Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

13 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.02.2016р. (а.с. 24) в якій позивач просить суд визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим будинком за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Ременів, вул. Зарічна, 2. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку №2 по вул. Зарічна в с. Ременів, а відповідач зареєстрований у цьому будинку в результаті укладення шлюбу з [PERSON] 24.10.1996р. Зазначає, що після реєстрації шлюбу у них народилися діти, які також проживають за цією адресою. Однак, 19.09.2006р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а сам він починаючи з 2002 року в будинку не проживає і місце його проживання невідоме. У звязку із тим, що відповідач не проживає в будинку, але є зареєстрованим, просить суд задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без її участі враховуючи її похилий вік та стан здоровя. Третя особа в судове засідання також не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце судового слухання. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом надсилання повістки поштовим звязком та публікації оголошення в пресі. З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на відсутність заперечення позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Будинок №2 по вулиці Зарічна в с. Ременів Камянка-Бузького району Львівської області належить на праві власності позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок від 26.12.1988р. (а.с. 4). В даному будинку зареєстровані у встановленому законом порядку позивачка [PERSON], третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 8-11). Із свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.09.2006р. видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що вчинено актовий запис №99 від 19.09.2006р. (а.с. 13). Як стверджується довідкою виданою Ременівською сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області від 01.04.2015р. №214р. (а.с. 6), актом жителів села Ременів від 10.12.2015р. (а.с. 7) та довідкою Камянка-Бузького РС ГУ ДМС України у Львівській області від 25.02.2016р. №313 (а.с. 27) відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] з 2002 року. Вирішуючи питання про те, які норми норм матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить із того, що спір виник з-приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України. Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи той факт, що відповідач відсутній понад один рік у спірному будинку, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, то суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування зазначеним вище житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю, як такі, що є підставними та обґрунтованими. На підставі ст. ст. 16, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved