Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

14 серпня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування в сумі 100 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 27 жовтня 2013 року сторони уклали договір страхування належного позивачу житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. 9 лютого 2014 року в будинку сталася пожежа, внаслідок якої він був пошкоджений. Представник страхової компанії здійснив виїзд на місце пожежі, оглянув будинок та склав відповідний акт. З метою отримання страхової суми позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому коштів у сумі 100 000 грн. Однак листом від 26 травня 2014 року страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування в зв'язку з тим, що в будинку ніхто постійно не проживав. Такі доводи відповідача вважає надуманими, а відмову у виплаті страхового відшкодування порушенням його прав внаслідок невиконання страховою компанією взятих на себе зобов'язань за договором страхування. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 100 000 грн. страхового відшкодування та судові витрати по справі. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач пояснив, що відмова страхової компанії «Провідна» у виплаті страхового відшкодування суперечить умовам договору страхування, а наведені в ній мотиви є надуманими та нічим не підтвердженими. Належний йому будинок був житловим та використовувався за призначенням. Оскільки після розлучення позивач залишив спільний будинок дружині, тому виникла потреба в придбанні нового житла. Для цього він купив старий житловий будинок в с. Клітицьк Камінь-Каширського району, який з часом мав намір відремонтувати. Договір купівлі-продажу укладався в усній формі шляхом отримання від продавця письмової розписки про отримання коштів. Окрім даного будинку іншого житла в нього немає за винятком обладнаної для тимчасового проживання кімнати на належній йому тваринницькій фермі в сусідньому с. Яловацьк, де він час від часу ночує. Тому посилання відповідача як на підставу у відмові у виплаті страхового відшкодування на ту обставину, що страхувальник або члени його сім'ї не проживали в застрахованому будинку більш ніж 60 днів поспіль, є безпідставними. Також заперечив, що використовував житловий будинок у підприємницькій діяльності, лише напередодні пожежі надав будинок працівникам для їх зігріву. Крім того, вказав, що при укладенні договору страхування житлового будинку надав усі необхідні відомості щодо правового статусу нерухомого майна, його технічного стану та порядку використання, які вимагав від нього представник страховика. Водночас, останній мав можливість оглянути житловий будинок особисто і висунути додаткові умови при укладенні договору страхування. Однак даний договір страхування був укладений на відомих сторонам умовах і на даний час є чинним. Тому оскільки застрахований житловий будинок був фактично знищений внаслідок пожежі, а відтак страховий випадок мав місце, тому просить стягнути з відповідача в свою користь 100 000 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, відмовляється від проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки об'єкта дослідження вже не існує: він розібрав залишки житлового будинку та очистив місце забудови. Разом з тим, вважає, що для визначення суми страхового відшкодування достатньо зібраних представником страхової компанії відомостей, якими той на даний час володіє. Представник відповідача Коневалик А.В. позовні вимоги не визнав. Вказав, що страхова компанія «Провідна» відмовила позивачу в виплаті страхового відшкодування внаслідок порушення останнім умов договору страхування. Зокрема, позивач не повідомив представника страхової компанії, що не є власником житлового будинку по [ADDRESS] та не має на нього належних правовстановлюючих документів. Даний будинок позивач використовував для розміщення в ньому найманих працівників, а отже фактично для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, ні позивач, ні члени його сім'ї не проживали в даному будинку більше ніж 60 днів поспіль. Наведене є порушенням пунктів 11.2.2.6, 11.2.2.7 договору страхування. Крім того, відповідач не вважає пожежу в належному позивачу житловому будинку страховим випадком, оскільки згідно довідки Клітицької сільської ради житловий будинок знаходився в аварійному стані, що згідно п. 9.1.1.1 договору є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. З цих же підстав страховою компанією й не проводився обрахунок суми заподіяних позивачу збитків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що займає посаду провідного інспектора Камінь-Каширського РВ УДСНС України в Волинській області. До його обов'язків входить огляд місця пожежі, визначення ймовірної її причини, орієнтовного розміру збитків та складення акту про пожежу. 9 лютого 2014 року він отримав повідомлення про пожежу в житловому будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. Наступного дня зранку він виїхав на місце, де спільно із власником житлового будинку [PERSON] оглянули місце пожежі та склали відповідний акт. Усі вказані ним у акті дані визначені орієнтовно, оскільки точну причину пожежі встановлюють лише органи внутрішніх справ, а дійсний розмір збитків - відповідні експертні установи. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом установлено, що 27 жовтня 2013 року в м. Камені-Каширському між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» був укладений договір добровільного комплексного страхування житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 37). Предметом даного договору є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням вказаним вище нерухомим майном. Страховий платіж становить 510 грн., а страхова сума була визначена в розмірі 100 000 грн. Даний договір недійсним у встановленому законом порядку не визнавався та є чинним. З висновку та матеріалів перевірки по факту пожежі № 286 (а.с. 62-67) встановлено, що 9 лютого 2014 року близько 3 год. в належному [PERSON] житловому будинку виникла пожежа, внаслідок якої був повністю знищений дах будинку та пошкоджено 50 відсотків стін. Причина пожежі - несправність пічного опалення. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до п. 8.1.1. Договору пошкодження або знищення застрахованого майна внаслідок пожежі є страховим випадком, з настанням якого у страховика виникає обов'язок виплатити страхове відшкодування. Винятком цьому є пошкодження або знищення майна, яке перебувало в аварійному стані (п. 9.1.1.1. Договору). Беручи до уваги зазначену в висновку перевірки № 286 причину пожежі - несправність пічного опалення, а також той факт, що застрахований житловий будинок знаходився в аварійному стані, що підтверджується довідкою Клітицької сільської ради від 14 жовтня 2013 року № 805 (а.с. 35), суд приходить до висновку, що пожежа в житловому будинку позивача, внаслідок якої він був пошкоджений, не є страховим випадком в розумінні п. 8.1.1. Договору, оскільки було пошкоджене майно, яке перебувало в аварійному стані. Тому у відповідності до п. 9.1.1.1. Договору страховик звільняється від виконання обов'язку щодо сплати страхового відшкодування. Позивач, у свою чергу, не надав суду належних доказів того, що причиною пожежі стала інша обставина ніж та, що вказана в офіційному висновку перевірки по факту пожежі. Розібравши залишки пошкодженого будинку та відмовившись від проведення судової будівельно-технічної експертизи, позивач позбавив також і суд можливості перевірити існуючу на даний час версію виникнення пожежі. Твердження позивача про те, що судову експертизу для визначення ступеня пошкодження житлового будинку та розміру заподіяних пожежею збитків можливо провести на підставі відомостей, що зібрані представниками страхової компанії, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування лежить саме на позивачеві, який мусить довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Разом з тим, посилання представника відповідача на той факт, що житловий будинок по [ADDRESS] не належить [PERSON] на праві приватної власності, оскільки його майнові права не зареєстровані у встановленому законом порядку, як на ознаку нікчемності договору страхування, суд вважає безпідставними, зважаючи на наступне. Згідно зі статтями 980, 982 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Як вбачається з доданих до договору страхування матеріалів, єдиним існуючим на момент укладення правочину документом, який свідчить про належність житлового будинку [PERSON] була довідка Клітицької сільської ради від 14 жовтня 2013 року № 805 (а.с. 35), в якій зазначено, що житловий будинок по [ADDRESS] належить позивачу без правовстановлюючих документів. Однак, дана обставина не стала перепоною для представника страхової компанії «Провідна» укласти договір страхування на таких умовах. Тому відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування з тої причини, що позивач не є титульним власником житлового будинку є безпідставною. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів той факт, що пожежа, яка виникла в належному йому будинку та частково пошкодила будівлю є страховим випадком згідно п. 8.1.1.1. договору страхування від 27 жовтня 2013 року, а останньому в результаті цього заподіяна майнова шкода на суму 100 000 грн. Відмовляючи в задоволенні позову, суд не бачить підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Outcome: dismissed