Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

12 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в лісовому масиві на адміністративній території Чорнянської сільської ради Окнянського району Одеської області [PERSON] здійснив незаконну вирубку 19 дерев породи «Дуб» та «Берест», завдавши матеріальну шкоду в розмірі 44785,74 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.7/. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, пояснивши, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.65 КУпАП його повідомили в день розгляду і так як виклик він отримав за кілька годин до початку розгляду, то він не мав можливості бути присутнім при розгляді справи. Про результати розгляду справи його повідомлено не було, постанову він не отримував, винним себе не вважає. Матеріали позову по даній справі він також не бачив, хоча у повідомленні про вручення поштового відправлення дійсно розписався про їх отримання. В подальшому відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином /а.с.34/. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою слідчого Красноокнянського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області від 16.01.2016 року закрито кримінальне провадження №120151603500000082 від 10.03.2015 року за ст.246 КК України, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення /а.с.11/. 10 лютого 2016 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення №000045 за ст.65 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Незаконна порубка, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка» /а.с.12-12/. Постановою Державної екологічної інспекції України в Одеській області про накладення адміністративного стягнення №000045 від 19 лютого 2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: у здійсненні самовільної порубки сироростучої деревини породи «Дуб звичайний» та «Берест» в загальній кількості 19 дерев в лісовому масиві на адміністративній території Чорнянської сільської ради Окнянського району Одеської області, діаметром у корі біля шийки кореня: 35 см, 33 см, 27,5 см, 38 см, 31 см, 50 см, 32 см, 31 см, 29 см, 32 см, 24 см, 24 см, 24 см, 26 см, 26 см, 26 см, 24,5 см, 26,5 см, 24,5 см. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. Постанова набрала законної сили /а.с.16-17/. Копію позовної заяви з доданими матеріалами, в тому числі і копію зазначеної постанови відповідач отримав 23 вересня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.26/. Крім того, в судовому засіданні 13 жовтня 2017 року, відповідачу судом розяснювалося його право на оскарження зазначеної постанови та порядок її оскарження. Разом з тим, протягом більше ніж місячного строку до цього часу, станом на 27 жовтня 2017 року адміністративний позов щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП від [PERSON] до Красноокнянського районного суду Одеської області не надходив. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, виходячи з положень зазначеної статті - обставини правопорушення, а також вина відповідача у здійсненні незаконної порубки дерев та заподіянні внаслідок цього матеріальної шкоди не підлягають доказуванню, так як вони встановлені постановою про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили. Згідно обгрунтованого розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, здійсненого за таксами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665, загальний розмір шкоди, заподіяної відповідачем складає 44785,74 грн. /а.с.10/. 17 лютого 2016 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області відповідачу була направлена претензія про необхідність відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев на суму 44785,74 грн. /а.с.8-10/, але до цього часу шкода не відшкодована. Ст.66 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.ст.1, 105 ч.1, 105 ч.2 п.1, 107 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства у розмірах і порядку, визначеному законодавством України. Ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, розмір якого відповідно до абзацу першого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 1600 грн. При цьому, суд звертає увагу позивача, що надлишково сплачений позивачем судовий збір, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» може бути повернутий позивачеві за його клопотанням ухвалою суду. Посилання відповідача на те, що він взагалі не знав про винесення відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП і не визнає себе винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, як на підставу невизнання ним позову, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як навіть після отримання копії вказаної постанови, протягом більш ніж місячного строку, незважаючи на розяснення в судовому засіданні такого права та порядку оскарження, відповідач її не оскаржив та зазначена постанова не скасована.

Outcome: approved