Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

13.03.2020 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4436 грн щомісячно, а також стягнення аліментів на особисте утримання позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком дитини - інваліда з дитинства (група А), яка потребує постійного стороннього догляду, що здійснює позивачка. Відповідач проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дочки та особисте утримання позивачки, якої вона потребує через відсутність можливості працювати. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач не з`явився, при цьому подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності; у відзиві на позовну заяву просив стягнути з нього аліменти з урахуванням його фактичного заробітку. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.11.2016 (справа № 750/9862/16-ц), і мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 29). Як випливає з матеріалів справи (а.с. 7, 9, 12, 13) і пояснень позивачки, сторони проживають окремо, при цьому відповідач не надає позивачці достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, а також на особисте утримання позивачки, якої вона потребує в зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Кодексу). В силу положень частини першої статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 184 Кодексу встановлено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дочки, суд враховує: стан здоров`я дитини, яка є інвалідом з дитинства (група А) і потребує стороннього догляду; розмір заробітної плати відповідача, який з січня 2020 року становить 5184 грн (а.с. 27); відсутність у позивачки можливості працювати та самостійно заробляти собі на життя; отримання позивачкою державної допомоги в зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю в розмірі 3364 грн щомісячно (про що повідомила суду остання). За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн щомісячно. За приписом частини першої статті 88 Кодексу якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право одного з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, на утримання від другого подружжя залежить від матеріальної можливості останнього надавати таку допомогу. Враховуючи ту обставину, що судом стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі, що складає 50% його заробітку, суд вважає неможливим стягнення з відповідача аліментів на особисте утримання позивачки.

Outcome: partial