overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

14 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2017 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 73, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства починаючи з 2018 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Серії [NUMBER] , актовий запис № 73 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Питання, яке стосується зміни прізвища позивача після розірвання шлюбу судом не розглядається оскільки при укладенні шлюбу позивач по справі [PERSON] не змінювала своє дівоче прізвище на прізвище свого чоловіка. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

14 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 жовтня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.12.2019 на 12 год. 30 хв. 09.12.2019, у зв`язку з неявкою відповідача, підготовче засідання відкладено на 23.12.2019. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 24.01.2020. 24.01.2020 розгляд справи відкладено на 24.02.2020, у зв`язку з клопотанням відповідача. Позивач до початку судового засідання подала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, вказавши, що позов визнають. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2001 року, актовий запис № 1674 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

14 листопада 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 312027 грн.) посилаючись на те, що [INFO] померла її мама - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельна ділянка на яку позивачка вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своїй дочці - [PERSON] , заповіт від 22.06.2009 року, посвідчений секретарем Маківської сільської ради, Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №55, є не зміненим та не скасованим. Інших спадкоємців ,які могли би претендувати на спадщину, немає. 07 листопада 2019 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який належав померлій [PERSON] , однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , [INFO] , померлій [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] в зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. Згідно довідки ,виданої Дунаєвецьким КП «Інвентарбюро» від 26 вересня 2019 року, акт про завершення будівництвом житлового будинку в [ADDRESS] , не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалось на прізвище [PERSON] . Те, що за померлою рахується житловий будинок, підтверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд, довідкою та виписками з погосподарських книг за 2016-2020 рр. с.Маків, Дунаєвецького району, Хмельницької області, а тому позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 18 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач: представник Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав. Враховуючи те, що представником відповідача визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

14 листопада 2019 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 28 листопада 2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до підготовчого судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання також не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 28 листопада 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 720. Згідно свідоцтва про народження, виданого 18 лютого 2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 138, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

14 листопада 2019 року ухвалене рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пожежі, однак не вирішене питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу. У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

14 листопада 20219 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.05.2018 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.05.2018 року. Від шлюбу не мають дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

14 лютого 1997 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. [PERSON] добровільно допомоги на дитину не надає. Відповідач є пенсіонером, отримує пенсію і доплату до неї на утримання неповнолітньої дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання сина між сторонами не досягнуто, тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його щомісячного заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а саме: копію свідоцтва про одруження, копію свідоцтва про народження, довідку про склад сім'ї, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, [PERSON] допомоги на утримання сина не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання його сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сплату судового збору слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

14 лютого 2004 року позивачка [PERSON] вступила в зареєстрований шлюб із [PERSON]. Шлюб був зареєстрований в Троїцькій сільській раді Біляївського району Одеської області, актовий запис № 04. Від шлюбу з відповідачем є троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. В сина [PERSON], [INFO] відповідач записаний батьком, тому що на час його народження з відповідачем шлюб не був розірваним. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. Майже п'ять років тому назад їхні шлюбні відносини фактично припинилися, спільно господарство не ведуть, проживають порізно. Примирення між сторонами не може бути. Спільно нажитого майна немає. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 - 284 ЦПК України. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

14 лютого 2006 року ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») уклало з [PERSON] договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48% річних. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 4994 грн. 90 коп., за відсотками в сумі 33468 грн. 57 коп., у зв'язку з чим йому було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1923 грн. 17 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 14 лютого 2006 року (яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає договір з позивачем про надання банківських послуг), відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% на місяць строком до серпня 2008 року. На підставі заяви [PERSON] було видано платіжну картку № 4405885031067959. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, [PERSON] заборгував банку 4994 грн. 90 коп. кредиту. Згідно з розрахунком позивача, він має заборгованість за відсотками в сумі 33468 грн. 57 коп. У відповідності до п. 8.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 120 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1923 грн. 17 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

14 лютого 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 08. Від цього шлюбу дітей не має. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачкою не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичка. На протязі чотирьох років вони не підтримують подружніх відносин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона визнає позов і просить розглянути справу у її відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що надав суду заяву відповідного змісту, а відповідачка не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved