Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

13 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта. У наведеному вище будинку зареєстрований [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] було зареєстровано з метою переоформлення пенсії, а [PERSON] у зв`язку із вступом до навчального закладу. Зважаючи на те, що відповідачі з 2012 року не мешкають у будинку, комунальні платежі не сплачують, не утримують його, чим порушують законні інтереси позивача на здійснення права на користування та розпорядження майном, [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги, визнавши осіб втративши ми право користування житловим приміщенням. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду від 17 жовтня 2019 року провадження у справі за позовом [PERSON] в частині вимог до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із смертю останнього та спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не прибув, матеріали справи містять заяву від 17 жовтня 2019 року про розгляд справи без його участі, задоволення позовних вимог у повному обсязі, не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзиву та заперечень проти позову не надала. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного,\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . У наведеному вище будинку у зв`язку із вступом до навчального закладу. зареєстрована [PERSON] . Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд. З довідки Вуличного комітету № 17 м. Бердянськ від 07 березня 2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2012 року. Таким чином, судом встановлено що відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, але з 2012 року за наведеною адресою не мешкає, витрати по сплаті комунальних послуг не несе, майно не утримує. В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежити у його здійсненні. Права власника житлового будинку (квартири) визначені у ст. 383 ЦК України та статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою. Приймаючи до уваги наведене, оскільки відповідач не проживає у житловому будинку з 2012 року і по теперішній час, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved