Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

14 листопада 2014 року, представник АТ «Дельта Банк», яке, згідно установчих документів, а саме свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що відповідно до кредитного договору № 003-15090-200508 від 20.05.2008 р., банк надав, а відповідач прийняв кредит у сумі 2370 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 21180704 від 20.05.2008 р. під 12% річних, які можуть змінюватися відповідно до умов договору і відповідно до п. 2.5 якого, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 2,45% в місяць з кінцевим терміном повернення грошей не пізніше 19.05.2009 р. Згідно умов кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісяця, в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом. Позивачами у повному обсязі були виконані умови кредитного договору. Проте, відповідачем, в порушення кредитних договірних умов, не сплачувались відповідні грошові кошти, передбачені договором та станом на 22.07.2014 р., за ним утворилась заборгованість на загальну суму 1471,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 989,89 грн., заборгованості по відсоткам - 26,41 грн. та заборгованості по комісіям - 455,21 грн., яку позивачі просили суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в п. 4 резолютивної частини позову заявив клопотання, в якому, посилаючись на ст. 158 ч. 2 ЦПК України, підтримав свої позовні вимоги та просив суд слухати справу за його відсутності і не заперечував проти прийняття заочного рішення по даній справі (а.с. 1). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою свого місця проживання, і згідно довідок Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області № 3174 від 18.11.2014 р. та ВАДР ГУДМС України в Одеській області № 10146 від 03.12.2014 р., [PERSON], [INFO] був зареєстрований : [ADDRESS], але знятий з обліку 10.09.2011 р. за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Підгорного, 6 без реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями з відправками рекомендованих листів з судовими повітками з відмітками листоноші «за зазначеноюадресою не проживає», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 20,21,26,27). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобов'язання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № 003-15090-200508 від 20.05.2008 р., банк надав, а відповідач прийняв кредит у сумі 2370 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 21180704 від 20.05.2008 р. під 12% річних, які можуть змінюватися відповідно до умов договору і відповідно до п. 2.5 якого, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 2,45% в місяць з кінцевим терміном повернення грошей не пізніше 19.05.2009 р. (а.с. 5-10). Згідно умов кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісяця, в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом. Позивачами у повному обсязі були виконані умови кредитного договору. Проте, відповідачем, в порушення кредитних договірних умов, не сплачувались відповідні грошові кошти, передбачені договором та станом на 22.07.2014 р., за ним утворилась заборгованість на загальну суму 1471,51 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 989,89 грн., заборгованості по відсоткам - 26,41 грн. та заборгованості по комісіям - 455,21 грн., обґрунтований розрахунок якої, зроблений позивачами у відповідності до норм чинного законодавства України, був наданий до позову та перевірений судом (а.с. 4). На момент розгляду справи, доказів погашення кредиту та сплати комісій банку, відповідачем суду не надано, та відповідно у суду вони відсутні. За таких обставин суд вважає вимоги позивачів про стягнення всієї суми заборгованості з відповідача обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 85,88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів має бути стягнута документально підтверджена сума судового збору 243,60 грн. (а.с. 1). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважаючи їх обґрунтованими і доведеними позивачами та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved