Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

14.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті чоловіка [PERSON], посилаючись на наступне. [INFO] у м. Донецьк помер чоловік заявника [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після смерті чоловіка нею було отримано лікарське свідоцтво про смерть видане Комунальною установою «Донецькою клінічною лікарнею» №9 11.10.2016 р. При зверненні до Великоновосілківського районного Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою реєстрації смерті чоловіка їй було відмовлено у реєстрації смерті у зв'язку з невідповідністю лікарського свідоцтва про смерть, зразку документів відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. На даний час заявниця є спадкоємцем майна померлого і має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати допомогу на поховання, однак відсутність документів, які б підтверджували факт його смерті, є перешкодою у цьому. Тому просила встановити факт смерті її чоловіка у м. Донецьк Донецької області [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Великоновосілківського районного Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено наступні обставини. Як вбачається з паспортних даних заявника [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 0000065890 від 13.12.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Згідно паспортних даних [PERSON], [INFO], уродженець с.Сергіївка Прохоровського району Білгородської області, паспорт Серія [NUMBER], виданий 03.02.1998 р. Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України у Донецькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [INFO] у м. Донецьк за адресою: [ADDRESS], помер чоловік заявника [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець с.Сергіївка Прохоровського району Білгородської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], про що мається лікарське свідоцтво про смерть № 9, видане Комунальною установою «Донецькою клінічною лікарнею» 11.10.2016 р., відповідно до якого причиною смерті є хронічна легенева - серцева недостатність, дифузний пневмосклероз, хронічне обструктивне захворювання легенів. 12 жовтня 2016 року Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво Серії [NUMBER] про смерть [PERSON]. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Враховуючи викладене, надане заявником лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерті є незаконними і не створюють правових наслідків. Заявник [PERSON].є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті чоловіка та отримати допомогу на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому. Згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки медичне свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не надано документ який, підтверджує факт смерті у відповідності з діючим законодавством України, а тому є незаконною та не створює правових наслідків Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом було встановлено, що [INFO] у м. Донецьк помер [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті чоловіка та отримання допомоги на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved