Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

14 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на її піклуванні, мотивуючи вимоги тим, що відповідачка добровільно не бере участі у матеріальному утриманні своєї дитини - дочки [PERSON], чим порушує її права на достатній рівень життя. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послалися на факти і обставини, викладені у позовній заяві, та зазначила, що її малолітня онука - [PERSON] залишилася без батьківського піклування, тому за рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради вона призначена опікуном дитини, яка мешкає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Вона не працює, є пенсіонеркою і отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання, і цих коштів недостатньо для належного утримання і виховання дитини. Відомомсті про батька дитини у свідоцтві про народження записані згідно з вимогами ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка, перебуваючи в місцях позбавлення волі, не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Домовленості з [PERSON] про спосіб виконання її обов'язку по матеріальному забезпеченню дитини не досягнуто. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів її доходів, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка [PERSON], допитана в порядку судового доручення Ворошиловським районним судом м. Донецька, позов [PERSON] визнала у повному обсязі, зазначивши, що згодна з розміром аліментів, вказаних позивачкою. Крім того, зазначила, що вона не працевлаштована, фізично здорова, на обліку в медичних установах не перебуває, на теперішній час аліменти на користь інших осіб не виплачує, на її утриманні немає інших непрацездатних членів родини. Не заперечує, щоб аліменти стягувались з неї за виконавчим листом і у розмірі, на якому наполягає позивачка. Просить розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. [PERSON] має малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 14 грудня 2011 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Відомомсті про батька дитини внесені згідно з положеннями ч. 1 ст. 135 СК України. Вироком Київського районного суду м. Донецька від 02 серпня 2013 року, мати неповнолітньої дитини - [PERSON] визнана винною та засуджена за ст.ст. 258 ч. 1, ч. 3, ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 1, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок місцевого суду на час розгляду цивільної справи не набрав чинності. На теперешній час [PERSON] утримується в Донецькому слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області. Малолітній [PERSON] рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради № 807/3 від 14 серпня 2013 року надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради № 1003/3 від 25 вересня 2013 року [PERSON] призначена опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] на її утримання у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по втримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Наявними в матеріалах справи документами встановлено, що опікун [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Малолітня дитина - [PERSON] проживає разом з опікуном [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] не працює, є пенсіонеркою і отримує пенсіюв разі втрати годувальника. З наданих документів убачається, що відповідачка [PERSON] не працює, вона фізично здорова, на її утриманні інші неповнолітні діти й непрацездатні члени родини (утриманці) не перебувають. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між сторонами щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов до висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини, майновий і сімейний стан відповідачки та визначає аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її матері - [PERSON]. Відповідно до статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved