Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 березня 2017 року у звязку із закінченням повноважень судді Саукової А.А. за наслідками повторного автоматизованого розподілу, цивільна права за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до\~\~[PERSON] про стягнення боргу у в сумі 11253,68 грн. передана для розгляду судді Семеновій Л.М. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 08 січня 2009 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконувала його умови та не сплачувала в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 31 серпня 2016 року за нею утворилася загальна заборгованість в сумі 11253,68 грн., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати (а.с. 16-18). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, пославшись на відсутність доказів отримання нею суми кредиту саме у зазначеному позивачем розмірі, доказів наявності заборгованості, а також на відсутність визначеного Договором строку погашення кредитного ліміту. Пояснила, що в кредит отримала лише 200 грн. В подальшому продовжувала користуватись карткою, строк дії якої становить до серпня 2017 року. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 08 січня 2009 року відповідач звернулась до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 30). Так, згідно Заяви - позичальник оформила кредитну картку виду «Універсальна», з кредитним лімітом 200 грн. (а.с. 30 зворотній бік). Відповідно до Довідки про зміну кредитного ліміту, останній з 12.09.2010 року змінювався до 3600 грн. (а.с. 29). Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2.5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості, що підлягає сплаті до 25 числа, наступного за звітним (а.с. 31) та що спростовує посилання відповідачки щодо відсутності в умовах договору, складовими якого є окрім заяви, памятка про умови кредитування та Тарифи, встановлених строків з повернення кредитних коштів. За даними витягу з Тарифів по картам «Універсальна 55 днів пільгового періоду», змінено умови кредитування, в тому числі розмір пені (а.с. 23). Згідно заяви позичальника, остання ознайомлена та погодилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 30 зворотній бік). Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту. Згідно п. 3.13 Договору у разі, якщо по закінченні строку дії договору, клієнт не заявив про відмову від продовження строку вкладу, він автоматично є продовженим та Ной самий строк. Пунктом 6.5 Умов та Правил клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених Договором. Відповідно до пункту розділу 8 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту. Згідно п.п.8.6 Умов, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів. Згідно з розрахунком заборгованості, скориставшись кредитними коштами, відповідач вчасно не сплачувала кредитну заборгованість, з 31 травня 2015 р. допустила систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим станом на 31 серпня 2016 року за нею рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 3424, 88 грн. та за процентами в розмірі 5616,72 грн. (а.с. 19), які відповідно до умов Договору та норм цивільного Закону підлягають стягненню в повному обсязі. Окрім цих сум, Банком нараховані пеня 1200 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 512,08 грн. (процентна складова). Штраф визначено у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. При цьому, нарахування штрафу у розмірі 5% від ціни позову не відповідає правовій природі штрафу, що визначена ч.2\~ст. 549 ЦК України. Окрім того, зі змісту довідки про умови кредитування вбачається, що умовами Договору також передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у виді пені (а.с. 23, 31). Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, у виді штрафу та пені, які є різновидами неустойки, тоді як особа не може нести двічі відповідальність за одне й те саме порушення, що гарантовано Конституцією України (ст. 61). Вказана правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13). Враховуючи вище викладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 10241,60 грн., з яких: заборгованість по кредиту 3424,88 грн., проценти 5616,72 грн. та пеня 1200 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також з урахуванням розяснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1253,98грн. (10241,60 грн. х 100/11253,68 грн. = 91 %; 1378 х 91 % = 1253,98 грн.)

Outcome: partial