Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

13 серпня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 лютого 1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували в Воробіївській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до судового засіданняподала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач [PERSON] не подав, однак до судового засідання подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23 лютого 1985 рокусторони зареєстрували шлюб в Воробіївській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім`я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтованими, а тому задовольняє позов. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору та те, що [PERSON] не просить стягнути судові витрати на її користь, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивачку.

Outcome: approved