Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд: стягувати із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як дружини у звязку з вагітністю в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду. В обґрунтування предявлених\~ вимог вказала, що 17.09.2011 року вона зареєструвала зі [PERSON] шлюб, від якого вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. На даний момент сімейні стосунки між сторонами ускладнились у звязку з відсутністю взаєморозуміння, однак вони продовжують проживати разом. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання їх малолітньої дитини не надає, витрачаючи кошти виключно у власних потребах. Крім того, вона є вагітною від [PERSON] та перебуває на обліку в медичному закладі. Відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання, проходження медичних обстежень, придбання ліків також не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач офіційно працює електрогазозварювальником ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», має регулярний та стабільний дохід, а тому взмозі надавати їй допомогу. За даних обставин з метою захисту своїх майнових прав та інтересів малолітньої доньки вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, предявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів згідно ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Савенко) укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис № 424, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 205317 від 17.09.2011 року (а.с.4). В шлюбі 26.12.2011 року у сторін народилася донька [PERSON] (а.с.5). Як вказувала позивач, що також підтверджується довідкою № 3 від 02.12.2016 року КОМ ДІС «НОВА КОМ» (а.с.9), донька зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: б-р. Вечірній 16/111, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої [PERSON], у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З довідки №22028 від 08.06.2016 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] з 06.06.2000 року працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у тому числі з 14.12.2009 року електрогазозварювальником за напрямком ремонтне виробництво. З урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, має стабільний дохід, інші аліментні зобовязання у нього відсутні, тому взмозі щомісячно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. Вирішуючи предявлену [PERSON] вимогу щодо стягнення на її користь аліментів як дружини у звязку з вагітністю, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізом вказаної матеріальної норми, суд приходить до висновку, що право дружини на її утримання чоловіком виникає на підставі складу наступних юридичних фактів: 1) вагітність; 2) здатність чоловіка надавати їй матеріальну допомогу. Факт походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) не є визначальною умовою для виникнення права дружини на її утримання під час вагітності, оскільки батьківство чоловіка випливає із самого шлюбу в силу презумпції батьківства і може бути спростоване лише після народження дитини. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 17.09.2011 року та по теперішній час. Як слідує з обмінної картки пологового будинку (а.с.6), [PERSON] перебуває на обліку у звязку з вагітністю, орієнтовний термін пологів 27.05.2017 року. Як вказувала позивач, що не спростовано жодними доказами в ході судового розгляду, батьком майбутньої дитини є її чоловік [PERSON] відповідач по справі, а тому в розумінні ст.133 СК України зазначені обставини не підлягають окремій перевірці чи доказуванню на даному етапі вирішення питання про стягнення аліментів на утримання [PERSON] Враховуючи викладене, майнове становище відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу на утримання вагітної дружини, присудження аліментів на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення із стягуванням з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання як дружини під час вагітності, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 14.12.2016 року. Визначаючи період стягнення аліментів суд керується вимогами ст.ст.84,85 СК України, в розумінні яких після народження дитини право дружини на утримання у звязку з вагітністю трансформується в право на її утримання у звязку з доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку, і аліменти в даному випадку продовжують стягуватись без ухвалення додаткового рішення. Таким чином, аліменти на утримання [PERSON] у звязку з вагітністю підлягають стягненню до досягненню її майбутньою дитиною трирічного віку або настання обставин, передбачених ст.85 СК України. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~ тому відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 1102,40 грн. за одночасне заявлення двох самостійних вимог майнового характеру підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved