Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 13 березня 2019 року [PERSON] (наддалі позивач) звернулася до суду із зазначеним вище позовом. В обгрунтування позову зазначила, що\~ [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина,\~ яка складається у тому числі, із права на земельну частку (пай), площею 2,09 га, належного останньому\~ на підставі сертифікату серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 09 жовтня 1997 року\~ за № 1365. 07 [INFO] померла\~ її мати [PERSON] , яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла, проте не встигла оформити. Позивач є\~ спадкоємцем майна після смерті матері за законом. Спадщину після смерті матері вона прийняла, частково оформила, проте оформити спадкові права на земельну частку (пай) не може через відсутність правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим нотаріусом\~ їй було відмовлено в оформленні спадщини на земельну частку (пай). Просить визнати за нею право в порядку спадкування за законом\~ після смерті [INFO] матері [PERSON] на земельну\~ частку (пай) площею 2,09 умовних кадастрових гектарах\~ після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якого [PERSON] прийняла, проте не встигла оформити. Земельна ділянка розташована на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.\~\~ В судове засідання позивач не з`явилася, однак 08 липня 2019 року від її представника [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 14 вересня 2017 року, до суду надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с. 45). Представник відповідача Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області\~ в судове засідання не з`явився, 01 квітня 2019 року\~\~від Лозівського сільського голови Гринчак О.С. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення\~ (а.с. 29, 30). За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з?ясувавши усі обставини, об?єктивно оцінивши усі досліджені докази, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Лозова Шаргородського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина і мати позивача\~ [PERSON] , проте оформити не встигла, оскільки померла, що підтверджується довідкою виконкому Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 28 квітня 2014 року №876 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із\~ земельної частки (паю), площею 2,09 га, належної [PERSON] , спадщину після смерті якого вона прийняла за діючим на той час цивільним законодавством, але не оформила. Спадкоємцем померлої [PERSON] за законом є її дочка позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7),\~ а також зазначеною вище довідкою виконкому Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 28 квітня 2014 року № 876 (а.с. 12). Інші спадкоємці [PERSON] (брат позивача) та [PERSON] (сестра позивача) померли, зокрема [PERSON] 18 березня 1996 року, [PERSON] 24 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.9, 8). Спадкоємець за законом померлої [PERSON] [PERSON] не може оформити спадщину на земельну частку (пай)\~ площею 2,09 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Лозівської сільської ради, яку мати прийняла у спадщину після смерті свого чоловіка батька позивача [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу,\~ сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку із чим 13 квітня 2018 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 21).\~ З листа\~Відділу у\~Шаргородському районі\~ГУ Держгеокадастру\~у Вінницькій\~області від 06 листопада 2018 року №Г-322/0-0.40-609/152-18 вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) [PERSON] був\~ виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрований 09 жовтня 1997 року за № 1365, площею 2,09 умовних кадастрових гектарах, виданий на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 09 липня 1997 року за №160,\~ на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с. 22). Зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай), виданий [PERSON] , був втрачений, у зв`язку із чим у газеті «Шаргородщина» поміщено оголошення про втрату сертифікату та визнання його недійсним (а.с. 17). Отже, оскільки судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] \~на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), що був втрачений, набув право на земельну частку (пай), площею 2,09 умовних кадастрових гектари,\~ що розташована на території Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, то право на цю земельну частку (пай) входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , яку прийняла, але не оформила [PERSON] , дружина спадкодавця та мати позивача. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини другої статті 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні\~ ділянки із земель державної або комунальної власності\~ за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 ЗК України\~ право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових\~ угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. За приписами ст.ст. 1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»\~ від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю. Із досліджених\~в судовому\~засіданні доказів\~вбачається,\~що спадкодавці\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~у визначений\~законом спосіб\~не набули\~права власності\~на земельну\~частку (пай),\~що належала\~ [PERSON] \~на підставі\~сертифікату на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серії [NUMBER] ,\~зареєстрованого у\~Книзі реєстрації\~сертифікатів 09\~жовтня 1997\~року за\~№ 1365\~\~та виданого\~на підставі\~рішення Шаргородської\~РДА від\~09\~липня 1997\~року за\~№ 160,\~сертифікат втрачено,\~у зв`язку з чим нотаріусом\~ відмовлено позивачеві в оформленні спадщини на земельну частку (пай) (а.с.21). Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця\~ спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже,\~ належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення\~ спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Отже, оскільки\~ [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняла\~ її дочка [PERSON] , мала право земельну частку (пай) її померлого чоловіка та батька позивача [PERSON] , площею 2,09 га, то позивач в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] \~ вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну частку (пай) з послідуючим\~ отриманням свідоцтва про право власності. Визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК України\~суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Отже, оскільки право [PERSON] на оформлення своїх спадкових прав порушено, то воно підлягає судовому захисту. Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України\~ № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке\~ визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи\~ чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд\~ ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження\~ інших обставин справи. Враховуючи, що відповідачем Лозівською\~\~ сільською радою\~ визнано позовні вимоги [PERSON] , суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved