Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

14.02.2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою з подальшим уточненням до Карналіївської сільської ради (далі по тексту - відповідач) про встановлення факту та прийняття спадщини(а.с.1-3). Так, позивач просить суд: - встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є його тіткою; - визнати сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] , який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «МАЯК», за номером № 83 від 22.11.1996 року серії ОД № 0103083, внесений на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 523/96 від 24.09.1996 року - втраченим; - визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлій [INFO] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «МАЯК» у селі Карналіївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 6,0 в умовних кадастрових гектарах, згідно із Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0103083 . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/901/20 за позовом [PERSON] до Карналіївської СР про встановлення факту та прийняття спадщини. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.22-23). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2019.2019 року залучено до участі у справі № 495/7995/19 за позовом [PERSON] та [PERSON] до Новоцаричанської СР про встановлення факту та прийняття спадщини(а.с.20-23). Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але його представник - адвокат - Волощук Т.В. подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.39). Відповідач - Карналіївська СРв судове засідання не з`явилася, але її представник подав до суду заяву, згідно просив справу розглянути за відсутністю представника Карналіївська СР (а.с.38). Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, [PERSON] звернувся до суду з позовом до Карналіївської сільської ради про встановлення факту та прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] - тітка [PERSON] , про що свідчить копія актового запису про смерть № 5, 10.02.1997 року (а.с.30). Після смерті [PERSON] залишилося майно у вигляді паю в землях КСГП «МАЯК» у розмірі 6,0 умовних кадастрових гектарах. Позивач вказує, що він звернувся до Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області з метою оформлення спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується відповідною нотаріальною відповіддю № 15/02-17 від 05.02.2020 року (а.с.9). Крім того, позивач зазначає, що було втрачено свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] , актовий запис № 5, а подальше намагання отримання дублікату є неможливим, так як йому необхідно довести родинний зв`язок з померлою тіткою. За твердженням позивача він є єдиним спадкоємцем своєї померлої тітки, який має намір оформити спадкові права на майно померлої, однак недоведеність родинного зв`язку з тіткою та відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливлює здійснити оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту та прийняття спадщини. Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб. Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка. Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання, єдиним спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , який претендує на спадщину за законом є [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] про встановлення факту та прийняття спадщини, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved