Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу в розмірі 600 000 грн. Позовна заява мотивована тим, що 03.04.2014 року між сторонами був укладений усний договір купівлі-продажу квартири, яка належить [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів на нерухоме майно. 03.04.2014 року [PERSON] передав [PERSON] 30 000 доларів США за квартиру [ADDRESS], що підтверджується розпискою. Проте після продажу квартири [PERSON] почав уникати зустрічей з [PERSON], не проживає вдома, видав довіреність іншій особі, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 13487120 від 02.06.2014 року. В матеріалах справи міститься копія розписки від 03.04.2014 року, зміст якої «Я, [PERSON] продалевою квартиру по адресу [ADDRESS] [PERSON] за 30000 тысяч долларов США, деньги получил, претензий не имею. Домашняя сделка. Так как у меня пропали документы я доверил их восстановить с целью продажи на [PERSON], деньги у [PERSON] я взял заранее тридцать тыс. долларов США.» Позивач, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] заборгованість за невиконання договору купівлі-продажу. Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.638, ч.1 ст.639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтями 655, 657 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлені вимоги щодо форми договору купівлі-продажу. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Тобто договір купівлі-продажу квартири мав бути укладений у письмовій формі, нотаріально посвідчений. Згідно з ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведені норми закону та з огляду на письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про безпідставність вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за невиконаним договором купівлі-продажу в розмірі 600000 грн. на підставі ст.ст.509,526,530,549,551,610,612,625,626,629,638,639,655,662,663,693 ЦК України Згідно з ч.4 ст.88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed