Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

14.12.2017 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що [PERSON] на праві власності, на підставі державного акту серії ЯД № 165481 належить земельна ділянка площею 3,4232 га, розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району. 18.01.2007 року між [PERSON] та ПСП «Хухрянське» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, по закінченню строку дії якого, [PERSON] мала намір використовувати спірну земельну ділянку у власних потребах, але дізналася, що її земельною ділянкою користується відповідач, з яким, як зясувалося, 03.10.2014 року вона уклала договір оренди спірної земельної ділянки. Позивач наполягав, що [PERSON] жодних договорів з ПрАТ «Райз-Максимко» не укладала та не підписувала, її підпис у договорі підроблений. В звязку з цим вважав, що права [PERSON], як власника майна, порушені та підлягають захисту шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 3,4232 га, кадастровий номер 5920388700:01:001:0559, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» та зареєстрованого відділом реєстрації виконавчого комітету Охтирської міської ради 03.10.2014 року [PERSON] та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. В наданому відзиві на позовну заяву \\а.с. 35-36\\ зазначив, що між ПрАТ «Райз-Максимко» та [PERSON] 09.06.2008 року укладено договір оренди спірної земельної ділянки, який був зареєстрований в Охтирському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Державний земельний кадастр» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 16.12.2008 року за № 040861503136. По закінченню строку дії вказаного договору оренди земельної ділянки, між ними укладено новий договір оренди земельної ділянки № 331/14 від 24.09.2014 року та відповідно до рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції 03.10.2014 року зареєстровано право оренди земельної ділянки. Факт волевиявлення [PERSON] на укладення спірного договору підтверджується користуванням земельною ділянкою та наявністю у відповідача відомостей на реалізацію с/г продукції за 2014-2015 роки та за 17.10.2017 року щодо отримання [PERSON] орендної плати. Що стосується доводів позивача про несправжність її підпису у договорі оренди земельної ділянки, то досліджуючи наведені документи представник відповідача вважає, що можливо дійти висновку про те, що підпис позивача не є сталим, проте має притаманні спільні риси, які свідчать про підпис однієї особи, тобто позивача. В звязку з чим, просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши надані ними докази, виходив з наступного: Згідно з вимогами ч. 1, 2, 3,\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4232 га, розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯД № 165481 та кадастровим планом земельної ділянки \\а.с.7,8\\ Відповідно до договору оренди землі від 18.01.2007 року, укладеним між [PERSON] та ПСП «Хухрянське», який 19.12.2007 року зареєстрований в Охтирському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №040761504, ПСП «Хухрянське» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 3,4232 га строком на 10 років \\а.с.9-10\\ Згідно акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22.01.2007 та акту приймання-передачі земельної ділянки від 22.01.2007, були визначені межі земельної ділянки, що розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області і належать [PERSON] та проведена передача в оренду земельної ділянки площею 3,4232 га. \\а.с.11\\ З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2014 року між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» укладений договір оренди землі № 331/14 та додатковий договір про внесенння змін і доповнень до договору оренди землі, відповідно до умов якого ПрАТ «Райз-Максимко» надано в оренду, строком на 10 років, земельну ділянку площею 3,4232, кадастровий номер 5920388700:01:001:0559 розташованої на території Хухрянської сільської ради, яка належить на праві власності [PERSON] /а.с.29/ На виконання умов зазначеного вище договору оренди землі 24.09.2014 року сторонами підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки (обєкта оренди) /а.с.31-32/ Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 14\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Форма Типового Договору оренди землі затверджена\~постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 року № 220. При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладання договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Ухвалою суду від 10.10.2018 року по справі була призначена судова почеркознавча експертиза. \\а.с.130\\ Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи №1829/1830 від 28.12.2018 року підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі №331/14 від 24.09.2014 року, укладеному між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» у розділі «реквізити сторін» у графі «орендодавець» виконаний за допомогою пасти для кулькової ручки рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не [PERSON], а іншою особою. Надаючи оцінку висновку судово-почеркознавчої експертизи №1829/1830 від 28.12.2018 року, як доказу, суд вважає його достовірним та належним, оскільки він виконанийсудовим експертом, а тому у суду немає причин сумніватися у достовірності проведеного дослідження та вбачати у висновку експерта зацікавленість. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] не давала своєї згоди на укладання договору оренди землі № 331/14 від 24.09.2014 року, та не ставила свій підпис в графі «Орендодавець», тобто вищезазначений договір оренди землі, є недійсним, підпис [PERSON] виконаний іншою особою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та є очевидним підтвердженням недійсності правочину. Довіреностей або будь-яких інших документів, які б підтверджували повноваження на підпис зазначеного договору оренди від імені орендодавця іншій особі, суду не надано. Сам по собі факт отримання плати за землю суд не може розцінювати як наявність дійсного волевиявлення орендодавця на укладення зазначеного договору. Таким чином, вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. При подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 14.12.2017 року. Крім того, позивачем були понесені витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 4433,00 грн., що рахунком № 321 від 13.02.2018 року \\а.с.68\\. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 5073, 00 грн. на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат На підставі ст. ст. 203, 205, 207, 215, 237 ЦК України, Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 10, 13, 12, 76-89, 141, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved