Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

13.05.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] від 13.05.2021 року про розірвання шлюбу в якій вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 16.03.2002 року Летичівським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції, актовий запис №13. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 16.03.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в низі реєстрації актів про одруження того ж дня зроблено відповідний запис за №13. З початку подружнього життя відносини з відповідачем були відносно нормальними, проте згодом спільне життя не склалось, з вини відповідача, стали постійно виникати конфлікти, причиною стало те, що вони з відповідачем люди різного характеру, не можуть дійти згоди при вирішенні побутових, сімейних та інших життєвих питань, кожний має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, відповідач перестав розуміти її як людину, як члена сім`ї, жінку, став періодично зловживати алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння влаштовував сварки, висловлював безпідставні нарікання, застосовував до неї насильство психологічного та фізичного характеру. Її неодноразові прохання змінити ставлення до сімейно-шлюбних стосунків не дали жодних результатів, вони перестали вести спільне господарство. Через конфлікти відповідач залишив місце спільного проживання і вже продовж останніх семи років вони проживають окремо. 24.05.2021 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача адвокат Мариняк М.В. надав письмову заяву від 27.07.201 року про розгляд справи за його відсутності та у відсутності його довірительки [PERSON] , без фіксування судового засідання технічними засобами, наполягають на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », не заперечують проти заочного вирішення справи та винесення заочного рішення. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, оскільки відповідач, будучи повідомленим 30.06.2021 року та 16.07.2021 року про розгляд справи 16.07.2021 року та 27.07.2021 року належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, в судове засідання не з`явився, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до змісту ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином\~ повідомленого\~ про\~ дату, час і місце судового засідання,\~ який не повідомив причини неявки, не подав\~ відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16.03.2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 16.03.2002 року, виданого Летичівським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції, актовий запис №13 від 16.03.2002 року. Ч.1ст.24 СК України встановлюється, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. В силу ч.3 ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також судом встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей, протягом останніх семи років проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що за таких умов подальше, спільне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі вище викладеного та

Outcome: approved