overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

14 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул.. Леніна, 92/А. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.07.2015 р. о 15 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.07.2015 р. о 15 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Прокопенко лікарні КУ «Новомосковська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, відмовляється від їжі, вважає, що йому поробили на смерть, запечатали. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний шизофреноподібний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

14 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивує тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 07 грудня 2007 року, актовий запис №76 у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння щодо обов'язків чоловіка та дружини в сім'ї. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують. За таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позов визнає, просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району, актовий запис №76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.5). В період шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини справи визнані сторонами, а також те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачкою, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на їх взаємовідносини та виховання і розвиток їхньої дитини. Суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу залишити своє прізвище «[PERSON]», що підлягає задоволенню, так як відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

14 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 293. Від даного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO]. та дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2014 року в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати, відповідач визнала позов, не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила залишити після розлучення прізвище «[PERSON]» Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). З пояснення сторін та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з червня 2014 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

14 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 16 вересня 2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачкою припинені з березня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згодний. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не зявилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також вказала, що на розірвання шлюбу згодна, просить після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 433072, повторно виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 426. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині присвоїти Кирилюк. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

14 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 07 грудня 2008 року Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 16. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають разом, але спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, Харченко. Відповідач [PERSON] в судове засідання причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 07 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 16 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП № 168741 (а.с. 8), доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП № 088877 (а.с. 9). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявка відповідача в судове засідання, є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

14 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 вересня 1999 року Петрівським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 39. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені наприкінці квітня 2015 року, в зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на сімейне життя та вирішення сімейних проблем, несумісність характерів. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснив, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з кінця квітня 2015 року, просив шлюб розірвати та залишити позивачу після розлучення прізвище «[PERSON]», а відповідач [PERSON] визнав позов повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу з мотивів, викладених у позовній заяві. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). З пояснення сторін та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили наприкінці квітня 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

14 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді домоволодіння №63 по вул. Береговій в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, після смерті її мати [PERSON], яка померла 16 вересня 2012 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності та постановити рішення згідно діючого законодавства. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення адресату в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті своєї матері [PERSON], [INFO], померлої 16 вересня 2012 року, про що свідчить актовий запис про смерть № І-КИ від 17 вересня 2012 року (а.с. 6). Факт спорідненості між спадкодавцем і спадкоємцем, підтверджено свідоцтвом про народження 11 лютого 1947 року [PERSON], батьками якої записані: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії заповіту, складеного 06 квітня 2009 року [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 286, все своє майно спадкодавець заповів [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України, спадок відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадку є день смерті особи або день з якого вона оголошена померлою. Таким чином спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 16 вересня 2012 року (а.с. 6). Статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, як спадкоємця за заповітом. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з посиланням на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини (а.с. 5). Як передбачено ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що, встановлений законом строк [PERSON] пропустила з поважних причин, оскільки є юридично неосвіченою особою, та помилково вважала, що нею прийнято спадщину за заповітом у фактичному розумінні, а нотаріальне оформлення вважала можливе у будь-який час, а тому вона має право на визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

14 липня 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони уклали шлюб 10.02.2005 року, який зареєстрували у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №32, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з 2014 року, спору про розподіл майна не мають, дитина мешкає з відповідачкою, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у його відсутності, а також зазначив, що строк на примирення з позивачем надавати недоцільно, оскільки він вже створив іншу сімю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірванні шлюбу з позивачем, однак зазначила, що не згодна з посиланнями позивача щодо добровільного розподілу майна та для вирішення даного питання буде звертатися до суду, не заперечувала, що дитина проживатиме з нею, просила суд залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 10 лютого 2005 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) зареєстровано шлюб у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №32, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки він створив іншу сімю, проживає з 2014 року окремо від відповідача, шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки позивач та відповідач не мають спору про місце проживання дитини [PERSON], [INFO], позивач зазначає, що дитина проживає з матірю та сторони не заперечують щоб дитина і надалі проживала з відповідачкою, суд приходить до переконання, про необхідність визначення місця проживання дитини [PERSON] з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

14 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості , посилаючись на те, що згідно до укладеного договору 03.04.2013 року Публічне Акціонерне Товариство « БРОКБІЗНЕСБАНК » , та [PERSON] уклали кредитний договір №20121126180045 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE (надалі - Кредитний договір). За умовами Кредитного договору передбачено наступне. 03.04.2013 року Відповідно пункту 1.1. Кредитного договору Банк, на підставі заяви Позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає Позичальнику не персоніфіковану платіжну картку МИТТЄВОГО ВИПУСКУ VISA INSTANT ISSUE, відкриває спеціальний картковий рахунок [NUMBER] (далі за текстом - СКР) в гривні та здійснює його обслуговування. Крім того , 03.04.2013 року була укладена додаткова угода №1 (далі - Додаткова угода) до Кредитного договору, якою регламентовано кредитні відносини, про наступне. Згідно пункту 1. Додаткової угоди спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Згідно пункту 2 Додаткової угоди, на умовах, які визначені Додатковою угодою, Банк надає Позичальнику грошові кошти (далі - Кредит) шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 20 000,00 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., на строк з 03.04.2013 р. по 02.04.2015 р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 32,00 % річних на споживчі цілі. Відповідно до п. З Додаткової угоди передбачено графік зменшення ліміту кредитної лінії. На виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк надав Позичальнику Кредит, що підтверджується доданою до позовної заяви випискою по СКР. Таким чином Банк виконав свої зобов'язання перед Позичальником за Кредитним договором в повній мірі , надавши Відповідачеві кредит. Станом на станом 12.05.2015 р., загальна заборгованість Позичальника за Кредитним договором становить 62 307,62 грн. та складається із: заборгованості по кредиту - 19 397,62 грн.;заборгованості за процентами - 11 020,86 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 12 028,30 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 4 019,10 грн.; суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 10 734,31 грн.;суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах - 4 355,20 грн.; три проценти річних згідно статті 625 ЦК України (по заборгованості за кредитом) - 563,83 грн.; три проценти річних згідно статті 625 ЦК України (по заборгованості за процентами) - 188,40 грн. Просять стягнути з відповідача дану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю , проти винесення заочного рішення не заперечують, а також просить стягнути з відповідача судові витрати по публікації в пресі в розмірі 420 грн. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved