Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

13 січня 2015 року ПАТ «Енергобанк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму 415 352 грн 09 коп.. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26 червня 2008 року між акціонерним банком «Енергобанк» (далі - АБ «Енергобанк»), правонаступником якого є ПАТ «Енергобанк», та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 22, відповідно до якого АБ «Енергобанк» надав [PERSON] кредит строком до 05 червня 2013 року у розмірі 250000 грн із процентною ставкою за користування 18% річних, яка цього ж дня додатковим договором № 1 була змінена на 25 % річних. Відповідачка [PERSON] була зобов'язана щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування ним. Також, для забезпечення виконання зобов'язання за договором про іпотечний кредит відповідачка передала в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування зазначеного будинку, господарських будівель і споруд. На підставі рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2013 року іпотечне майно було реалізовано на прилюдних торгах за ціною 132 000 грн, з яких 100 243 грн 70 коп. перераховано банку для погашення заборгованості відповідачки за кредитом. Оскільки вказаної суми недостатньо для погашення всієї суми боргу, нарахованої [PERSON] за умовами кредитного договору, банк змушений звернутися з позовом до суду. 18 березня 2015 року в судовому засіданні представник банку позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник пояснив, що до 05 листопада 2008 року відповідачка добровільно погашала заборгованість за кредитом. Після цього, жодних платежів на погашення заборгованості вона не вносила і тільки у 2013 році іпотечне майно було реалізоване на прилюдних торгах і заборгованість частково погашена. Так, 21 385 грн 06 коп. спрямовано на погашення суми пені, нарахованої за прострочення погашення основної суми боргу; 21 909 грн 21 коп. - на погашення заборгованості по пені, нарахованої за прострочення погашення відсотків; 52 179 грн 93 коп. - на погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1 609 грн 50 коп. - на погашення суми судових витрат; 3 160 грн - на погашення витрат за вчинення виконавчого напису. При цьому представник пояснив, що сума пені нарахована відповідачці тільки за останній рік. Крім того, з 20 лютого 2012 року банк припинив нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Відповідачка в судове засідання двічі не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена через оголошення у пресі. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 червня 2008 року між АБ «Енергобанк», правонаступником якого є ПАТ «Енергобанк», та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 22. За умовами цього договору [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 250000 грн на поліпшення житлових умов під 18% річних строком до 05 червня 2013 року та зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення кредиту рівними частинами, сплачувати відсотки за його використання у встановлені строки. Окрім того, відповідно до п. 5.3.3 та п. 6.2, [PERSON] зобов'язалася, у разі порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань, на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків, штрафних санкцій та комісійної винагороди, а також сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення (а.с. 9-11). Того ж дня процентна ставка за користування кредитними коштами, згідно додаткового договору № 1 до договору про іпотечний кредит № 22, що був укладений між АБ «Енергобанк» та [PERSON], була змінена на 25 % річних (а.с.13). 26 червня 2008 року, для забезпечення належного виконання зобов'язання за договором про іпотечний кредит, між АБ «Енергобанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] (а.с.14-16), згідно з яким відповідачка, зі згоди колишнього чоловіка [PERSON] (а.с.20), передала в іпотеку набуте ними у сумісному шлюбі нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 81,10 кв.м. та земельну ділянку для його обслуговування, загальною площею 0,0588 га, розташовані за адресою: [ADDRESS]. За змістом договору, у разі невиконання Позичальником зобов'язань, передбачених договором про іпотечний кредит, Банк вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення своїх вимог по погашенню кредиту. На виконання умов договору про іпотечний кредит, позивач передав відповідачці [PERSON] зазначену в договорі суму грошових коштів у розмірі 250000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 4301 від 26 червня 2008 року (а.с.17). Відповідачка свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та інших передбачених в договорі платежів не виконала. 23 січня 2013 року рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області цивільний позов ПАТ «Енергобанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задоволено повністю. Звернуто стягнення в межах кредитної заборгованості [PERSON] за договором про іпотечний кредит № 22 від 26 червня 2008 року в сумі 447854 (чотириста сорок сім тисяч вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 48 копійок, з яких: 229166 грн 65 коп. - заборгованість за кредитними коштами з основної суми боргу; 172233 грн 56 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом; 21909 грн 21 коп. - пеня за прострочення погашення відсотків, 21385 грн 06 коп. - пеня за прострочення погашення основної суми боргу, 3160 грн - витрати за вчинення виконавчого напису нотаріуса, на предмет іпотеки - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що належав на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON], та земельну ділянку для обслуговування зазначеного будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за тією ж адресою, що належала [PERSON], які було передано в іпотеку на підставі іпотечного договору від 26 червня 2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, визначеною на підставі акту незалежної оцінки суб'єкта оціночної діяльності. Іпотечне майно було реалізовано на прилюдних торгах за ціною 132 000 грн, що підтверджується Протоколом № 15-0391/13(Н)-2 проведення прилюдних торгів (а.с. 29), з яких 100243 грн 70 коп. на підставі розпорядження № 3262 державного виконавця ВДВС Очаківського МРУЮ від 17 вересня 2013 року перераховано банку для погашення заборгованості відповідачки за кредитом (а.с. 31). Відповідно до меморіальних ордерів вказана сума розподілена на погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 22 від 26 червня 2008 року таким чином: 21 909 грн 21 коп. - сплата пені за прострочені проценти; 21 385 грн 06 коп. - сплата пені за прострочений кредит; 52 179 грн 93 коп. - погашення прострочених процентів по кредиту; 1 609 грн 50 коп. - на погашення суми судових витрат; 3 160 грн - на погашення витрат за вчинення виконавчого напису (а.с. 35-37). Вказане свідчить про те, що всю отриману від реалізації іпотечного майна суму банк, спрямував за цільовим призначенням відповідно до рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 січня 2013 року. Згідно з розрахунком, після реалізації вказаного вище майна у відповідачки залишається заборгованість, що складається з тіла кредиту - 229 166 грн 65 коп. (250 000 грн - 20 833 грн 35 коп.), простроченої заборгованості за відсотками - 120 053 грн 64 коп. (210 478 грн 39 коп. - 90 424 грн 75 коп.), пені з прострочені платежі по відсоткам - 22 734 грн 54 коп., пені за прострочення погашення основного боргу - 43 397 грн 26 коп. (а.с. 38-39). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зазначений правовий висновок, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13 та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх судів України. Відповідно до п. 2.1.6 Іпотечного договору, Сторони домовились, що у випадку, коли суми, вирученої від реалізації предмета застави, виявиться недостатньо для повного задоволення вимог Банку за Кредитним договором, Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок іншого майна Позичальника. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору, сторони домовились, що кредит також забезпечується всім належним Позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку про стягнення з відповідачки суми заборгованості з підстав порушення нею умов договору. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 654 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3913419 від 25 грудня 2014 року (а.с. 1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved