Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

14.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 08.03.1997 року Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 8. При цьому позивач посилається на те, що подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. До судового засідання позивачка [PERSON] та її представник не з'явились, надала письмову заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло заяви про причини неявки до судового засідання, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивачки, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як\~ надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу «Чекмарьова»/ 08.03.1997 року уклали шлюб, який зареєстрований Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 8, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 047362 /а.с.6/. Від шлюбу у сторін народилася дитина, [INFO], яка на час розгляду в суді є повнолітньою. Судом встановлено, що шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору стосовно поділу спільного майна сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.\~

Outcome: approved