Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

14 січня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Державного підприємства «Артемвугілля» в інтересах СП «Шахта ім. М.І. Калініна» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював з 29.01.1979 року по 16.05.2007 року періодами на підприємствах вугільної промисловості України, у томі числі на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» робочим підземних шахтних професій з повним робочим днем під землею, його праця тривалий час була у шкідливих умовах праці під впливом шкідливих факторів виробничого середовища. Під час його роботи під землею у шкідливих умовах праці він отримав ушкодження здоров'я, а саме: 1) 04 травня 1995 року з ним трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом: травма китиці, пальців, долоні, за яким на підприємстві було проведено розслідування та складено акт по формі Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом; 2) професійне захворювання: «хронічний обструктивних бронхіт», за якими у 14 лютого 2007 року роботодавцем було проведено розслідування та був складений, затверджений та виданий акт за формою П-4 розслідування хронічного професійного захворювання. Висновком МСЕК від 30.01.2013 року [PERSON] було встановлено безстроково по сукупності стійка втрата професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом та професійним захворюванням у розмірі 65 % та інвалідність 3 групи. Цими висновками МСЕК позивачу визначено потреби у додаткових видах допомоги та рекомендовані заходи по відновленню працездатності та протипоказання щодо праці: протипоказана тяжка фізична праця, робота у підземних умовах та ін. Заподіяння позивачу моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стійкою втратою працездатності та розмір моральної шкоди позивач пов'язує з наступними обставинами. За час праці його на протязі багатьох років ним було отримано ушкодження здоров'я: професійне захворювання та трудові каліцтва, тому позивач постійно переносить особливі моральні страждання у зв'язку з самим фактом отримання даних ушкоджень. Через втрату професійної працездатності у розмірі 65 % по причині зазначених професійного захворювання та трудових каліцтв. Він не має можливості працювати на тих посадах, які дозволяють одержувати великий особистий заробіток, позивач не має змоги і рівних прав з іншими громадянами України здійснювати, реалізовувати своє право на працю. Через втрату працездатності в розмірі 65 % протягом тривалого часу частково порушені відносини з оточуючими позивача людьми, близькими, друзями та знайомими, тому що частково обмежений у спілкуванні з ними. При цьому він переносить моральні й психічні страждання, його не залишає почуття власної неповноцінності у зв'язку з втратою значної частини нормальних життєвих функцій внаслідок отриманого ушкодження здоров'я. Він позбавлений можливості в повному обсязі виконувати роботу по господарству, під час її виконання зазнає постійний фізичний біль в суглобах, легенях, через що не може нормально спати. Позивач змушений постійно лікуватися, що вкрай негативно відображується на його повсякденному стані, заподіюючи йому моральну шкоду, порушує нормальні життєві зв'язки з членами родини та друзями. Через ушкодження здоров'я порушилися плани позивача на подальше життя. Також позивач вважає, що суд одночасно з визначенням йому суми відшкодування за моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, має стягнути на користь позивача суму індексації даної шкоди, оскільки вартість життя занадто підвищилась. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 65000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стійкою втратою професійної працездатності та суму індексації відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стійкою втратою професійної працездатності. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, надали суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити (а. с. 41,43). Представник відповідача ДП «Артемвугілля» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так з матеріалів справи, а саме: з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він працював у відповідача у шахті з 29.01.1979 року по 16.05.2007 року періодами з повним робочим днем, в тому числі робочим підземної шахти (а. с. 8-11). З акту №037 від 06.02.1995 року про нещасний випадок вбачається, що [PERSON], працюючи на шахті ім. Калиніна, п/о Артемвугілля, 04 лютого 1995 року о 19,30 годині отримав на виробництві травму: травматичну ампутацію другого пальця лівої кисті на рівні середньої фаланги, рвану рану поверхні долоні (а.с.15-16). Згідно з повідомленням про професійне захворювання № 302/288 від 26.01.2007 року, [PERSON], який працював у Шахті ім. М.І. Калініна» п/о «Артемвугілля», встановлено основний діагноз - хронічний обструктивний бронхіт, пилової етиології, друга стадія у фазі загострення. Емфізема легенів. Легенева недостатність другого ступеня. - захворювання професійне; супутній діагноз - ІЗС атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, Н1. Остеохондроз поперекокрижового відділу хребта з помірно больовим синдромом. Хронічний фіброзний тиреоцит, вузелкова форма (а. с. 18). З акту розслідування хронічного професійного захворювання від 14.02.2007 року, вбачається, що комісія провела розслідування випадку хронічного професійного захворювання у [PERSON]. Даним актом встановлено, що [PERSON] працював на підприємстві ДП «Артемвугілля», структурний підрозділ «Шахта ім. М.І.Калініна», гірничним майстром, начальником дільниці, зам начальника дільниці, в умовах впливу шкідливих факторів - 25років 1 місяць. Умови та характер праці виконуючих в підземних умовах вище перелічених професій та ІТР вважаються шкідливим умовами праці. Основний діагноз - хронічний обструктивний бронхіт, пилової етиології, друга стадія у фазі загострення. Емфізема легенів. Легенева недостатність другого ступеня. - захворювання професійне; супутній діагноз - ІЗС атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, Н1. Остеохондроз поперекокрижового відділу хребта з помірно больовим синдромом. Хронічний фіброзний тиреоцит, вузелкова форма. Причина професійного захворювання: довгий впродовж зміни вплив вуглепородного, вугільного пилу на органи дихання робітника, несприятливі умови мікроклімату, недостатня ефективність засобів пилоподавлення, фізичне навантаження під час виконання технологічного процесу (а.с. 17). У відповідності до висновку лікарсько-експертної комісії КЛПУ Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювань від 26.01.2007 року №288, [PERSON] отримав діагноз - хронічний обструктивний бронхіт, пилової етиології, друга стадія у фазі загострення. Емфізема легенів. Легенева недостатність другого ступеня. - захворювання професійне; супутній діагноз - ІЗС атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, Н1. Остеохондроз поперекокрижового відділу хребта з помірно больовим синдромом. Хронічний фіброзний тиреоцит, вузелкова форма. Причина професійного захворювання: довгий впродовж зміни вплив вуглепородного, вугільного пилу на органи дихання робітника, несприятливі умови мікроклімату, недостатня ефективність засобів пилоподавлення, фізичне навантаження під час виконання технологічного процесу (а. с. 19-21). Відповідно до виписок № 3919, №225, №412, №468, №631, №842, №1068, №1543, №179, №180, №634 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у КЛПУ «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» та міська лікарня Горлівської міської ради №3, з 01.06.2005 року по 14.06.2005 року, 22.02.2008 року по 03.03.2208 року, 22.04.2011 року 04.05.2011 року, 27.04.2010 року по 07.05.2010 року, 17.07.2006 року по 20.07.2006 року, 03.12.2006 року по 22.10.2006 року, 06.12.2005 року по 14.12.2005 року, 13.01.2006 року по 31.01.206 року, 14.01.2009 року по 26.01.2009 року, 07.12.2006 року по 26.12.2006 року, з діагнозом: хронічний обструктивний бронхіт, пилової етиології, друга стадія у фазі загострення. Емфізема легенів. Легенева недостатність другого ступеня. - захворювання професійне; супутній діагноз - ІЗС атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, Н1. Остеохондроз поперекокрижового відділу хребта з помірно больовим синдромом. Хронічний фіброзний тиреоцит, вузелкова форма. Позивачем при зверненні до суду було подано ксерокопії документів, доданих до позовної заяви, та суд розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», з якої вбачається, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення. В даному випадку позивачем та його представником було подано заяви з проханням розглядати справу без їх участі, оскільки обидва вони мешкають на тимчасово окупованій території, та витребувати для дослідження оригінали необхідних матеріалів не виявляється можливим, а тому суд розглядає справу на підставі наданих доказів. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Статтею 158 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язана з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. (ст. 173 КЗпП України) Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 1 ст. 2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом з достовірністю встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем у період з 29.01.1979 року по 16.05.2007року працював у ДП «Артемвугілля» СП «Шахта ім. М.І. Калініна» на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки. Наданими медичними документами, а саме - повідомленням про професійне захворювання, медичними висновками Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання, виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що у [PERSON] є професійне захворювання - хронічний обструктивний бронхіт, пилової етиології, друга стадія у фазі загострення. Емфізема легенів. Легенева недостатність другого ступеня; супутній діагноз - ІЗС атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, Н1. Остеохондроз поперекокрижового відділу хребта з помірно больовим синдромом. Хронічний фіброзний тиреоцит, вузелкова форма. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В даному випадку моральна шкода, завдана [PERSON] ушкодженням здоров'я, полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, які зазнав позивач у зв'язку з професійним захворюванням та каліцтвом. Позивач вимушений постійно лікуватися, не може працювати на бажаних посадах, не в змозі вести активний спосіб життя, що призводить до виникнення почуття неповноцінності, позивач втратив нормальні життєві зв'язки, позбавлений бажаного доходу, має прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 65000,00 грн. є частково обґрунтованими. Моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок ушкодження здоров'я, суд оцінює в розмірі 10000,00 грн., враховуючи при цьому ступінь втрати професійної працездатності позивача, а також принципи розумності, достатності та справедливості, а також той факт, що не надано суду доказів витрат, які позивач зазнає через своє захворювання. Що стосується вимог про стягнення індексації завданої йому ушкодженням здоров'я моральної шкоди, суд вважає дані вимоги такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності); суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника. Та відповідно до п. 3 Порядку, одноразова допомога у разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання не відноситься до об'єктів індексації, визначених у пункті 2 цього Порядку. В даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров'я, яке призвело до стійкої втрати професійної працездатності позивача, та відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому індексації не підлягає. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць. З огляду на вищенаведене,

Outcome: partial