overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

13 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з серпня 2014 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 33 листопада 1996 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На цей час сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

13 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із цим позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 18 березня 2017 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 223. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, та крім іншого, просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у відповідності до ст. 128 ч. 6 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, справу розглянуто без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.03.2017, шлюб зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 223, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

13 липня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що спору щодо місця проживання спільної дитини та спільного майна не має. В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дитини та розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачкою в заяві зазначено про зміну їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України, їй слід змінити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

13 липня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 8 листопада 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 56, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між сторонами не склалося, вони мають різні погляди на життя та сімейні відносини, шлюбні відносини припинилися, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Сторони не ведуть спільне господарство, мають різні бюджети, фактично спільно не проживають. Майнові спори між сторонами відсутні. Відповідач приймає участь в утриманні та вихованні сина. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь судовий збір та оплату витрат за правову допомогу. У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, з наслідками визнання позову у підготовчому судовому засіданні ознайомлений. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 8 листопада 2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 56 (а.с. 6 - свідоцтво про шлюб), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам сторін. При пред'явленні позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір та 350 грн витрати на правничу допомогу, які підтверджуються квитанцією №037902 від 12.07.2018 (а.с. 2). Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв'язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу, що становить 352,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Сплачений судовий збір у розмірі 50 відсотків, що становить 352,40 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

13 липня 2018 року позивачка [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Мотивує свій позов наступними обставинами. Позивачка з відповідачем 18 липня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції . Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записано відповідача по справі [PERSON]. Зазначає, що відповідач є працездатним має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З відповідача інших стягнень по виконавчим листам не провадиться. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частки, але не менш 50 (п'ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця від заробітної плати відповідача до до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов без його участі. Позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення судом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

13 липня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №1863. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], 24 лютого 2011 року. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала викладені обставини в позовній заяві, просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №1863, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №042413 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина: [PERSON], 24 лютого 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

13 липня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 13, у будинку № 55, по вулиці Академіка Корольова, у м. Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою\~ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~справи, суд\~вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, пояснення на позовну заяву не надали. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 14.06.2010 року, виданим державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію № 2036 від 12.07.2018 року, виданої КП «ЖКС «Чорноморський», у квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] [PERSON]. Згідно з показаннями свідків [PERSON], [PERSON], за зазначеною адресою відповідач [PERSON] [PERSON] не проживає більше 11 років, речей відповідача на спірній жилій площі немає, вселитися за цей час він не намагався, позивач не перешкоджала відповідачеві у проживанні у цій квартирі. [PERSON] непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом строк підтверджується актом від 12.07.2018 р., виданим КП «ЖКС «Чорноморський». Відповідно до вимог\~ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2\~ст.405 ЦК України,\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст.319,\~321,\~391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, це є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

13 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 5). 24 жовтня 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду по суті. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 11.11.2016 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON]. Від 06.01.2018 року сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач у суді не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що шлюб дійсно виявився невдалим. Відповідач намагався відновити взаємини з дружиною, проте це було марним. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 11.11.2016 року. Шлюб зареєстровано Індустріальним районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 774) (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 10). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 06.01.2018 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення компенсація її судових витрат у сумі 704,80 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

13 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді недотриманої пенсії, яку Заявник не має можливості отримати разом з допомогою на поховання, у зв`язку з різницею в написанні його прізвища та прізвища його померлого батька. Вказані обставини заважають встановленню родинного зав`язку, необхідного для реалізації його спадкових прав. В зв`язку із зазначеним просить суд встановити факт, що він - [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] . Особи, що беруть участь по справі, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтримали заявлені вимоги (а.с.15-17). Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.02.2020 року, актовий запис № 26 від 02.04.1970 року вбачається, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.8). Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту родинних відносин необхідно [PERSON] для отримання спадщини, проте, наявність розбіжностей у написанні прізвища [PERSON] у правовстановлюючих документах та у свідоцтві про смерть, чинять перешкоди у реалізації заявником спадкових прав. Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що [PERSON] є сином [PERSON] , а розбіжності у написанні прізвища у свідоцтві про смерть останнього відбулися у наслідок орфографічної помилки та її наявність не може впливати на права та інтереси заявника. На підставі наведеного,

Outcome: approved