Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

14 серпня 2018 року позивач ПАТ «Дніпрогаз» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Позивач на підставі ліцензії, виданої постановою НКРЕКП від 19.06.2017 року № 816, здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Дніпро та Дніпропетровського району, та згідно Закону України «Про ринок природного газу» є оператором газорозподільної системи. 04 травня 2018 року фахівцями позивача спільно зі співробітниками поліції ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено факт несанкціонованого відбору природного газу у належному відповідачу [PERSON] на праві власності нежитловому приміщенні [ADDRESS] . У присутності відповідача при огляді двоповерхової будівлі за даною адресою виявлено кілька приміщень гаражів, у яких надавались послуги з технічного обслуговування автомобілів, а також підсобне приміщення на другому поверсі, обладнане для можливості проживання в ньому. Будівля гаражу [ADDRESS] до системи газопостачання ніколи підключена не була. При огляді встановлено, що до газопроводу діаметром 32 мм, який проходить горизонтально по даху вказаної будівлі, за допомогою металевого хомута зроблена несанкціонована врізка труби діаметром 20 мм, яка перпендикулярно основному газопроводу заходить через дах до підсобного приміщення будівлі [ADDRESS]. Зі стелі підсобного приміщення вертикально виходить труба, яка вище врізана в газопровід на даху, довжиною близько 70 см, з двома газовими кранами на кінці, розташованими перпендикулярно, з різьбою для прикручування газових труб. На момент огляду крани закриті, але біля них лежить відкручений гнучкий газовий шланг, а всередині будівлі обладнано внутрішній газопровід з гнучких металопластикових труб та резинових шлангів, які проходять через стіни до газоспоживаючого обладнання, розташованого в різних приміщеннях будівлі [ADDRESS]. У вказаних приміщеннях виявлено газоспоживаюче обладнання, яке за допомогою гнучких газових шлангів під`єднувалось до газопроводу: два газових конвектора (нагрівача) АКОГ-3СП та одна плита газова побутова двопальникова «Грета-1103». За фактом виявленого порушення одразу було складено акт пр. порушення № 128Д від 04.05.2018 року. Відповідач факт несанкціонованого споживання природного газу не заперечував, акт про порушення підписав, та власноручно зазначив у ньому, що врізка нібито виконання представниками Дніпрогазу, які запропонували йому оформити споживання газу. 31 травня 2018 року відбулось засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду актів про порушення, Ларіонов на нього з`явився, але змінив свою попередню позицію і заявив, що не здійснював приховану врізку до газопроводу, і не користувався газом за допомогою несанкціонованого газопроводу, а виявлене на його об`єкті обладнання споживало зріджений газ з балону. Комісією встановлено факт несанкціонованої врізки в діючий газопровід до раніше не газифікованого об`єкту за адресою [ADDRESS] приміщення СТО ), що належить відповідачу. За результатами розгляду акту про порушення комісією прийнято рішення про його задоволення та складено акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості, яка склала 265014,66 грн. Ларіонов відмовився отримувати рахунок на оплату, тому рахунок був йому направлений поштою та отриманий особисто. Досі відповідачем вартість не облікованого газу не сплачена. З урахуванням викладеного, позивач просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 265014,66 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3975,22 грн. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєвої Т.Ю. від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до [PERSON] про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу, призначено до розгляду у підготовчому засіданні. Відповідач 21.12.2018 року надав відзив на позовну заяву. Вказав, що йому дійсно на праві власності належить нежитлова будівля гаражу за адресою [ADDRESS] . ДО системи газопостачання будівля підключена не була. В побутовому приміщенні встановлена переносна газова плита та газовий конвектор, які працювали на зрідженому газі з балонів, які заправляли на газовій заправці. Представниками позивача зроблені фото при огляді з такого ракурсу, з якого не видно, що в приміщенні стоїть газовий балон. Також на вулиці був ще один газовий балон, на який представники позивача не звернули уваги. Він дозволив представникам ПАТ «Дніпрогаз» та поліції оглянути приміщення, оскільки йому нічого приховувати. Проте його почали звинувачувати в несанкціонованому відборі газу, він дуже хвилювався через бездоказові звинувачення і не в повній мірі розумів те, що відбувається. Тому зазначив в акті про порушення під диктовку одного з працівників ПАТ «Дніпрогаз», що врізка могла бути виконана представниками ПАТ «Дніпрогаз», які кілька років тому обстежували газопровід в цьому районі та пропонували йому підключитись до системи газопостачання, від чого він тоді відмовився. 15 червня 2018 року представники позивача без попередження приїхали та демонтували газопровід, при цьому будь-яких ознак врізки чи іншого доступу до газопроводу не виявили. Виявлений при огляді у приміщенні гнучкий газовий шланг приєднувався від газового балону до переносної газової плити та конвектора, і на час огляду був від`єднаний від балону в зв`язку з відсутністю необхідності використання. Вказані прилади відповідачу не належали, на даний час ці прилади забрали їх господарі. Вказує, що він з самого початку заперечував відбір ним природного газу. На засіданні комісії акт-розрахунок йому не надавався, суть претензій не роз`яснювалась. Вказує, що в рішенні комісії є виправлення, а саме у реченні «відповідальність за порушення встановлена п.1 гл.4 розд. ХІ Кодексу ГРМ» - цифра 4 виправлена на 3, а отже, нарахування необхідно було здійснювати на підставі п.1 гл.3 розд. ХІ Кодексу ГРМ , тобто як побутовому споживачу (фізичній особі). Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач 21 січня 2019 року надав відповідь на відзив, де зазначив, що надані докази (фотознімки) є достовірним та беззаперечним доказом споживанням відповідачем природного газу. Нарахування обгрунтовано здійснено на підставі п.1 гл.4 розд. ХІ Кодексу ГРМ, оскільки відповідач не є побутовим споживачем - будівля гаражу є нежитловою, використовувалась для ведення підприємницької діяльності - надання послуг СТО. Відповідач 07 лютого 2019 року надав заперечення на відповідь на відзив, де вказав, що позивачем не наведено у розрахунку обґрунтування цін на природний газ. Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року визначено закінчити підготовче провадження у справі, та призначити справу до судового розгляду по суті. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.04.2019 року справу передано до розгляду судді Женеску Е.В. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 29 травня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та визначено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач 23.07.2019 року надав відзив на позову, який по суті аналогічний відзиву на позов від 21.12.2018 року. Додатково наголосив, що в цей же день у приміщенні гаражу співробітники поліції проводили обшук у рамках кримінального провадження. Вказав, що фактичний діаметр газопроводу є не 32, а 42 мм. Крім того, вказав, що газова плати «Грета 1103» налаштована на роботу лише на зрідженому газі, і використовує газ від балону, на підтвердження чого надав фотографії. Позивач 07.08.2019 року надав відповідь на відзив на позовну заяву. Вказав, що позивач фіксував діаметр труби, яка проходила по даху будівлі, та її діаметр складає 32 мм. Факт наявності в приміщенні газоспоживаючого обладнання, яке на час огляду було від`єднано від несанкціонованого газопроводу, але не мало інших джерел живлення, підтверджує несанкціоноване споживання природного газу. Плита газова «Грета 1103» може використовуватись як на природному газу, так і на зрідженому. Підкреслює, що з фото- та відео фіксації 04.05.2018 року видно, що в цей день газовий балон був відсутній. Наданий відповідачем фотознімок плити з газовим балоном не має доказової сили, оскільки інтер`єр на фото відрізняється від інтер`єру, який був на знімках позивача (посуд, столовий інвентар, кухонні прилади). Крім того зазначив, що відповідно до ст. 5 ЗУ «Про акціонерні товариства» за рішенням загальних зборів позивач змінив тип товариства з публічного на приватне та назву товариства на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз». Відповідач 12.08.2019 року надав заперечення на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 04 травня 2018 року представники ПАТ «Дніпрогаз» ст. майстер [PERSON]. , комерційний директор Маньковський І.Н., в.о. директора з безпеки Бородай І.В., [PERSON]. за участю [PERSON] склали акт про порушення № 128Д, з якого вбачається, що на дату складання цього акту на об`єкті нежиле приміщення СТО за адресою [ADDRESS] а встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем - несанкціонований відбір газу шляхом прихованих засобів в раніше не газифікованій будівлі (СТО). До акта про порушення додано фото та відеоматеріали. На акті є зауваження споживача: (мовою оригіналу) « Врезка произведена якобы представителями горгаза, которые мне предложили оформление потребления газа». До акту позивачем додані фотографії, з яких можна детально встановити,я ким способом здійснено під`єднання до вже існуючого розподільчого газопроводу, а саме: врізка труби за допомогою металевого хомута, яка перпендикулярно основному газопроводу заходить через дах до приміщення відповідача. На наступному фото - зі стелі підсобного приміщення вертикально виходить труба, яка вище врізана в газопровід на даху, з двома газовими кранами на кінці, розташованими перпендикулярно, з різьбою для прикручування газових труб. На наступних фото видно, що всередині будівлі обладнано внутрішній газопровід з гнучких металопластикових труб та гумових шлангів, які проходять через стіни. На наступних фото зафіксовано газоспоживаюче обладнання: два газових конвектора та одна плита газова побутова двопальникова «Грета-1103». З приводу виявленого факту старшим майстером дільниці по роботі з боржниками відділу інспектування управління метрології ПАТ «Дніпрогаз» [PERSON]. 07.05.2018 року було складено доповідну записку на ім`я начальника відділу комерційного балансування ПАТ «Дніпрогаз» [PERSON] , в якій детально описано схему під`єднання двоповерхової будівлі за адресою [ADDRESS] до газопроводу низького тиску, який проходить по даху будівлі. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2018 року, власником будівлі за адресою [ADDRESS] а є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2012 року. Згідно витягу з ЄДРПОУ, [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів. 31 травня 2018 року комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ у складі [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON]., [PERSON]. розглянуто акт про порушення № 128д від 04.05.2018 року за фактом використання природного газу несанкціонованим споживачем шляхом облаштування несанкціонованого газопроводу до будівлі за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Рішенням комісії визнано факт наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору газу доведеним. Акт-порушення № 128д задоволено, а також складено Акт-розрахунок від 31.05.2018 року, згідно якого несанкціонованому споживачу [PERSON] з приводу виявленого порушення, передбаченого п.1.гл.4 розд.ХІ Кодексу ГРМ визначено не облікований об`єм природного газу на 03.05.2018 року - 29936 куб.м. з 27.11.2015 по 03.05.2018 року, та нараховано збитки у розмірі 265014,66 грн. В протоколі засідання комісії є відмітка про те, що споживач від підпису відмовився. Правовідносини між сторонами врегульовані Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), та нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до гл.3 розділу VІ Кодексу ГРМ Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до п.3 гл.1 розділу І Кодексу ГРМ дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу. Згідно визначень п.4 цієї глави: несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання - під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньобудинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням встановленої законодавством процедури. Згідно статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно з законом. Правопорушеннями на ринку природного газу є, серед іншого, несанкціонований відбір природного газу. Відповідно до п.1 гл.1 розділу ХІ Кодексу ГРМ норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу. Випадки, які потребують перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу споживачу, що має договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, без наявності акта про порушення, визначені в розділах ІХ-Х цього Кодексу. Відповідно до п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу. Порядок оформлення акта про порушення передбачений главою 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує, що огляд об`єкту та складання акта про порушення відбулось в його присутності, не заперечує також і те, що зауваження на акті було виконано ним власноручно. Суд не приймає доводи відповідача про те, що зауваження в акті було ним написано під тиском та під диктовку працівників позивача, оскільки позивачем було надано диск із записом розмови, в якій представники ПАТ «Дніпрогаз» після складення акту пропонували відповідачу підписати його, та з розмови не вбачається, що на відповідача здійснювався який-небудь тиск, чи йому диктувалося, що треба писати. Суд також звертає увагу, що заперечення відповідача фактично зводяться до того, що він не здійснював самовільну врізку до газопроводу, не користувався природним газом за допомогою несанкціонованого газопроводу. Не заперечуючи факт щодо наявності у належному йому приміщенні газоспоживаючого обладнання, а саме двох газових конвекторів (нагрівачів) та однієї плити газової побутової двопальникової «Грета-1103», відповідач стверджував, що вказане обладнання працює на зрідженому газі, який надходить із газового балона, наявного у приміщенні, проте працівники позивача навмисно не відобразили наявність балона в акті та при фотографуванні об`єкта. Суд не бере до уваги твердження відповідача про наявність газового балону в приміщенні під час перевірки, та не приймає в якості належного доказу надану відповідачем фотографію, на якій зображена газова плита, підключена до газового балону, оскільки на відміну від наданих позивачем фотографій, які є додатком до акта про порушення, невідомо, коли зроблено фото, надане відповідачем, крім того, інтер`єр на фото, а саме посуд та інше побутове приладдя, яке видно на задньому плані фотографії, відрізняється від того, який видно на задньому плані фотографії, наданій позивачем, що дає змогу суду прийти до висновку, що ці фото не були зроблені в один день. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів, коли і яким чином ним здійснювалась купівля та заправка газових балонів. Також, відповідач у відзиві зазначав, що в цей же день, тобто 04.05.2018 року, у приміщенні за адресою [ADDRESS] працівниками Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області був проведений обшук, та надав копію протоколу обшуку. Суд звертає увагу, що у вказаному протоколі детально описано обстановку у приміщеннях, зокрема, відображено наявність газового конвектора, до якого приєднаний гумовий газовий шланг, проте відсутня будь-яка вказівка на наявність газового балону в приміщенні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт самовільного під`єднання до газопроводу належного оператору ГРМ та фізичне з`єднання з газовою мережею внутрішнього газопостачання у нежитловому приміщенні за адресою [ADDRESS] , яке належить відповідачу. Суд також дослідив доводи відповідача щодо необґрунтованості застосування при розрахунку вартості не облікованого газу положень п.1 гл.4 розд. ХІ Кодексу ГРМ. Так, глава 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ регулює порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування побутовому споживачу (фізичній особі). Згідно п.1 вказаної глави якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. В той час як глава 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ регулює порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, Згідно п.1 вказаної глави якщо несанкціонований газопровід здійснений шляхом прихованих заходів або несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (несанкціонованим споживачем) права власності чи користування на його об`єкт (приміщення), але не більше трьох років, що передували дню виявлення порушення. Оскільки несанкціонований газопровід був обладнаний в нежитловому приміщенні,я ке використовувалось відповідачем для підприємницької діяльності, що вбачається із фотографій, доданих позивачем до акту про порушення, суд приходить до висновку, що позивачем правильно обрано спосіб нарахування об`єму необлікованого природного газу саме на підставі п.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Суд не бере до уваги доводи відповідача про виправлення в протоколі засідання комісії від 31.05.2018 року, оскільки вказане виправлення ніяким чином не оговорено, крім того, в акті-розрахунку вказано як підстава для нарахування збитків, саме п.1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Суд також не погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не наведено обґрунтування цін на природний газ, оскільки позивачем надано відомості про тарифи на природний газ за роки, за які відповідачу нарахована вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, що пред`являється до сплати, а саме, за 2015-2018 роки (а.с. 106,107,108). Що ж стосується інших доводів та заперечень відповідача, то суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими в та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved