Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

14.04.2015 року до суду звернувся позивач з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що діти мешкають разом з ним та їх вихованням займаються він та мати відповідачки - [PERSON]. Відповідачка ж вихованням дітей не займається, використовує державні виплати на дітей не за призначенням, вдома не проживає, мешкає у своїх подруг, з якими вживає спиртні напої. По селищу ходить у стані алкогольного сп'яніння, не проявляє ніякої батьківської турботи відносно дітей. На підставі вищевикладеного просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та стягнути з неї на його користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Прокурор в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, вважаючи їх законними та обґрунтованими. Відповідачка грубо порушує права дітей не піклується про них, цим самим неодноразово порушувала норми сімейного законодавства, а тому має бути позбавлена батьківства. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти заявлених позивачем вимог, вказала, що описане в позовній заяві є неправдою, вона в повній мірі виконує свої батьківські обов'язки та піклується за своїми дітьми у міру своїх можливостей. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області в судовому засіданні заявила, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доцільними, оскільки своїх батьківських обов'язків відповідачка не виконує та дітьми не цікавиться. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.11.2013 р. та серії [NUMBER] від 09.08.2013 р - відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 19-20). Як вбачається з висновку виконавчого комітету Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 32) позивач [PERSON] мешкає в [ADDRESS] зі своїми батьками, опікується за дітьми разом з матір'ю відповідачки [PERSON], відповідачка ж в свою чергу веде спосіб життя, який суперечить правильному вихованню та піклування дітей (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідачка, протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до висновку виконавчого комітету Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка не піклується про синів, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, морально та матеріально не допомагає та навіть використовує державні платежі на дітей в своїх особистих цілях. Також відповідачка веде аморальний спосіб життя, ночує у своїх подруг, вживає спиртні напої, палить. В зв'язку з викладеним, виконавчий комітет вважає доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Аналізуючи надані до суду висновки, суд зазначає, що вони є об'єктивними, відображають істинне положення речей, не були належно спростовані відповідачкою. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов'язки стосовно її виховання. Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідачка, протягом тривалого періоду часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не займається їх вихованням, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не утримує матеріально, довгий час не цікавиться їх станом здоров'я, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє до синів щонайменшої батьківської турботи та уваги, хоча має таку можливість, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не опікується духовним розвитком та підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного і належного харчування та медичного догляду. Доказів, які б спростовували такі доводи позивача відповідачка не надала. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд також задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання її малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі, згідно сімейного кодексу України, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідачки на користь держави судовий збір.

Outcome: approved