Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

14.07.2020 до суду звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Кузяков О.В. з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа: Державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори Могильна Л.Г. У позові заявник посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 77,1 кв. м., житловою 39,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3113 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Крім того, до складу спадщини після померлої матері входить належна їй за законом 1/2 частина спадщини від іншої 1/2 частини вказаних вище будинку та земельної ділянки, яка за договором дарування від 25.04.1997 року належала її померлому чоловікові [PERSON] . Дану частку вона фактично прийняла в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не оформила. За свого життя мати заповіт не залишила. При зверненні до державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Могильна Л.Г. 03.09.2019 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. [PERSON] вказує, що пропустив встановлений строк із поважних причин, а саме: через проблеми зі здоров`ям та перебуванням на лікуванні у лікарні, відсутність грошових коштів для оформлення спадщини та часу, а тому просить визначити йому додатковий строк терміном у один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. 07.09.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження. 11.02.2021 року ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвоката Кузяков О.В. в судовому засіданні, посилаючись на обставини, що зазначені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява його представника адвоката Солодовника С.О. про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, про що свідчать повістки про виклик до суду повернуті за закінченням терміну зберігання. Третя особа державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори Могильна Л.Г. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги задоволенню не підлягають із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 169 від 25.04.2016 року, складений Петриківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Померла [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 02.06.1964. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 77,1 кв. м., житловою 39,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частини земельної ділянки площею 0,3113 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Зазначені обставини підтверджуються копіями договорів дарування житлового будинку від 25.04.1997 та земельної ділянки від 13.05.1997. З копії спадкової справи №190/2016 слідує, що у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до Петриківської державної нотаріальної контори звернулися відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] . Позивач по справі [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся лише 03.09.2019. Згідно постанови державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Могильної Л.Г. від 03.09.2019, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в правовому висновку, що викладений в постанові ВС від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач, обґрунтовуючи поважність пропуску для подання заяви про прийняття спадщини, посилається на проблеми зі здоров`ям та перебуванням на лікуванні у лікарні, відсутність часу та грошових коштів для оформлення спадщини, на підтвердження чого надав виписки із медичної карти стаціонарного хворого з яких слідує, що він перебував на стаціонарному лікуванні в період з 29.01.2017 по 03.02.2017 та з 11.12.2017 по 21.12.2017. Однак зазначений період лікування не входить до визначеного законом шестимісячного строку після смерті спадкодавця [PERSON] , в період якого позивач мав звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших доказів, які б підтвердили існування в шестимісячний період з дня смерті [PERSON] тривалих проблеми зі здоров`ям та перебуванням на лікуванні у лікарні, у зв`язку з якими у позивача виникли об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для вчинення такої дії, суду надано не було. Крім того, суд звертає увагу на те, що відсутність коштів для оформлення спадщини не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки подання заяви про прийняття спадщини не потребує значних витрат коштів та часу. З огляду на вищезазначене, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини є безпідставними, у зв`язку з чим вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити. Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір сплачений останнім при подачі позовної заяви у розмірі 840,80 грн. слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed