Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Стінянської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області померла баба позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,7390 га, розташованої на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] син останньої - [PERSON] спадщину не прийняв і [INFO] помер. Ніхто інший спадщину також не прийняв і вона не визнана відумерлою. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому з цим позовом він вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача - адвокат Корнійчук С.І. не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, згідно зі ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити ще додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнукиспадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б з законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1276 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] в с. Стіна Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7390 га, розташована на території Стінянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданного Томашпільською районною державною адміністрацією 13 березня 2003 року (а.с.12). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] залишився син покійної [PERSON], який спадщину не прийняв і помер [INFO] (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 вересня 1983 року Томашпільським відділом РАЦС позивач є сином [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідок, виданих Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 407/02-30 та № 408/02-30 від 23 листопада 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю оригінала правовстановлюючого документа (а.с. 17-18). Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Вінницької області № 3352/01-18 від 18 грудня 2018 року спадкові справи на майно померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори не виявлено (а. с. 39). Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Отже, враховуючи те, що позов відповідачем визнано, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті останньої. Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанціями ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.1189233057.1 від 19 листопада 2018 року та № 0.0.1189233607.1 від 19 листопада 2018 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1409,60 грн. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved