Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON] (далі-заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У обґрунтування заяви зазначив, що він є сином [PERSON], однак у свідоцтві про його народження прізвище батька записано як «[PERSON]». Його мати [PERSON] проживала з його батьком [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1983 року по день смерті [PERSON], яка сталася [INFO] року у [ADDRESS]. За час спільного проживання у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO] та він, [PERSON], який народився [INFO] року, тобто через 5 місяців після смерті батька, у зв'язку з чим в його свідоцтві про народження прізвище батька записано «[PERSON]». Установлення факту родинних відносин між ним та померлим батьком заявнику необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву, посилаючись на обставини, зазначені у ній. Пояснив, зокрема, що, оскільки він народився вже після смерті батька, то у свідоцтві про його народження прізвище батька зазначено за прізвищем матері, тобто «[PERSON]», оскільки за видачею свідоцтва про народження звернулась лише мати. Представник заінтересованої особи - Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], посилаючись на те, що останній дійсно є сином померлого [INFO] року [PERSON], якого вона особисто знала. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, проте від них до суду надійшли заяви, у яких заінтересовані особи не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] та просять розглядати справу за їх відсутності. З'ясувавши усі обставини справи та перевіривши, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд установив наступне. Згідно з даними погосподарських книг за 1990-1995 роки, 1996 рік, які ведуться у Зведенівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали як чоловік та дружина разом з дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 30 жовтня 1996 року Зведенівською сільською радою Шаргородського району Віницької області (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова [ADDRESS], розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] (а.с. 15). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 31 липня 2018 року № 507 за померлим [INFO] року [PERSON], який постійно поживав і був прописаний в [ADDRESS], рахувалася земельна частка (пай), яка розташована на території [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом є дочка [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 16). Водночас заявник [PERSON] не може оформити спадщину по закону після смерті [PERSON], у зв'язку з не підтвердженням родинних відносин між ним та померлим, оскільки у свідоцтві про його народження прізвище батька записано як «[PERSON]», тоді як в свідоцтві про смерть його прізвище записано «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5, 10). Факт родинних відносин між заявником [PERSON], [INFO] та померлим [INFO] року [PERSON] як між сином та батьком підтверджується наступними доказами. Згадуваною раніше довідкою Виконавчого комітету Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 31 липня 2018 року № 507 (а.с. 16). Поясненнями заявника та представника сільської ради, наведеними вище. Показаннями свідка [PERSON], яка у судовому засіданні підтвердила, що з 1983 року проживала спільно з [PERSON], по день його смерті, яка сталася [INFO] року. За час спільного проживання у них народилося троє дітей, а саме: дочка [PERSON] (до одруження - [PERSON]) та сини [PERSON] і [PERSON] Також за життя [PERSON] було зачато ще одну дитину - [PERSON], який народився [INFO] року, тобто вже після смерті [PERSON] Оскільки на час народження заявника його батько помер, а за свідоцтвом про народження звернулась лише свідок як мати дитини, то новонародженому [PERSON] було присвоєно її прізвище «[PERSON]». Показаннями свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та [PERSON], які проживали спільно однією сім'єю і вели спільне господарство. За період спільного проживання у них народилося четверо дітей, наймолодший з яких - син [PERSON] народився після смерті [PERSON] Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно зі статтями 53, 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час відкриття спадщини, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 523 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Отже, суд вважає, [PERSON] дійсно є батьком заявника, що підтверджено поясненнями заявника та представника заінтересованої особи, показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими та перевіреними судом. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, адже від нього залежить реалізація його права на отримання спадщини після смерті батька, як спадкоємця по закону і іншого порядку його установлення немає. Зважаючи на усе вище викладене, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити, установивши факт, що [PERSON], який помер [INFO] року у [ADDRESS], був батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved