overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

13 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 квітня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції, актовий запис № 118. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в зв'язку з тим, що між подружжям постійно виникали спори з побутових питань, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та довіри одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Також просила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

13 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1998 року. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12.09.1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

13 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 березня 1998 року виконкомом Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1998 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово застосовував до неї фізичну силу. Сторони проживають разом, але спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, оскільки [PERSON] матеріально родину не забезпечує. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до змісту позовної заяви, просила суд розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 20 березня 1998 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 2 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивачка просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

13 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) на користь сина [PERSON] на період його навчання. Позивач у судове засідання з'явилась, підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання третя особа [PERSON] не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 грудня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Привільненської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачкою не можливо, у в'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, і на цьому ґрунті в сім'ї виникають сварки. Шлюбні стосунки припинили з січня 2014 року. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені з січня 2014 року, у зв'язку с несумісністю характерів. Позов підтримав, та просив шлюб розірвати. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки припинені з грудня 2013 року у зв'язку з несумісністю характерів. Згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачкою вони уклали шлюб 24.11.2007 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов»янську Слов»янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 915, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який мешкає з матір»ю На даний час вони з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, 24.11.2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов»янську Слов»янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 915. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 243,60 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 серпня 2008 року, про що було зроблено актовий запис № 1328. Від сумісного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинили своє існування з 13 березня 2012 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 23 серпня 2008 року. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позов визнає в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 серпня 2008 року, актовий запис №1328 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 1997 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 3, 4). Позивач до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 22.11.1997 р. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який на разі мешкає разом з позивачем. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від травня 2013 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 24 липня 1999 року у відділі РАГС по м.Костянтинівці, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 28 березня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. 14 квітня 2010 року сторони повторно зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з жовтня 2010 року мешкають окремо. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.21). Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 липня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 221, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАГС по м.Костянтинівці (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Дружківського міського управління юстиції (а.с.11). 28 березня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. 14 квітня 2010 року сторони повторно зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 61, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). З жовтня 2010 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] на підставі ст. 405 ЦК України. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] є власником 35/50 та 3/10 частин житлового будинку [ADDRESS] в м.Миколаєві, який належить йому на підставі договорів купівлі-продажу від 23 вересня 1976 року та від 02 квітня 2002 року. Відповідач [PERSON], який є зятем позивача, був зареєстрований у вказаному житловому будинку. З початку 2012 року і по сьогоднішній день відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. В ході проведення перевірки під час опитування сусідів встановлено, що по [ADDRESS] в м.Миколаєві, [PERSON] не проживав в період з 2012 року по теперішній час, що підтверджується листом від 28 жовтня 2013 року та висновком від 29 жовтня 2013 року Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 28 жовтня 2013 року. Відповідно до копії паспорту, позивач прописаний за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в житловому будинку [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаного житлового будинку. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

13 січня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, у встановлений законом строк він звернувся із заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини, проте оформити право власності на будинок не може через відсутність правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним право власності на 1/2 частки житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] Волинської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, яке залишилося після смерті батька [PERSON], який помер в м. Луцьку Волинської області. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав зазначених у позовній заяві і останній пояснив, що позивач не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на даний жилий будинок. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини. Представник відповідача Локачинської селищної ради позов визнав і вказав, що селищна рада заперечень щодо задоволення позову не має. Інші особи на дане майно не претендують. Треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що не заперечують щодо успадкування майна [PERSON] Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно заповіту [PERSON] заповів житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] (а.с. 5). Позивач прийняв спадщину, що підтверджується спадковою справою № 183/2013 від 27.09.2013 року. Треті особи відмовилдися від прийняття спадщини. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується довідкою Локачинської селищної ради № 915 від 26.09.2013 року (а.с. 6). Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на половину будинку з господарськими будівлями і спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved