overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 23.07.2015 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Представник позивача вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити, строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільне господарство не ведеться з березня 2016 р. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала, просила розірвати шлюб із позивачем, строк на примирення просила не надавати. Вказала, що спільне господарство не ведеться з березня 2016 р. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 23.07.2015 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-БВ № 156652, актовий запис № 1285. Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 262653. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі, при цьому відповідач не заперечує проти такого розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть з березня 2016 р., вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 року. Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Мотивом для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та неможливість продовжувати спільне життя. Фактично шлюбні відносини у подружжя припинилися, оскільки сторони не можуть спільно вирішувати найважливіші питання сім'ї. Зобов'язання щодо спільної побудови сімейних відносин між подружжям вже давно не виконуються. Спільне господарство подружжям не ведеться. Щодо місця проживання дитини спору немає. Дитина буде проживати разом з позивачкою. Відповідач зможе приймати участь у вихованні дитини, позивач перешкод у спілкуванні з дитиною чинити не збирається. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, де підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву до суду, де визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Мотивом для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння та неможливість продовжувати спільне життя. Фактично шлюбні відносини у подружжя припинилися, оскільки сторони не можуть спільно вирішувати найважливіші питання сім'ї. Зобов'язання щодо спільної побудови сімейних відносин між подружжям вже давно не виконуються. Спільне господарство подружжям не ведеться. Щодо місця проживання дитини спору немає. Дитина буде проживати разом з позивачкою. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Примирення між сторонами неможливе, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, актовий запис №279. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені в серпні-вересні 2016, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили в серпні - вересні 2016 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 01.04.2012 померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: с. Петрівське, вул. Червоних партизан, 5 Козелецького району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець за законом спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без участі позивача. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити судове засідання без її присутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 01.04.2012 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 187625, видане 03.04.2012 виконавчим комітетом Рудьківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: с. Петрівське, вул. Червоних партизан, 5 Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її мати позивач у справі [PERSON], родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЕЛ № 266503, виданого 04.11.1989 /а.с. 5/. Згідно довідки виданої Рудьківською сільською радою Бобровицького району Чернігівської області за вих. № 03-25/446 від 26.08.2016, [PERSON] проживала разом з матірю [PERSON] без реєстрації за адресою: вул. 30-річчя Перемоги с. Рудьківка Бобровицького району Чернігівської області /а.с. 12/, тому спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв в силу вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на зазначений будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами мотивуючи їх тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, проте, на даний час не може прийняти спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, який, як він вважає пропустив з поважної причини, тому за захистом свого права вимушений звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розгляд справи проводити за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розгляд справи проводити за відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Козелецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області) /а.с. 7/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимічного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 247705 (а.с.6). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обовязків по утриманню та вихованню сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 04 липня 2012 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 431, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.4). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.36-37), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2012 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 431, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 286186 (а.с.9). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 498387, виданим Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.10). Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній, діти мешкають з позивачем. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у жовтні 2014 року у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 06 жовтня 1990 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 754, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2013 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.11). Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 1990 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 754, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії V-НО № 469647 (а.с.3). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони з грудня 2013 року припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 02.04.2005 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №328. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Втрачено почуття любові. Шлюбні відносини припинені з 03 квітня 2014 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач проживає з іншим чоловіком, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 квітня 2005 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №328, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.7). Шлюбні відносини припинені з 03 квітня 2014 року, втрачено почуття любові, взаєморозуміння. Позивач проживає з іншим чоловіком. Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не змінювала прізвище під час державної реєстрації. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved