Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

12 травня 2016 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 22.03.2014 року, право власності на земельні ділянки, площею: 3.46 га., 0.16 га, 0.01 га., та 0.01 виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Степківської сільської ради Миколаївської області, а також земельну ділянку 0.23 га виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул.. Шкурко,41 в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул.. Шкурко,41 в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказували, що після смерті матері відкрилася спадщина на зазначене спадкове майно, але оформити в нотаріальному порядку вони його не можуть, оскільки їм нотаріусом в письмовому розясненні було зазначено, що ними для оформлення спадщини не було представлено оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на те, що наданими копіями державних актів, копією свідоцтва про право власності та іншими документами підтверджується, що земельні ділянки та житловий будинок належали їх матері, тому після її смерті спадкове майно має відійти спадкоємцям, тобто їм в порядку спадкування за заповітами, складеними матірю на їх користь. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 22.03.2014 року в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області померла [PERSON]. [PERSON] була матірю позивачів по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів та копією свідоцтва про шлюб позивача [PERSON], де зазначено, що при укладені шлюбу вона змінила прізвище «Опанасюк» на «Липа». Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельних ділянок, площею 3.46 га., 0.16 га, 0.01 га., 0.01 га. виділених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Степківської сільської ради Миколаївської області, а також земельну ділянку 0.23 га виділену для присадибної ділянки та розташовану в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та житловий будинок, що розташований по вул.. Шкурко,41 в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області. Земельні ділянки площею 3.46 га., 0.16 га, 0.01 га., та 0.01 га. виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані в межах території Степківської сільської ради Миколаївської області належали спадкодавцю на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії ЯБ № 823569, ЯБ № 824630, ЯБ №824413, ЯБ№823384 від 08.08.2006 року, виданих Первомайською райдержадміністрацією. Земельна ділянка площею 0.23 га. належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-МК №004628 виданого 05.09.1995 року, реєстраційний №264 та була виділена їй для присадибної ділянки та розташована на території Степківської сільської Ради Первомайського району Миколаївської області Житловий будинок №41 по вул.. Шкурко, в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області належав спадкодавці на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданого 26.07.1990 року Степківською сільською радою реєстраційний № 176. За свого життя [PERSON] склала два заповіти на користь позивачів. Перший заповіт, який було посвідчено 12 вересня 2001 року секретарем Степківської сільської ради Миколаївської області, спадкодавець заповіла земельні ділянки площею: 3.46 га., 0.16 га, 0.01 га., та 0.01 га. виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані в межах території Степківської сільської ради Миколаївської області [PERSON]. Другим заповітом, який було посвідчено 12.09.2011 року секретарем Степківської сільської ради Миколаївської області, спадкодавець заповіла житловий будинок №41 по вул.. Шкурко в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області сину позивачу [PERSON]. Земельна ділянка площею 0.23 га. виділена спадкодавцю для присадибної ділянки та розташована на території Степківської сільської Ради Первомайського району Миколаївської області підлягає спадкуванню за законом та за домовленістю сторін переходить у власність позивачу [PERSON] Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Зазначені више заповіти спадкодавця, був посвідчений відповідно до вимог закону, в\~\~тому числі згідно з положеннями ст. 1247, 1251 ЦК України. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~\~ За ст. 131 ЦК України та п. г) ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки в тому числі і на підставі успадкування. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців після відкриття спадщини або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. В той же час, при звернені до нотаріуса за оформленням спадщини позивачі отримали усну відмову та письмове розяснення про неможливість оформлення спадщини на спадкове майно в нотаріальному прядку, зокрема і тому що не представила належним чином оформлені правовстановлюючі документи на майно, оскільки за невідомих обставин оригінали документів були втрачені. Проте належність земельних ділянок та житлового будинку спадкодавцю [PERSON] підтверджується копіями самих державних актів та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок та довідками Держгеокадастру по Первомайському районі Миколаївської області. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначені спадкові земельні дялнки та житловий будинок належали за життя [PERSON] і вони входить до складу спадщини після її смерті, тому в порядку спадкування повинна відійти позивачам як спадкоємям за заповітами та за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вони не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом та законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved