Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

13 квітня 2017 року позивач звернувсь до суду із позовною заявою до Олександрівської сільської ради про визнання власником спадкового майна та встановлення факту родинних відносин та просить: встановити факт, що померла 10 травня 2000 року снитко [PERSON] є рідною сестрою померлої 18 серпня 2000 року [PERSON], визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, [PERSON], а саме на земельну частку (пай) площею 6,6 га по колишньому сільськогосподарському підприємству «Україна» Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала померлій на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №059478 зареєстрованого 5 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай); визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, [PERSON], а саме на земельну частку (пай) площею 6,6 га по колишньому сільськогосподарському підприємству «Україна» Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала померлій на підставі втраченого сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №059477 зареєстрованого 5 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). В судове засідання представник позивача, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без їх з позивачем участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори, у судове засідання не прибув, в заяві просили розгляд справи провести без їх участі, щодо вирішення питання поклаються на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що в с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, в житловому будинку №71 по вулиці Центральна, проживали його знайомі [PERSON] та [PERSON], які між собою були рідними сестрами. За життя вони були членами місцевого колективного господарства «Україна» в с. Олександрівка Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого обидві були включені до списку осіб, які мають право на майнові та земельні паї даного колективного сільськогосподарського підприємства, а в наступному отримали сертифікати на право власності на земельну частку (пай): [PERSON] - серія ЧН №059478 на земельну частку площею 6,6 умовних кадастрових гектарів по КСП «Україна», Олександрівська сільська рада, Корюківського району Чернігівської області, сертифікат був зареєстрований 05 серпня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай); [PERSON] - серія ЧН №059477 на земельну частку площею 6,6 умовних кадастрових гектарів по КСП «Україна», Олександрівська сільська рада, Корюківського району Чернігівської області, сертифікат був зареєстрований 05 серпня 1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Обидві сестри були престарілі, потребували догляду, в шлюбі вони не перебували, близьких родичів у них не було, тому він проживав разом з ними і здійснював за ними догляд. 10 березня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Олександрівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, але свідоцтво про смерть буж втрачено. На майно померлої відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з особистого права померлої на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві, яке підтверджується виданим на померлу сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №059477. При житті [PERSON] не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Рідна сестра померлої [PERSON] стала спадкоємцем другої черги на майно померлої сестри, спадкоємці першої черги у померлої відсутні. [PERSON] прийняла спадщину після смерті сестри, бо на час смерті вони проживали разом. Інших спадкоємців у померлої не має, ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], спадкова справа не відкривалась. 18 серпня 2000 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ №089833 виданим 19 серпня 2000 року Олександрівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. За життя померла розпорядилась своїм майном, склала заповіт, в якому заповідала йому все своє майно. Заповіт померлої посвідчений 16 травня 2000 року Олександрівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за №105. Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON], особи, які мають право на обовязкову долю в спадщині, у померлої відсутні. Він прийняв спадщину після смерті померлої, бо на час її смерті проживав разом зі [PERSON] за однією адресою, що підтверджується довідкою Олександрівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Зараз він вирішив отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлій майно. Для вирішення даного питання звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори де надав докази прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], але в документах померлої він не знайшов сертифікатів на право на земельну частку (пай) виданих на померлих сестер. За відсутності правовстановлюючого документу державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) померлих. Державний нотаріус письмової відмови не надала, розяснивши, що загальновідомим фактом є те, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину без правовстановлюючого документу на майно померлого. Крім того, нотаріус запропонувала надати документи про родинні стосунки померлих [PERSON] та [PERSON], але будь-якого свідоцтва про народження померлих він не знайшов, тому у нотаріуса виникли сумніви щодо родинних відносин між померлими. Для вияснення питання родинних відносин між померлими він звертався до відділу реєстрації актів цивільного стану, де його проінформували, що він не є родичем, тому ніякої інформації вони не дадуть, але взнавши про рік народження померлих (1915-1916 роки) його проінформували, що такої інформації у них немає. За таких обставин, для вирішення даного спірного питання нотаріус порекомендувала звернутись до суду. Родинні відносини [PERSON] та [PERSON] підтверджуються документально. Так, згідно довідок Олександрівської ради № 195, 196 від 03.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] проживали в одному населеному пункту та за однією адресою. Згідно свідоцтва про смерть кожної із сестер, обидві померлі мають однакові прізвища «Снитко» та по батькові «Григорівна», що підтверджує їх походження від спільного батька по імені «Григорій». Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлих і має право успадкувати сертифікат на право на земельну частку (пай), так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки позивач сплатив судовий збір по розгляду даної справи, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved