Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

13.11.2018 позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 22.11.2018 ухвалою суду відкрито провадження даній у справі у порядку спрощеного провадження, з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Поданий позов позивач обґрунтував тим, що 11 березня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.18 було розірвано. Вказує, що [INFO] у народилась донька [PERSON]. Зазначає, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.18 по справі №128/1000/18 [PERSON] відмовлено у задоволені позову до нього про стягнення аліментів на утримання доньки. Вказує, що під час розгляду справи №128/1000/18 судом було установлено, що їх дочка [PERSON] проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні. Оскільки між ними не досягнуто згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання доньки; відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, інших утриманців відповідач не має, відповідно до стану здоров'я та матеріального становища в змозі утримувати дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 10.12.2018, через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволенні позову, оскільки посилання у позові позивача що те, що донька [PERSON] знаходиться на його утриманні не відповідає дійсності. Вказує, що після реєстрації шлюбу сторони за спільні кошти почали будівництво житлового будинку в [ADDRESS]. Після закінчення будівництва вселились в будинок, де проживають по сьогоднішній день. Після розірвання шлюбу вона дійсно зверталась до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки у них з позивачем була домовленість, що вона з донькою переїде в м. Вінницю, а він буде сплачувати їй аліменти і за ці кошти він буде винаймати квартиру. Проте згодом він передумав і вона залишилась проживати з донькою в будинку, який належить їй та позивачу по справі на праві спільної сумісної власності. Зазначає, що позивач до позовної заяви надав довідку виконкому Вінницько-Хутірської сільської ради від 12.11.2018 року за №1885 про те що донька проживає з ним та знаходиться на його утриманні, однак на її думку дана довідка не відповідає дійсності. Вказує, що сторони проживають в одному будинку, з ними проживає і їх неповнолітня донька [PERSON]. Донька знаходиться також і на її утриманні. Зазначає, що як вона так і позивач по справі не мають постійного місця роботи, проте вона за свої доходи забезпечує доньку продуктами харчування, одягом, всім необхідним для нормального проживання та розвитку дитини. Тому, просить суд відмовити у задоволені позову. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі ; просить позов задовольнити з підстав зазначених у ньому та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечує з приводу задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи такого. Судом установлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2003 , який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.04.2018 -розірвано (а.с.4). [INFO] у сторін народилась дочка- [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.2018 у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- відмовлено, з підстав того, що наявні в матеріалах справи докази, свідчать про те, що донька сторін проживає та знаходиться на утримані батька [PERSON] (а.с.5-6). З довідки № 1885, виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 12.11.2018 року судом убачається, що неповнолітня донька сторін [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні (а.с. 8). В свою чергу , з довідки № 2036, виданої виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 10.12.2018 року судом убачається, що неповнолітня дочка сторін по проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 28). Вказана інформація підтверджується і довідкою № 1175, видана виконкомом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 26.07. 2018 року (а.с.29). Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі положень, викладених в ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проаналізував надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що неповнолітня [PERSON] , проживає ( проживала на час звернення позивача із даним позовом до суду-13.11.2018) разом із своїми батьками - сторонами по даній справі за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на їх утриманні, що підтверджено дослідженими судом довідками сільської ради : №1885 від 12.11.2018, № 2036 від 10.12.2018, № 1175 від 26.07. 2018. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено перед судом достатніми, належними та допустимими доказами, що їх спільна з відповідачем неповнолітня донька [PERSON] проживає (проживала на час звернення позивача із даним позовом до суду-13.11.2018) з ним окремо від матері та перебуває ( перебувала) лише на його утриманні позивача. Тому, у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: dismissed