Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

13.03.2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив розірвати шлюб. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 19.05.2000 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 210.8.2001 р.н., яка проживає з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та сімейні відносини. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені вже тривалий час, проживають окремо. Спору про поділ майна у сторін немає. 14.03.2018 року судом здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області щодо місця проживання відповідача, 21.03.2018 року отримано відповідь. 02.04.2018 року відкрито провадження у справі, проведення підготовчого судового засідання призначено на 18.05.2018 року. 18.04.2018 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, не зявилась в судове засідання без повідомленням причини, не подала відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, судом, в порядку ст.280-281\~ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 19.05.2000 року сторони по справі уклали шлюб в Лутугінському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис №29. Від шлюбу сторін 21.08.2001 року народилась [PERSON], яка проживає разом з відповідачем. Як вбачається з довідки від 26.09.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з вересня 2017 року сторони по справі проживають окремо. Спільне життя у подружжя не склалося, у подружжя виявилися різні погляди на сімейні відносини та обов'язки, на ведення господарства. Шлюбні відносини остаточно припинені з вересня 2017 року, подальше їх збереження неможливе, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, в ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved