Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

14 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 24.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 7 088,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кристування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов угоди позичальник повинна в період з «01» по «25» число кожного місяця надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості. Покликаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 15 901,65 грн., з яких: 6 228,84 грн. - заборгованість за кредитом, 3 229,26 грн. - заборгованість за відсотками, 4 733,85 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 1 709,70 грн. - штрафу та судові витрати в розмірі 1 378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позички, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З матеріалів справи судом встановлено, що 24.05.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої остання отримала кредит у розмірі 7 088,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кристування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.05.2015 року. Відповідно до умов угоди позичальник повинна в період з «01» по «25» число кожного місяця надавати банку грошові кошти в розмірі 354,73 грн. для погашення заборгованості (а.с.5-30). Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, передбачених Угодою та Умовами і правилами надання банківських послуг більше ніж на 31 день по зобов»язаннях термін яких не наступив, то заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення рахується простроченою, а тому позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1 709,70 грн. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди - при порушенні позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої передбачений Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Внаслідок невиконання [PERSON] умов Генеральної угоди в останньої виникла кредитна заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 30.05.2016 року становить 15 901,65 грн., з яких: 6 228,84 грн. - заборгованість за кредитом, 3 229,26 грн. - заборгованість за відсотками, 4 733,85 грн. - заборгованість за комісією, а також відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 1 709,70 грн. - штрафу (а.с.4). На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що за невиконання умов договору з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 901,65 грн., з яких: 6 228,84 грн. - заборгованість за кредитом, 3 229,26 грн. - заборгованість за відсотками, 4 733,85 грн. - заборгованість за комісією, а також 1 709,70 грн. - штрафу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 1 378,00 грн. сплачених судових витрат.

Outcome: approved