Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

12 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , місце проживання якої: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , до [PERSON] , місце проживання якої: [ADDRESS] , [PERSON] , місце проживання якого: [ADDRESS] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - універсальна товарна біржа «СПРИЯННЯ», місцезнаходження якої: Луганська область, м. Попасна, вул. Первомайська, 58, про визнання угоди біржового контракту договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки дійсною. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 0308-284 від 03 серпня 1998 року позивач у відповідачів купила житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами та побудовами, розташований на приватизованій земельній ділянці площею 847 кв.м., та земельну ділянку площею 847 кв.м. за цією же адресою. Як було встановлено, при укладанні біржевого контракту усі вимоги були виконанні повністю. На теперішній час оформити належним чином своє право власності позивач не має можливості. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 20 березня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві. Представником позивача подано на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачі до судового засідання також не з`явилися. Ними подано до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають у повному обсязі, також зазначили, що усі обставини зазначені у позові відповідають дійсності. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до договору купівлі-продажу № 0308-284 (біржевий контракт) від 03 серпня 1998 року (а.с.7) [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] будинок [ADDRESS] з надвірними побудовами, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 847 кв.м., що також підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.8-10). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. Згідно з ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатив кошти за вищевказаний будинок, а відповідачі передали позивачу вищевказаний будинок та документи на нього. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору щодо купівлі-продажу будинку, тому суд приходить до висновку визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право приватної власності на вказане нерухоме майно. Судові витрати суд за клопотанням позивача залишає за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved