Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

12 листопада 2020 року адвокат Склярук Т.Я., яка діє на підставі ордеру в інтересах [PERSON] , звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 08 червня 2018 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1110. В обґрунтування позову зазначено, що сімейні стосунки між сторонами припиненоз травня 2020 року, коли вони почали жити окремо, позивач поїхав до своєї країни, а відповідачка залишилась жити в Україні. Сторони зрозуміли, що вони різні люди, з різними характерами та поглядами на життя; у них різний менталітет та життєві цінності, через що були сварки, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги між ними. Шлюб існує формально, шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2020 року, відновлювати їх сторони не збираються. У судове засідання позивач, представник позивача - адвокат Склярук Т.Я. не з`явились. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду також надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2018 року, який зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1110. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved