overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня 2016 року у виконавчому комітеті Воробіївської сільської ради Білогірського району Хмельницької області, актовий запис № 2. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, постійні конфлікти, сварки, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, до початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 26 липня 2016 року у виконавчому комітеті Воробіївської сільської ради Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, сім`я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач позов визнав, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з наведеним та враховуючи прийняття судом визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384,20 грн. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах: [PERSON] із заявою до заінтересованої особи: Полонської міської ради Хмельницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. На обґрунтування заяви вказувала, що[INFO] помер [PERSON] , який з 1999 року до смерті проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з заявницею в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок. [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлого, оскільки інших спадкоємців у померлого не було. Заявниця здійснила його поховання, розпорядилась його речами та продовжує проживати в будинку, що належав для померлого Однак оформити право на спадщину заявник позбавлена можливості, оскільки вона не є близьким родичем померлого. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила задоволити. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила таку задовольнити з вказаних вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти вимог заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці, представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне. У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, що має місце в даному випадку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1999 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] . Наведені обставини стверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно як чоловік та жінка до смерті [PERSON] , а також підтверджується записами в домовій книзі в будинку [ADDRESS] про те що у вказаному будинку був зареєстрований син заявниці [PERSON] (а.с.11-12), довідкою депутата Полонської міської ради від 28.03.2019 року (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи неможливість встановлення факту в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, відповідатиме інтересам заявника, забезпечить реалізацію її законних прав, суд дійшов до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 13.11.1992 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем через втрату взаєморозуміння, позивачка просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. В зв`язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв`язку із визнанням відповідачем позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, что сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.11.1992 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане 13.11.1992 року Устилузькою міською радою, Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 12). Від шлюбу подружжя має одну дитину: [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 17.10.2012 року виконкомом Устилузької міської ради, Володимир-Волинського району, актовий запис № 27). Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи думку сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

13 травня 2019 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує вимоги тим, що відносини між ними не склались, дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Провадження у справі відкрито 21 травня 2019 року, а 10 липня 2019 року закрито підготовче засідання. В судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом здійснений виклик відповідача в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, який повторно в судове засідання не з`явився. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2016 року, про що свідчить актовий запис №813, зроблений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу сторони свої прізвища не змінювали та неповнолітніх дітей не мають. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

13 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем [PERSON] 24 березня 2000 року. 22 травня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та розпочате підготовче провадження, що завершене 14.06.2019 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, спільного господарства не ведуть, разом не проживають протягом тривалого часу. Неповнолітніх дітей не мають, проте вирішити питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України не надалося можливим. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу і примирення, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Наполягала на розірванні шлюбу, вважала неможливим їх примирення. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 24 березня 2000 року, про що Воскресенською селищною радою Вітовського (у минулому Жовтневого) району Миколаївської області здійснено актовий запис про шлюб за №3. Під час реєстрації шлюбу позивач - [PERSON] змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Однак шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

13 травня 2019 року позивач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 25 жовтня 2008 року виконкомом Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 15. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати (а.с.24). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.22). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.10.2008, шлюб зареєстровано виконкомом Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем визнано безумовно, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на його користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

13 травня 2019 року позивач звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, 09 липня 2019 року справа надійшла до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, також зазначила, що від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.35). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.44). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 192, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.13). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved