Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

14.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 24.04.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Молодша дитина страждає від цитомегловіррусної інфекції, потребує додаткових витрат на лікування за кордоном та на догляд. Відповідач із сімєю не проживає, добровільно утримання дітям не надає. Їй одній важко забезпечити дітей навіть самим необхідним, тому змушена просити стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на лікування молодшої доньки по 1000 гривень щомісячно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов в частині стягнення аліментів на двоє дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, а вимогу про стягнення додаткових витрат на лікування молодшої дитини просив залишити без розгляду. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково. Не заперечуючи проти необхідності сплати аліментів в користь позивачки, просила присудити такі у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, оскільки він уже сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу у розмірі ? частини доходу, при цьому із-за відсутності роботи за спеціальністю не працює, підсобного господарства не веде, перебуває на утриманні батьків. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи свідоцтвами про народження (а.с.4-6) сторони зареєстровані батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно акту (а.с.7) від 11.03.2016 року діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю, яка власного житла та доходів не має, перебувають на її утриманні. [PERSON] із сімєю не проживає, участі в утриманні дітей не приймає. У відповідності з витягом з історії хвороби (а.с.38-42) дитина [PERSON], [INFO] страждає від вродженої цитомегаловірусної інфекції (цитомегаловірусний гепатит, хоріоретиніт обох очей, задньокапсулярна катаракта ОД, синдром виражених ліквородинамічних рухових розладів) Правобічний гідроторакс; потребує постійного спостереження, лікування. Наведені докази дають підстави прийти до висновку, що позивач [PERSON] малозабезпечена, так як не працює із-за догляду за малолітніми дітьми, але сама несе витрати по їх утриманню та лікуванню, отже доказала своє право на отримання аліментів на дітей. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обовязку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий; має можливість працювати (не тільки за спеціальністю) для виконання обовязку утримання малолітніх дітей. Твердження представника відповідача про неможливість сплати ним аліментів на двоє дітей у розмірі 1/3 частини доходу, що виходячи з мінімального заробітку дорівнює 700 гривень 20 копійок, оскільки з нього уже стягуються аліменти на дитину від першого шлюбу у розмірі ? частини доходу тобто 436 гривень 50 копійок, не заслуговує на увагу як цинічне, не обгрунтоване, та таке, що суперечить ст.180, 182 СК України. Враховуючи наведене та ту обставину, що на території Старосамбірського району згідно соціальних досліджень мінімальна оплата праці навіть некваліфікованого робітника становить не менше 200 гривень в день, слід прийти до висновку про наявність у відповідача можливості забезпечити себе та сплачувати аліменти на двоє дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved