Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

14 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 жовтня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 435. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, в червні 2015 рокуз причини постійних сварок вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть.Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна не заявлено. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання позовних вимог; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 07 жовтня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 435(а.с. 8). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Подружні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами припинено в червні 2015 року з причини постійних сварок, сторони не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, підстав для надання строку на примирення немає, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу між ними, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітніх дітей, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачці, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved