Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

14 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту та з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути з відповідача 14 482,88 доларів США заборгованості по тілу кредиту і відсоткам, 428 455,48 грн пені та судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 12 699,33 доларів США заборгованості за основним боргом, 1 783,55 доларів США боргу по оплаті відсотків за користування кредитом, а всього 14\~482 долари США 88 центів; стягнуто із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 428\~466 грн 48 коп. пені за прострочення сплати основного боргу та відсотків; стягнуто із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок відшкодування судових витрат 3 654 грн 00 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2019 року, яка набрала законної сили 28 березня 2019 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.01.2016 у справі №755/9793/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ». 25 листопада 2020 року відповідач подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року у цивільній справі №755/9793/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Протокольною ухвалою суду від 09.12.2020 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» замінено на ТОВ «АНСУ» у порядку процесуального правонаступництва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова суду від 29 грудня 2020 року задоволено заяву [PERSON] ; поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року у цивільній справі №755/9793/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості; скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2016 року у цивільній справі №755/9793/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено підготовче засідання на 28.01.2021. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 січня 2021 року, за заявою ТОВ «АНСУ» про вжиття заходів забезпечення позову, накладено арешт на об`єкт нерухомості, що належить на праві приватної власності [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . 28 січня 2021 року підготовче засідання відкладено на 26 лютого 2021 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача. 25 лютого 2021 року представник відповідача адвокат Новик М.С. через канцелярію суду подав заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності в частині стягнення з відповідача пені по основній сумі боргу та відсоткам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 17.03.2021. 17 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 29 березня 2021 року, у зв`язку з клопотанням представника відповідача. 29 березня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 13 квітня 2021 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 03.07.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне Регіональне Управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10-892/08-А, згідно якого банком надано позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 24 162,00 доларів США. Відповідно до пункту 2.3 договору кредитні ресурси надавалися позичальнику для цільового використання придбання автомобіля «Volkswagen Getta Trendline», який був придбаний відповідачем відповідно до договору купівлі-продажу №ФФ-2008-1006 від 28.06.2008. Відповідно до пункту 3.3 договору позичальник зобов`язувався щомісяця, в термін з 1-го по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у складі щомісячних ануїтентних платежів, розміри яких встановлено кредитним договором та додатком №1 до цього кредитного договору (а.с. 5-17). З матеріалів справи вбачається, що позичальник прийняті на себе зобов`язання не виконав, кредит, проценти за користування кредитом та інші передбачені кредитними договорами платежі у повному обсязі не сплачував. Як убачається із розрахунку заборгованості за договором кредиту заборгованість складається з: 12 699,33 доларів США, що в еквіваленті становить 298 444,42 грн, заборгованості за основним боргом, 1 783,55 доларів США, що в еквіваленті становить 41 914,85 грн, боргу по оплаті відсотків за користування кредитом та 428 466,48 грн пені за прострочення сплати основного боргу та відсотків. Згідно положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками підлягають задоволенню. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття\~610, пункт 3 частини першої статті\~611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Відповідно до пункту 6.1 договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.3., 3.5, 4.3, 4.4, 4.6 цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. За змістом приписів параграфу 2\~глави 49\~ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої\~статті 258 ЦК України\~до вимог\~про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути\~неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Згідно з частиною першою\~статті 260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього кодексу. На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені. У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість\~стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Оскільки кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 14 травня 2015 року, пеня підлягає нарахуванню та стягненню в межах позовної давності, про застосування якої у ході судового розгляду заявив представник відповідача, за період з 14.05.2014 по 14.05.2015 у розмірі 396\~250,43 грн, а пред`явлений позов частковому задоволенню. Доводи відповідача про необхідність зменшення розміру неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків позивача, суд вважає необґрунтованими та відхиляє, оскільки загальна заборгованість по кредиту (тілом кредиту та відсотками) становить 14 482 долари США 88 центів, що в еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 13.04.2021 складає 404 506,83 грн, яка по даний час позичальником не погашена. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial