Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

13.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 18.10.2019 року уточнила та просить визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 10/21 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 27.08.2003 року, зареєстрованого за №373, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] , [PERSON] . Спадкоємець за заповітом спадщину у встановлений законом строк не прийняв. Спадкоємцем за законом першої черги являється донька спадкодавця [PERSON] . Позивач була позбавлена можливості в строк, передбачений законом, звернутися з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що після смерті матері вона хворіла та місце її постійного проживання в Республіці Молдова територіально віддалено від місця знаходження спадкового майна. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 10/21 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № 3153 від 20.07.1993 року, посвідченого Ізмаїльським МБТІ, зареєстрованим в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №50б-194 від 20.07.1993 року, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 20.11.2019 року №1500. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.10.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 10/21 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 27.08.2003 року, зареєстрованого за №373, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області, [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] , [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57258584 від 19.08.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В., заповіт [PERSON] від 27.08.2003 року, зареєстрований за № 373, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини не звертався та разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, тобто вважається таким, що спадщину не прийняв. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.04.1973 року; архівною випискою №895 від 25.11.2008 року; архівною випискою №709 від 07.10.2013 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.03.2005 року. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась 19.04.2019 року, тобто з порушенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що [PERSON] являється громадянкою Республіки Молдова, що підтверджено копією паспорта № [NUMBER] виданого Агенством публічних послуг 06.06.2018 року. Крім того, згідно довідки від 12.12.2019 року, щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листка непрацездатності серії [NUMBER] від 21.03.2019 року, в період часу з 21.03.2019 року по 23.03.2019 року включно, [PERSON] перебувала на лікарняному. Таким чином, місце постійного проживання [PERSON] в Республіці Молдова територіально віддалено від місця знаходження спадкового майна, що позбавило [PERSON] звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, та є поважною причиною пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини . Враховуючи, що позивачем заяву про прийняття спадщини подано з запізненням з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку тривалістю в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved