Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 28 травня 2002 року між [PERSON] та нею, [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а вона - [PERSON], купила за 4 155,00 грн. житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був посвідчений на Товарній біржі «Новомосковська» і не був нотаріально посвідчений. Позивач зазначила в заяві, що їй стало відомо про необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, але вона та [PERSON], як сторони за договором, виконали всі умови договору, тому, у відповідності до ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнаний судом дійсним. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач [PERSON]. просила суд: -визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 28 травня 2002 року між [PERSON] та нею, [PERSON], відповідно до якого [PERSON] продав, а вона - [PERSON], купила за 4 155,00 грн. житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; -визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON], підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 28 травня 2002 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON], купила за 4 155,00 грн. житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область Новомосковський район [ADDRESS] який складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 29,4 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м.; підвалом - літ.Б; навісу - літ.В; літньої кухні - літ.Г; колодязя - №1. Об'єкт нерухомості належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 30 липня 1997 року за реєстровим № 2-3418, зареєстрованим в Новомосковському БТІ за № 1271-5. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу був посвідчений на Товарній біржі «Новомосковська» і не був нотаріально посвідчений. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON] оплатила вартість нерухомого майна - житлового будинку, прийняла зазначене майно у власність, [PERSON], в свою чергу, отримав оплату вартості об'єкту нерухомості, передав майно позивачу, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним, визнати за позивачем право власності на зазначене майно.

Outcome: approved