Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

14 травня 2018 року Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області до суду подано позовну заяву, у якій позивач просить: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття на рахунки, які будуть відкриті на ім'я дітей у Державному ощадному банку України. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO] Відомості про батька дітей у свідоцтві про народження записано за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, разом з дітьми проживала у с.Петрівське Балаклійського району Харківської області, де характеризувалася негативно, зловживала спиртними напоями, ухилялася від виконання батьківських обов'язків. Діти часто без поважних причин були відсутні у дошкільному навчальному закладі, не засвоїли навчальної програми. 15 грудня 2017 року під час обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] комісією було встановлено, що у будинку за місцем проживання [PERSON] та її дітей було не прибрано, розкидані брудні речі, відсутні продукти харчування. [PERSON] спала у стані сп'яніння та не реагувала на обстановку. У будинку також спало п'ятеро інших осіб (жінок та чоловіків). Діти були голодні, недоглянуті. Пічне опалення будинку здійснювалося з порушенням правил пожежної безпеки. Комісія дійшла висновку, що подальше перебування дітей у таких умовах становить загрозу для їх життя. Дітей було направлено до закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду, після чого 28 грудня 2017 року їх влаштували до Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де вони перебувають до цього часу. Центр соціально-психологічної реабілітації дітей звернувся до поліції із заявою про притягнення [PERSON] до відповідальності. За результатами перевірки заяви встановлено, що у діях [PERSON] є ознаки правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП. Відповідач жодного разу не відвідала дітей у центрі, не цікавилась їх життям і здоров'ям. [PERSON] не працює, не перебуває на обліку у центрі зайнятості, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, не спілкується з ними, не займається їх утриманням. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила суд не позбавляти її батьківських прав стосовно її дітей. Пояснила, що після того, як у неї відібрали дітей, вона змінила ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, повністю змінила свою поведінку і спосіб життя. На початку 2018 року вона переїхала проживати у с. Шевелівка, щоб бути ближче до своїх дітей, які перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації у с. Шевелівка. Вона пройшла медичний огляд, офіційно працевлаштувалася у ТОВ «Курганський бройлер». З квітня 2018 року вона проживає з [PERSON], з яким вони планують створити повноцінну сім'ю та укласти шлюб. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON], [INFO]., є матір'ю [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO] Відомості про батька дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8-11). [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована у м. Горлівка Донецької області, у 2015 році разом з дітьми прибула до с. Петрівське Балаклійського району Харківської області, що убачається з довідки від 16.11.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 7). Згідно характеристики, виданої 19.03.2018 року Петрівською сільською радою Балаклійського району Харківської області, [PERSON] за час проживання у с. Петрівське характеризувалася негативно, не працювала, зловживала спиртними напоями, ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків: не створювала належних умов для проживання, виховання і розвитку дітей, не забезпечувала їх належним харчуванням та доглядом, у будинку були антисанітарні умови (а.с. 15). До Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області надходили звернення від завідувача Петрівського дошкільного навчального закладу про те, що [PERSON] приходить забирати дітей з дошкільного навчального закладу у нетверезому стані, а також звернення від сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Петрівське про те, що [PERSON] не піклується про здоров'я дітей (а.с. 15, 21, 22). З характеристик, виданих 18.12.2017 року Петрівським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, убачається, що діти відповідача: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO], на момент вступу до навчального закладу буди доглянуті, до закладу їх приводила мати, а забирали дітей на її прохання інші люди. Рівень знань дітей та виконання навчальної програми не відповідає необхідному рівню, оскільки [PERSON] часто був відсутній у дитячому навчальному закладі, [PERSON] протягом трьох місяців не відвідувала дитячий навчальний заклад, а мати не приділяла належної уваги їх вихованню (а.с. 16, 17). Під час проведення 15.12.2017 року обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] комісією Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області було встановлено, що у будинку за місцем проживання [PERSON] та її дітей було не прибрано, розкидані брудні речі, відсутні продукти харчування. [PERSON] спала у стані сп'яніння та не реагувала на обстановку. У будинку також спало п'ятеро інших осіб (жінок та чоловіків). Діти були голодні, недоглянуті. Пічне опалення будинку здійснювалося з порушенням правил пожежної безпеки. Комісія дійшла висновку, що подальше перебування дітей у таких умовах становить загрозу для їх життя (а.с. 18). 15.12.2017 року Петрівською сільською радою Балаклійського району Харківської області було складено акт про відібрання дітей та з метою соціального захисту дітей: [PERSON] і [PERSON] вирішено звернутися до КЗОЗ «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» щодо забезпечення тимчасового перебування дітей у вказаному закладі охорони здоров'я (а.с. 19). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 20.12.2017 року, поданих до служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації, [PERSON] було попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. Вона не заперечувала тієї обставини, що 15.12.2017 року перебувала у стані сп'яніння, спала та не реагувала на обстановку. Зобов'язувалася підтримувати порядок у будинку, слідкувати за наявністю продуктів харчування, не порушувати правила пожежної безпеки, не вживати спиртні напої (а.с. 20). За інформацією Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Балаклійської районної державної адміністрації від 10.04.2018 року, діти: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO], перебувають у вказаному закладі з 28.12.2017 року по даний час. Мати - [PERSON] за час перебування дітей у центрі жодного разу їх не відвідала, не цікавилась їх життям і здоров'ям (а.с. 23). 05 травня 2018 року Балаклійською районною державною адміністрацією було надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її дітей: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO] У висновку зазначено, що [PERSON] не з'явилася на засідання комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської районної державної адміністрації, під час якого вирішувалося питання про доцільність позбавлення її батьківських прав, і про причини неявки не повідомила. Комісія, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що [PERSON] не цікавиться життям і здоров'ям дітей, не займається їх утриманням і вихованням, не створює належних умов для проживання, виховання і розвитку дітей, не забезпечує їх харчуванням та доглядом, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей (а.с. 24, 25). Згідно характеристики, виданої 10.07.2018 року виконавчим комітетом Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, [PERSON] з 09.03.2018 року проживає у с.Шевелівка разом зі співмешканцем - [PERSON] та його сином. Офіційно працевлаштована у ТОВ «Курганський бройлер». Спокійна, врівноважена, ввічлива. Громадського порядку не порушує, спиртними напоями не зловживає. Скарг на її поведінку до сільської ради не надходило (а.с. 36). 10.07.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер» надано довідку про те, що [PERSON] працює на вказаному підприємстві пташницею з 21.03.2018 року по даний час (а.с. 38). За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно (а.с. 37). 09.07.2018 року комісією Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області проведено обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON], під час якого встановлено, що вона проживає у с. Шевелівка разом зі співмешканцем - [PERSON], 1974 р.н., та його сином - [PERSON], 2003 р.н. Санітарний стан приміщення задовільний. Є електропостачання, водогін, індивідуальне газове та пічне опалення. У будинку чотири кімнати, є необхідні меблі, побутова техніка, продукти харчування, сезонний одяг для дітей, ліки. У будинку чисто, у двох кімнатах зроблено ремонт, а дві кімнати і кухня потребують проведення косметичного ремонту. [PERSON] і [PERSON] офіційно працевлаштовані, їх сукупний дохід становить 6000 гривень на місяць. У сім'ї добрі взаємини. [PERSON] намагається створити умови для виховання та розвитку дітей (а.с. 39). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює секретарем Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, пояснила, що [PERSON] з березня 2018 року проживає у с. Шевелівка. Працює у ТОВ «Курганський бройлер». З квітня [PERSON] проживає із [PERSON] та його сином. Права власності на житловий будинок [PERSON] не має. [PERSON] у липні 2018 року зверталася до Шевелівської сільської ради щодо складення акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї, оскільки хотіла забрати своїх дітей з центру соціально-психологічної реабілітації. Вона особисто була присутньою при обстеженні житлово-побутових умов [PERSON], під час якого було встановлено, що умови проживання нормальні. За час проживання на території Шевелівської сільської ради характеризується позитивно, громадського порядку не порушує, спиртними напоями не зловживає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він разом із меншим сином проживає у с. Шевелівка. З весни цього року він співмешкає з [PERSON] Вона добра господарка. Знайшла спільну мову з його старшим і меншим сином. Вона працює у ТОВ «Курганський бройлер» і допомагає йому вести домашнє господарство. Претензій до неї він не має. Йому відома ситуація [PERSON], що двоє її перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації у с. Шевелівка, яких він разом з матір'ю планує виховувати в одній сім'ї. Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей ґрунтується на доводах про ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України). З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що дійсно мати дітей [PERSON] неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки стосовно дітей: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO], що стало підставою для поміщення дітей 28.12.2017 року до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Під розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] змінила свою поведінку та спосіб життя, працевлаштувалася, характеризується позитивно, докладає зусиль для створення належних умов проживання і виховання своїх дітей. У судовому засіданні просила не позбавляти її батьківських прав, пояснювала, що бажає піклуватися про своїх дітей, спілкуватися з ними, займатися їх вихованням. Така поведінка [PERSON] на переконання суду свідчить про те, що вона змінила ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач свідомо, умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків позивачем суду не надано. Висновок Балаклійської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав ґрунтується на матеріалах, зібраних станом на 05 травня 2018 року, не містить актуальних даних про місце та умови проживання відповідача, її працевлаштування та характеристику. На засідання комісії [PERSON] взагалі не було викликано. Переконливих аргументів на підтвердження доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав у висновку не наведено. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 3 статті 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Повідомлення Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 06.03.2018 року щодо ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків з виховання своїх дітей: [PERSON] і [PERSON], які перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей та наявність у її діях ознак правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП (а.с. 12), суд оцінює критично, так як відомості про притягнення [PERSON] до відповідальності за невиконання обов'язків щодо виховання дітей відсутні. Жодних профілактичних заходів Балаклійським ВП до [PERSON] не застосовано, про місце її фактичного проживання їм взагалі невідомо. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відсутні передбачені ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO]., і [PERSON], [INFO], тому позов у цій частині не підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на дітей, вона є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав, а тому підстави для задоволення такої вимоги відсутні. У зв'язку із залишенням без задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed