overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

13 липня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. 21 липня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину не повідомив, відзив не подав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого: 21 липня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Місце реєстрації: Заводський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 277. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надіслав заперечень, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

13 липня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що з уклала шлюб з [PERSON] 08 серпня 1981 року. Фактичні шлюбні відносини припинені давно. Спільне господарство не ведуть. Втрачені всі фізичні і духовні зв`язки між ними. Протягом минулого часу ні позивач ні відповідач не намагались відновити сімейні відносини, збереження сім`ї неможливо. Провадження у справі відкрито 19 липня 2021 року, встановлено спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 серпня 1981 року, про що свідчить запис № 3, зареєстрований Вольновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану (серія [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Фактичні шлюбні відносини припинились, про що зазначено позивачем та не спростовано відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

13 липня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 квітня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 19 липня 2021 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 02 серпня 2021 року. 02 серпня 2021 року відкладено розгляд справи на 14 вересня 2021 року у зв`язку з відсутністю електроенергії. 14 вересня 2021 року відкладено розгляд справи на 04 жовтня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16 квітня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу подружжя має синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ( а.с.9,10). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

13 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 49. Спільних дітей у подружжя немає. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що за час перебування у шлюбі їхні погляди на життя та у побуті розходилися у звязку з чим, у сторін виникали непорозуміння. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання у шлюбі подружжю не вдалося. Навпаки, ставлення до сімейного життя призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин, внаслідок чого останні втратили почуття взаємної любові, поваги, довіри. У звязку із неможливістю знайти спільну мову з 2014 року подружжя припинило ведення спільного господарства та проживають окремо. Посилаючись на ці обставини, позивач просила шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву, заперечень проти позову не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що з 2014 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

13 листопада 2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, яким надало йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 4054 грн. 71 коп., за відсотками в сумі 16126 грн. 93 коп., у зв'язку з чим йому було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1009 грн. 08 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 13 листопада 2006 року (яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає договір з позивачем про надання банківських послуг), відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних, який він повинен був гасити щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. На підставі заяви [PERSON] було видано платіжну картку № [NUMBER]. Як вбачається з розрахунку заборгованості, після збільшення ліміту кредитування на підставі п.п. 3.3, 5.3 умов і правил надання банківських послуг остаточно [PERSON] заборгував банку 4054 грн. 71 коп. кредиту. Крім того, він має заборгованість за відсотками в сумі 16126 грн. 93 коп. У відповідності до п. 8.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 120 днів, позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1009 грн. 08 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

13 листопада 2009 року в с.Переволока Бучацького району Тернопільської області померла мати позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гавронець,45 в с.Переволока Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Переволоцької сільської ради Бучацького району в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 13 листопада 2009 року в с.Переволока Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивачка [PERSON] дочка спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Окрім позивачки, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

13 листопада 2012 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна» 16 квітня 2014 року [PERSON] переоформила кредитну картку «Універсальна» на «Універсальна GOLD 55» відповідно до тарифів якої отримала кредит в розмірі 16700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка кошти отримала. В порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання не виконала. С таном на 20 квітня 2015 року заборгованість відповідачки за кредитом становить 28508,06 грн. На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства КБ ПриватБанк, заборгованість по кредитному договору б\\н від 13.11.2012 року на загальну суму 28508,6 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В попереднє судове засідання представник позивача не зявився, але ним подано заяву в якій він вказує, що він позов підтримує, просить справу розглядати в його відсутності і проти розгляду справи в відсутності відповідача не заперечує. Відповідачка в попереднє судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву в якій вказує, що вона позов визнає повністю і просить справу розглядати в її відсутності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Із кредитного договору № б\\н від 13.11.2012 року вбачається, що Кредитор ПАТ КБ ПриватБанк надав Позичальнику [PERSON] у кредит кошти в сумі 16700 грн., як ліміт на кредитну картку. Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 20.04.2015 року станом на 20.04.2015 року позичальник не виконав умов кредитного договору, а саме не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість в сумі 28508,06 грн. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Поскільки судом встановлено, що відповідач має боргові зобов'язання перед позивачем, то суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

13 листопада 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 15 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області згідно з актовим записом №10. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що спільне життя між подружжям не склалося, між ними немає взаємоповаги та взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуться. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що 15 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області згідно з актовим записом №10 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON].(а.с.3). Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

13 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що в період часу з 20 грудня 2012 року по 08 лютого 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] за попередньою змовою між собою таємно викрали належні йому металеві ворота з домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2013 року відповідачів визнано винними за ч.2 ст. 185 КК України. Під час розгляду справи питання щодо відшкодування спричиненої шкоди не вирішувалось. Посилаючись на ст. 1166 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів спричинену йому шкоду в розмірі 7066 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода спричинена майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її спричинила. Згідно положень ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2013 року відповідачів визнано винними за ч.2 ст. 185 КК України, позивач [PERSON] був визнаний потерпілим по вказаному кримінальному провадженню та цивільний позов не заявляв. Вирок відносно відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] набрав чинності та є обов`язковим до виконання. Таким чином, судом встановлено, що винними діями відповідачів позивачу спричинена матеріальна шкода в розмірі 7066 грн. Оскільки відповідачі визнали суму матеріальної шкоди, її розмір не оспорюють, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 7066 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

13 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2013 року і до досягнення повноліття дитиною [PERSON], тобто до [INFO] року, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на неї обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи не надала. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що [PERSON], являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.20) вбачається, що на даний час дитина, [PERSON], проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні. Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2013 року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved