Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

14 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В подальшому, 07.10.2015 року, позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Рибалка». Посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 14.09.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 50. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя не склалося через те, що вони не знайшли взаємопорозуміння та у них зовсім різні погляди на сімейне життя. Намагання зберегти сімю ні до чого не призвели, їхнє спільне життя суперечить її інтересам. З січня 2015 року вона з відповідачем припинила сімейні відносини, вони перестали проживати разом та вести спільне господарство. Миритись з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 14.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 50. Після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «Рибалка». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом ухвалено розглянути справу без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 14 вересня 2011 року, зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області зроблено відповідний актовий запис за № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ № 071009 від 14.09.2011 року (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину, а саме, неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 165340 від 28.08.2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області, де у графі «батько» зазначений [PERSON] та у графі «мати» зазначена [PERSON]. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу. Прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Рибалка». На підставі ч. 2 ст. 104, ст.ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved