overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

14.04.2015 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.02.2009 року вони з відповідачкою [PERSON] зареєстрували шлюб в виконавчому комітеті Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області, про що видано свідоцтво про шлюб Серія І-АМ № 065582. Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними не склались, в сімї не має злагоди, взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя. З січня 2015 року вони проживають нарізно, він проживає у с. Вовчок, а відповідачка разом з донькою в м. Немирів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сімя фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

14.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 06.08.2008 року виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №4, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з 2013 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду додатково пояснила, що протягом спільного проживання відповідач фактично працював на підприємствах в Російській Федерації, приїжджаючи додому на нетривалий строк, а зараз перебуває спільно з іншою жінкою у м. Лондон, де також нелегально працює. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем власної реєстрації проживання в Україні та за місцем проживання батьків. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 224-226 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

14.04.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 24.10.1998 року знаходиться у шлюбі, який зареєстровано Мар'їнським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області та від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 24.10.1998 року знаходяться у шлюбі (а.с.6), від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.12). Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

14.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.02.2002р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. У 2012р. вони посварилися і припинили подружні відносини, по причині, що вони перестали розуміти один одного, на підставі чого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 18.02.2002р. між ним та відповідачем у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. В судове засідання позивач зявився, позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 18 лютого 2002 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 3 та було видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про одруження І-КИ № 148422 від 18.02.2002 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження І-КИ № 170377, яке видане 25.06.2002 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). В жовтні 2012 року сторони припинили подружні відносини, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з відповідачкою. Позов був поданий до суду 14 квітня 2015 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

14.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач позов визнала і повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Від надання строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 16.07.1994 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З 2001 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

14.04.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо протягом одного місяця, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 796, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Отже, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Позивач, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

14.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину в якому вказала, що вона з відповідачем з 22.09.2008 р. по 16.04.2012 р. перебували у шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою. Добровільно про сплату аліментів домовитися вдалося, але відповідач наполягає на законному оформленні документів про стягнення аліментів. Відповідач нікому аліменти не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. У звязку з цим позивач просила суд стягнути щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, в своїй заяві підтримала позовні вимоги, просила суд справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав повністю, просив суд справу розглянути без його участі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. [PERSON] та [PERSON] з 22.09.2007 р. по 16.04.2012р. перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС№040428 від 22.09.2007 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №019012 від 22.08.2006 р. та рішенням Токмацького районного суду Запорізької області №0824/877/2012 від 04.04.2012р., яке набрало законної сили 16.04.2012 р. Копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС№095892 від 04.09.2008 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Довідка виконкому Остриківської сільської ради №236 від 07.04.2015 підтверджує, що донька [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: Запорізька область Токмацький район с.Лугівка вул.Лугова, 29. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

14.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати право власності на ? частину житлового будинку [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], успадкований після смерті брата - [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона після смерті брата - [PERSON], як спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] помер брат позивача - [PERSON] (а.с. 5, 7, 9). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: ? житлового будинку [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки, виданої Піщівською сільською радою Новоград-Волинського району, згідно по господарської книги на момент смерті [PERSON] був зареєстрований у будинку [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та проживав разом із [PERSON] (а.с. 18). ? частина житлового будинку належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.1997 року, успадкована після смерті батька - [PERSON] Іншу ж 1/2 частину будинку успадкувала [PERSON] (а.с.8). У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на звернення позивача про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, пов'язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку (а.с. 12). Відповідно до повідомленням КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 17.02.2015 року № 253 право власності на вищевказаний будинок за померлим [PERSON] не зареєстровано. (а.с. 16). Враховуючи, те що правовстановлюючі документи на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не зареєстровано, але згідно господарської книги [PERSON] проживав та був зареєстрований у ньому, а тому визнання права власності на вище вказаний житловий будинок при встановлених обставинах можливе лише в судовому порядку. Приймаючи до уваги всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

14.04.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, зазначивши, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лугова, 17А. Відповідно до довідки у вказаному житлі зареєстрований відповідач [PERSON], який є її сином. Відповідач не мешкає в домоволодінні, його фактичне місце проживання невідоме. Добровільно знятися з реєстрації відмовляється. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному помешканні, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймають. В зв'язку з тим, що відповідач більш одного року не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується позивач просить суд визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лугова, 17А. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву (а.с. 31 - заява) позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлений у встановленому законом порядку ( а.с. 21, 24,25 29 - повідомлення). Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 22- заява). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку від 02.05.2006 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лугова, 17А (а.с. 7,12 копія договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку ). Згідно акту про фактичне не проживання особи у житловому приміщенні від 02.04.2015 року (а.с.7 копія акту) відповідач [PERSON] не проживає в вищевказаному житловому будинку з лютого 2014 року по теперішній час. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла абозаконом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживає у вищевказаній квартирі не користуються нею, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

14.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] та який зареєстрований 04.09.1990 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 157. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що кожний з них перебувають у повторному шлюбі. Від їх спільного подружнього життя мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося у зв'язку з відсутністю спільних інтересів для їх подальшого сумісного проживання, на теперішній час відповідач проживає у іншої жінки. За таких обставин вважає, що сім»я розпалася остаточно та поновлена бути не може, наміру продовження подружнього життя вона не має, на примирення не згодна. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливим та недоцільним, у зв»язку з чим вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] розірвати та її шлюбне прізвище залишити без змін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухваленні заочного рішення по справі не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, у відповідності до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення та розписка в отриманні судової повістки, про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 вересня 1990 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 157, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.7). Шлюб в обох повторний. Подружні відносини між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦСу, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved