Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

13.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом /а.с.3-4/, який згодом уточнила /а.с.21-22/, мотивуючи тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.08.2016 року її позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей Первомайської РДА дитина проживає в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] . Вважає, що на даний час змінились обставини, які слугували підставою для позбавлення її батьківських прав. Вона одружилась із [PERSON] , має постійне місце проживання, перебуває на обліку Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ з метою працевлаштування; має бажання та можливість виконувати батьківські обов`язки відносно сина. Вона не вживає спиртні напої чи наркотики, на диспансерному обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. За таких обставин, враховуючи, що для дитини створені необхідні умови для проживання, а також те, що змінились обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав, просить поновити батьківські права відносно неповнолітнього сина [PERSON] . На виконання ухвали суду від 19.06.2019 року позивачкою подано уточнений позов /а.с.21-22/. Ухвалою суду від 25.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами загального позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Крім того, до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Первомайську РДА /а.с.27/. 16.08.2019 року Первомайською РДА надано висновок про недоцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] /а.с.40-44/. 16.08.2019 року позивачка надала акт обстеження умов проживання з фотографіями /а.с.48-57/. Ухвалою суду від 16.08.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області та [PERSON] ; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с.59/. На підставі розпорядження керівника апарату суду № 299 від 25.09.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями /а.с.72/, за результатами якого замінено головуючого у справі - суддю Медведєву Н.А. на суддю Маржину Т.В. /а.с.73/. 19.12.2019 року [PERSON] подано відзив на позов, в якому вона заначила, що на підставі розпорядження Первомайської РДА від 19.09.2016 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 26.02.2018 року Управлінням служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради прийнято наказ № 40, згідно якого дитина тимчасово влаштована до її родини. 15.06.2018 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення № 92 про влаштування на виховання та спільне проживання малолітнього [PERSON] до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] . Вона, як вихователь, несе відповідальність за життя та здоров`я дитини. Зазначила, що з червня 2018 року позивачка ухилялась від сплати аліментів на дитину і лише після звернення до суду з наданим позовом сплатила 3 931 грн. [PERSON] лише у серпні 2019 року двічі їй телефонувала та спілкувалась із сином. Більше жодних дій з її сторони, направлених на зближення з дитиною, не було. Вона не бачилась з дитиною, не цікавилась її особистим життям, здоров`ям та навчанням. Наразі вона виховує п`ятьох малолітніх дітей; діти звикли один до одного та до неї, між ними склалися родинні стосунки, а тому саме фахівці мають зробити висновок щодо доцільності розривати ці зв`язки та повертати дитину матері, яка не цікавиться долею сина, та її чоловіку, який взагалі ніколи не бачив дитини і про його особистість нічого не відомо: чи притягувався він до кримінальної або адміністративної відповідальності, чи не перебуває на обліку лікаря-нарколога, в тубдиспансері тощо. Вважає, що поновлення батьківських прав можливе лише після проведення аналітичної роботи, оскільки слід з`ясувати не лише те, чи змінилась поведінка позивачки взагалі, а й те, наскільки ці зміни є глибокими та стійкими, щоб одночасно підтвердити її виправлення /а.с.124-125/. Відповідач - Підгородянська селищна рада відзив на позов не надала. [PERSON] надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що вона дійсно спілкувалась лише один раз із сином, оскільки під час інших спроб [PERSON] просила не телефонувати їй, хоча Сімейним кодексом України не забороняється спілкування з дитиною. Вона також намагалась віднайти сина через соціальні мережі, але не вдалось. Зазначила, що з 01.09.2019 року вона офіційно зареєстрована ФОП і працює на ринку. Пояснила, що ті факти, які викладені у висновку органу опіки та піклування і покладені в основу рішення про позбавлення батьківських прав, мали місце, але не мали систематичного характеру. Вона не довела такі обставини в суді, оскільки перебувала в стані психічного розладу у зв`язку із тяжкою хворобою та через іншу поважну причину, хоча сільрада і орган опіки та піклування були обізнані про її стан. Вважає, що рішення було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і має бути скасованим. Пояснення від третіх осіб до суду не надходили. 21.02.2020 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області надано висновок про недоцільність поновлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] /а.с.182-185/. [PERSON] надала характеристику відносно [PERSON] . Станом на день розгляду справи інших заяв, клопотань по суті спору сторонами не надано. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що змінились обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав, вона змінила свій спосіб життя; просить поновити її в батьківських правах відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідачка [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність на підставі наданого відзиву і пояснень. В своїх поясненнях під час розгляду справи зазначала, що [PERSON] не цікавиться життям сина, його здоров`ям та навчанням. Хлопчик ще пам`ятає, як йому погано було з матір`ю і боїться до неї вертатися. Він психічно не стабільний; вона приділяє велику увагу відновленню його емоційного стану і розвитку і вважає, що повернення до матері стане для [PERSON] великим стресом. Представник відповідача Підгородянської селищної ради - Баранов А.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] - секретар Підгородянської селищної ради пояснила, що сім`я позивачки завжди була на контролі ради через аморальний спосіб життя. Вона не приділяла уваги дитині, вживала алкоголь, жила з чоловіками, які ображали хлопчика. В даний час вона виїхала з села і інформація про неї відсутня. Представники третіх осіб: Первомайської райдержадміністрації - Малиновська Т.С. та органу опіки та піклування - Радзилевич С.А. в судовому засіданні, захищаючи законні права та інтереси дитини, вважали недоцільним поновлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов і зазначив, що для дитини створені усі необхідні умови проживання і розвитку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дитини, свідка, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 30.03.2018 року [PERSON] народився [INFO] смт. Підгородна Первомайського району Миколаївської області, актовий запис про народження № 11 від 23.07.2009 року. Його матір`ю є [PERSON] ; відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України зі слів матері /а.с.138/. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/2459/16-ц [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на його утримання, починаючи з 03.08.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили 12.09.2016 року /а.с.7/. Підставою для ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав став висновок суду про те, що мати не забезпечувала виховання, розвиток та утримання дитини. Згідно висновку ООП, на якому грунтується вказане рішення, дитина неодноразово була влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв`язку із невиконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини; мати систематично вживала спиртні напої, недбало відносилась до дитини та її потреб; займалась влаштуванням свого особистого життя. Згідно розпорядження Первомайської РДА Миколаївської області № 286-р від 19.09.2016 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с.135/. Дитина згодом була усиновлена подружньою парою, однак вже через рік рішенням суду усиновлення скасоване і хлопчик потрапив до центру дитячої реабілітації «Республіка Пілігрим» м. Маріуполь Донецької області, де перебуває під опікою [PERSON] 26.02.2018 року Управлінням служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради прийнято наказ № 40, яким [PERSON] тимчасово влаштований до родини [PERSON] , а 15.06.2018 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення про влаштування на виховання та спільне проживання малолітнього [PERSON] до прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] /а.с.127/. 28.02.2019 року виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийнято рішення № 92 «Про створення дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] та влаштування на виховання та спільне проживання дітей», у тому числі [PERSON] . З моменту перебування хлопчика в сім`ї [PERSON] у них склались доброзичливі стосунки; дитина називає [PERSON] - мамою, довіряє їй, ділиться з нею своїми мріями та сподіваннями. Згідно психолого-педагогічної характеристики на [PERSON] , наданої Маріупольською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 10 від 20.01.2020 року № 19, навчальні досягнення хлопчика на середньому рівні; мова недостатньо розвинута; він затрудняється надати розгорнуту відповідь; малоактивний, неуважний, дратівливий; має низьку самооцінку; [PERSON] має належне шкільне приладдя, чисто і охайно одягнений, опікун [PERSON] відвідує батьківські збори /а.с.202/. Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Частиною першою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. [PERSON] вперше звернулась до суду з позовом про поновлення батьківських прав, вважає, що на даний час змінились обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав. Поновлення батьківських прав допускається, якщо батько (мати) змінили свою поведінку, а також змінились обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. До уваги слід взяти зміну способу життя особи, позбавленої батьківських прав, зміну ставлення до дитини та її виховання. Не менш важливою є глибина та стійкість позитивних змін, що можуть бути підставою для поновлення батьківських прав. Також при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд повинен взяти до уваги: думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина (ч.5 ст. 169 СК України). Це може бути родич дитини або стороння особа, що виконує функцію опікуна (піклувальника); письмовий висновок органу опіки та піклування; думку самої дитини. Поновлення батьківських прав безпосередньо пов`язане не тільки із зміною поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, але і з оцінкою ситуації самою дитиною. Її неприйняття батька (матері), відсутність доброго ставлення до них, викликане попереднім досвідом спільного проживання, не можна ігнорувати. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав і поновлення батьківських прав (ч.2 ст. 171 СК України). На підтвердження позовних вимог позивачка надала довідку ПП «Водолій» від 13.05.2019 року /а.с.5/, з якої вбачається, що за місцем проживання скарг та нарікань на неї не надходило; вона не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, про що свідчить довідка Первомайської ЦРЛ № 317-01-05 від 14.02.2019 року. Вона 15.03.2019 року одружилась із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2019 року /а.с.9/; з чоловіком вони разом проживають по [ADDRESS] , про що свідчить довідка № 242 від 13.05.2019 року, видана ПП «Водолій» /а.с.6/. Також актами обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09.04.2019 року та від 06.08.2019 року встановлено, що [PERSON] проживає разом з чоловіком у квартирі з усіма зручностями, з індивідуальним електропостачанням; в кімнатах зроблено ремонт, санвузол знаходиться в стадії ремонту; кімнати частково умебльовані, наявні електропобутові прилади; для дитини відведена окрема кімната зі спальним та робочим місцем; комісією визнано умови проживання задовільними /а.с.48/. Надані [PERSON] документи характеризують особу позивачки з позитивного боку. Разом з тим, вони не відображають повної, об`єктивної та достовірної інформації про виправлення позивачки, як про тривалий завершений процес, засвідчений неодноразовими детальними перевірками (в тому числі неочікуваними), та не можуть слугувати підтвердженням позитивних змін поведінки по відношенню до неповнолітнього сина; проявлення турботи та піклування про його фізичний і духовний розвиток. Позивачка нещодавно проживає за новою адресою. Фактично, установа, що видала їй характеристику, не володіє інформацією про її особу та спосіб життя. Надані акти про обстеження житлово-побутових умов та довідка-характеристика є по суті документами, які відображають стан побутових умов та поведінку [PERSON] на конкретний період часу - дату складення таких документів. В квартирі, де проживає позивачка дійсно створені умови для дитини, але відсутня інформація про власника житла. Згідно довідки Первомайської ЦРЛ від 14.02.2019 року № 317-01-05 [PERSON] у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, однак така обставина не свідчить про те, що позивачка не продовжує зловживати спиртними напоями. Щодо чоловіка позивачки [PERSON] суду не надано жодної інформації, крім паспорту. Зокрема, про його місце роботи, доходи, здоров`я, репутацію, судимості, коло спілкування тощо. З характеристики відносно [PERSON] від 07.08.2019 року, наданої Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Первомайська вбачається, що позивачка обіймала посаду молодшої медичної сестри з обслуговування важко хворих і звільнилась через сімейні обставини, пов`язані з конфліктом та бійкою з чоловіком /а.с.153/. Такі обставини можуть свідчити про те, що в сім`ї [PERSON] має місце домашнє насильство. Доказів, які б свідчили про особу [PERSON] , суду не надано. Також суду не надано інформації про те, кому належить житло, в якому має проживати дитини, оскільки фактичне місце проживання позивачки не збігається з адресою її реєстрації. Крім того, позивачка зазначила, що з 01.09.2019 року зареєстрована ФОП та працює на центральному ринку м. Первомайська, однак відповідні докази суду не надала. Нею не надано інформації (довідки), яка б підтверджувала наявність та розмір її доходів. Згідно довідки про отримання аліментів № 37338/3 від 04.09.2019 року [PERSON] за період з 15.06.2018 року по вересень 2019 року сплатила аліменти на утримання сина лише один раз - у серпні 2019 року, у період подачі даного позову до суду /а.с.130/. [PERSON] стверджувала, що її психічний розлад, в якому вона перебувала з 2014 року у зв`язку із перенесеною хворобою, хірургічним втручанням та видаленням органу, подолано /а.с.172, 173/. Натомість надані позивачкою довідки свідчать лише про поставлений позивачці діагноз. Інформація щодо її психічного стану відсутня. Як було зазначено вище, суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст. 169 СК України). Надані суду позивачкою докази свідчать, що її поведінка та спосіб життя на сьогоднішній день дійсно мають ознаки виправлення, однак не є достатніми та не свідчать про те, що нею усунуто обставини, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав по відношенню до повнолітнього сина. Судом прийнято до уваги висновки ООП Первомайської райдержадміністрації Миколаївської області /а.с.40-44/ та ООП виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області /а.с.182-185/ про недоцільність поновлення батьківських прав [PERSON] з огляду на те, що нею не надано жодних доказів про зміну свого відношення до виконання батьківських обов`язків щодо сина, а тому поновлення батьківських прав та повернення дитини до матері не відповідатиме інтересам дитини Також суд бере до уваги думку дитини [PERSON] , який в судовому засіданні зі сльозами на очах категорично заперечував проти повернення його до біологічної матері - позивачки у справі. Матір`ю він вважає [PERSON] . Зазначив, що взагалі не пам`ятає нічого позитивного з проживання разом з [PERSON] ; пам`ятає, що чоловіки позивачки неодноразово його били; сам він через голод неодноразово жебракував, просив у сусідів поїсти. Суд враховує і заперечення ООП, яке базується виключно на інтересах дитини. Хлопчик досі має негативні спогади про маму та життя з нею. Згідно консультативного висновку спеціаліста № 1811 від 06.08.2019 року хлопчик перебуває на обліку лікаря-психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість, синдром патологічно-гідної поведінки; дитині рекомендована індивідуальна форма навчання /а.с.62/. Тобто дитині потрібна особлива увага. Натомість матір дитини про такий її стан навіть не обізнана. Вихователь хлопчика [PERSON] , яка несе відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток дитини в судовому засіданні зазначила, що позивачка жодного разу не надала будь-якої матеріальної допомоги своєму синові, не провідувала його. Вважає, що зміна місця проживання та адаптація дитини на новому місці буде мати негативні наслідки психологічного характеру, зведе нанівець всі її зусилля з покращення стану здоров`я і психіки хлопчика. Принцип «забезпечення як найкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3). Відповідно до ч. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За неденних судом обставин, оскільки [PERSON] не було надано достатніх та достовірних доказів усунення нею обставин, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав, а надані документи лише поверхово характеризують особу позивачки і не свідчать про проявлення турботи та піклування про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, а також про стабільність її змін, беручи до уваги пояснення матері-виховательки хлопчика, висновки органів опіки та піклування, а також думку дитини, піклуючись про захист прав та інтереси дитини, суд не вбачає зміни у поведінці позивачки і не знаходить достатніх підстав вважати, що вона зможе належним чином матеріально утримувати дитину, сприяти її розумовому, культурному та духовному розвитку; допомагати готувати сина до самостійного життя; забезпечити йому стабільну психологічну обстановку відповідно до потреб його діагнозу, тобто виконувати належним чином і в повній мірі батьківські обов`язки по відношенню до дитини. За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити. Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що повторне звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову (ч.7 ст. 169 СК України). Встановлення такого процесуального обмеження має на меті стимулювати матір до більш серйозного ставлення до подання первинного позову про поновлення батьківських прав. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивачки по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed