 2015 року однією сімєю з відповідачем не проживають у звязку з тим, що відповідач не працює, матеріально сімю не утримує, зловживає спиртними напоями, на підставі чого виникають сварки, що негативно впливає на виховання дитини. Вказані причини призвели до розпаду родини, у звязку з чим просить розірвати шлюб, оскільки вважає, що сімю зберегти неможливо До судового засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з квітня 2015 року, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просиза залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з квітня 2015 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

13 листопада 2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що з 14 лютого 2014 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований в Жовтневому відділі актів громадського стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис №78. Від шлюбу народилась дочка - [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач. На сьогоднішній день бажає розірвати шлюб з наступних підстав: відповідач систематично вчиняє сварки, супроводжувані приниженням її людської гідності через розбіжності в спільному рішенні питань життя сім`ї та розподілі обов'язків. У зв'язку зі складним та запальним характером відповідача, а також небажанням допомагати їй в вихованні дитини, внаслідок чого в сімї виникають сварки, що призвело до фактичного припиненню шлюбних відносин, а також веденню спільного господарства між ними 19 листопада 2014 року, що встановлено рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.02.2015 року. Крім того, у неї та відповідача різні життєві погляди та характери, що призводить до непорозуміння в особистих взаємовідносинах. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка та її представник не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

13 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що з 15.07.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що між сторонами немає взаєморозуміння з поглядів на сімейне життя. Внаслідок цього шлюбні відносини між ними припинені три роки тому та поновлювати їх не бажають. Позивачка та її представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, строк для примирення не потрібний, бажає залишити шлюбне прізвище, неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю - позивачкою по справі, судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., просить розподілити в рівних частинах між сторонами та стягнути на користь позивачки половину сплаченого судового збору. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, строк для примирення не потрібний. Сторони просять ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу та відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалити рішення в попередньому судовому засіданні. Вислухавши сторони та дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України: особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим за згодою сторін про розподіл судових витрат в рівних частинах.

Outcome: approved