Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

13.12.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 26.05.2000 року вона одружилася з відповідачем [PERSON] . У період спільного життя, ними на спільні кошти родини було придбано житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за Договором купівлі-продажу, зареєстрованим в реєстрі під № 5005 від 11.10.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Озеровою В.В. Будинок був придбано за їхні спільні кошти, але оформлено на ім`я відповідача. Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної власності. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права суспільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком майна, виключеного з цивільного обороту. Позивач та відповідач 27.11.2018 року розірвали шлюбні відносини на підставі рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова. На підставі ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Також, згідно ч.2 ст.72 СК України до вимог про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Враховуючи вище викладене [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] право спільної власності на 1/ 2 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та визнати за [PERSON] право спільної власності на 1/ 2 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.12.2018 року на підставі ст.175,177, 185 ЦПК України позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної власності на житловий будинок було залишено без руху. 12.02.2019 року позивачкою усунуто недоліки позовної заяви та подано уточнену позовну заяву. На підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 12.02.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної власності на житловий будинок було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. На підставі ухвали Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15.05.2019 року було закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, надавши суду письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у письмовому провадженні. Відповідач зазначив, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими. 26.05.2000 року позивачка [PERSON] вступила у шлюб з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 211 від 26.05.2000р. (серія [NUMBER] ) а.с.8. У період спільного життя відповідачем [PERSON] . придбано житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за Договором купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі під № 5005 від 11.10. 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Озеровою В.В. (ВСМ № 456323 ) - а.с.9. Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної власності. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права суспільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком майна, виключеного з цивільного обороту. Таким чином суд вважає встановленим, що спірний будинок був придбано сторонами по справі, які на час придбання будинку перебували у зареєстрованому шлюбі, за їхні спільні кошти та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова 27.11.2018 року сторони розірвали шлюб. На підставі ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Положеннями ч.1 ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором - ч.1 ст.70 СК України. Враховуючи\~вище викладене\~позовні вимоги\~[PERSON] визнання за нею право власності на 1/ 2 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та визнання, відповідно, за відповідачем права власності на 1/ 2 частину будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. З наданої позивачкою квитанції вбачавється, що нею сплачено судовий збір при пред`явленні позову у розмірі 4167,85 грн. \~ \~ \~ \~Положеннями ч.1\~ст.142\~ ЦПК\~ України\~у разі\~укладення мирової\~угоди до\~прийняття рішення\~у справі\~судом першої\~інстанції,\~відмови позивача\~від позову,\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд\~у відповідній\~ухвалі чи\~рішенні у\~порядку,\~встановленому законом,\~вирішує питання\~про повернення\~позивачу з\~державного бюджету\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову.\~ З\~врахуванням наведеного,\~приймаючи той\~факт,\~що \~до початку\~ розгляду\~справи по\~суті \~відповідач \~визнав позов,\~ з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 2083 грн. 92 коп., в той час, як з Державного бюджету України позивачці слід повернути 2083, 92 грн. судового збору, сплаченого нею при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved