Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

14.02.2014 року ПАТ звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №103 у розмірі 865 536 грн. 81 коп. , з тих підстав, що ПАТ та відповідач у письмовій формі уклали вказаний договір від 07 травня 2009 року. Відповідно до умов договору ПАТ зобов'язався та надав відповідачу кредит у розмірі 435 000 грн. на строк до 06 травня 2019 року на споживчі цілі під 23 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому договором та додатками до нього. Відповідач у встановлені договором строки обов'язки по сплаті заборгованості по даному договору не виконав, у зв'язку з чим ПАТ звернувся з вказаним позовом до суду. Зіславшись на систематичне порушення позичальником основного зобов»язання та утворення у зв»язку з цим заборгованості по кредиту на загальну суму 865 536 грн. 81 коп, ПАТ просив суму заборгованості стягнути у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні змінив позовні вимоги до їх збільшення та просив стягнути з відповідача суму заборгованості по кредитному договору у розмірі 873 221 грн. 52 коп., яка розрахована ПАТ станом на 25.03.2014 року, тобто на момент розгляду справи судом. Сума заборгованості складається з 228 375 грн. - заборгованість основного боргу, 195 750 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 186 608 грн. 11 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 251 450 грн. 28 коп. - сума пені та 11038 грн. 13 коп. - сума несплачених комісійних. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач уточнені позовні вимоги щодо основної суми боргу по кредиту, простроченої суми боргу, заборгованості по відсотках та комісійних визнав повністю. Пеню у розмірі 251 450 грн. 28 коп. просив зменшити у порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України до мінімальної межі, пославшись на ті обставини, що у сім»ї склалось вкрай важке матеріальне становище, він працює та отримує мінімальну заробітну плату, дружина ніде не працює, на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, також просив врахувати смерть його матері [PERSON], яка була поручителем та фактично брала вказаний кредит. Заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 07 травня 2009 року ПАТ та [PERSON] у простій письмовій формі уклали кредитний договір №103 та додатки до договору з графіком погашення кредиту та відсотків за ним, що є невід»ємною частиною договору, які сторони підписали. Відповідно до умов договору ПАТ зобов'язався та надав відповідачу кредит у розмірі 435 000 грн. на строк до 06 травня 2019 року на споживчі цілі під 23 % річних, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленому договором та додатками до нього. У забезпечення виконання зобов»язань за цим Договором було укладено договір іпотеки нерухомого майна - квартири за адресою [ADDRESS] та житлового будинку по [ADDRESS]. [PERSON] суму кредиту у розмірі 435 000 грн. отримав в установі банку, що підтверджується заявою на видачу готівки № 3161 від 07.05.2009 року, та у встановлені кредитним договором до 7 числа кожного місяця платежі у сумі 3625 грн. не вносив, обов'язки по сплаті заборгованості по кредитному договору належним чином не виконав. У подальшому, 18 серпня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №103, в якій сторони змінили дату місяця до якого позичальник зобов»язаний вносити платежі по договору, а саме до 31 числа кожного місяця. Але незважаючи на вказані зміни строку внесення платежів, позичальник за договором порушив умови його виконання та з червня 2009 року чергові платежі сплачував нерегулярно, а з березня-квітня 2012 року взагалі припинив сплачувати будь-які кошти за кредитом, у зв'язку з чим у останнього перед кредитором виникла заборгованість. Станом на 25.03.2014 року, згідно розрахунку ПАТ, який відповідач належними та допустимими доказами не спростував, заборгованість за договором становить 873 221 грн. 52 коп., з яких 228 375 грн. - заборгованість основного боргу, 195 750 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 186 608 грн. 11 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 251 450 грн. 28 коп. - сума пені та 11038 грн. 13 коп. - сума несплачених комісійних. Встановив вказану заборгованість по кредиту, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення повної суми пені з відповідача у розмірі 251 450 грн. 28 коп. та вказана сума підлягає зменшенню до 1 450 грн. 28 коп. через ту обставину, що розмір пені перевищує розмір стандартної заборгованості по кредиту, позивач має на утриманні неповнолітню дитину, його дружина ніде не працює та він хоча і працює охоронцем ПП «ЮАОЗ « ЩИТ» , де отримує мінімальну заробітну плату, є єдиним годувальником у сім»ї, смерть 25 квітня 2012 року матері [PERSON], яка виступала поручителем по вказаному кредитному договору, через що позивач і не міг належним чином виконувати взяті на себе основні зобов»язання. Всі ці обставини мають істотне значення та дають суду можливість у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір неустойки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору позики, якщо інше не встановлено кредитним договором ( ст. ст. 1054, 1055 ЦК України). Враховуючи встановлення судом, що відповідачем взятті на себе зобов»язання не виконані, чим були порушені умови кредитного договору №103 від 07 травня 2009 року, у позивача виникло право щодо стягнення суми заборгованості з позичальника у примусовому порядку достроково ( п. 3.4 Договору) у розмірі 623 221 грн. 52 коп., з яких 228 375 грн. - заборгованість основного боргу, 195 750 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 186 608 грн. 11 коп. - прострочена заборгованість за відсотками, 1 450 грн. 28 коп. - сума пені та 11038 грн. 13 коп. - сума несплачених комісійних. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, що складаються з суми судового збору, сплачених позивачем під час пред»явлення позову ( платіжне доручення № 35492 від 11 лютого 2014 року на суму 3654 грн. ) підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2608 грн.

Outcome: partial