Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

14.12.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачі послались на те, що відповідач [PERSON] разом із ними є співвласником квартири [ADDRESS]. Реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження спірним майном позивачі не можуть, оскільки [PERSON] влаштовує сварки, не впускаючи їх до спірної квартири, домовитись про порядок володіння та користування майном відмовляється. Позивачі стверджували, що звертались до правоохоронних органів з цього приводу, проте, вселитися в квартиру, належну їм на праві спільної часткової власності на час розгляду справи через заборону відповідача не представляється можливим. Враховуючи викладене, позивачі просили суд вселити їх в квартиру [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не перешкоджати їм в користуванні спірним майном, зобов'язати відповідача видати їм ключі від вхідної двері спірної квартири. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, пояснивши суду, що відповідач є добре обізнаною про право власності позивачів як співвласників спірної квартири, позивачі неодноразово намагались як мирним шляхом, так і з працівниками міліції вирішити спірне питання, що призводить до сварок. [PERSON] не впускає їх до квартири, мирним шляхом вирішити питання про порядок користування спірним майном відмовляється. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення № 6503303882310, телефонограма суду від 29.03.2016 року, зареєстрована в книзі телефонограм за № 154), про причини неявки суд не сповістила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками ? частини квартири [ADDRESS] Вказані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2015 року №47607163, №47607521. Власником іншої ? частини спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.2005 року № 3-2628 є [PERSON], яка на час розгляду справи проживає у спірній квартирі, що підтверджується поштовими відправленням про направлення судових повісток. Долі належні співвласниками є ідеальними, розділ спірного майна в натурі сторонами не проводився. Між сторонами склались неприязні стосунки з приводу спірного майна, відповідач перешкоджає позивачам у вселені до спірної квартири, в користуванні нею. Про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю сторони не домовились. Зазначені обставини, а також сам факт пред'явлення позивачами даного позову до суду свідчать про наявність перешкод в користуванні позивачами об'єктом права спільної часткової власності. Так, за статтями 317, 318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб'єкти права власності с рівними перед законом. Власник, згідно зі статтею 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджаться своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, факт наявності у сторін ідеальних долей у праві спільної часткової власності (відсутність розділу майна в натурі ), суд вважає вимоги позивачів про вселення та зобов'язання [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні квартирою [ADDRESS] обґрунтованими, роз'яснивши сторонам їх право на встановлення порядку користування спірним майном як за домовленістю, так і за рішенням суду відповідно до їх частки у праві спільної власності, право матеріальної компенсації, визначене ст. 358 ЦК України. Оскільки, за загальними положеннями ЦПК та ЦК України, правовою позицією Верховного Суду України (справа 6-110 цс12), суд може захистити цивільне право або інтереси особи способом встановленим статтею 16 ЦК України або іншим, встановленим договором чи законом, суд вважає вимоги позивачів про зобов'язати відповідача видати їм ключі від вхідної двері спірної квартири безпідставними, такими, що можуть бути реалізовані в порядку виконання судових рішень у спосіб, визначений на стадії виконання судового рішення. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави відповідно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial