Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

13 липня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 47\~367,83 грн. При цьому Банк зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 18.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11931.22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24.02.2020 року має заборгованість 47367,83 грн., яка складається з наступного: - 10984,25 грн. - заборгованість за кредитом; - 10506,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 25872,20 грн. - заборгованість за пенею; - 5,36 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 31.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового засідання. Копію ухвали від 31.03.2020 року відповідач отримав 25.04.2020 року, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням. 28 квітня 2020 року відповідач подав до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи з метою надання йому часу для звернення за правовою допомогою до адвокату. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.04.2020 року судове засідання було відкладено на 20.05.2020 року для повторного виклику відповідача. Ухвалою суду від 20.05.2020 року розгляд справи відкладено через неявку відповідача. Ухвалою суду від 15.06.2020 року розгляд справи також було відкладено через не сповіщення відповідача про час та місце слухання справи. У судове засідання 13.07.2020 року представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти прийняття заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач 13.07.2020 року в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11931.22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Вказані обставини та досягнуті між сторонами умови підтверджуються Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток. За змістом статей 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Отже наявні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України,\~наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено наявність заборгованості в розмірі 10984,25 гривен за тілом кредиту. Враховуючи відсутність доказів щодо погашення відповідачем кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 10\~984,25 за тілом кредиту. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Дослідивши зміст Генеральної угоди, яка була підписана відповідачем, вбачається, що сторони обумовили та встановили умови нарахування пені, штрафу та процентну ставку за порушення умов договору. Розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом становить 10\~506,02 грн., заборгованість за пенею 25\~872,20 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 5,36 грн. Підписуючи Генеральну угоду сторони, зокрема відповідач, не просто приєднався до умов та правил надання Банком послуг, а прийняв їх та погодився дотримуватись і виконувати. Відповідач мав змогу вносити свої пропозиції до договору, змінювати його умови, отримати повну та детальну інформацію щодо кожного пункту. Такі обставини виключають імовірність мінливого характеру Правил надання банківських послуг ПриватБанку особисто для відповідача. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Банку. Ствердженні позивача щодо наявності заборгованості та її розміру відповідними доказами під час розгляду справи спростовані не були. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 47\~367,83 грн. заборгованості за кредитним договором, судового збору в сумі 2102,0 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved