Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

13.12.2015 приблизно о 09 год. 30 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], слідував про проїзній частині дороги вул. Волгоградській з боку вул. В. Великого (Мелешкіна) в напрямку пл. Горького, в м. Кривому Розі, по мокрому місцями з ожеледицею покриттю. Був непередбачливим, не врахував складну дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, яка б дозволила йому контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним на слизькому покритті, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги пп. 1.5, 2.3 Б, 12.1 ПДР України. В районі електроопори №353 по вул. Волгоградській в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, допустив занос автомобіля, під час якого виїхав на зустрічну смугу проїзної частини та вчинив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211440 н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а громадянка [PERSON] травмована, якій спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вказані обставини встановлені дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №214/862/16-к, а саме: обвинувальним актом у кримінальному провадженні та ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.02.2016про закриття кримінального провадження, якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілою [PERSON] Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача [PERSON] у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль позивача, повністю підтверджується належними доказами. Ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.02.2016 є обов'язковою для суду, оскільки в даному випадку розглядається справа про правові наслідки протиправних дій [PERSON], стосовно якого закрито кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав. Реалізувати своє право на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушення, шляхом подання позовної заяви в кримінальному провадженні, [PERSON] не встиг. Так як заяву позивача [PERSON] про залучення до провадження як потерпілого від 14.06.2016 разом із цивільним позовом, повернули останньому, у зв'язку з тим, що кримінальне провадження на день звернення вже розглянуте (а.с. 45). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (а.с. 56), яка залучена судом до участі у справі, в якості третьої особи (а.с. 103). За час судового розгляду, в період з 16.08.2017 по 30.10.2017 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», у зв'язку з відшкодування матеріального збитку за вказаною ДТП, на користь позивача [PERSON] в декілька платежів здійснила перерахування страхового відшкодування на загальну суму 34492,85 грн. (а.с. 132-133). Згідно звіту № 82 від 12.04.2016, виконаного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], про оцінку вартості матеріального збитку, розмір матеріального збитку, з урахуванням зносу автомобіля станом на 13.12.2015, без урахування ПДВ, складає 42591,42 коп. (а.с. 13-37). За надання звіту [PERSON] сплатив суму 2000 грн., що підтверджується квитанцією ВАВ №572591 від 06.04.2016 (а.с. 42). Звіт № 82 від 12.04.2016, виконаний суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], суд вважає належними та допустимими, з врахуванням положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а частиною 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі . Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність громадянина [PERSON] на дату вчинення ДТП застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія.Матеріальна шкода завдана ДТП складає 42591,42 грн. Позивач отримав страхову виплату в загальному розмірі 34492,85 грн. Залишок не відшкодованої шкоди складає 8098,57 грн. (з розрахунку 42591,42 - 34492,85=8098,57), який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] як винуватця ДТП на користь позивача. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на оплату послуг суб'єкта оціночної діяльності в розмірі 2000 грн., які підтверджені квитанцією серії ВААВ №573591 від 06.04.2016 (а.с. 42), задовольнивши позовні вимоги повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved