Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

12 липня 2016 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.12.1995 р. Прилиманською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 44), в якому у сторін народився син [PERSON], [INFO], якого після розлучення, позивачка просила залишити проживати з нею та стягнути з відповідача судовий збір, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з приводу непорозумінь по всім життєвим питанням, а також різних поглядів на сімейне життя, духовні та моральні цінності, відповідач не працює і не надає сім`ї матеріальної допомоги, внаслідок чого, в сім`ї панувала напруженість, розлад, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, і на сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер, у звязку з чим, шлюбні стосунки між ними не підтримуються 6 місяців. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, особисто під розписку, надіславши до суду свою письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення по справі (а.с. 18,21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою свого місця проживання, що підтверджується поштовими повідомленням з відміткою про вручення судової повістки та особистою розпискою з підписом, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 19,20). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між подружжям був зареєстрований 28.12.1995 р. Прилиманською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 44), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 039787 від 28.12.1995 р., в якому у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 334377 виданого 26.01.2001 р. і який на сьогодні постійно проживає з позивачкою (а.с. 3,8). Суд з`ясував, що підтверджується матеріалами позову, що спільне життя у подружжя не склалося з приводу непорозумінь по всім життєвим питанням, а також різних поглядів на сімейне життя, духовні та моральні цінності, відповідач не працює і не надає сім`ї матеріальної допомоги, внаслідок чого, в сім`ї панувала напруженість, розлад, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, і на сьогоднішній день їхній шлюб носить формальний характер, у звязку з чим, шлюбні стосунки між ними не підтримуються 6 місяців. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивача, викладену у його письмовій заяві на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, неповнолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 580 грн.

Outcome: approved