Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

14 травня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 26 грудня 1998 року був зареєстрований шлюб між її донькою та [PERSON] [INFO] в них народився син, онук позивачки, [PERSON] 19 березня 2009 року шлюб між ними було розірвано. 21 червня 2014 року її донька вдруге вийшла заміж, та отримала прізвище [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Наразі онук мешкає з позивачкою. Батько дитини, відповідач у справі, участі у вихованні сина не приймає з 2001 року, матеріальної допомоги не надає, його успіхами у навчанні, станом його здоров'я не цікавиться, батьківські збори не відвідує, таким чином, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Позивачка у попереднє судове засідання не прибула, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Відповідач до суду не прибув, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Від представника третьої особи Каракуць А.І., діючої на підставі довіреності, та прокурора прокуратури Орджонікідзевського району міста Маріуполя Донецької області Церахто Л.А. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили при ухваленні рішення максимально врахувати інтереси дитини. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з вимогами статей 150, 164 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Зі свідоцтва про одруження, виданого 26 грудня 1998 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, вбачається, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], одружились 26 грудня 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 468. Прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 25 травня 1999 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. У графі «Батьки» записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], актовий запис № 285. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 19 березня 2009 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 19 березня 2009 року, про що вчинено відповідний актовий запис за № 70. Зі свідоцтва про одруження, виданого 21 червня 2014 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 21 червня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 157. Прізвище дружини після одруження - [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть, виданого 24 листопада 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] у віці 33 років, про що складено відповідний актовий запис № 1545. Згідно акту комітету самоорганізації населення «Центральний 1» № 102 від 22 квітня 2015 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом із нею проживає її онук [PERSON], [INFO]. З характеристики, складеної адміністрацією спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів І-ІІІ ступенів № 4 відносно учня 9-Б класу [PERSON], [INFO], вбачається, що батько успіхами сина не цікавився, батьківські збори не відвідував. Згідно психолого-педагогічної характеристики на ліцеїста 12 групи Маріупольського морського ліцею [PERSON], [INFO], батько останнього, [PERSON], за час навчання [PERSON] у ліцеї, справами сина не цікавився, батьківські збори не відвідував. За даними Комунального закладу Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку з приводу хронічного реактивного лімфаденіту, в амбулаторію приходить з бабусею, яка виконує рекомендації лікаря. Батько станом здоров'я сина ніколи не цікавився, в амбулаторію не приходив. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON] не приймав, не спілкувався з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та налагодження психо-емоційного контакту, інтересу до внутрішнього світу дитини, стану здоров'я, успіхів у навчанні, не виявляв, не проявляв до нього батьківської турботи, не намагався створити належні умови для його життя, таким чином, свідомо ухилявся від виконання батьківських обов'язків по його вихованню. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, тим самим погодився з наведеними обставинами. Отже суд, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з метою захисту прав дитини та інтересів неповнолітнього [PERSON], приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст. 7, 150, 152, 155, 164, 165 СК України,

Outcome: approved