Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

14 березня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення [PERSON], [PERSON], їх малолітньої дитини [PERSON], вселення [PERSON] та її малолітніх дітей до кімнат наданих згідно ордеру, посилаючись на те, що 22 травня 2007 року колишньому чоловіку позивачки [PERSON] та їй було видано ордер на зайняття житлової площі площею 27 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. 7 червня 2007 року на цій площі позивач та [PERSON] здійснили реєстрацію місця свого проживання, а в подальшому і своїх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В кінці листопада 2013 року позивач деякий час була відсутня за місцем проживання у зв'язку із захворюванням матері, а коли повернулася, до виявила, що у квартирі в одній із кімнат проживають [PERSON], [PERSON] та їх малолітній син [PERSON], які крім цього здійснили реєстрацію свого місця проживання, та не допускають до помешкання позивачку та її дітей. З цього приводу [PERSON] зверталася із відповідною заявою до Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області, на що їй було надано висновок. Оскільки згоди на вселення до приміщення відповідачів позивачка не надавала, просить їх виселити із займаного приміщення без надання іншого житла. 1 липня 2014 року Хмельницький академічний обласний театр ляльок звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсним ордер на житло в частині зазначеної житлової площі 27 кв.м. та визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування кімнатою у гуртожитку, з тих підстав, що вона не проживає у в приміщенні понад шість місяців без поважних причин. В судовому засіданні представником позивача-відповідача було збільшено позовні вимоги, крім тих, що були викладені у позові, просив також визнати недійсним ордер виданий 26 листопада 2013 року на житлову площу у квартирі [ADDRESS]. Відповідні вимоги представником були підтримані в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Крім цього було заявлено клопотання про застосування строку давності, щодо визнання частково-недійсним ордеру від 22 травня 2007 року за зустрічним позовом, Представники відповідача-позивача Хмельницького академічного обласного театру ляльок в судовому засіданні проти первісного позову заперечили, зустрічний позов просили задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які діють у власних інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] в судовому засіданні заперечили щодо задоволення первісного позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечив щодо вселення дітей позивача до кімнати у гуртожитку, в задоволенні вимог про виселення сім'ї [PERSON] заперечив, при вирішенні інших вимог поклався на думку суду. Представник третьої особи ЖЕК №6 в судовому засіданні при вирішення первісного позову поклався на думку суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні первісний позов підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 22 травня 2007 року [PERSON] на право зайняття сім'єю з двох чоловік було надано ордер за №2 на житлову площу 27 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. У зазначеній квартирі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували своє місце проживання з 7 червня 2007 року. У зв'язку із народженням дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх місце проживання було зареєстровано з 26 липня 2007 року та 15 січня 2010 року відповідно. Відповідно до розпорядження виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 6 жовтня 1981 року трикімнатна квартира [ADDRESS] була виділена під гуртожиток та закріплена з театром ляльок. Житлова площа 27 кв.м. включала в себе дві кімнати площею 11 кв.м. та 16 кв.м., за яку з моменту вселення [PERSON] та [PERSON] сплачували житлово-комунальні послуги, що в судовому засіданні визнавалося представниками Хмельницького академічного обласного театру ляльок. З колективного договору між трудовим колективом і адміністрацією Хмельницького обласного театру ляльок, затвердженого 6 листопада 2007 року вбачається, що у зв'язку із початком капітального ремонту у гуртожитку по [ADDRESS] слід здійснити відселення працівників театру за адресами [PERSON] до квартири [ADDRESS], [PERSON] до квартири [ADDRESS]. У зазначеній кімнаті сім'я [PERSON] проживала до вселення до кімнати площею 16 кв.м. у квартирі [ADDRESS], що в судовому засіданні визнавалося учасниками процесу та ніким не заперечувалося. 22 листопада 2013 року на засіданні профспілкового комітету Хмельницького академічного обласного театру ляльок було вирішено вільну кімнату в квартирі [ADDRESS] згідно заяви [PERSON] надати останній та членам її сім'ї. Відповідне рішення було оформлене протоколом №9. 22 листопада 2013 року Хмельницьким академічним обласним театром ляльок було надано ордер [PERSON] на зайняття сім'єю з трьох осіб житлову площу в квартирі [ADDRESS]. А 29 листопада 2013 року у зазначеній квартирі було зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], малолітнього [PERSON], [INFO]. 5 грудня 2013 року представниками адміністрації Хмельницького академічного обласного театру ляльок було складено акт про те, що [PERSON] з червня 2013 року не проживає у квартирі [ADDRESS]. 6 грудня 2013 року за засіданні профспілкового комітету Хмельницького академічного обласного театру ляльок, оформленого протоколом №6 було прийнято рішення про переселення [PERSON] з гуртожитку квартири [ADDRESS] у квартиру [ADDRESS], з тих підстав, що є його згода на виселення, а [PERSON] проживає по [ADDRESS], про що зазначено у виконавчому листі від 1 листопада 2013 року про стягнення аліментів. 23 грудня 2013 року на колективних зборах Хмельницького академічного обласного театру ляльок було прийнято рішення про переселення [PERSON] до квартири [ADDRESS] та початок процесу оформлення необхідних документів на приватизацію квартири між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2014 року до Зарічанського ВМ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області із заявою звернулася [PERSON], яка зазначила проте, що 14 лютого 2014 року вона не змогла потрапити до квартири, оскільки було змінено верхній замок у вхідних дверях. Згідно акту від 14 лютого 2014 року складеного представниками Хмельницького академічного обласного театру ляльок за заявою [PERSON] було встановлено, що в цей день у квартиру заходила [PERSON], було включено світло у ванній кімнаті, туалеті, кухні, коридорі, залита плитка, відкриті кватирки у квартирі, відкритий холодильник [PERSON], тому комісією було прийнято рішення про заміну замка у вхідній двері. 24 березня 2014 року Зарічанським ВМ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області за заявою [PERSON], про те, що їй перешкоджає у користуванні однією із кімнат сім'я [PERSON], які змінили замок до вхідних дверей було складено висновок, в якому було рекомендовано [PERSON] звернутися із позовом до суду. Згідно ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. В силу ч.2 ст.58 ЖК України ордер може бути видано лише на вільне приміщення. Відповідно до ст.59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. В силу ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно п.12 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів від 3 червня 1986 року №208 жила площа в гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв. метрів на одну особу. П.14 Примірного положення про гуртожитки визначено, що вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Тому, хто вселяється в гуртожиток, вказується надана жила площа. Обов'язкове зазначення житлової площі у приміщенні, яке надається передбачено і ордером на вселення (додаток до Примірного положення про гуртожитки), однак в ордері від 22 листопада 2013 року наданого сім'ї [PERSON] цього не зазначено. На час видачі ордеру на вселення [PERSON] та членам її сім'ї у квартиру [ADDRESS] в приміщення невідомої площі, ними було зайнято кімнату площею 16 кв.м., яка разом із кімнатою площею 11 кв.м. перебували у користуванні [PERSON] згідно ордеру, а [PERSON] у зв'язку із фактичним припиненням шлюбних відносин права користування ними не втратила, будь-яких рішень з цього приводу судом не приймалося, у квартирі залишалися речі позивача-відповідача, час від часу вона з'являлася у квартирі, що в судовому засіданні підтвердили третя особа [PERSON], допитаний як свідок, а також свідок [PERSON] На даний час у зв'язку із примиренням [PERSON] та [PERSON] почали спільно проживати, наймач [PERSON] не заперечує, щодо проживання у квартирі [ADDRESS] його дружини та дітей, про що зазначив в судовому засіданні. Постановою Пленуму Верховного Суду УРСР, від 12.04.1985, № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зокрема п.6 визначено, що у випадку, коли позов пред'явлено особами, права яких порушено видачею ордера і на яких не може бути покладено обов'язок по наданню відповідачам жилого приміщення, до участі у справі має бути притягнутий виконком або інший відповідний орган, що здійснює управління житловим фондом. Якщо, незважаючи на попередження, притягнутий до участі у справі орган не вирішив питання про надання відповідачам приміщення, суд вирішує позов по суті і при його задоволенні покладає на цей орган обов'язок надати відповідачам те жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше, яке за змістом ч. 2 ст. 117 Житлового кодексу України має відповідати за розміром і благоустроєм наданому за ордером. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки на час видачі ордеру на вселення до квартири [ADDRESS], що мало місце 22 листопада 2013 року, не було зазначено розміру житлової площі, яка надавалася відповідачам [PERSON], [PERSON] та їх дитині, вселення їх до кімнати площею 16 кв.м., яка перебувала у користуванні [PERSON], членів його сім'ї та колишньої дружини [PERSON] відбулося із порушенням ЖК України не у вільне приміщення, оскільки на той час позивач, її колишній чоловік та діти користувалися зазначеними приміщеннями на підставі ордеру від 22 травня 2007 року та такими, що втратили право на користування займаним приміщенням у встановленому законом порядку не визнавались, а отже, видачею 22 листопада 2013 року ордеру на вселення сім'ї [PERSON], яке мало місце в лютому 2014 року було порушено права позивачки та її дітей на користування житловою кімнатою площею 16 кв.м., які підлягають захисту, шляхом визнання ордеру від 22 листопада 2013 року недійсним. Враховуючи положення ч.2 ст.117 ЖК України суд приходить до висновку, що слід виселити [PERSON], [PERSON], малолітнього [PERSON] із житлової кімнати площею 16 кв.м. в кімнату площею 9 кв.м. в квартирі [ADDRESS], яку вони займали до видачі ордера на вселення від 22 листопада 2013 року та вселити до зазначеної кімнати позивачку та її дітей. Щодо задоволення вимоги про вселення до іншої кімнати площею 11 кв.м., то в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] має вільний доступ до неї, про що зазначив в судовому засіданні її представник та не заперечив [PERSON] Щодо зустрічного позову, то суд виходив з такого. Бланки ордерів, виходячи з положень п.10 Примірного положення про гуртожитки, зберігаються як документи суворої звітності. В ордері, виданому 22 травня 2007 року Хмельницьким академічним обласним театром ляльок [PERSON] та [PERSON], зазначена житлова площа 27 кв.м., що відповідає сумарній житловій площі обох кімнат 11 кв.м. та 16 кв.м. Виходячи із змісту ч.2 ст.59 ЖК України ордер може бути визнано недійсним протягом трьох років з дня його видачі, однак представники відповідача-позивача такі вимоги заявили тільки у 2014 році після спливу строків позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні вищезазначеної вимоги та відповідає положенню ч.4 ст.267 ЦК України. Що стосується вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування кімнатою у гуртожитку, то в судовому засіданні ці обставини належними та допустимими доказами підтверджені не були. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. П.10 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР, від 12.04.1985, № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» звернуто увагу на те, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім'ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у зв'язку із припиненням шлюбних відносин з [PERSON] та погіршенням відносин із останнім разом із дітьми проживала по [ADDRESS], однак час від часу вона перебувала у квартирі, у якій знаходяться її речі та частину яких на прохання адміністрації театру ляльок [PERSON] переніс у коридор та іншу кімнату, при цьому в судовому засіданні [PERSON] зазначив, що вони із колишньою дружиною примирилися та мають намір спільно проживати у квартирі [ADDRESS], з огляду на що, суд приходить до висновку, про те, що підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування кімнатою не має, оскільки наймач не заперечує щодо їх проживання, крім цього на спростування цієї обставини враховується і те, що в лютому 2014 року [PERSON] та члени її сім'ї вселилися до вищезазначеної квартири, а вже 14 лютого 2014 року [PERSON] виявила факт зайняття відповідачами кімнати площею 16 кв.м., з приводу чого звернулася із заявою до правоохоронних органів, а в подальшому не могла користуватися цією кімнатою у зв'язку із проживанням у ній відповідачів та заміною вхідного замка, що підтверджується актом від 14 лютого 2014 року. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], щодо не проживання [PERSON], ґрунтувалися на тому, що вони не бачили як вона водила дітей до школи, як це було раніше, а [PERSON] крім того в судовому засіданні не впізнав сусіда [PERSON], з огляду на що, його показання суд оцінює критично, а показання свідка [PERSON] не підтверджують тієї обставини, що [PERSON] у квартирі №37 була відсутня понад шість місяців та спростовується іншими дослідженими у справі доказами, зокрема показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Судові витрати по первісному позову становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з усіх відповідачів в сумі по 81 грн. 20 коп. = 243 грн. 60 коп./3 на користь [PERSON] По зустрічному позову витрати покласти на Хмельницький академічний обласний театр ляльок.

Outcome: partial