overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

\~\~ 14.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Куренівської сільської ради про визначення судом додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 20.01.2007 року матері [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначила, що 20 січня 2007 року померла її матір [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Коли позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, то отримала відмову, оскільки пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 20.07.2007 року. Тільки в теперішній час позивач довідалася, що строк для прийняття спадщини закінчився. Позивач важає, що вона пропустила строк з поважної причини, оскільки була невірно інформована про строки подання заяви до нотаріальної контори.Просить суд, визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлена позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася 31.08.2015 року до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Сільський голова села Куренівка направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про одруження (а.с.7) позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Як вбачається із копії свідоцтва про народження позивача (а.с.6), померла [PERSON] дійсно являється мамою позивача [PERSON] З копії свідоцтва про смерть (а.с.10) вбачається, що [PERSON] померла 20 січня 2007 року. Строк для прийняття спадщини закінчився 20.07.2007 року. З повідомлення приватного нотаріуса (а.с.15) вбачається, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, а тому їй не видано свідоцтво про право на спадщину, після померлої матері. З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини. З письмової заяви сільського голови села Куренівка - відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

14.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей:\~[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились з серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач надала заяву, де просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 30.10.2013 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №601. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей:\~[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень\~ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з серпня 2014 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог\~ст. 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що він з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 14 вересня 2012 року Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №290. Дітей від шлюбу не мають. З липня 2014 року шлюбні відносини між ними припинені в зв'язку з різними характерами, втратою почуття любові, розуміння та поваги один до одного. Вважає, що сім'я розпалась і її збереження неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач надала заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 вересня 2012 року Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №290, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені з липня 2014 року і не відновлювались. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнала повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 08.10.1994 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як убачається з позовної заяви, з 2012 року сторони проживають окремо. Вони припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина [PERSON], [INFO], з 400 грн до 800 грн, позовні вимоги мотивувала тим, що стягнуті аліменти рішенням Деснянсокго районного суду м. Чернігова від 21.05.2009 року не забезпечують належний матеріальний рівень утримання дитини, також позовні вимоги обґрунтовувала збільшенням доходів відповідача та збільшенням витрат на дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти збільшення стягнутих аліментів до 600 грн на місяць. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний, про що 21 травня 2009 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений запис № 434, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2009 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 23.02.2009 року. [PERSON] змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по зміну імені (а.с. 6). Також позивач змінила прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідач влаштувався на роботу та працював в ПАТ «Будіндустрія» з 10.04.2015 року по 18.08.2015 року, тобто працював станом на день подання позовної заяви. Також при винесенні рішення,суд враховує, що витрати на дитину зросли, так дитина навчається в центрі іноземних мов «Лондон», у зв'язку із чим мати дитини несе витрати. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач визнав позовні вимоги частково та не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 600 грн, хоча він і втратив офіційну роботу, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягнутих аліментів заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2009 року з 400 грн на місяць до 600 грн на місяць. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 1992 року Сичанською сільською радою Марківського району Луганської області, актовий запис №14. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Одруження виявилося невдалим, чоловік не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного, його ставлення до неї привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу вони не можуть знайти спільної мови з питань сімейного життя. Вважає, що сім'я розпалась і її збереження неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 1992 року Сичанською сільською радою Марківського району Луганської області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторін припинені протягом тривалого часу. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06.12.1997 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 957, між нею та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено 25.08.2013 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 06.12.1997 року в Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та Жигановою (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №957, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №264297, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження серії І-ВЛ № 417925 записаний [PERSON] Дитина проживає з матір'ю [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, виховання дитини, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено 25.08.2013 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

14.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом. Зазначала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від її утримання. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У звязку із цим позивачка просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії І-ТП № 231575 (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 14.08.2015 року (а.с. 3). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

14.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання сина: [PERSON] вікторовича, [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути аліменти з відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебували у цивільному шлюбі з 1999 року по 2006 рік . Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком зазначений відповідач. Син проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на утриманні матері та відповідно до вимог сімейного законодавства [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку її батька. Відповідач є особою працездатного віку. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

14.08.2015 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 02.06.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №178. 24.07.2012 року від шлюбу народився син [PERSON] З квітня 2015 року позивачка з відповідачем однією сімєю не проживають у звязку з тим, що останній зловживає спиртними напоями, у звязку з цим виникають сварки, що негативно впливає на виховання сина. Зазначені підстави призвели до розпаду сімї. Бажає розірвати шлюб, у звязку з тим, що вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де визнав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно свідоцта про шлюб серія 1-НО №2288334 від 02.06.2011 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №178. Згідно до свідоцтва про народження серія 1-НО №467596 від 31.07.2012 року у позивачки та відповідача є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сімя розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дитині.

Outcome: approved