overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

12 лютого 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 25.01.1997 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №05. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем від шлюбу вони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Однією сім'єю позивач та відповідач не проживають з 2012 року. На протязі їх спільного життя вони зрозуміли, що різні за характером з різними поглядами на життя, не можуть знайти взаєморозуміння, між ними постійно виникають сварки та суперечки з різних причин. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25.01.1997 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області за актовим записом №05 (а.с.3). Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позивач категорично не бажає зберегти шлюб з відповідачем, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

12 лютого 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя з ним не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Як зазначає позивачка, сторони тривалий час проживають окремо, між сторонами постійно виникають сварки, які наносять психологічної травми дитині; шлюб між сторонами існує формально. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, як зазначає позивачка. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 23 липня 2007 року, який зареєстрований Алчевським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, про що зроблено актовий запис №455. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Від примирення в судовому засіданні позивачка категорично відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. Спір щодо спільного майна подружжя відсутній, як пояснили сторони. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з березня 2013 року. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

12 лютого 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином померлої [INFO] [PERSON]. В обґрунтування своїх заявлених вимог заявник послався на те, що він є сином померлої [PERSON], однак в свідоцтві про його народження помилково вказано прізвище останньої як « [PERSON] », що перешкоджає оформленню спадщини та стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою. Будучи допитаним у судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні заяви [PERSON] покладався виключно на розсуд суду / а. с. 13 /. Вислухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON], виходячи з наступного. Так, згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. В ході розгляду справи встановлено, що [INFO] в с. Федунка Шишацького району Полтавської області померла [PERSON], про що 26 червня 2008 року Федунською сільською радою Шишацького району Полтавської області в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] / а. с. 6 /. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Федунської сільської ради Шишацького району, нині померла [PERSON] проживала в с. Римиги Шишацького району, разом з якою на момент смерті проживав її син - [PERSON], 1949 року народження / а. с. 7 /. В той час, з свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER], виданого Федунською сільською радою Шишацького району 05 лютого 1949 року, слідує, що матір'ю останнього являється [PERSON]. Як пояснили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], нині померла [PERSON] дійсно являється матір'ю заявника [PERSON], при реєстрації факту народження якого секретарем сільської ради помилково в свідоцтві про народження було вказано прізвище матері по чоловікові як « [PERSON] », незважаючи на те, що батьки заявника не перебували в зареєстрованому шлюбі. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] та померла [PERSON] дійсно були сином та матір'ю, а тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між ними для подальшого оформлення спадщини заявником. Таким чином, з метою оформлення спадщини, суд встановлює факт, що [PERSON], [INFO], є рідним сином померлої [INFO] [PERSON], а від так заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

12 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.02.2014р. о 23 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.02.2014р. о 23 год. 31 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора продуктивному контакту не доступна, збуджена, на питання не віповідає, активно негативистична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

12 лютого 2014 року заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи заяву тим, що 19 вересня 2006 року вони уклали шлюб, у шлюбі у них народилися спільні діти, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У спільній заяві зазначили, що у вересні 2013 року між ними припинились сімейні та шлюбні відносини, вони зрозуміли, що шлюб розпався і збереження сім'ї неможливе, а тому прийшли до рішення розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] заяву про розірвання шлюбу підтримала, вказавши що заява відповідає її дійсній волі. Заявник [PERSON] заяву підтримав, вказавши що вона відповідає його дійсній волі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами суд вважає, що заява подружжя підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 2006 року між громадянином [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2542 (а.с. 3). У шлюбі у подружжя народилося двоє спільних дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 5). Подружжя 5 лютого 2014 року уклали договір про виховання та утримання дітей після розірвання шлюбу. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 349 (а.с. 6-9). 21 січня 2014 року уклали договір про сплату аліментів (а.с.10-12). Судом з'ясовано, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Протягом одного місяця знаходження спільної заяви подружжя в суді, сторони не зверталися із заявою про відкликання заяви про розірвання шлюбу. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

12 лютого 2014 року заявниця звернулася із зазначеною заявою до суду, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки оформленої 25 жовтня 1973 року, в якій її дівоче прізвище, записане на російській мові «[PERSON]», виправлено на «[PERSON]», а рік народження з « 1956» виправлено на « 1957 рік» . Посилалася на те, що вона звернулася до УПФУ Жовтневого району Миколаївської області з заявою призначення пенсії за віком, проте їй було відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з виправленням дівочого прізвища та дати народження у трудовій книжці. У зв'язку з виправленнями у вказаному документі заявниця не може реалізувати свої права щодо отримання пенсії за віком, тому вимушена звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити. Пояснила, що її дівоче прізвище «[PERSON]», дата народження « [INFO] року». Оскільки на час влаштування на роботу у торфопідприємстві «Стоянів» їй не виповнилося 16 років, її батько збільшив вік на один рік. Зі слів батька заявниці в трудовій книжці та в особовій картці, які заповнювалися у відділі кадрів рік її народження був вказаний як « 1956», а дівоче прізвище на російській мові записано як «[PERSON]». І лише у 1975 році прізвище та рік народження в трудовій книжці був виправлений при влаштуванні її на Радеховський ремзавод, оскільки запис робився на підставі її свідоцтва про народження. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області також не заперечував проти задоволення вказаної заяви. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження заявниці серіі[NUMBER], її прізвище на російській мові «[PERSON]», а рік народження « 1957». Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] отримала прізвище «[PERSON]», та отримала паспорт на ім'я «[PERSON]. Згідно копії трудової книжки дані заявниці, яка на той період працювала в якості торфоробітниці на підприємстві «Стоянів» Радехівського району Львівської області, зазначені російською мовою як «[PERSON]», а рік народження вказаний « 1956». Згідно довідки Стоянівського торфобрикетного заводу від 8 жовтня 2013 року за № 13/5-166 та13/5-167, вбачається, що саме [PERSON] з 08.05.1973 року по 28.08.1974 року працювала на цьому підприємстві. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що факт належності заявниці трудової книжки підтверджується письмовими доказами, наявними у справі Обставин, що спростовують подану [PERSON] заяву у судовому засіданні не виявлено, а встановлення даного факту необхідно їй для оформлення пенсії за віком. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Відповідач по справі є його сином. На теперішній час він мешкає в родині сина, з дружиною [PERSON] розійшовся, отримує маленьку пенсію, є інвалідом, страждає на серцеві захворювання, переніс два інфаркти, збережена систематична функція серця складає 61%, потребує операційного втручання. Приблизна вартість операції з шунтування серця складає 50 000 грн., реабілітаційний період також коштує не дешево та постійно сторонньої уваги та матеріальної допомоги. У нього крім сина є донька [PERSON], однак вона на даний час не працює, тому не має можливості допомагати матеріально. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, мотивуючи це власними потребами. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Просив стягувати з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Позивач в судовому засіданні участі не приймав, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені позовні вимоги. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повнолітнього віку. Позов мотивує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про народження записаний відповідач. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, однією сім'єю не мешкають, діти мешкають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, інших утриманців він не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, на підставі доказів, що маються в матеріалах справи. Відповідач до суду не прибув по невідомим причинам, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд в порядку ст..ст.224-225 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення по наявним у справі доказам. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтвах про народження записаний відповідач. Діти здорові. На теперішній час діти мешкає з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами виник спір з приводу матеріального утримання неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе урегулювати спір шляхом зобов'язання відповідача виплачувати аліменти в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що відповідач фізично здоровий, працює, діти здорові, тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача. Окрім того, з відповідача в порядку ст.88 ЦПК України також слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.09.2011 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 439 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 30 вересня 2011 року зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 439 (а.с. 4), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2014 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивачка не бажає в подальшому жити разом з відповідачем, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 22.09.2004 померла його мати [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина до складу якої входить належна їй 1/9 частина житлового будинку № 5 вул. Черняховського в м. Остер Козелецького району Чернігівської області. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому неправильно розяснили порядок спадкування. Позивач у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, при цьому відповідачем до суду подана заява про проведення судового розгляду без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 22.09.2004 померла [PERSON] (а.с. 11). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина до складу якої входить належна їй 1/9 частина житлового будинку № 5 вул. Черняховського в м. Остер Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Тому, суд вважає необхідним визначити позивачу додаткові шість місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач просив суд розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 червня 2009 року. Протягом п'яти років сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved