Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

12 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] по 5\~000 грн. з кожного, з [PERSON] 2\~000 грн. у відшкодування завданої неправомірними діями відповідачів моральної шкоди. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що починаючи з 2012 року у квартирі [PERSON], яку здає в оренду [PERSON], та біля неї в підїзді збираються великі компанії, які гучно слухають музику, влаштовують сварки, бійки, вживають спиртні напої, та вчиняють інші дії, які порушують громадський порядок. Систематичність таких дій призводить до душевних страждань позивача, а також порушується його право на тишу. Крім того, [PERSON] також спричинив моральні страждання позивачеві своєю участю у конфлікті з [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачі позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO]. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Як зясовано в ході судового розгляду та визнається відповідачами [PERSON] та її батьком [PERSON], останній за усним дорученням власника здає в короткострокову оренду квартиру [ADDRESS]. У висновку ДІМ СДІМ ДВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області [PERSON] від 07.04.2013 про результати перевірки по заяві [PERSON] встановлено, що 29.03.2013 до ЧМВ УМВС України надійшла заява від останнього, [INFO], мешкає Чернігів, просп. Миру, 45/33, в якій просить вжити заходів до власника квартири № 34, який нібито не сплачує податки до бюджету України за здачу в оренду житла, а також просить вплинути на власника зазначеної квартири, щоб його бізнес не заважав покою мешканцям під'їзду. В ході проведення перевірки [PERSON] пояснив, що 29.03.2013 відбувалось чергове порушення тиші в кв. 34 після 22.00 год. З його слів квартиронаймачі нібито за порушення тиші вибачилися, і до них претензії немає. Претензії має до власника помешкання і просить вплинути на власника даного житла, щоб останній сплачував податки до бюджету України за здачу квартири, а також щоб його бізнес не заважав покою мешканцем під'їзду. Під час подальшої перевірки при бесіді з [PERSON], [INFO], на даний час мешкає по вул. Короленка, 31/2, останній пояснив, що дійсно періодично здає в оренду квартиру [ADDRESS], яка належить його дочці, щоб сплачувати комунальні послуги, так як пенсія в нього невелика. Останній здає квартиру офіційно, сплачує податки в податкову інспекцію м. Чернігова, авансовий внесок здійснює щоквартально, а по закінченню року зобов'язаний задекларувати доходи за 2013 рік. 3 [PERSON]М буда проведена бесіда профілактичного характеру про не допущення будь-яких протиправних дій відносно [PERSON]П та її родини, а також антигромадської поведінки (а.с. 93). Аналогічний висновок був складений і за заявою [PERSON] від 30.03.2013 (а.с. 92). 17.09.2015 ДІМ ВДІМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області складений про результати перевірки повідомлення від гр. [PERSON], за змістом якого 13.09.2015 до ЧМВ УМВС України в Чернігівській області по каналу «102» від останнього надійшло звернення про те, що за адресою: пр. Миру, 45/34 сусіди здають квартиру подобово. Та люди, які займають квартиру, порушують тишу. Направлений за вказаною адресою наряд міліції «АП-24» чув музику у підїзді будинку, яка лунала з кв. № 34. Двері квартири ніхто не відчинив. В ході додаткової перевірки був здійснений вихід за вказаною адресою. В квартирі № 34 знаходились гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], які орендують квартиру. З останніми та [PERSON] були проведені профілактичні бесіди та винесено протоколи офіційного попередження щодо не допущення порушення громадського порядку (а.с. 94). Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. ч. 2, 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як розяснено в п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У ході судового розгляду протиправний характер діянь відповідачів [PERSON]М та [PERSON] не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами, а тому підстав для відшкодування ними моральної шкоди позивачеві суд не знаходить. Зі змісту ж вищевказаних висновків не убачається, що [PERSON] вчинив будь-які протиправні дії відносно [PERSON], а тишу в будинку порушували особи, яким він здавав квартиру в оренду. Крім того, приниження відповідачем [PERSON] честі та гідності позивача не є предметом даного спору, оскільки останній звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідачів. Посилання позивача як на підставу відповідальності [PERSON] на те, що джерелом порушення тиші у будинку, де він проживає, була квартира [ADDRESS], яка належить їй на праві власності, суд вважає такими, що не узгоджуються з чинним законодавством. Так, відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Також статтею 320 ЦК України передбачено право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності. З огляду на зясовані обставини справи та досліджені докази, відсутні підстави стверджувати, що [PERSON] вчиняла будь-які дії щодо свого майна, які суперечать закону, та використовувала своє право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, оскільки сама по собі здача в оренду житла передбачена законодавством та не може вважатись протиправним діянням. Суд не бере до уваги посилання позивача на порушення [PERSON] вимог ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», якою, зокрема, на громадян покладений обовязок вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами в приміщеннях і територіях жилих будинків і прибудинкових територіях, оскільки [PERSON] не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження порушення санітарних норм як власником житла, так і його наймачами. \~Передбачений пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45, обовязок не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян, на який також посилається у своєму позові [PERSON], стосується в даному випадку саме наймачів житла, якими і порушувалась тиша 29.03.2013 та 13.09.2015, а не відповідачем [PERSON] За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у звязку з недоведеністю протиправності дій відповідачів.

Outcome: dismissed