Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

13 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 29 вересня 2001 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що протягом останніх років сімейні стосунки з відповідачем погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Підставами для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Чоловік протягом тривалого періоду має шкідливі звички, внаслідок чого їх стосунки погіршились остаточно. З відповідачем спільного господарства не ведуть, їх шлюб фактично припинив існування. Чоловік проживає окремо від них з дітьми, участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей не бере. У зв`язку з викладеним вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Рішення про розірвання шлюбу вона прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятись з відповідачем вони намагалися неодноразово, однак все безрезультатно. Сторони у поданих до суду письмових заявах просили розгляд справи провести за їх відсутності, позивач підтримала позов, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 29 вересня 2001 року [PERSON] , 1979 року народження, та [PERSON] , 1983 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Яснопільщанським сільвиконкомом Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 5 (а.с. 5). Від подружнього життя сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Судом встановлено, що позивач разом з дітьми проживають без реєстрації місця проживання в [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] (а.с. 15). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, відмовляються від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку задоволенням позову та з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Outcome: approved