Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

13. 03. 2015 року позивач звернувся до суду в інтересах дітей з вищезазначеною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2014 року, по цивільній справі №191/4281/13-ц відповідача [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та стягнуто аліменти на їх утримання. Розпорядженням голови Синельниківської районної державної адміністрації від 31 березня 2014 року №Р-100/0/115-14, Р-101/0/115-14, Р-102/0/115-14, Р-103/0/115-15, Р-104/0/115-14 дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. На підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 23 жовтня 2001 року, відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] При позбавленні відповідача батьківських прав судом не було вирішено питання щодо заборони на відчуження житла, тому виходячи із викладеного, позивач просить суд накласти в інтересах неповнолітніх дітей заборону на відчуження належного відповідачу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач - прокурор Синельниківської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області Нікіфоров Ю. Ю. позовні вимоги на підставах викладених в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомим суду обставинам, хоча про день і час судового розгляду була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. До початку проведення судового засідання від третьої особи Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши у судовому засіданні надані письмові докази встановив наступне. Відповідно до Свідоцтв про народження: - [INFO] [PERSON] (а. с. 10); - [INFO] [PERSON] (а. с. 9); - [INFO] [PERSON] (а. с. 10); - [INFO] [PERSON] (а. с. 8); - [INFO] [PERSON] (а. с. 7); - [INFO] [PERSON] (а. с. 6), підтверджено, що їх матір'ю є [PERSON], тобто відповідач у справі. Позивач надав суду копію заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04. 03. 2014 року, згідно якого відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] народження, [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а. с. 11-13). Відповідно до Розпоряджень голови Синельниківської районної державної адміністрації від 31 березня 2014 року за №Р-100/0/115-14, Р-101/0/115-14, Р-102/0/115-14, Р-103/0/115-14, Р-104/0/115-14 - дітям [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], відповідно, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а. с. 14-18). Матеріалами справи встановлено, що згідно Витягу №577472 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Лівінською Л. М. та зареєстрованого в реєстрі за №1479, (а. с. 22). Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у разі влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Пунктом 2 частини 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27. 02. 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Виходячи із наведеного та враховуючи, що заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04. 03. 2014 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей, питання щодо накладання заборони на відчуження житла дітей одночасно з позбавленням матері батьківських прав не заявлялося та не вирішувалося, суд з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітніх дітей вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі та накласти заборону на відчуження житлового будинку належного відповідачу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, із відповідача [PERSON] необхідно здійснити стягнення судового збору в дохід держави у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивача при зверненні до суду із даною позовною заявою було звільнено від сплати зазначеного виду судових витрат.

Outcome: approved