overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

14 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 6 листопада 1999 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. [INFO] народився їх син - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося та шлюбні стосунки між ними були припинені більше трьох років потому. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. У разі задоволення позову та розірвання їх шлюбу, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «[PERSON]». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але в адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність та позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу із [PERSON] визнав та просив справу розглянути у його відсутність. За вказаного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 6 листопада 1999 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 31. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.4). Проте шлюб між сторонами не склався, вони фактично припинили шлюбні відносини більше трьох років потому та мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спір між сторонами щодо місця проживання їх сина, який залишився біля матері, чи розподілу спільного майна, на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

14 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог вказує, що від шлюбу з відповідачем у ниє є син, який проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги повністю вказуючи, що хоча дитина і спілкується з батьком, але він не достатньо матеріально забезпечує дитину, а тому вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечили повністю посилаючись на те, що син проживає більше з батьком, він його матеріально забезпечує, а позивачка навпаки перешкоджає спілкуванню батька з сином. Вислухавши пояснення сторін та показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтями 181, 183 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 13 листопада 2013 року за рішенням Амвросіївського районного суду Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року і його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON], яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. З довідки Амвросіївської міської ради від 13.02.2014 року та довідки-підтвердження, складену депутатом місцевої ради, а також з показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Разом з тим, згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 28.03.14 року, [PERSON] [INFO] року також мешкає за адресою [ADDRESS] разом з батьком та його батьками. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] пояснили, що більшу частину часу син відповідача [PERSON] проводить з батьком, який купував йому одяг, у них була домовленість що 2-3 дні в неділю син буде знаходитись у батька, а інші дні в матері. Батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, зокрема щодо обв'язку утримання дитини до її повноліття. Таким чином, та обставина, що дитина майже однаково часу проводить як з батьком так і матір'ю, які проживають окремо, не звільняє відповідача від обов'язку утримувати дитину до її повноліття. Наявність квитанцій про оплату за перебування в дитячій установі та придбання одягу дитині, теж не є підставою для звільнення від сплати аліментів, оскільки такі дії носять не систематичний характер і не можуть повною мірою забезпечити дитину всім необхідним виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму. Виходячи з викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

14 лютого 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового засідання підтримала позов, в подальшому до суду не з'явилась при цьому направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2016 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дитини між сторонами не має. В ході судового розгляду було з'ясовано, що малолітня донька [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою [PERSON], а тому суд вважає можливим залишити малолітню доньку на виховання позивачки. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про стягнення судового збору вона не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

14 лютого 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій зазначив, що 14 лютого 2012 року між ним та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб, актовий запис №06. У даному шлюбу сторони дітей не мають. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через відсутність взаєморозуміння між ними та розбіжність у життєвих поглядах. Просить шлюб, зареєстрований між ним і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог та заперечував проти надання строку для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про відкладення провадження у справі не клопотала, заперечень проти позову не подала. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2012 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області, актовий запис №06. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

14 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18 вересня 2004 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Спільне життя між подружжям не склалося у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння між сторонами, різними поглядами на сімейні відносини та виховання дитини. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини припинено з 2013 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовим записом №202. Від цього шлюбу у Сторін є неповнолітній син: [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачем. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а останній не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, а відповідач подав до суду заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує , за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

14 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про визнання недієздатною [PERSON], 1926 року народження. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона є онукою [PERSON], 1926 року народження, зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] Вказує на те, що її бабуся [PERSON] є важкохворою та потребує постійного догляду. Зазначає, що 27.01.2015 року [PERSON] була оглянута лікарем терапевтом, яка за станом її здоров'я призначила бабусі консультацію психіатра. 04.02.2015 року хвора була оглянута лікарем психіатром, та їй було встановлено діагноз - Церебральний атеросклероз, Атеросклеротична деменція, на підставі чого їй було призначено лікування та рекомендовано сторонній догляд. Вказує, що в зв'язку з цим її бабуся [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Внаслідок даної хвороби, вона не може самостійно приймати рішення, в неї порушені навики самообслуговування, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Саме тому вона потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] повністю підтримала доводи, викладені в заяві і просила суд задовольнити її в повному обсязі та визнати [PERSON] недієздатною. Заінтересована особа - представник Шировецької сільської ради - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON], 1926 року народження, зареєстрованої та проживаючої в [ADDRESS] Також судом встановлено, що [PERSON] є важкохворою та потребує постійного стороннього догляду. Як було стверджено в судовому засіданні заявником [PERSON], що [PERSON], 1926 року народження страждає на психічні захворювання та знаходиться під її постійним стороннім доглядом. Із матеріалів справи, а саме акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 82, вбачається, що [PERSON], 1926 року народження на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі судинної деменції. За своїм психічним станом на даний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки це необхідно в інтересах [PERSON] для захисту її прав та інтересів. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

14 лютого 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини від його доходу (заробітку) щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В заяві вказала, що з відповідачем з 2008 року проживають окремо. Добровільно кошти на утримання дочки відповідач не надає. В суді позивачка позов підтримує повністю і пояснила, що відповідач отримує пенсію по інвалідності. Згідна на ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений 05 березня 2015 року про час та місце розгляду справи, в суд не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони проживають окремо. Мають дочку [PERSON], [INFO], яка живе з позивачкою. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення дочки. Відповідач отримує пенсію. Дані обставини встановлені з пояснень позивачки та письмових доказів - свідоцтвом про народження дочки, пенсійним посвідченням відповідача, довідкою про місце проживання дочки. Згідно ст. 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Аліменти стягуються у частці від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними, відповідають чинному законодавству, підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

14 лютого 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на утримання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та по 400 грн. в місяць на її утримання як дружини, яка доглядає дитину до досягнення віку трьох років, тому що добровільно аліментів відповідач не платить, дочка на її утриманні. В суді позивачка доводи позову підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений 10 березня 2015 року за місцем його проживання, що підтверджується поштовим повідомленням, про час та місце розгляду справи, в суд не прибув, причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та заперечень проти доводів позову до суду не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що шлюб між сторонами укладено в 2012 році, проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дочкою до досягнення дитиною віку трьох років. Дані обставини встановлені з доводів позовної заяви та наданими суду письмовими доказами свідоцтвом про народження дочки, свідоцтвом про шлюб сторін, довідкою про місце проживання дочки з позивачкою. Згідно ст.ст. 180, 182,184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..ст.77,79,80,84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі, дружина,з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від її матеріального становища. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки відповідач до суду заперечень проти сум позовних вимог не направляв.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

14 лютого 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про звільнення його від повноважень опікуна недієздатного [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що рішенням суду він був призначений опікуном свого сина - [PERSON], який був в судовому порядку визнаний недієздатним. В теперішній час він досяг віку 70 років, є інвалідом, а тому не в змозі виконувати обов»язки опікуна. Згідно висновку опікунської ради Будеївської сільської ради Кодимського району є доцільним призначити опікуном недієздатного [PERSON] - [PERSON]. Заінтересована особа - [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він є племінником заявника. Не заперечує проти свого призначення опікуном недієздатного [PERSON]. Представник заінтересованої особи - Будеївської сільської ради Кодимського району в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Згідно висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №1202 від 17 грудня 2008 року, [PERSON], 1970 року народження визнаний недієздатним і таким, що потребує опіки. Згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року (справа №2-о-4/09), [PERSON], [INFO] визнаний недієздатним і йому призначено опікуна - [PERSON]. Згідно висновку опікунської ради виконавчого комітету Будеївської сільської ради від 04 лютого 2015 року вважається за доцільне призначити опікуном недієздатного [PERSON] - [PERSON]. Вислухавши заявника, заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви в повному обсязі з таких підстав. Частиною другою статті 241 ЦПК України передбачено, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Судом установлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 26 лютого 2009 року (справа №2-о-4/09) [PERSON] був визнаним недієздатним і йому призначено опікуна - [PERSON]. З огляду на те, що [PERSON] виповнилося 70 років, він є інвалідом, останні звернувся до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна. Як убачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області є доцільним призначити опікуном недієздатного [PERSON], 1970 року народження - [PERSON], який дав згоду на таке призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved