overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

12 січня 2016 року названим судом було ухвалено заочне рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехніка» (далі Товариство) на користь [PERSON] 14822 грн. 89 коп. заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації за затримку термінів виплати заробітної плати, 4456 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 1500 грн. моральної шкоди, а всього 20779 грн. 69 коп., без урахування податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають утриманню із присуджених сум, крім суми відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь держави 1102 грн. 40 коп. судового збору та допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 14822 грн. 89 коп. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки, як він зазначає, про розгляд даної справи не був повідомлений належним чином, а тому не мав можливості надати свої пояснення та докази на підтвердження заперечень проти позову [PERSON], зокрема, що на час звільнення позивача з роботи Товариство не мало перед ним заборгованості по виплаті заробітної плати. Зазначив, що копію рішення Товариство отримало 28 січня 2016 року, з яким не згідні із зазначених вище обставин. Представник Товариства [PERSON] при розгляді справи заяву підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд заяви про перегляд заочного рішення проводити у його відсутності. За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви Товариства та скасування раніше ухваленого заочного рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

12 січня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова постановлено рішення, відповідно до якого розподілено майно подружжя між сторонами та виділено на праві особистої приватної власності [PERSON]: - однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю 347 400 грн.; - ? частину кімнати у гуртожитку за адресою [ADDRESS], вартістю 24 250 грн.; а - [PERSON]: - садовий будинок, що розташований за адресою: садівниче товариство «Тополя», [ADDRESS], на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, який розташованій на земельній ділянці площею 0,1200 Га, [ADDRESS], що на території садівничого товариства «Тополя», на території Есхарівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, вартістю 347 400 грн.; - ? частину кімнати у гуртожитку за адресою [ADDRESS], вартістю 24 250 грн. При цьому судом не ухвалено рішення стосовно розподілу судових витрат по справі. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися, та суд ухвалив розглянути справу на підставі доказів та пояснень, наданих сторонами при ухваленні рішення від 16 січня 2016 року. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який діяв на момент звернення сторін з позовом до суду, розмір судового збору за розгляд справ майнового характеру складає 1 відсоток від вартості позову, але не більш 3 654 грн. Відповідно до матеріалів справи позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за позовом 243, 60 грн. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір 3 654 грн. Оскільки судом вирішено питання про майнові права [PERSON] відносно майна на суму 371 650 грн., то суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в розмірі . 3410,40 грн. (3 654 грн. - 243,60 грн).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивував тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 29 липня 2006 року, актовий запис № 1689 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, більше двох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в зв'язку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1689, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 18 березня 2013 року [PERSON] у [PERSON] кошти у розмірі 6\~000 доларів США. Відповідач у підтвердження отримання коштів надав позивачу розписку, в якій зобов'язався повернути вказану суму позики до кінця травня 2013 року. У строк, вказаний у розписці, відповідач позику не повернув та до цього часу ухиляється від сплати боргу за договором позики.За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 6\~000 доларів США, 3 % річних від суми боргу у розмірі 469,11 доларів США, усього на загальну суму 6\~469,11 доларів США, а також судовий збір у сумі 1\~539,65 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 31 травня 2016 року № 101 (5721). Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно частини 1 статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтував тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через відсутність взаєморозуміння та розбіжності у характерах. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додатково повідомив, що шлюб розриває вперше, матеріальних претензій до відповідача не має, неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір'ю. Причиною розірвання шлюбу назвав бажання проживати з іншою жінкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала з огляду на бажання чоловіка розірвати шлюб. Зазначила, що матеріальних претензій до позивача вона не має, син після розірвання шлюбу проживатиме разом з нею. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 21 травня 1989 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим у день реєстрації шлюбу Воскобійницькою сільською радою Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 04 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER] виданим 18 вересня 2003 року, актовий запис № 12 (а.с.6). Як встановлено з пояснень сторін позивач [PERSON] зустрів іншу жінку та бажає в подальшому проживати разом з нею. Проти розірвання шлюбу сторони не заперечують, наданим судом строком для примирення не скористались, майнових претензій один до одного не висловлюють. Подружжям досягнуто домовленість про проживання сина разом з матір'ю. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На прохання відповідача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу набуте нею у шлюбі прізвище «[PERSON]». Судові витрати понесені позивачем, у вигляді сплаченого ним судового збору у розмірі 551,20 грн. суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 19 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з липня 2015 року тому та не мешкають разом, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, вони стали один одному чужими людьми. Вважає, що родина розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 102206, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 244. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 03 квітня 2015 року, актовий запис №07 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя та шлюб, через що між ними часто виникали непорозуміння. З травня 2015 року, вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спору щодо поділу майна між ними немає. Вона намагалась зберегти сім'ю, але всі її спроби виявилися марними. Зазначає, що сім'я фактично розпалась, шлюб існує лише формально. Тому, вважає, що подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулася із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розлучення просила змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 9 ст.74 ЦПК України, викликався в суд через оголошення у пресі - в газеті «Вінничина» ( №12 (230540 за 12.02.2016 року). Відповідно до положень ст.225 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, заочно на підставі наданих доказів у даній справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.3).Спільних дітей у сторін не має. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2008 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Восени 2014 року взаємовідносини між сторонами припинено, сторони мешкають окремо. Причиною цього є різні характери, відсутність повного взаєморозуміння і постійні сварки. Позивач втратила до відповідача відчуття поваги, довіри та любові. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином:СМС-повідомленням. Вона надала суду заяву від 24 квітня 2016 року, в якій просить розглянути справу без її присутності. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: СМС-повідомленням. Він надав суду заяву від 06 квітня 2016 року, в якій просить розглянути справу без його присутності. З позовними вимогами згоден, просить шлюб з [PERSON] розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 07 листопада 2008 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб, актовий запис № 1295. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання у жовтні 2014 року, сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.06.2003 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 лютого 2015 року з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 900,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З моменту стягнення аліментів у позивача змінилося матеріальне становище у зв'язку з різким ростом споживчих цін. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з 900,00 грн. до 1 330,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

12 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2013 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04.07.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2013 року, актовий запис №113 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.2014 року, актовий запис №94 (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved