Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

14 серпня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: зняти арешт та будь-які інші обтяження з належного на праві власності позивачу автомобіля марки DODGE, модель RAM VAN, тип Легковий пасажирський, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір білий, 2004 року випуску. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у листопаді 2008 року він придбав зазначений автомобіль на підставі біржової угоди та зареєстрував право власності на підтвердження чого було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У вересні 2016 року, маючи намір відчужити автомобіль, позивачу стало відомо, що на його автомобіль накладено арешт. Під час з'ясування обставин позивачу стало відомо, що на виконанні у відповідача перебувало виконавче провадження з примусового виконання постанови №1304/3859/12, виданої 27.04.2012 року Галицьким районним судом м.Львова про конфіскацію 24 автомобілів боржника [PERSON] Проте виконавець повернув виконавчий документ стягувачу та виконавче провадження за терміном зберігання було знищено. Так як наявність обтяження майна позбавляє позивача в повному обсязі реалізувати право власності, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлений про судове засідання. До суду заперечення на заявлені вимоги не надійшли. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність представника відповідача. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль марки DODGE, модель RAM VAN, тип Легковий пасажирський, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір білий, 2004 року випуску належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.05.2009 року. З листа Регіонального сервісного центру в м.Києві №31/26-588з від 10.02.2017 року вбачається, що автомобіль марки DODGE, модель RAM VAN, тип Легковий пасажирський, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір білий, 2004 року випуску зареєстрований 25.11.2008 року на підставі біржової угоди №128571/23-10, виданої 12.11.2008 року товарною біржею «Альянц». Згідно з довідкою №ВН-329, виданою 01.09.2016 року Територіальним сервісним центром 8041 Регіонального сервісного центру в місті Києві, згідно з даними автоматизованої інформаційної системи МВС станом на 01.09.2016 року транспортний засіб DODGE, модель RAM VAN, тип Легковий пасажирський, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір білий, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] значиться в контролі накладеному постановою ДАІ МВС №4/8-6892 від 26.07.2010 року. На запит суду Регіональний сервісний центр в м.Києві надав інформацію, що обмеження щодо автомобіля позивача встановлені: постановою №4/8-6892 від 26.07.2010 року; кримінальна справа 1969 - лист УСБУ у Львівській області. Водночас судом під час слухання справи встановлено, що УСБ України у Львівській області дійсно розслідувалась кримінальна справа №1969 та листом від 30.09.2010 року скерована у прокуратуру Львівської області для організації підтримання державного обвинувачення в суді. Прокуратура Львівської області повідомила, що 30.09.2010 року ними вказану кримінальну справу було скеровано до Шевченківського районного суду м.Львова для розгляду по суті. В ході судового розгляду прокуратурою було змінено обвинувачення у зв'язку з декриміналізацією контрабанди товарів та виключено з обвинувачення злочини, передбачені ст.201 КК України та ст.209 КК України. 29.03.2012 року суд виніс постанову про закриття провадження в частині статей 201 та 209 КК України та виділив матеріали для притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності. У зв'язку зі смертю [PERSON] кримінальна справа відносно нього судом закрита на підставі п.8 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року). Постановою Галицького районного суду м.Львова від 27.04.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 352 МК України (в редакції станом на 2008-2009 роки) та накладено на нього стягнення у виді конфіскації 24 транспортних засобів, зокрема автомобіля DODGE, модель RAM VAN, [NUMBER]. Разом з тим, згідно з інформацією, наданою Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 23.06.2017 року №12107/0/1-17/02-13, на виконанні в Жовківському районному відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження з примусового виконання постанови №1304/3859/12, виданою Галицьким районним судом м.Львова про конфіскацію 24 транспортних засобів боржника [PERSON] та постановою державного виконавця від 04.12.2014 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». На даний час виконавче провадження знищене у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»). Частина 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстави для арешту майна на даний час відсутні, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зняти арешт з автомобіля. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved