Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 461. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися через те, що між ними виникли суттєві взаємні непорозуміння і різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, належна підтримка та допомога, зникли почуття. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу недоцільним. В судове засідання позивач, [PERSON], не зявилася, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, позов задовольнити (а.с. 13). [PERSON], в судове засідання не зявився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.11). Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в судовому засіданні, 07 вересня 2013 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 461, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 334076 (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. Подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини,\~\~суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні документальні підтвердження, що такі \~витрати на правову допомогу були понесені. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Згідно викладеного,

Outcome: approved