Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

14 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини: 17.07.2010 р. був зареєстрований шлюб між сторонами. Від даного шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. У позові зазначається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як працює на підприємстві, де отримує стабільну заробітну плату. Посилаючись на ст.ст. 180, 183 СК України, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення аналогічні викладеним, наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлено: 17 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області в книзі реєстрації шлюбу 17.07.2010 р. зроблений відповідний актовий запис за № 95. Шлюб на час розгляду справи не розірваний. Відповідно до Свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 17 березня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками дитини [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 17 березня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 76. З пояснень сторін з'ясовано, що на теперішній час сторони спільно не мешкають, дитина находиться на утримання позивача, відповідач має щомісячний дохід у розмірі 2 000, 00 грн. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей випливає із вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дитинство охороняється державою. За змістом ст. 181 СК України способи утримання дитини визначаються батьками самостійно. У випадку недосягнення згоди та у разі невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом сторони у досудовому порядку не досягли згоди, щодо способів утримання дитини, а тому аліменти на дитину підлягають стягненню в судовому порядку. На підставі ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючі до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує коштів на утримання, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою та має постійну роботу, а також враховуючі згоду відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від суми його доходів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.180-184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved