Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

14 грудня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Привтбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 серпня 2011 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого йому надано кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не надавав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та станом на 31 жовтня 2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 21785 грн. 22 коп., з яких заборгованість за кредитом - 12965 грн. 21 коп., заборгованість за відсотками - 6629 грн. 47 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом - 676 грн. 96 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1013 грн. 58 коп. (процентна складова). Посилаючись на викладені обставини, просив про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також представник позивача надав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що при оформленні кредиту [PERSON] була підписана заява, якою він виявив бажання на отримання послуги від банку у вигляді оформлення платіжної карти. Вказаною заявою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Укладення договору було здійснено за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання відповідно до ст.624 ЦК України. Підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів і зобовязався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, тобто було вчинено двосторонній кредитний договір, складовими якого виступають Заява, Умови, Правила та Тарифи. Також вважає, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, заперечує проти застосування строку позовної давності, оскільки порушення зобовязання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, останню транзакцію відповідач здійснив 19 лютого 2015 року. Крім того, представник позивача зазначив, що відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил, банк має право в односторонньому порядку змінювати Тарифи та інші невідємні частини договору, в тому числі відсоткову ставку за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Памятка клієнта видається позичальнику в момент підписання договору та існує в одному екземплярі. По технічним причинам надання окремого розрахунку за комісіями та пені неможливий, через те, що комісія та пеня в розрахунку є однією колонкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 09 лютого 2016 року, позов визнавав частково в частині вимог про стягнення суми заборгованості по кредиту у розмірі 12965 грн. 21 коп., та частково вимоги про стягнення відсотків, виходячи з 30 відсотків річних. При цьому не заперечував, що дійсно за його заявою від 23 серпня 2011 року ПАТ КБ «Привтбанк» надав йому кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік. Підтвердив, що сума неповернутого ним своєчасно кредиту складає 12965 грн. 21 коп. Водночас зазначив, що банк безпідставно, без погодження з ним підвишив процентну ставку з 01 вересня 2014 року до 32,40% річних, а з 01 квітня 2015 року до 42% річних. Також не визнав вимоги про стягнення пені та штрафних санкцій, наполягаючи на застосуванні судом строку позовної давності, який позивачем пропущено для стягнення вказаних платежів. В подальшому позивач просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами, пені та штрафів. Крім зазначеного вище обґрунтування своїх заперечень, також посилався на те, що при підписанні ним заяви-анкети від 23 серпня 2011 року йому не були надані для ознайомлення та підписання Правила та умови надання банківських послуг, які діяли на момент підписання заяви, памятка клієнта, жодним чином не доведено умови кредитування, а також графік платежів з докладно розписаною сукупною вартістю кредиту за кожним платіжним періодом. Посилаючись на викладене, вважає, що проценти за кредитом з нього не можуть стягуватися. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 23 серпня 2011 року [PERSON] подана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», підписанням якої він погодився, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] засвідчив, що він ознайомився та згоден з Умовами, Правилами та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил, регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «Приватбанк». Вказана обставина підтверджується копією анкети-заяви, наданої представником відповідача. Таким чином, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір, який складається із вищевказаної анкети-заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, тобто 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з розрахунком, станом на 31 жовтня 2015 року заборгованість за даним кредитним договором складає 21785 грн. 22 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 12965 грн. 21 коп., заборгованість за відсотками - 6629 грн. 47 коп., заборгованість за пенею та комісією - 676 грн. 96 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1013 грн. 58 коп. (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни банком Тарифів та інших невідємних частин договору, за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених п.1.1.3.1.0 Умов та правил, тобто за 7 днів. Разом з тим, Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі - Закон № 661-VI), який набрав чинності 9 січня 2009 року, заборонено змінювати в односторонньому порядку умови кредитного договору. Законом № 661-VI положення ЦК України доповнено статтею 1056-1, частиною другою якої передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. З аналізу зазначених норм можна дійти висновку про те, що якщо умовами кредитного договору передбачається право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням установленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним за умови, що рішення банку про таку зміну було прийняте до набрання чинності Законом № 661-VІ. Викладене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2355цс15, яка є обовязковою для застосування: Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, розмір процентної ставки за даним кредитним договором було збільшено позивачем в односторонньому порядку: з 01 вересня 2014 року - до 32,4% річних, з 01 квітня 2015 року до 42% річних, тобто після набрання чинності Законом № 661-VІ, а тому таке збільшення суд вважає безпідставним. Виходячи з викладеного, судом проведено перерахунок процентів, а саме: проценти на поточну заборгованість за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2015 року: 331 грн. 15 коп. (13893 грн. 03 коп.: х 30% : 365 дн. х 29 дн.) 911 грн. 58 коп. (13863 грн. 55 коп.: х 30% : 365 дн. х 80 дн.) 481 грн. 18 коп. (13614 грн. 67 коп.: х 30% : 365 дн. х 43 дн.) 212 грн. 49 коп. (13606 грн. 82 коп.: х 30% : 365 дн. х 19 дн.) 426 грн. 25 коп. (12965 грн. 21 коп.: х 30% : 365 дн. х 40 дн.) 316 грн. 75 коп. (12846 грн. 13 коп.: х 30% : 365 дн. х 30 дн.) 1907 грн. 83 коп. (12547 грн. 02 коп.: х 30% : 365 дн. х 185 дн.) всього проценти на поточну заборгованість 4587 грн. 23 коп. Проценти на прострочену заборгованість за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2015 року: 16 грн. 32 коп. (684 грн. 70 коп.: х 30% : 365 дн. х 29 дн.) 46 грн. 96 коп. (714 грн. 18 коп.: х 30% : 365 дн. х 80 дн.) 0 грн. 12 коп. (7 грн. 85 коп.: х 30% : 365 дн. х 19 дн.) 2 грн. 94 коп. (119 грн. 08 коп.: х 30% : 365 дн. х 30 дн.) 63 грн. 59 коп. (418 грн. 19 коп.: х 30% : 365 дн. х 185 дн.) всього проценти на прострочену заборгованість 129 грн. 93 коп. Загальна сума процентів за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2015 року 4717 грн. 16 коп. Безпідставно нараховані банком за вказаний період проценти 5845 грн. 84 коп. (10563 грн. 00 коп. - 4717 грн. 16 коп.), що складає різницю між фактично нарахованими процентами та процентами згідно розрахунку суду. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] заборгованість за процентами у розмірі 783 грн. 63 коп., що складає різницю між заборгованість згідно розрахунку та безпідставно нарахованими процентами (6629 грн. 47 коп. 5845 грн. 84 коп.) Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Також відповідно до тарифів, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право нараховувати пеню. Посилання відповідача на пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з вказаним вимогами суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3\~ст. 264, ЦК\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обовязку. Після переривання строк позовної давності починається заново. Як вбачається з розрахунку заборгованості, витягу з особового рахунку та не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні, 17 грудня 2014 року останнім була проведена оплата за кредитним договором у розмірі 2000 грн. та згодом проводилися інші платежі. Таким чином, вчиненням вказаного платежу відповідач перервав строк позовної давності, а тому його доводи щодо пропуску строку позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій не підлягають врахуванню. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні. Позивачем не надано на вимогу суду окремі розрахунки заборгованості по пені та комісії, що позбавляє суд можливості визначити правомірність вказаних вимог, а тому у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по комісії і пені в розмірі 676 грн. 96 коп. слід відмовити по причині їх недоведеності. Разом з тим, з відповідача підлягають стягненню штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позовних вимог, визнаних судом обґрунтованими, що складає 687 грн. 44 коп. (12965 грн. 21 коп. + 783 грн. 63 коп.) х 5%). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 12965 грн. 21 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 783 грн. 63 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 687 грн. 44 коп. (процентна складова), а всього 14936 грн. 28 коп., Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, що складає 835 грн. 08 коп.

Outcome: partial