Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів безпідставно набутих коштів в сумі 291166,40 грн. В ході судового розгляду [PERSON] змінював позовні вимоги і 07.10.2014 року позивач остаточно збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути безпідставно набуті кошти в сумі 323725 грн. та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що у вересні між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було досягнуто угоди про купівлю-продаж квартири [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю відповідачів. При цьому було досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. Зокрема щодо ціни яка склала 25000 доларів США, умов передачі квартири, термінів передачі коштів та нотаріального посвідчення договору. На підтвердження намірів укладення вказаного договору [PERSON] 10.09.2012 року передав відповідачам 5000 доларів США що було зафіксовано у формі розписки, в якій окрім суми одержаних коштів, також вказана остаточна вартість квартири та зазначена дата укладення основного договору купівлі-продажу - 01.10.2012 року. Справжність підпису відповідачів у вказаній заяві була посвідчена нотаріально. 20.09.2012 року позивач повністю розрахувався з відповідачами, передавши кошти в сумі 20000 доларів США, отримання яких було також підтверджено відповідачами заявою у формі розписки, справжність підписів в якій також була нотаріально посвідчена. З 20.09.2012 року він став проживати в [ADDRESS] з дозволу відповідачів, які також йому передали оригінали документів на квартиру. Однак, укладати договір купівлі-продажу відповідачі не поспішали. Тому в листопаді 2013 року він звернувся до суду з позовом який змінив в ході розгляду та просив визнати дійсним укладений договір купівлі-продажу та визнати за ним право власності на вказану квартиру і суд першої інстанції повністю задовольнити в його позовні вимоги, проте суд апеляційної інстанції 24.04.2014 року скасував рішення Первомайського міськрайонного суду у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу є неукладеним через недотримання вимог ст.ст. 210, 640 та 657 ЦК України щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації угоди. Відповідно до ст. 216 ч.1 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а тому відповідно до ст. 1212 ЦК України відповідачі повинні повернути позивачу отримані ними кошти - 25000 доларів США, що з урахуванням курсу долара до гривні, який складає 12,94 грн. за 1 долар США, то сума, яка підлягає стягненню становить 323725 грн. Крім того, сума в 25000 доларів США являється для нього значною і більше у нього такої немає, крім того відповідачі неодноразово особисто та через представника попереджали його про виселення з придбаної квартири, власниками якої вони являються донині, а він, допускаючи таку можливість, перебуває в стані постійного нервово збудження, що негативно впливає на загальний стан його здоров'я. Він вже протягом 2 років приймає участь в судових розглядах, із-за чого втрачає багато часу та зусиль, що змінило його звичний уклад життя, то він оцінює моральну шкоду, спричинену йому діями відповідачів у 10000 грн. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідачі не з'явились, а їх представник [PERSON] позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити, так як [PERSON] та [PERSON] домовились про продаж квартири зазначеної в позові з [PERSON], яка знайшла її через агентство нерухомості «Васту Діо» та отримали 25000 доларів США як авансовий платіж від [PERSON] яка і передала їм кошти через [PERSON], у якого були певні розрахунки з [PERSON] по продажу квартири по вул. Дзержинського і він також був у нотаріуса. [PERSON] та [PERSON] на вимогу [PERSON] повернули їй вищевказаний авансовий платіж в сумі 25000 доларів США 12.01.2014 року. Крім того, застосовувати в даному конкретному випадку ст. 1212 ЦК України немає підстав. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, підтвердивши пояснення [PERSON] Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявою [PERSON] та [PERSON] (а.с.38 ) від 10.09.2012 року підтверджено, що вони, володіючи на праві спільної сумісної власністю квартирою отримали від [PERSON] аванс в сумі 5000 доларів за продаж квартири [ADDRESS]. За домовленістю сторін договір купівлі-продажу буде оформлений до 01.10.2012 року за 25000 доларів з урахуванням авансової суми. Заявою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39) від 20.09.2012 року підтверджено, що вони, володіючи на праві спільної сумісної власністю квартирою отримали від [PERSON] повний розрахунок в сумі 20000 доларів за продаж квартири [ADDRESS] з урахуванням авансу 5000 доларів. За домовленістю сторін договір купівлі-продажу буде оформлений до 01.10.2012 року. Вказані заяви були посвідчені приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] Враховуючи, що як відповідачами, їх представником, так і [PERSON] не оспорювався факт отримання [PERSON] та [PERSON] 25000 доларів США, згідно вищевказаних заяв, то суд знаходить цей факт доведеним. Враховуючи, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.11.2011 року ( а.с.40) шлюб зареєстрований 16.11.1994 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано, то суд знаходить доведеним те, що відповідачі отримали 25000 доларів США за продаж квартири [ADDRESS] саме від позивача, як і вказано у вищезазначених заявах [PERSON] та [PERSON] і тому не бере до уваги заяву [PERSON] від 20.01.2014 року про передачу їй відповідачами 25000 доларів США ( а.с.37). Згідно вимог ст. 657 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно вимог ст. 210 ч.1 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно вимог ст. 640 ч. 3 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації. Таким чином, хоча відповідачі і отримали грошові кошти за продаж квартири, однак відповідний договір нотаріально не посвідчено та не зареєстровано у встановленому законом порядку, то він є неукладеним. Згідно ст. 1212 ч.1 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1190 ч.1 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. На підставі викладеного, суд знаходить що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути еквівалент 25000 доларів США, що складає 323725 грн. з урахуванням курсу долара до гривні, солідарно ( а.с.124). Ст. 1167 ч.1 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Із вищевикладеного суд знаходить доведеним те, що відповідачі безпідставно протягом тривалого часу утримують значну суму коштів позивача не дивлячись на вимоги останнього, чим спричинили йому моральну шкоду, але суд знаходить її доведеною в судовому засіданні в сумі 500 грн. які і необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково. На підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: partial