Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

12 листопада 1997 року померла баба позивача [PERSON], жителька с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, вул. Корзунівська (колишня Р.[PERSON]), 1, після смерті якої відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, вул. Корзунівська (колишня [PERSON]), 1, яку позивач прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Проте [PERSON] не може оформити право на спадщину, так як відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, і за цих підстав нотаріус, постановою від 26.10.2016 року, відмовив у вчиненні нотаріальної дії, а тому [PERSON] змушена звернутись до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Золотоніського району, на території якої знаходиться спадкове майно. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд повністю їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву за вих. № 338/02-34 від 10.10.2016 року, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР № 068088 від 13.11.1997року) [PERSON]померла 12 листопада 1997 року. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, діду, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належалаб за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 5287, спадкоємицею майна [PERSON], що померла 12 листопада 1997 року, є її онука [PERSON], жителька с. Піщана Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради за вих. № 758 від 29.07.2016 року на підставі погосподарської книги № 10, особовий рахунок № 690 за померлою 12.11.1997 року [PERSON], [INFO], числиться житловий будинок з надвірними будівлями у с. Піщане Золотоніського району Черкаської області по вул. Корзунівський (колишня [PERSON]), 1 (один). На підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 22.08.2005 року № 36 оформлено право власності нерухомого майна на основі даних погосподарських книг за [PERSON] на садибу по вул. Р.Люксембург, 1 (один). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2016 року завідуюча Золотоніською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садибу по вул. Корзунівській, 1 (один) у с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, із-за відсутності правовстановлюючого документа на дане майно. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття я експлуатацію обєктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не була передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутата ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з повідомлення завідувачої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою від 26.10.2016 року за вих. № 1073/01-16 після смерті [PERSON], що померла 12 листопада 1997 року заведена спадкова справа 09 грудня 2005 року. Підставою для її заведення була подана: заява про прийняття спадщини від онуки померлої [PERSON]. На її ім`я 09 грудня 2005 року видано свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну частку (пай), право на майновий пай і на грошові вклади. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач прийняв спадщину у встановлений чинним законодавством термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved