overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

13.02.2010р. сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції, актовий запис № 7. Від шлюбу мають сина- [PERSON], [INFO].н.. Посилаючись на несхожість характерів, конфлікти, зловживання відповідача алкогольними напоями, байдуже ставлення до дитини, окреме проживання з липня 2014року, [PERSON], звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності про надання строку для примирення і після закінчення строку для примирення наполягають на розірванні шлюбу. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин і у наданий 24.02.2015р. судом строк для примирення примирення не настало. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому, його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

13.02.2014 р. [PERSON], звернувся з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 24 травня 1980 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 травня 1980 року зареєстрував шлюб з відповідачкою про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося, сторони виявилися людьми з різними поглядами на життя та на майбутнє. З часом відносини між сторонами зіпсувались, часто виникали суперечки. На даний час сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, хоч і проживають за однією адресою, тому примирення з відповідачкою неможливе. Збереження вказаного шлюбу суперечить інтересам як самого позивача так і дітей. У зв'язку із наведеним позивач змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, заперечень на позовну заяву суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 24 травня 1980 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу в сторін народились двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося. Між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, вони не ведуть спільного господарства, подружніх відносин не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як сторін, так і інтересам їхніх дітей, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

13.02.2014 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 18 липня 2008 р. Від шлюбу у них народилась двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, що призвело до того, що вони не проживають разом та не підтримують подружніх стосунків. У позивача відсутнє почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 18.07.2008 р. Цей шлюб для них є першим. Судом встановлено, що сторони не бажають більше перебувати у шлюбі, відповідач проживає окремо від сім'ї, не підтримують подружніх обов'язків. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були б неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

13.02.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору міни нерухомого майна. У заяві позивач вказувала, що 21.11.1997 року між нею та [PERSON] був укладений договір міни нерухомого майна за №410, відповідно до якого вони здійснили обмін квартири [ADDRESS] на 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS]. Договір зареєстрований на Товарній Біржі «Нерухомість-Сангай» від 21.11.1997року. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає їй (позивачу) в даний час розпорядитися квартирою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. У судове засідання відповідачка не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 21.11.1997 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір міни нерухомого майна. Згідно договору сторони здійснили обмін квартири [ADDRESS] (належної [PERSON].) на 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS] (належну [PERSON].). Даний договір був оформлений на Товарній Біржі «Нерухомість-Сангай» і зареєстрований за №410 від 21.11.1997року, а також 08.12.1997р. у МБТІ за реєстр.№19276. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

13.02.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини доходу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 22.11.2003р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

13.02.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини доходу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 22.11.2003р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

13.02.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону і до його повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. Позивачка до суду не з`явилась, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги задовільнити в повному обсязі (а.с. 9). Відповідач до суду не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 14). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в сумі 500 грн. на місяць, яка підлягає індексації відповідно до закону, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття сина, - в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2012 р., за яким [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON](а.с.5); - довідкою Гайсинської міської ради № 535 від 11.02.2014 р., за якою син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

13.02.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом одного року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.17). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

13.02.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом десяти років з відповідачкою разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажає; неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовольнити (а.с.13). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.10). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом десяти років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом десяти років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

13.02.2014 р. до суду заявлено цей позов, в якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх семи років вони з відповідачкою подружніх стосунків не підтримують, разом не живуть, миритися категорично не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з ним, спірного майна не мають. Відповідачка в судове засідання вдруге не з'явилася, хоча належно була повідомлена про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення справи не заявляла. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, понад сім років вони подружніх стосунків не підтримують, позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, неповнолітня дитина проживатиме з ним, спірного майна не мають; відповідачка в судові засідання 29.04.2014 р. та 14.05.2014 р. не з`явилася, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надала, клопотань про надання строку для примирення з позивачем та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, подружніх стосунків понад сім років не підтримують та разом не живуть, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Шахтарської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності, яким просив зазначити в резолютивній частині свій ідентифікаційний податковий номер. Сторони в судове засідання не з'явились. про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні встановлено наступне. 26.12.2013 року Шахтарським міськрайонним судом по справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Шахтарської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності ухвалене рішення, яким виділено в натурі із комплексу овочевої бази [ADDRESS], будівлю картофелесховища під літерою А із зміною загальної площі з 981,4 кв.м на 2 442,1 кв.м.; визнано за [PERSON] право власності на картофелесховище під літерою А загальною площею 2 442,1 кв.м, розташоване за адресою: [ADDRESS]. У відповідності з ч.1 ст.220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які приймали участь у справі, або з власної ініціативи прийняти додаткове рішення, якщо з будь-якої позовної вимоги з приводу сторін якої сторони надавали докази і пояснення, не прийнято рішення. У зв'язку з цим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно. Позов обґрунтував тим, що він і відповідачка перебували у шлюбі, який 09.07.2012 року був розірваний рішенням Біляєвського районного суду Одеської області. Відповідачка та позивач від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. Відповідачка участі в утриманні дитини не приймає. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Висловив згоду на заочне вирішення справи Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Заяв, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, що на теперішній час він є студентом 1-го курсу «Донбаського державного педагогічного університету», філологічного факультету російсько-українського відділення, строк навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 р., навчається на бюджетній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач, який є його батьком, не надає йому матеріальної допомоги. Просив стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено у суді, та згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився у м. Слов'янську Донецької області [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) [PERSON] є студентом І курсу «Донбаського державного педагогічного університету» ІІІ-ІV рівня акредитації, денного відділення, термін навчання з 01.09.2013 р. по 30.06.2017 р. (а.с. 4). Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON] навчається на денному відділенні «Донбаського державного педагогічного університету» ІІІ-ІV рівня акредитації, термін навчання до 30.06.2017 року, а відповідач [PERSON] має нормальний стан здоров'я, на час розгляду справи в суді нікому аліментів не виплачує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial