Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Кілій-ського районного суду Одеської області із позовом до відповідача [PERSON] Василь-вича про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач , підтримуючи позов , пояснює, що з грудня 2012 року вона та відповідач почали проживати спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу. На той час вона вже була вагітною. 23 лютого 2013 року вона народила сина [PERSON] . Від-повідач не є біологічним батьком її сина , але під час реєстрації сина 20 березня 2013 ро-ку вони подали до відділу РАЦС спільну заяву про визнання батьківства. Спільне про-живання з відповідачем вони припинили 25 жовтня 2013 року, після чого дитина проживає з нею на її утриманні. Відповідач допомоги в утриманні сина не приймає , в звязку з чим просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Із зустрічним позовом про виклю-чення з актового запису про народження дитини відомостей про відповідача як про батька згодна , оскільки він не є біологічним батьком її сина. Відповідач [PERSON] з позовом [PERSON] про стягнення аліментів не згоден в повному обсязі , звернувся до суду із зустрічним позовом про виклю-чення із актового запису про народження дитини відомості про нього як про батька. Від-повідач пояснює, що з грудня 2012 року він та [PERSON] стали проживати спільно, однією сімєю без реєстрації шлюбу. На той час [PERSON] вже була вагітною, та 23 лютого 2013 року народила сина. Достовірно знаючи, що він не є біологічним бать-ком сина , народженого [PERSON] , він разом із нею подали до відділу РАЦС заяву в якій він визнав себе батьком [PERSON] , який народився 23.02.2013 року у [PERSON] Із зазначених підстав заперечує проти первісного позову та під-тримує свій зустрічний позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані у справі докази та розгляну-вши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов [PERSON] обґрун-тованим та таким , що підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] безпідставним та таким, що не підлягає. Судом достовірно встановлено наступні обставини справи , які не оспорюються сторонами , та відповідні ним правовідносини. Сторони проживали спільно , без реєстрації шлюбу з грудня місяця 2012 року до 25 жовтня 2013 року. 23 лютого 2013 року у [PERSON] народився син [PERSON] , біологічним батьком якого [PERSON] не являвся. Згідно Актового запису про народження № 132 від 20 березня 2013 року , бать-ком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON], [INFO] , гр-н України, який проживає в [INFO]. Відомості про батька запи-сані на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства від 20.03.2013 року.(а.с. 57) Факт подання сторонами заяви про визнання батьківства підтверджено наданою Відділом ДРАЦС Кілійського районного управління юстиції Одеської області копією Заяви [PERSON] та [PERSON] в якій [PERSON] визнає себе батьком [PERSON] , який народився 23.02.2013 ро-ку у [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначаєть-ся за заявою жінки та чоловіка , які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бу-ти подана як до , так і після народження дитини до орану державної реєстрації актів циві-льного стани. Відповідно ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповід-но до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про на-родження дитини. Відповідно до ч.2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного спо-ріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про ви-ключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини , якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком… Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачу [PERSON] Васильо-вичу в момент реєстрації себе батьком [PERSON], 23.02.2013 року наро-дження, було достовірно відомо, що він не є його біологічним батьком , в силу ч. 5 ст. 136 СК України він не має права оспорювати батьківство, в звязку з чим зустрічний позов , поданий [PERSON] є безпідставним та таким, що не підлягає задово-ленню. Таким чином судом встановлено, що згідно актового запису про народження № 132 від 20 березня 2013 року, зробленого відділом РАЦС реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області , свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ЖД № 342588 , виданого 20.03.2013 року батьком [PERSON] є [PERSON]. Встановлено також, що сторони припинили спільне проживання , після чого ди-тина проживає з позивачем на її утриманні. Відповідач систематичної участі в утриманні дитини не приймає. Доказів роз-міру фактичних доходів відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до до-сягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст. 184 СК Украї-ни якщо розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру , передбаченого ч.2 ст. 185 СК України, то дитині призначається відповідно до зако-ну державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожит-кового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» вста-новлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць : на дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року 1032 грн. , 30 % від яких складає 309,60 грн. З урахуванням обставин справи , матеріального становища позивача , встановле-ного діючим законодавством прожиткового мінімуму , суд вважає позов про стягнення алі-ментів таким , що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved