Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

14.01.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, пояснюючи свої вимоги наступним: 09.04.2002р. помер її батько [PERSON], якому за життя належав житловий будинок за адресою: Донецька область, Словянський р-н, смт. Билбасівка, вул. Крупської, буд. 5Б. Вона прийняла спадщину після померлого батька, подавши у шестимісячний термін відповідну заяву до Другої Словянської державної нотаріальної контори, а інші спадкоємці - сестра [PERSON] та мати [PERSON] відмовилися від спадщини на її користь. 03.03.2015р. померла її мати - [PERSON]. 03.09.2015р. вона звернулася до Другої Словянської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого 09.04.2002р. батька, але 03.09.2015р. державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з відсутністю доказів про знаходження в родинних стосунках з померлим, так, як прізвище батька у свідоцтві про смерть не відповідало прізвищу у її свідоцтві про народження; на померлого батька не було оформлено необхідних правовстановлюючих документів на житловий будинок. Факт знаходження її та її батька в родинних стосунках встановлено рішенням Словянського міськрайонного суду від 05.10.2015р. по справі № 2-0/243/274/2015, яке набуло чинності. Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва приватного житлового будинку [PERSON] було посвідчено нотаріально Другою Словянською державною нотаріальною конторою 21.04.1969р. реєстровий номер №1544, але за життя спадкодавець акт прийомки до експлуатації не отримав, право власності в КП «БТІ» не зареєстрував. 15.09.2015р. КП «БТІ м. Словянська» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: Донецька область, Словянський р-н, смт. Билбасівка, вул. Крупської, буд. 5Б, який побудовано до 05.08.1992р., тому вказаний житловий будинок на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації. За своє життя спадкодавець не встиг зареєструвати своє право власності на зазначений житловий будинок. Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком [PERSON] ніким і ніколи не оспорювала ся і не заперечувалася. Просила суд визнати за нею, [PERSON]М,, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований у смт Билбасівка Словянського району, по вулиці Крупської, будинок № 5Б, а саме на житловий будинок, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 39,2 кв. м. позначений на плані літерою А-1, з господарським будівлями та спорудами: літня кухня-сарай, позначений на плані літерою «Б», погріб з шийкою, позначений на плані літерою «В», сарай, позначений на плані літерою «Г», альтанка, позначена на плані літерою «Д», душ, позначений на плані літерою «Ж», колодязь, позначений на плані цифрою «1», огорожу, позначену на плані цифрами «2», «3», як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 09.04.2002 року у місті Словянську Донецької області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, кожний з них надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Представник відповідача [PERSON] селищної ради до суду не зявився, але від голови [PERSON] селищної ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача та про визнання позовних вимог у повному обсязі. Розглядаючи справу суд виходив з наступного: Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 5, розташований в смт. Билбасівка. Словянського району по вулиці Крупської після померлого [PERSON], у звязку з тим, що відсутні докази родинних стосунків [PERSON] та [PERSON] та за відсутністю правовстановлювального документу на житловий будинок на імя померлого (а.с.32). Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який помер 09.024.2002 року, так, як факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] встановлено рішенням Словянського міськрайонного суду від 05.10.2015р. по справі № 2-О/243/274/2015, рішення набуло чинності 16.10.2015р. (а.с. 10, 34). У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком № 19 по вулиці Тихій м. Словянська Донецької області ніким і ніколи не заперечувалось. З довідки КП «БТІ м. Словянська» від 18.09.2015р. № 2448-18/0.54/01 та технічного паспорту № 897 на будинок № 5Б по вул. Крупської в смт. Билбасівка Словянського району слідує, що будинок складається з житлового будинку, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 39,2 кв. м. позначений на плані літерою А-1, з господарським будівлями та спорудами: літня кухня-сарай, позначена на плані літерою «Б», погребу, позначеного на плані літерою «В», сараю, позначеного на плані літерою «Г», альтанки, позначеної на плані літерою «Д», душу, позначеного на плані літерою «Ж», колодязя, позначеного на плані цифрою «1», огорожі позначеної на плані цифрами «2», «3», вартість майна складає 123997,00 грн. Право власності на нерухоме майно в КП «БТІ м. Словянська» не зареєстроване (а.с. 26, 36-41). Рішенням [PERSON] селищної ради від 25.12.2015р. № 7/4-38 уточнена поштова адреса домоволодіння, яке належало [PERSON], який помер 09.04.2002р. по вул. Крупської в смт. Билбасівка Словянського району - з № 5 на № 5Б (а.с. 43). У відповідності зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем усього майна померлого [PERSON], фактично прийняла спадщину житловий будинок № 5Б по вулиці Крупської у смт. Билбасівка Словянського району Донецької області. Державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок № 5Б по вулиці Крупської у смт. Билбасівка Словянського району Донецької області у звязку з тим, що реєстрація права власності за померлим [PERSON] не проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Іншого шляху, ніж визнання права власності на житловий будинок № 5Б по вулиці Крупської у смт. Билбасівка Словянського району Донецької області в судовому порядку, у позивача [PERSON] немає, так, як визнання права власності за померлим спадкодавцем неможливо. Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу, так, як визнання відповідачем позову і його задоволення судом не суперечить діючому законодавству та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved