overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 червня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання, щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON]. на свою користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 4367 грн. 49 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. Заява обґрунтована тим, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі №2-н/206/771/14 за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 19.08.2014р., однак зазначений виконавчий документ видано представнику заявника лише 09.09.2015 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено судовий наказ по справі №2-н/206/771/14 про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 4367 грн. 49 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.2). Даний судовий наказ не направлявся на адресу стягувача поштою та виданий представнику ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 09.09.2015 року (а.с. 2). За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 червня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання, щодо стягнення з [PERSON], [PERSON] на свою користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 2162 грн. 59 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. Заява обґрунтована тим, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі №2-н/206/769/14 за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 19.08.2014р., однак зазначений виконавчий документ видано представнику заявника лише 09.09.2015 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено судовий наказ по справі №2-н/206/769/14 про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 2162 грн. 59 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.2). Даний судовий наказ виданий представнику ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 10.09.2015 року. За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 червня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання, щодо стягнення з [PERSON], [PERSON]. на свою користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 5110 грн. 71 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. Заява обґрунтована тим, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі №2-н/206/764/14 за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 19.08.2014р., однак зазначений виконавчий документ видано представнику заявника лише 09.09.2015 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено судовий наказ по справі №2-н/206/764/14 про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 5110 грн. 71 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.2). Даний судовий наказ не направлявся на адресу стягувача поштою та виданий представнику ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 09.09.2015 року (а.с. 2). За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 червня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання, щодо стягнення з [PERSON] на свою користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 3470 грн. 73 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. Заява обґрунтована тим, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі №2-н/206/752/14 за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 19.08.2014р., однак зазначений виконавчий документ видано представнику заявника лише 16.09.2015 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено судовий наказ по справі №2-н/206/752/14 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 3348 грн. 93 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.2). Даний судовий наказ не виданий представнику ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 16.09.2015 року (а.с. 2). За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

13 червня 2016 року представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення судового наказу до виконання, щодо стягнення з [PERSON] на свою користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 6758 грн. 12 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. Заява обґрунтована тим, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ по справі №2-н/206/757/14 за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості та судового збору. Судовий наказ набрав законної сили 19.08.2014р., однак зазначений виконавчий документ видано представнику заявника лише 16.09.2015 року. Сторони у судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце судового засідання належним чином. Їх неявка не перешкоджає розглядові питання про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа. Суд вивчивши матеріали цивільної справи вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 371 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін і заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу. Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання. Судом встановлено, що 07.08.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено судовий наказ по справі №2-н/206/757/14 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості у розмірі 6758 грн. 12 коп., та судового збору у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.2). Даний судовий наказ виданий представнику ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» 16.09.2015 року (а.с. 2). За таких умов суд вважає можливим відновити заявнику пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітніх дітей [PERSON], який народився 07 червня 2012 року та [PERSON], яка народилася 16 листопада 2015 року. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, крім того зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 703. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 078526. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], який народився 07 червня 2012 року та [PERSON], яка народилася 16 листопада 2015 року. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження дітей серії І-ФП №166943 і серії І-ФП №240022. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки між ними фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON]звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 листопада 1993 року за № [NUMBER] Очаківською міською Радою народних депутатів на підставі рішення цієї ж ради № 424 від 30 листопада 1993 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,060 га, що розташована на території [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, йомубув виданий державний акт на право приватної власності на землю серії МК, в якому його прізвище помилково зазначено «[PERSON]», замість «[PERSON]». Наявність вказаної помилки в правовстановлюючому документі позбавляє його можливості розпорядитися власністю. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення заяви. У судовому засіданні представник заявника заявлені [PERSON] вимоги підтримав в повному обсязі. Представник управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Так, згідно державного акту серії МК на право приватної власності на землю, що виданий 30 листопада 1993 року за № [NUMBER] Очаківською міською Радою народних депутатів на підставі рішення цієї ж ради № 424 від 30 листопада 1993 року, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,060 га, що розташована на території [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER], що виданий 22 червня 1998 року Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області, прізвище заявника [PERSON], він народився [INFO] в м. Очакові Миколаївської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], що видане 12 листопада 1967 року та копії військового квитка серії [NUMBER] виданого 10 травня 1987 року, прізвище, ім'я, по батькові заявника російською мовою зазначено як - [PERSON]. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що при видачі вказаного правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю, в прізвищі власника земельної ділянки була допущена помилка, замість «[PERSON]», зазначено «[PERSON]», а відтак державний акт на право приватної власності на землю, що виданий 30 листопада 1993 року за № [NUMBER] Очаківською міською Радою народних депутатів Миколаївської області на ім'я [PERSON], фактично належить заявнику [PERSON], а тому вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 31 січня 2015 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до квітня 2017 року. З цього часу сімя фактично розпалася внаслідок постійних сварок, свідком яких є дитина. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, суперечить його інтересам та інтересам дитини, у звязку з чим шлюб необхідно розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 13). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає (а. с. 14). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 31 січня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за №14. Після укладення шлюбу відповідачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП №093232 (а. с. 15). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-БП №185774 [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 16). Як вбачається зі змісту позовної заяви, причиною розпаду сімї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям та постійні сварки. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що сторони в справі не висловлюють взаємної згоди та не бажають підтримувати подружні стосунки, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі заяви відповідачки та відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Від стягнення з відповідачки судових витрат позивач відмовився, про що подав суду відповідну заяву (а. с. 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня звернення до суду з відповідним позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 24 липня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 20 березня 2017 року народилася донька [PERSON]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося й вони проживають окремо, донька [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини. Крім того, вона також має потребу у матеріальній допомозі, оскільки не працює, здійснюючи догляд за донькою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився, також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 20 березня 2017 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved