Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

14.02.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 12.05.2016 року між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого останній наданий кредит в розмірі 11887,04 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у угоді. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за його користування позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15431,00 грн., згідно доданого до позовної заяви розрахунку, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечив. Відповідач [PERSON] належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12.05.2016 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 11887,04 грн. на строк 24 місяці шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, згідно з умовами і правилами надання банківських послуг. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з першого по пятнадцяте число кожного місяця позичальник сплачує банку щомісячний платіж в сумі 594,83 грн. для погашення заборгованості по кредиту. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов»язань з повернення кредиту станом на 25.01.2017 року у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 11399,97 грн., з яких: 11399,97 грн. заборгованість за кредитом, 1374,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2279,95 грн. заборгованість за пенею та комісією, 377,00 грн. штраф відповідно до п.2.2 генеральної угоди. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у генеральній угоді. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. П.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт надає свіою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору являється прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.1.1.2.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. П.2.2 генеральної угоди передбачено, що відповідно до ст..ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаної в даній угоді більш чим на 31 день за зобов»язаннями, строк яких не настав, сторони домовилися, що термін повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 377,00 гривень. Згідно п.2.1.1.12.6.1 вищевказаних Умов і Правил надання банківських послуг, у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені пп.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов і Правил, позичальник сплачує банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором/30(нараховується за кожний день прострочки кредиту)+50 грн.(одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 даного Кодексу встановленою, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач допустила порушення умов кредитного договору, кредит та відсотки за його користування не погашає, на попередження позивача про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитним договором не реагує, тому вимоги позивача правомірні і підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved