Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

13.07.2015 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаєві, яким просили суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв суму несплачених платежів в розмірі 427,72 гривень. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON], припинивши свою підприємницьку діяльність, згідно розрахунковою відомості про нарахування і перерахування страхових внесків має заборгованість зі сплати страхових внесків на вказану суму. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що в 2008 році [PERSON] зареєструвався як фізична особа-підприємець страхувальник у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі міста Миколаєва, правонаступником якого є відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв. Згідно пункту 3 статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», страхувальником є роботодавець, в окремому випадку застраховані особи. Роботодавцем, згідно положень статті 7 вказаного Закону, є юридична особа (підприємство, установа, організація) чи фізична особа, яка а межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб. [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність, про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, проте, відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків, у нього виникла заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 427.72 гривень. З огляду на положення статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності), її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Згідно статті 55 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», усі спірні питання, що виникають між страхувальником та робочим органом виконавчої дирекції Фонду з приводу нарахування страхових внесків і пені, стягнення недоїмки, неприйняття до заліку витрат в рахунок страхових внесків вирішуються в судовому порядку. Оскільки пеня та дораховані страхові внески відповідачем не сплачені в повному обсязі в установлений строк, то вони підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved