Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

13 жовтня 2020 року позивачка [PERSON] , в інтересах та від імені якої діяв адвокат Чернишов А.В., звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що [INFO] у м. Харцизьк Донецької області помер її батько - [PERSON] , після смерті якого залишилась спадкове майно, у тому числі недоотримана пенсія. У встановленому порядку позивачка звернулась до нотаріальної контори та 14.08.2020 року приватним нотаріусом Чекідою О.А. була відкрита спадкова справа. Але відповідачем була надана нотаріусу відповідь, що оскільки сплив трирічний термін з дня смерті [PERSON] визначений ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суми пенсії, що належали [PERSON] і залишилися недоотриманими у зв`язку із його смертю, - відсутні. Вважає такі дії відповідача незаконними та просила суд визнати протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати позивачу [PERSON] недоотриманої пенсії, яка є спадковим майном її померлого батька [PERSON] та зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити їй недоотриману пенсію яка є спадковим майном її померлого батька [PERSON] та стягнути з відповідача судові витарти. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання не з`явився, надав лист-відзив у якому також посилався на відсутність підстав для виплат позивачки у зв`язку із спливом трирічного строку з дня смерті спадкодавця у відповідності до ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Також зазначив, що з приводу отримання спадкової пенсії після смерті [PERSON] до ОУПФУ ніхто не звертався та запитів нотаріуса до УПФУ не надходило (а.с.52). З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 77 років в місті Харцизьк Донецької області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17 серпня 2019 року, видане Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, та складений відповідний актовий запис № 33 (а.с.16). [PERSON] з 09 грудня 2014 року перебував на обліку, як особа, яка тимчасово переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою №14250-21407 від 09.12.2014 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, а також на обліку у Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та був знятий з обліку у зв`язку із смертю (а.с.15). Ці обставини повністю визнаються сторонами. Позивач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.1962 року (актовий запис № 602 від 05.09.1962 року складений Харцизьким районним бюро ЗАГС), свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.1981 року (актовий запис № 518 від 19.09.1981 року складений відділом ЗАГС м. Харцизьк Донецької області). 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чекіда О.А. за заявою позивачки була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] та направлено запит до відповідача про надання інформації щодо повного розміру недоотриманої пенсії батька позивачки. Електронним листом від 03.09.2020 року, підписаним першим заступником начальника управління Гавриш О.М., відповідач, із посиланням на ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повідомив, що оскільки сплинув термін, визначений статтею, суми пенсії, що належали [PERSON] і залишились недоотриманими у зв`язку із його смертю, відсутні (а.с.22). Таким чином, наведені у листі відповідача доводи про неотримання запитів нотаріуса спростовані. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц та від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18, а також у зразковій справі ухвалене Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 03 травня 2018 року у справі № 805/402/18, яке залишено без змін Великою Палатою Верховного Суду (Постанова від 4 вересня 2018 року) і набрало законної сили 4 вересня 2018 року. Також суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України відносить до юрисдикції загальних судів.

Outcome: approved