Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

13 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вказаного позову зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 березня 2011 року, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року. Від даного шлюбу вони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. З 2018 року відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює та має стабільний заробіток. На підставі викладеного, уточнивши в подальшому позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Не погодившись з вказаним позовом відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, що проти заявлених позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки вважає їх необґрунтованими. Також зазначив, що їхня спільна дитина з позивачем [PERSON] , мешкає з ним за адресою: [ADDRESS] , а тому позивач не має права на отримання аліментів на утримання дитини. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що твердження відповідача про те, що він разом з їхньою спільною дитиною мешкає за адресою: [ADDRESS] є неправдивим, оскільки відповідач фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2014 року по вересень 2019 року вона разом із донькою мешкала у своєї бабусі за адресою: [ADDRESS] . З 05 вересня 2019 року вони з донькою почали проживати в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , де і проживають до теперішнього часу. В той же час, за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований, але фактично не проживає відповідач, постійно проживають батьки відповідача і [PERSON] інколи відвідує своїх бабусю з дідусем у вихідні дні. Однак, дитина не мешкає постійно за вказаною адресою та не перебуває на утриманні відповідача. Крім того, відповідач не приймає участі не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а й взагалі не приділяє їй жодної уваги. Відповідач жодного разу не відреагував на її прохання забрати доньку зі школи, коли вона працювала, в зв`язку з чим вона вимушена була звертатися до своїх бабусі та тітки. Не погодившись із обставинами, викладеними у відповіді на відзив, відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому наполягав на тому, що дитина проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Ухвалою суду від 27 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради та Управління-службу у справах дітей при органі опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради забезпечити явку своїх представників для участі у судовому засіданні під час надання пояснень самою малолітньою [PERSON] . В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Зокрема, позивач [PERSON] суду пояснила, що після розлучення у них з відповідачем була домовленість щодо участі кожного з батьків у матеріальному забезпеченні дитини, проте коли донька пішла до другого класу, тобто з 2018 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу. На теперішній час дитина постійно проживає разом із нею в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вона працює в магазині одягу консультантом та отримує заробітну плату у розмірі 6000-7000 грн. на місяць. Відповідач взагалі не приймає участі в житті дитини, не ходив на перше вересня до школи, знає про витрати на навчання, зошити, шкільні фонди, тощо, проте грошової допомоги на все це не надає. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали у повному обсязі та просили суд відмовити у їх задоволенні. Обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив підтримали. Зокрема відповідач [PERSON] суду пояснив, що дитина в основному проживає разом із ним, до матері їздить 2-4 рази на тиждень. Також пояснив, що він є військовослужбовцем, його дохід складає 13400 грн. на місяць. На перше вересня до школи він дійсно не ходив, оскільки в серпні дитина повернулася з моря та позивач заборонила їй приїздити до нього та спілкуватися з ним. До школи дитина була готова та мала усі необхідні речі. Також зазначив, що він мешкає за адресою: [ADDRESS] , а за адресою: [ADDRESS] мешкає його знайома і він там іноді ночує. Також, у судовому засіданні за клопотанням сторін було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною тіткою позивача. [PERSON] (позивач) разом з донькою [PERSON] мешкають в орендованій квартирі з моменту розлучення з відповідачем. Позивач з дитиною часто приїздять до неї у гості, також дитина була у неї в гостях під час карантину. Їй відомо, що батьки відповідача (дід та баба дитини) беруть [PERSON] на вихідні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її онука. Дитина постійно проживає разом із матір`ю. Вона часто бувала в гостях у онуки [PERSON] , коли вона жила по [ADDRESS] та в новій орендованій квартирі, адресу якої не пам`ятає. Вона допомагає позивачу у догляді за дитиною, забирає [PERSON] зі школи, коли мати працює, дитина також часто буває у неї в гостях. Батько в школу не ходить, його там ніколи не бачили. [PERSON] любить батька, однак він їй приділяє дуже мало часу. Свідок [PERSON] суду пояснила що вона є рідною тіткою відповідача. Дитина з народження проживає по вул. Ялиновій з [PERSON] та його батьками. Позивач також там жила. Утримує дитину повністю сім`я [PERSON] (відповідач та його батьки). [PERSON] з 2014 року був в АТО, допомагав своїм батькам та надавав допомогу на утримання дитини. В цей час дитина жила з батьками відповідача, а матері віддавали дитину, коли дід та баба були на роботі. [PERSON] час від часу також проживає з матір`ю, однак в основному вона буває у бабусі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач її рідний син, [PERSON] її онука. Дитина разом з батьком прописана за адресою: [ADDRESS] . Дитина постійно проживала у них з чоловіком, 3-4 рази на тиждень їздила до матері, коли та була вихідна. У дитини є своя кімната у вказаній квартирі, шафа з її речами. До школи водила мати, коли мала вихідні дні, батько та вона з чоловіком. Зі школи також іноді забирала [PERSON] , коли мати працювала. Вона купляла речі дитині, першого вересня цього року [PERSON] пішла до школи в тому одязі, що вона купляла онуці минулого року. Вона особисто на перше вересня не ходила до школи, оскільки працювала, однак бачила фото онуки. Цього року позивач заборонила дитині приїздити до неї та діда у гості. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона перебуває у відносинах з відповідачем, вони зустрічаються. Вона часто їздить на [PERSON] та бачить там дитину [PERSON] . Коли [PERSON] (позивач) вдома дитина залишається з матір`ю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою [PERSON] матері відповідача та бабусі [PERSON] . Крім того, [PERSON] товаришує з її племінницею. Дівчинка часто буває в гостях у бабусі. Коли мати вдома дівчинка їздить до неї. Крім того, в судовому засіданні було заслухано пояснення малолітньої [PERSON] , яка в присутності працівника управління-служби у справах дітей при органі опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради суду пояснила, що вона навчається у школі № 136 в 4 класі. Проживає з мамою за адресою: [ADDRESS] . Коли мама на роботі вона їздить до бабусі (мати відповідача), яка проживає по [ADDRESS] , а тато мешкає в іншій квартирі, яка розташована біля її школи. Іноді вона ходить у гості до тата або він сам приїжджає до бабусі, коли вона знаходиться там. Речі, портфель, шкільні приналежності їй купляла мама, бабуся також купляє їй речі. Батько іноді купує солодощі. Зазначила, що її постійне місце проживання разом з мамою, більшість її речей знаходиться у мами. На вихідні вона в основному їздить до бабусі. Друзі у неї там, де мешкає мама. Батько живе зі своєю новою дружиною. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, заслухавши пояснення малолітньої дитини сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року. (а.с. 3) Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки № 95 від 28 травня 2020 року, посвідченої головою територіальної ради самоорганізації населення житлового масиву Чаплі, [PERSON] дійсно проживає з сім`єю у [ADDRESS] та його сім`я складається з 4 чоловік: [PERSON] донька, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18) З акту б/н від 5 червня 2020 року, складеного мешканцями квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] та посвідченого головою територіальної ради самоорганізації населення житлового масиву [PERSON] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19) Згідно акту б/н від 25 червня 2020 року, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] , [INFO] , [INFO] та [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39) Згідно копії декларації № 0001-ХР54-3Х00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу в графі «пацієнт» зазначено дані [PERSON] , зокрема зазначено адресу місця постійного проживання: [ADDRESS] . В графі «Законний представник пацієнта» вказано позивача [PERSON] (а.с. 40) Відповідно до копії договору найму житлового приміщення від 05 вересня 2019 року [PERSON] винаймає однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вказаним договором обумовлено осіб, які проживатимуть у вказаній квартирі, а саме [PERSON] та [PERSON] . Термін дії договору до серпня 2021 року (а.с. 41-42) Згідно довідки без номеру та дати, посвідченої головою квартального комітету № 6 Самарської районної у місті Дніпрі ради Левченко А.О. та її донька [PERSON] у період часу з 2014 року по вересень 2019 року мешкали за адресою: [ADDRESS] (а.с.48) Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 1 кімнати, комунікації підключено, житло винаймають. У квартирі чисто, меблі та техніка в наявності. Дитина має окреме спальне місце, одяг та взуття в наявності за сезоном. Шкільне приладдя, речі особистого вжитку в достатній кількості. За даною адресою мешкають [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини [PERSON] з родиною не проживає (а.с.45) Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 2-во поверхового будинку, складається з 3 кімнат. Умови проживання задовільні, комунікації підключено, в квартирі чисто, затишно, в наявності меблі та побутова техніка. Для дитини створені належні умови, окрема кімната об лаштована необхідними меблями, одяг та взуття за сезоном, особисті речі, книги, іграшки за віком. За даною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] з родиною не мешкає (а.с.65) Так, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, у судовому засіданні було достовірно встановлено, підтверджено належними та допустимими письмовими доказами, показами свідків та самої малолітньої [PERSON] , що спільна дитина сторін основний час проживає разом із матір`ю позивачем по справі [PERSON] . Також встановлено, що дитина час від часу також проживає і у бабусі матері відповідача, що в основному викликано перебуванням позивача на роботі, або ж дитина приїздить до баби та діда на вихідні дні. Крім того, з початком навчального року більшість часу, поза межами учбового процесу, дитина проводить вдома з матір`ю. Відповідач [PERSON] у квартирі своє матері (бабусі дитини) за адресою: [ADDRESS] дійсно зареєстрований, однак постійно не мешкає. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні згідно показів самої дитини [PERSON] , а також підтверджений відповідним актом щодо проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Отже, суд критично ставиться до тверджень відповідача [PERSON] про те, що він фактично мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] разом із донькою та розцінює їх як спробу уникнення матеріального обов`язку утримувати дитину, шляхом доведення факту спільного проживання з останньою. При цьому, суд приймає до уваги акт обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак не може прийняти як доказ постійного проживання дитини за вказаною адресою разом із батьком. Так, вказаним актом дійсно встановлено належні умови проживання обстежуваної квартири, виявлено окрему, облаштовану дитячу кімнату, в якій знаходяться взуття, одяг та особисті речі дитини. Суд не ставить під сумнів перебування дитини у певний проміжок часу за вказаною адресою, що зумовлює перебування її особистих речей у квартирі, однак даним актом обстеження безперечно не підтверджується постійне проживання дитини за вказаною адресою. Беручи до уваги викладені обставини, суд не приймає до уваги акт від 05 червня 2020 року про проживання відповідача разом із донькою адресою: [ADDRESS] та довідку про склад сім`ї [PERSON] від 28.05.2020 року. В той же час, актом обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , серед іншого встановлено наявність шкільного приладдя дитини, що також свідчить про проживання дитини саме у цій квартирі, оскільки суттєвий проміжок вільного часу поза межами учбового процесу дитина зайнята виконанням домашніх завдань, тощо, що обумовлено наявністю відповідного шкільного приладдя у місці проживання дитини. Цей акт, як доказ, узгоджується з наданими в судовому засіданні поясненнями самої дитини [PERSON] та не викликає у суду сумніві в його достовірності, оскільки дитина сама підтвердила, що місце її постійного проживання є поруч з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Що стосується пояснень відповідача та свідків [PERSON] та [PERSON] щодо матеріального забезпечення дитини відповідачем та його родиною, суд звертає увагу, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, інших дітей на утриманні не має, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Приходячи до такого висновку, суд враховує, що вказаний розмір аліментів у розмірі ј частини від середньомісячної заробітної плати відповідача в сукупності із часткою заробітку матері дитини буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved