overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

13.12.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Згідно письмової заяви просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

13.12.2013 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.08.2011 року, від сумісного мешкання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона з відповідачем припинили сімейні стосунки. Вона не може працювати, а відповідач не надає їй матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дружини не заперечував. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до представленої копії свідоцтва про народження дитини, сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

13.12.2013 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи вимоги наступним. Сторони зареєстрували шлюб 06.02.1993 року у Новоселицькій сільській раді за актовим записом № 1. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою, та син [PERSON], [INFO]. З 2005 року сторони проживають окремо та не підтримують жодних шлюбних стосунків, шлюб існує тільки формально. Нещодавно позивачка довідалася, що відповідача засуджено за вчинення злочину , передбаченого ст. 307 КК України, до позбавлення волі строком на 9 років і на даний час він відбуває покарання у Сокирянській ВК № 67. За наведених обставин позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка позов підтримала. Просить справу розглянути без участі відповідача в заочному провадженні. Додатково повідомила, що відповідач телефонував їй та повідомив, що отримав ухвалу про відкриття провадження по справі з позовною заявою про розірвання шлюбу та доданими до неї додатками. На розірвання шлюбу він згідний, про що направив на адресу суду через пенітенціарну службу письмову заяву. За наведених обставин, просить суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог, бо вона має намір найближчим часом укласти шлюб з іншим чоловіком. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належносудовою повісткою. Заперечення на позов до суду станом на час розгляду справи не надходило. Суд ухвалив, за згодою позивачки, про заочне провадження в справі. Позов слід задовольнити, виходячи з такого. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям більше восьми років, відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Встановлене дає підстави застосувати ст.ст. 105, 110, 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

13.12.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2012 року. З початку 2013 року з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, фактично кожен мешкає самостійно, мають окремий бюджет. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивачка вважає не можливим, просить суд шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську Шахтарського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 186. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], народження [INFO], в свідоцтві про народження якої батьками записані позивачка та відповідач. На даний час відсутній спір про місце мешкання та виховання дитини, а також про розподіл сумісного майна подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет з початку 2013 року. А тому судом встановлено саме такі обставини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. З цих підстав позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, а саме: - судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

13.12.2013 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» звернулось до суду з позовом до відповідача, вказавши, що вона, мешкає у [ADDRESS], та користується послугами позивача, але оплату за послуги у повному обсязі не здійснює. За період з 01.01.1997 року по 01.08.2013 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 328,43 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 46,66 гривень, 3 % річних в розмірі 36,85 гривень, а всього 411,94 гривень, яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача, а також судові витрати в розмірі 229,40 гривень стягнути з відповідача. У попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розгляд справи у її відсутність у відповідності зі ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи . Суд, в попередньому судовому засіданні, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати послуги з надання природного газу. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно виписки з особового рахунку від 02.07.2013 року(а.с.10) відповідачка [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 5-7) у відповідачки [PERSON] утворилась заборгованість за період з 01.01.1997 року по 01.08.2013 року у розмірі 328,43 гривень, інфляційних нарахувань в розмірі 46,66 гривень (а.с. 8), 3 % річних в розмірі 36,85 гривень (а.с. 9), а всього 411,94 гривень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у відповідача виникла заборгованість в розмірі 411,94 гривень, яку остання не сплатила, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Разом з тим, з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькміськгаз» необхідно стягнути у відповідності зі ст. 88 ЦПК України понесені ними судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного, ст. 68 ЖК України, п. 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», ст. 625 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

13.12.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 11.10.2003 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матір'ю. З листопада 2012 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 11.10.2003р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З листопада 2012 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

13.12.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького районного суду Херсонської області. Вона є єдиною законною спадкоємицею, інших осіб, які мають право на спадщину немає, але в силу свого матеріального становища та пригніченого психологічного стану пропустила встановлений строк для прийняття спадщини за законом, у зв'язку з чим не може реалізувати право власності щодо залишеного спадку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача Олоєр С.П. у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] являється власницею земельної ділянки площею 5, 07 га, котра розташована на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області (а.с. 9). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2014 року [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 8). Копією свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу підтвердженно факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлою [PERSON] (а.с. 3,5). Позивачка є єдиною спадкоємицею за законом та інших осіб, які мають право на спадщину, не має. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини - скрутне матеріальне становище. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

13.12.2016 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але спільне життя не склалось, в сім'ї не було порозуміння та поваги один до одного. З кінця 2012 року вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню сина - [PERSON], [INFO]. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

13.12.2016 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який уточнила 31.01.2017. З позову вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, і до досягнення дітьми повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

13.12.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 21.06.1997 року уклала з відповідачем шлюб, мають двох спільних дітей: [PERSON], 25.10.1997р.н., [PERSON], 16.05.2009р.н. Останнім часом їх сімейне життя не склалося, в сімї не має взаєморозуміння, виникають постійні сварки. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 21 червня 1997 року зареєстрували шлюб у виконкомі Лантратівської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 284812. ( а.с.6) Сторони мають двох спільних дітей: неповнолітню [PERSON], [INFO] та повнолітню [PERSON], 25.10.1997р.н., що підтверджується матеріалами справи.(а.с.5-6) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно із п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

13.12.2016 позивач [PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до міського голови Уманської міської ради [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови від 06.12. 2016 № 318 рк. Разом з позовною заявою позивач [PERSON] подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити його позовні вимоги, а саме: «на період розгляду справи по суті та до набрання чинності судового рішення у справі, зупинити дію розпорядження міського голови Уманської міської ради від 06 грудня 2016 року № 318 рк». Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Відповідно до правил ч. 1 ст.\~153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 16.12.2016, тому і заява про забезпечення позову розглядається в цей же день. Згідно з частиною 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову встановлені частиною 1 ст. 152 ЦПК України. При цьому види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ч.\~3 ст.\~152 ЦПК України. Позов [PERSON] містить вимогу немайнового характеру і в разі її задоволення законодавством не передбачене примусове виконання такого рішення суду. Також частиною 1 ст. 152 ЦПК України не передбачений такий вид забезпечення позову як зупинення дії розпорядження посадової особи. За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed