Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

13.03.2009 року Обласне комунальне підприємство ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» (далі ОКП «Миколаївоблтеплоенерго») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку боргу у сумі 2370,80 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що позивач відповідно до п.2.6 договору доручення від 01.10.2006 року укладеного між позивачем та КП «Теплоенергосервіс», позивач бере на себе зобов'язання по стягненню заборгованості за спожиті послуги теплопостачання за період з 01.10.2001 року по 30.09.2006 року. Правовідносини між позивачем та відповідачами зобов'язальні, оскільки позивач повинен надавати відповідачам послуги з теплопостачання, а відповідачі повинні за них сплачувати. Але відповідачі не виконали свої обов'язки, своєчасно не сплатили за послуги теплопостачання, мають заборгованість за спожиті послуги за період з 01.10.2004 року по 01.09.2008 року в сумі 2370,80 грн., добровільно борг не сплачують, чим завдають позивачу матеріальної шкоди. Зазначені обставини і стали підставою для звернення представника позивача до суду із даним позовом. 18.09.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» задоволені у повному обсязі. Ухвалою заводського районного суду м. Миколаєва від 24.05.2018 року за заявою [PERSON] заочне рішення скасоване, призначене підготовче засідання по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. Також відповідачем [PERSON] наданий відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, що із позовними вимогами він не згоден, вважає їх безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Так позивачем не надано доказів виконання своїх зобов'язань по наданню послуг теплопостачання в повному обсязі відповідно до пред'явлених позовних вимог, розрахунок яких ґрунтується лише на встановлених тарифах, а не на фактичному наданні послуг. В період виникнення спірних правовідносин відповідач [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ та членам його сім'ї згідно ч.5 ст. 17 Конституції України та ч.4 ст. 22 Закону України «Про міліцію» було гарантовано право на 50 відсотків знижки по оплаті комунальних послуг, про що відповідач [PERSON] 01.01.2002 року та у 2005 році повідомляв Миколаївське міське теплоенергетичне об'єднання, яке на той час надавало послуги з теплопостачання. Крім того, позовна заява подана 13.03.2009 року з позовними вимогами поза межами позовної давності за період з 01.10.2004 по 01.09.2008 року, а не за три роки як це передбачено ЦПК України. Позивачем розрахунок заборгованості здійснено неправильно, без врахування передбачених законом пільг [PERSON] на 50% знижку та без врахування фактично наданих послуг з теплопостачання, а також без здійснення перерахунку згідно поданих [PERSON] неналежного надання теплопостачальною організацією послуг. Просив суд позовні вимоги ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за період з 01.10.2004 року по 01.02.2006 року залишити без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України, позовні вимоги за період з 01.03.2006 по 01.08.2008 року залишити без задоволення. Представник позивача надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що між позивачем та відповідачами склалися виключно договірні відносини, навіть за відсутності договору між сторонами, відповідачі зобов'язані були сплачувати позивачу вартість спожитої теплової енергії. Доказом постачання теплової енергії на об'єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Згідно відповіді КП «Міські теплові мережі» на звернення від 08.04.2005 року що надавалась [PERSON] вбачається, що підприємство не мало можливості надати 50% знижку з оплати послуг теплопостачання у зв'язку неврегульованістю питання надання пільг, після визнання неконституційними положень стаття Закону України «Про Державний бюджет України на 2003 рік» про витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення. Така ж ситуація склалась з Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», що також визнані неконституційними. Інформація стосовно Повторного звернення [PERSON] для надання пільг до КП «Міські теплові мережі», КП «Теплоенергосервіс», ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» у період, що оспорюється не надходило. Також зазначила, що за період, що є оспорюваним, жодних платежів від відповідачів не надходило, ані в повному обсязі, ані з урахуванням пільг, на які начебто мав право відповідач. Просила задовольнити позовні вимоги, стягнути заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 1722,45 грн. та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed