Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

14 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання як дружини, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з 28 квітня 2018 року вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З травня 2019 року відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання сина не надає, при цьому позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивачу відомо, що відповідач працює неофіційно, отримує доходи та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків відповідач не має. Враховуючи наведене позивач звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 04 грудня 2019 року позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Додатково пояснив суду, що він працює неофіційно, має добрий стан здоров`я, інших неповнолітніх дітей, окрім [PERSON] , на утриманні не має. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який будучі належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 квітня 2018 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 10 жовтня 2019 року, актовий запис № 198 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03 жовтня 2019 року, актовий запис № 1368 (а.с. 3). У вищевказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач і відповідач. Малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS] , що визнавалося сторонами по справі. Відповідач [PERSON] з позивачем не проживає, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть з травня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, основною обов`язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку, є існування об`єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року (справа № 204/8024/19) було стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стан здоров`я відповідача встановлений судом як добрий та не потребуючий додаткових витрат на лікування. Непрацездатних членів сім`ї або інших малолітніх дітей відповідач на утриманні не має. Малолітня дитина [PERSON] також має добрий стан здоров`я, що визнавалося обома сторонами по справі. Враховуючи, що відповідач по справі перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, позивачем не надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Отже, враховуючи стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, відсутність офіційного місця роботи та постійного стабільного заробітку, приймаючи до уваги добрий стан здоров`я відповідача та дитини та відсутність у матеріалах справи доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі про який просить позивач, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вирішальною обставиною для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку є встановлена судом об`єктивна можливість чоловіка надавати таку допомогу. Згідно приписів ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів для утримання дружини буде 1/6 частина від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 14 листопада 2019 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, до досягнення їх дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84, 184, 185 СК України,

Outcome: partial