Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

13 лютого 2020 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1999 реєстраційний № 9-99-154381, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , оскільки при заповненні даного свідоцтва було допущено помилку в написанні її прізвища « [PERSON] », та невірно вказано « [PERSON] ». Після отримання копії даного свідоцтва виникла необхідність усунення даної помилки, оскільки заявник має намір отримати свідоцтво про право на власність в порядку спадкування на вказане майно. Іншим шляхом встановити факт належності заявникові свідоцтва на право власності на житло немає можливості. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву просила задовольнити. Представник заінтересованої особи: Харківська міська рада у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України, п.п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 червня 1985 року, прізвище заявниці записано як « [PERSON] ».(а.с.10) Згідно копії паспорту серії № [NUMBER], яка міститься в матеріалах справи, виданого Червонозаводським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, прізвище заявниці записано як « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові - [PERSON] ». (а.с.5-6) Відповідно до копії картки платника податків, яка міститься в матеріалах справи, прізвище заявниці записано як « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові - [PERSON] ». 05 січня 1999 року Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради на квартиру [ADDRESS] було видане свідоцтво про право власності на житло на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , (а.с. 8-9). При цьому копія вказаного свідоцтва про право власності містить відмітку про виправлення начальником центру (відділу) приватизації державного житлового фонду прізвища одного із співвласників « [PERSON] » на « [PERSON] », зроблену [INFO] . [INFO] померла співвласник нерухомого майна [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.08.2019 № 1067344 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] - 1/3 частка на праві приватної власності, і [PERSON] - 2/3 частки квартири на праві приватної спільної сумісної власності. [INFO] померла мати заявника [PERSON] , (а.с.15) Після смерті матері заявник звернулась із заявою для прийняття спадщини до Першої Харківської державної нотаріальної контори, де 13.03.2019 було відкрито спадкову справу 63890896. (а.с.17) Під час звернення до нотаріуса та оформлення документів для прийняття спадщини заявнику стало відомо, що не зберігся оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 05.01.1999, реєстраційний № 9-99-154381. Згідно листа Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради заявнику було відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності, оскільки під час видачі оригінала свідоцтва було допущено помилку, а саме, зазначено прізвище заявника « [PERSON] ». Тобто, при заповненні свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1998 року помилково було зазначено прізвище заявника « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Факт встановлюється для реалізації права заявника на розпорядження належним їй нерухомим майном. Іншим шляхом встановити вказаний факт немає можливості. Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складені вищенаведені документи, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника, [PERSON] , [INFO] , встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документа- свідоцтва про право власності на житло. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності свідоцтва про право власності потрібно заявнику вільного володіння та розпорядження своїм майном, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved