Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

12 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета «Провінція» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року з відповідача на її користь була стягнута заборгованість по заробітній платі в розмірі 5081грн.55коп., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 6 червня 2014 року по 2 березня 2015 року в розмірі 32949грн.40коп., моральна шкода в розмірі 1500грн., а всього 38030грн.95коп. Постановою державного виконавця ВДВС Костянтинівського міськрайонного управління юстиції від 20 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 38030грн.95коп., але станом на 7 серпня 2015 року заборгованість за виконавчим листом №233/5980 від 17 березня 2015 року становить 33030грн.95коп., тобто заборгованість по заробітній платі в повному обсязі не сплачена. Тому позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 3 березня 2015 року по 12 серпня 2015 року в розмірі 19910грн.60коп., виходячи з того, що її середньоденний заробіток складав 176,2грн., а час затримки розрахунку при пятиденному робочому тижні становить 113 днів. Позивач [PERSON], її представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, оскільки є підстави для оспорювання рішення суду від 17 березня 2015 року про стягнення на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі, оскільки проти колишнього головного бухгалтера їхнього підприємства, яка є матірю позивачки, відкрито кримінальне провадження у звязку з підробкою бухгалтерських документів. Незважаючи на цю обставину, вказане рішення суду підприємством виконується, станом на 30 липня 2015 року заборгованість по заробітній платі погашена повністю. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки підприємство частками перераховує на депозитний рахунок ВДВС стягнуті за рішенням суду кошти, які по мірі надходження перераховувались на рахунок, відкритий позивачем, але повертались банком з вказівкою про уточнення рахунку. Про цю обставину повідомлявся позивач, який до теперішнього часу новий рахунок не відкрив і не отримав вже перераховані йому кошти у загальній сумі 9000грн. Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог ч.3ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 17 березня 2015 року, що набрало законної сили 27 березня 2015 року, встановлена наявність заборгованості Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета «Провінція» перед [PERSON] по заробітній платі за квітень-травень 2014 року в розмірі 5081грн.55коп., яка була стягнута з відповідача на користь останньої. Крім того був стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 6 червня 2014 року по 2 березня 2015 року в розмірі 32949грн.40коп., моральна шкода в розмірі 1500грн., а всього 38030грн.95коп. (а.с 30-31). При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку цим рішенням суду встановлено, що [PERSON] працювала за пятиденним графіком роботи із двома вихідними днями субота, неділя, і що її середньоденний заробіток становить 176грн.20коп. Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вирішуючи питання щодо фактичного розрахунку відповідача перед позивачем по заробітній платі, суд прийшов до наступного. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції від 20 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №233/5980, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 17 березня 2015 року про стягнення з Друкованого засобу масової інформації Приватного підприємства «Газета «Провінція» на користь [PERSON] 38030грн.95коп. (а.с.4). Відповідно до довідки №12525 від 2 вересня 2015 року на виконання вказаного рішення суду відповідачем станом на 2 вересня 2015 року на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції були перераховані кошти: 27.05.2015р. -3000грн.; 25.06.2015р. 2000грн.; 30.07.2015р. 2000грн.; 18.08.2015р. 2000грн. (а.с.18). Факт перерахування коштів у вказані дні та у вказаних розмірах підтверджується бухгалтерськими документами, наданими представником відповідача (а.с.32-36), а про надходження цих коштів на депозитний рахунок ВДВС свідчать виписки держказначейства (а.с.37,40,42,45). Враховуючи, що відповідно до рішення суду заборгованість по заробітній платі позивача [PERSON] складає 5081грн.55коп., виплата заборгованості по заробітній платі відповідно до закону є першочерговим платежем, то днем фактичного розрахунку по заробітній платі з позивачем суд вважає 30 липня 2015 року, як день, коли були перераховані на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 2000грн., що у сумі з попередніми перерахуваннями 3000грн. та 2000грн., перевищує стягнуту за рішенням суду заборгованість по заробітній платі 5081грн.55коп. Здійснення через певний час виконавчих дій щодо перерахування отриманих від відповідача коштів на картковий рахунок позивача та повернення цих коштів на депозит ВДВС для уточнення рахунку, не може впливати на вказаний вище висновок суду, оскільки вини відповідача, який перерахував кошти на виконання рішення суду, у неотриманні коштів позивачем, не встановлено. Тому, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 3 березня 2015 року по 30 липня 2015 року включно, тобто з дня, що є наступним з вказаної у рішенні суду дати, по день фактичного розрахунку у розмірі 17972грн.40коп. (176,2грн. х 102дн.). Частково задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України присудити з відповідача судові витрати, а саме, стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 487грн.20коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial