Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

14 липня 2016 року головний лікар КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» звернувся до суду з вищевказаною заявою про обовязкову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], [INFO]. Заяву мотивують тим, що [PERSON] рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 06.02.2003 року визнана недієздатною. В звязку з погіршенням психічного стану [PERSON] 13.07.2016 року у супроводі опікуна [PERSON] була госпіталізована до КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня №2». Примусова госпіталізація визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів у висновку від 14.07.2016 року, відповідно до якого [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2» лікар-психіатр [PERSON] вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, пояснила, що [PERSON] психічно хворіє з 1984 року, є інвалідом першої групи з дитинства по психічному захворюванню, неодноразово лікувалася в даному закладі. В даний час спілкується неохоче, зовні напружена, невпорядкована. Мислення розірване, паралогічне, потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, врахувавши думку прокурора, захисника [PERSON], які вважають заяву лікарні обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч.4 ст.280 ЦПК України, у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії від 14.07.2016 р. [PERSON] встановлений діагноз «помірна розумова відсталість, не різко виражена імбецильність F 71.0». В звязку з тим, що хвора виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Таким чином, суд вважає, що [PERSON] потрібно госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки іншими заходами її лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved