Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить поділити між нею та її колишнім чоловіком спільно набуте під час шлюбу майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 12 листопада 2013 року було розірвано. Шлюбний договір між ними не укладався. За час проживання в шлюбі було набуте майно, яке позивач просить поділити навпіл наступним чином. Виділити їй на праві приватної власності: СВЧ «Samsung» та витяжку «Руramida» вартістю 1121,00 грн., набір посуду «Zelmer» вартістю 1243,00 грн., холодильник «LG» вартістю 3976,00 грн., набір меблів вартістю 5700,00 грн., м'ясорубку вартістю 391,00 грн., всього на загальну суму: 12431,00 грн. Виділити відповідачу на праві приватної власності: пральну машину «Atlant» вартістю 2574,00 грн., плиту електричну вартістю 5368,00 грн., мобільний телефон «Nokia» та карти пам'яті «SanDisk» вартістю 1262,00 грн., дзеркало вартістю 849,00 грн., меблі економ для умивальника вартістю 1539,00 грн., змішувач вартістю 469,00 грн., всього на загальну суму: 12061,00 грн., а також стягнути з неї на його користь різницю у вартості виділеного майна у сумі 370,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати. Під час розгляду справи позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить поділити майно навпіл наступним чином. Виділити їй на праві приватної власності: СВЧ «Samsung» та витяжку «Руramida» вартістю 1121,00 грн., набір меблів вартістю 5700,00 грн., м'ясорубку вартістю 391,00 грн., меблевий гарнітур вартістю 17000,00 грн., а всього на загальну суму: 24212,00 грн. Виділити відповідачу на праві приватної власності: набір посуду «Zelmer» вартістю 1243,00 грн., холодильник «LG» вартістю 3976,00 грн., плиту електричну вартістю 5368,00 грн., дзеркало вартістю 849,00 грн., меблі економ для умивальника вартістю 1539,00 грн., змішувач вартістю 469,00 грн., всього на загальну суму: 24444,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості виділеного майна у сумі 232,00 грн. та судові витрати. Позивач та її представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили залишити його без задоволення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що за час шлюбу [PERSON] із [PERSON] останній ніде не працював та не отримував заробітку, працювала тільки [PERSON], а меблі та інше рухоме майно були придбані на кошти, які були подаровані їм на весілля. Також свідок показала, що у квартирі [ADDRESS] під час заїзду туди подружжя [PERSON] були відсутні будь-які меблі, і вона не була обладнана для проживання. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року до 12 листопада 2013 року, що підтверджуються свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу відповідно (а.с. 5-6). На підставі положень ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором або законом. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, враховуючи, що рухоме майно, яке є об'єктом спору, були придбані [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, то воно належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 372 ЦК України та ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Оскільки позивач у своїй позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог зазначила вартість майна, яке просить поділити, а відповідач та його представник у письмових запереченнях проти позову та в судовому засіданні лише заперечували проти задоволення позову в цілому, фактично не оспорюючи вартість спірного майна, суд вважає, що вартість вищезазначеного майна була визначена за погодженням сторін. Крім того, саме така вартість підтверджується дослідженими в судовому засіданні товарними чеками (а.с. 8-11, 16, 60-61). Відповідно, суд приймає вказану позивачем вартість майна. Що стосується посилань відповідача та його представника на ту обставину, що квартира [ADDRESS] була повістю обладнана для проживання і в ній вже були меблі, які належали батькам [PERSON], то дана обставина спростовується листом ТОВ «Управ-дом» та актами попереднього огляду приміщення приймання-передачі приміщення, якими підтверджується факт здачі в експлуатацію квартири без меблів та сантехніки (а.с. 62-71). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а майно, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, підлягає поділу між ними у рівних частинах наступним чином. За [PERSON] визнається право приватної власності на: СВЧ-піч «Gorenje MO17MW», витяжка «Pyramida WH 20-60 White» загальною вартістю 1121,00 грн., набір меблів «Вегас», який складається з дивану та пуфа, загальною вартістю 5700,00 грн., м'ясорубка «Maxwell MW-1252» вартістю 391,00 грн. та меблевий гарнітур, який складається з тумби, підставки під мийку, столешніци та навісних шафів, загальною вартістю 17000,00 грн., а всього майно на загальну суму: 24212,00 грн. За [PERSON] визнається право приватної власності на: набір посуду «Zelmer 653.00» вартістю 1243,00 грн., холодильник «LG GA-B409 VCA» вартістю 3976,00 грн., плита електрична «Gorenje EC 63398 BW» вартістю 5368,00 грн., дзеркало економ 65 см (р) вартістю 849,00 грн., меблі економ з умивальником 65 см Е65 вартістю 1539,00 грн., змішувач «Смарт-інлайн SM10350 6AA для умивальника, без донного клапана, хром» вартістю 469,00 грн. та набір меблів «Житлова кімната», який складається з тумби, ліжка 160*200, шафи та комода, загальною вартістю 11000,00 грн., а всього майно на загальну суму: 24444,00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача стягується різниця у вартості виділеного майна у сумі 232,00 грн. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору - 369 грн. 40 коп. (а.с. 1, 57).

Outcome: approved