Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

13 травня 2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа - Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення неустойки у зв'язку з несплатою аліментів. (а.с. 1-3) Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилалась на те, що 28.02.2012 року рішенням суду шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 25.04.2013 року з відповідача на користь позивача було присуджено до стягнення аліменти на навчання сина в сумі 700 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2013 року до 30.06.2016 року, стягнуто аліменти за період з 20.03.2010 року до 28.02.2013 року в сумі 36 000 грн. та стягнуто компенсацію за додаткові витрати на утримання сина [PERSON] за період з 20.03.2010 року до 28.02.2013 рік в сумі 10 000 грн. 08 травня 2013 року на виконання вищезазначеного рішення суду були видані позивачу три виконавчих листа, які за заявою позивача були пред'явлені до виконання в Кіровський ВДВС ДМУЮ. Однак, відповідач ухиляється від сплати як вже існуючої заборгованості по аліментам так і щомісячних аліментних зобов'язань, тому станом на 01.04.2014 рік в нього наявна заборгованість по сплати аліментів в розмірі 8 820 грн., а також залишається непогашеною заборгованість по аліментам за минулий час в сумі 36 000 грн. Крім того, позивач зазначила, що відповідачу відомо про його заборгованість зі сплати аліментів, оскільки протягом 2009-2011 років відповідач просив позивача не звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів, у зв'язку з тим, що має намір сплатити суму боргу по аліментам, що виникла, та в рахунок аліментних зобов'язань на майбутнє, передати їхньому синові право власності на ? частину квартири, яка була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом. Однак, 15.03.2012 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса з заявою, в якій повідомив про зміну свого рішення та вказав, що він заперечує проти продажу квартири. Таким чином, позивач посилається на те, що відповідач своїми діями неодноразово підтверджував свою обізнаність про наявність за ним заборгованості по сплаті аліментів, на протязі років ухиляється від сплати аліментів, вводить в оману позивача стосовно своїх намірів щодо передачі частки квартири у власність сина, тому втративши надію, що відповідач все ж таки сплатить заборгованість по аліментам за минулий час, позивач звернулась до суду та просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 125 565 грн. 20 коп., а також судові витрати покласти на відповідача. (а.с. 1-3) У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 56) Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 33-34, 46, 48, 53, 55). Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 28.02.2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.10.1993 року Відділом РАГС Жовтневого виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 1300 було розірвано, що підтверджується копією рішення суду віл 28.02.2012 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 14 ) Встановлено, що 25.04.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на навчання, стягнення аліментів за минулий період, стягнення додаткових коштів були задоволені частково, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на навчання [PERSON] у сумі 700 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2013 року до 30.06.2016 року, стягнуто аліменти за період з 20.03.2010 року до 28.02.2013 року в сумі 36 000 грн., та стягнуто компенсацію за додаткові витрати на утримання сина за період з 20.03.2010 року до 28.02.2013 року в сумі 10 000 грн., що підтверджується копією заочного рішення суду від 25.04.2013 року, яке набрало законної сили, наявною в матеріалах справи. (а.с. 4-5) Судом встановлено, що 08.05.2013 року на виконання вищезазначеного заочного рішення суду від 25.04.2013 року позивачем було отримано три виконавчих листа, які були пред'явлені до виконання до Кіровського ВДВС ДМУЮ, за результатом чого, 20.05.2013 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача у розмірі 700 грн. на навчання [PERSON], щомісячно, до 30.06.2016 року. Також, 17.06.2013 року державним виконавцем були відкриті два виконавчих провадження про примусове стягнення з [PERSON] на користь позивача компенсації за додаткові витрати на утримання [PERSON] за період з 20.03.2010 року по 28.02.2013 рік в сумі 10 000 грн., а також стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів за період з 20.03.2010 року до 28.02.2013 року в сумі 36 000 грн., що підтверджується копіями виконавчих листів від 25.04.2013 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2013 року та копіями постанов про відкриття виконавчого провадження від 17.06.2013 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 7-9, 15-20) Встановлено, що за час перебування на виконанні в Кіровському ВДВС ДМУЮ виконавчих листів виданих на підставі заочного рішення суду від 25.04.2013 року, державним виконавцем 13.03.2013 року було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборону на його відчуження, також, 14.02.2014 року державний виконавець звертався до відповідача з вимогою про негайне погашення суми боргу по аліментам та надання відповідачем чеку про сплату суми боргу, внаслідок відсутності добровільного виконання відповідачем виниклих в нього зобов'язань по сплаті аліментів, крім цього, 04.04.2014 року державним виконавцем було ініційований розгляд подання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідача за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, 12.05.2014 року державний виконавець звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов'язань. У зв'язку з викладеним, відповідач неодноразово викликався до Кіровського ВДВС ДМУЮ з вимогою надати чеки про сплату аліментів, а також був попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності, але відповідач до відділу не з'являється, поточні аліменти не сплачує, борг по аліментам не погашає, що підтверджується копією відзиву на позовну заяву від 02.06.2014 року, копією вимоги державного виконавця від 14.02.2014 року, копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2013 року, копією подання від 04.04.2014 року та копією подання від 12.05.2014 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 37-42) З матеріалів справи, судом було встановлено, що 30.11.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про припинення права на аліменти на дитину, за умовами якого відповідач з метою припинення обов'язку із сплати аліментів на користь неповнолітнього сина передав у власність належну йому на праві приватної власності 1/2 частку квартири за [ADDRESS], а позивач прийняла зазначену нерухомість для неповнолітнього сина, котрий залишається проживати разом з позивачем у квартирі, частка якої є предметом цього договору. Для виконання умов даного договору, 02.12.2011 року відповідач нотаріально посвідчив заяву про свою згоду на те, щоб усі без виключення умови договору купівлі-продажу, а також інші договори визначалися позивачем самостійно, без його згоди, оскільки укладена заява відповідає їхньому спільному волевиявленню, у зв'язку з чим, 28.02.2012 року відповідач повторно надав нотаріальну посвідчену згоду на продаж вищезазначеної квартири, але 15.03.2012 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса з заявою, в якій повідомив позивача про зміну свого рішення та вказав, що він заперечує проти продажу цієї квартири, про що позивача було повідомлено кур'єрською поштою, викладені обставини підтверджуються копією договору про припинення права на аліменти на дитину від 30.11.2011 року, копією заяви від 28.02.2012 року, копією заяви від 02.12.2011 року та копією заяви від 15.03.2012 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 22-27) Судом встановлено, що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті аліментів на період навчання у розмірі 700 грн., які повинні були сплачуватися відповідачем щомісячно, тому станом на 01.04.2014 рік заборгованість складає 8 820 грн., також у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті компенсації за додаткові витрати на утримання сина за період з 20.03.2010 року по 28.02.2013 рік у сумі 10 000 грн. та заборгованість по сплаті аліментів за період з 20.032010 року по 28.02.2013 рік у розмірі 36 000 грн., що підтверджується копіями довідок від 08.04.2014 року та копією розрахунку заборгованості станом на 08.04.2014 рік, наявними в матеріалах справи. (а.с. 10-13) Встановлено, що позивачем була нарахована пеня, внаслідок виникнення у відповідача заборгованості по сплаті аліментів з власної вини, які відповідач повинен був сплачувати на користь позивача за рішенням суду, тому станом на 24.04.2014 рік пеня складає 125 565 грн. 20 коп., з яких: 109 440 грн. - пеня на суму заборгованості в розмірі 36 000 грн. по виконавчому листу про стягнення з відповідача суми аліментів за минулий час за період з 20.03.2010 року по 28.02.2013 рік, 16 125 грн. 20 коп. - пеня нарахована позивачем на суму заборгованості по виконавчому листу щодо сплати аліментів на навчання в сумі 700 грн., щомісячно, що підтверджується копією розрахунку пені, наявною в матеріалах справи. (а.с. 21) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до змісту ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Статтею 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд при визначені розміру неустойки по сплаті аліментів присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача на навчання [PERSON] у сумі 700 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 13 березня 2013 року до 30 червня 2016 року, враховує період прострочення відповідачем своїх зобов'язань по сплаті аліментів, який складає з 13 березня 2013 року по 13 травня 2014 рік (момент звернення позивача до суду з позовом), та суму виниклої заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період, яка складає - 9 817 грн. 21 коп., та вважає необхідним здійснити розрахунок пені за прострочення сплати аліментів наступним чином: - 2 280 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах за період з 13.03.2013 року по 20.06.2013 рік (суд при визначенні дати з якої у позивача виникло право на нарахування пені на несплачені аліменти, приймаючі до уваги дату звернення позивача до виконавчої служби, а саме 20.05.2013 року, у зв'язку з чим позивач має право нараховувати пеню з 20.06.2014 року, після несплати відповідачем присуджених до стягнення аліментів за місяць та після звернення позивача до виконавчої служби, тобто з 20.06.2013 року) станом на 20.06.2013 рік * 1% = 22 грн. 80 коп. на день * 31 день = 706 грн. 80 коп. пеня по аліментах за період з 20.05.2013 року по 20.06.2013 рік; - 2 980 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.07.2013 рік * 1 % = 29 грн. 80 коп. на день * 30 днів = 894 грн.; - 3 680 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.08.2013 рік * 1 % = 36 грн. 80 коп. на день * 31 день = 1140 грн. 80 коп.; - 4 380 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.09.2013 рік * 1 % = 43 грн. 80 коп. на день * 31 день = 1357 грн. 80 коп.; - 5 080 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.10.2013 рік * 1% = 50 грн. 80 коп. на день * 30 днів = 1 524 грн.; - 5 780 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.11.2013 рік * 1 % = 57 грн. 80 коп. * 31 день = 1 791 грн. 80 коп.; - 6 480 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.12.2013 рік * 1 % = 64 грн. 80 коп. * 30 днів = 1 944 грн.; - 7 180 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.01.2014 рік * 1 % = 71 грн. 80 коп. * 31 день = 2 225 грн. 80 коп.; - 7 880 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.02.2014 рік * 1 % = 78 грн. 80 коп. * 31 день = 2 442 грн. 80 коп.; - 8 580 грн. 62 заборгованість по сплаті аліментів станом на 20.03.2014 рік * 1 % = 85 грн. 80 коп. * 28 днів = 2 402 грн. 40 коп.; - 9 280 грн. 62 коп. заборгованість по аліментах станом на 20.04.2014 рік * 1 % = 92 грн. 80 коп. * 31 день = 2 876 грн. 80 коп.; - 9817 грн. 21 коп. заборгованість по аліментах станом на 13.05.2014 рік * 1 % = 98 грн. 17 коп. * 23 дня = 2 257 грн. 91 коп. Таким чином розмір неустойки за період з 13 березня 2013 року по 13 травня 2014 року складає 21 564 грн. 91 коп. (сума неустойок була розрахована помісячно з врахуванням кількості днів у певному місяці та році). Також, суд при визначені розміру неустойки по сплаті аліментів присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача за період з 20 березня 2010 року по 28 лютого 2013 року в сумі 36 000 грн., враховує період прострочення відповідачем своїх зобов'язань по сплаті аліментів, який становить з 17 червня 2013 року по 13 травня 2014 рік (момент звернення позивача до суду з позовом), тобто 330 днів, та вважає необхідним здійснити розрахунок пені за прострочення сплати аліментів наступним чином: - 36 000 гривень сума аліментів присуджена до стягнення з відповідача за період з 20.03.2010 року по 28.02.2013 року, яка не була погашена відповідачем за період з 17.06.2013 року по 13.05.2014 рік (тобто на момент звернення позивача до суду), а отже суд при здійснені розрахунку приймає до уваги суму боргу по сплаті аліментів - 36 000 * 1 % = 360 грн. * 330 днів = 118 800 грн. Таким чином розмір неустойки за несплату аліментів у розмірі 36 000 гривень за період з 17.06.2013 року по 13.05.2014 рік складає 118 800 грн. (сума неустойки була розрахована відповідно до кількості прострочених днів відповідачем). Крім того, суд при визначені розміру неустойки по сплаті компенсації за додаткові витрати на утримання [PERSON] присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача за період з 20 березня 2010 року по 28 лютого 2013 року в сумі 10 000 грн., враховує період прострочення відповідачем своїх зобов'язань по сплаті присудженої компенсації, який становить з 17 червня 2013 року по 13 травня 2014 рік (момент звернення позивача до суду з позовом), тобто 330 днів, та вважає необхідним здійснити розрахунок пені за прострочену виплату компенсації за додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина наступним чином: - 10 000 гривень компенсація за додаткові витрати на утримання [PERSON], яка була присуджена до стягнення з відповідача за період з 20.03.2010 року по 28.02.2013 рік, та не була погашена відповідачем за період з 17.06.2013 року по 13.05.2014 рік (тобто на момент звернення позивача до суду), а отже суд при здійснені розрахунку приймає до уваги суму боргу по сплаті компенсації за додаткові витрати на утримання дитини - 10 000 * 1 % = 100 грн. * 330 днів = 33 000 грн. Таким чином розмір неустойки за несплату присудженої до стягнення компенсації за додаткові витрати на утримання [PERSON] у розмірі 10 000 гривень за період з 17.06.2013 року по 13.05.2014 рік складає 33 000 грн. (сума неустойки була розрахована відповідно до кількості прострочених днів відповідачем). Враховуючи вищевикладені розрахунки пені за прострочені сплати аліментів, суд приходить до висновку, що загальний розмір неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення по трьом виконавчим провадженням повинен був складати 167 708 грн. 28 коп., однак суд приймає до уваги заявлену позивачем суму нарахованої пені та вимоги закону, відповідно до якого, суд не має права самостійно виходити за межі заявлених позовних вимог, тому вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окрім цього, суд при вирішенні позовних вимог виходив з того, що неустойка визначена законодавством України в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення фактично являється цивільно-правовою відповідальністю особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, і ця відповідальність має за мету дисциплінувати платників аліментів задля забезпечення достатнього матеріального рівня дітей. З огляду на вищевикладене, приймаючі до уваги, що відповідач неодноразово викликався до Кіровського ВДВС ДМУЮ з вимогами надати чеки про сплату аліментів, а також був попереджений про притягнення його до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, однак в добровільному порядку відповідач до відділу виконавчої служби до теперішнього часу не з'явився, поточні аліменти не сплачує, у зв'язку з чим борг по аліментам не погасив, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючі заявлену позивачем суму пені за прострочення сплати аліментів, та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню в розмірі 125 565 грн. 20 коп. за прострочення сплати аліментів. Враховуючи результат розгляду справи та сплачені позивачем судові витрати, які були пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у судове засідання, суд вважає необхідним покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 250 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючі вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1 255 грн. 65 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved