Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

13.02.2015 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON], який діє на підставі довіреності №3913-О від 25.10.2012 року (а.с.14), звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.03.2007 року в сумі 5977,14 грн., яка складається з наступного: 1154,05 грн. заборгованість за кредитом; 2088,71 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1973,56 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина) та 260,82 грн. (процентна складова), обґрунтовуючи позов тим, що відповідач порушив договірні зобовязання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, комісії й інших витрат. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 169). Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №8531-К-О від 14.11.2014 року (а.с.28), 30.06.2015 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 180). Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що 06.03.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і [PERSON] Договір, про що свідчить підпис [PERSON] Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідачу в 2009 році надана нова кредитна картка, строк дії картки по січень місяць 2013 року. На даний час кредитний договір №б/н від 06.03.2007 року діє, повідомлення позивача про розірвання договору не можна брати до уваги, оскільки за ним рахується борг. [PERSON] за договором своїх зобовязань не виконав, а тому станом на 31.12.2014 року має заборгованість на загальну суму 5977,14 грн. Крім того, представник позивача [PERSON] 19.06.2015 року надала додаткові письмові пояснення в цивільній справі, в яких зазначила, що в жовтні 2009 року відповідачу видана нова кредитна картка 5457082926516431, оскільки карта за номером 5457082951703854 була втрачена. Всі умови та правила користування кредитною карткою 5457082951703854 збереглися для нової картки 5457082926516431. [PERSON] здійснював розрахункові операції за допомогою нової картки, також здійснював поповнення рахунку. Останнє погашення заборгованості по кредитному договору відбулося в лютому 2011 року 900 грн. та в березні 2011 року 4150,00 грн. Після зазначених погашень, заборгованість по кредитному договору не була погашена повністю. Посилання відповідача, що ним здійснено повне погашення заборгованості відповідно до чекового документу, який відповідач отримав через банкомат є безпідставними, оскільки для визначення розміру заборгованості за кредитними зобовязаннями клієнт повинен звернутися до установи банку, де була б надана повна інформація про стан заборгованості. Відповідач самовільно встановив розмір своєї заборгованості перед банком. Відповідач 10.04.2015 року подав до суду письмову заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 118), в якій підтверджує, що він 06.03.2007 року уклав з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір та користувався кредитною карткою. 22.03.2011 року, після уточнення у відділенні банку суми заборгованості за користування кредитом, він повністю сплатив заборгованість за кредитом, проте, вже 22.03.2011 року дізнався, що відповідач з невідомих причин здійснив донарахування (корекції) заборгованості у сумі 1592,35 грн. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнає, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності, в частині стягнення неустойки (штрафу, пені). 28.04.2015 року [PERSON] надав до суду пояснення щодо спливу строку позовної давності, в якому зазначає, що в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором поданого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 18.02.2015 року необхідно відмовити з підстав визначених ст. 267 ЦК України, а саме у звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки 18.07.2011 року він подав до банку заяву про розірвання договору, згідно вимог п. 9.12. Умов надання банківських послуг, а тому вищевказана дата є тією датою з якої розпочався перебіг трирічного строку, тобто позивач мав право предявити позов до суду до 18.07.2014 року. Під час судового розгляду відповідач позов не визнав у повному обсязі, просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності, в тому числі у частині стягнення неустойки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (надалі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») (а.с. 17). Матеріалами справи встановлено, що 06.03.2007 року [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою про відкриття кредитного карткового рахунку з кредитним лімітом в сумі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до відміток ЗАТ КБ «ПриватБанк» у заяві від 06.03.2007 року, банком відкрито картковий рахунок та отримана кредитна картка «Універсальна» 5457082951703854, строк дії картки - по січень 2009 року. Згідно з заявою [PERSON] від 07.03.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» збільшено кредитний ліміт до 2700,00 грн. (а.с. 141 -145). Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, крім, того він згодний, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (надалі договір) (а.с. 7-13). 03.09.2009 року [PERSON] видавалася нова платіжна картка №5457082926516431, тип картки Універсальна, строк дії картки - по січень 2013 року (а.с. 108). Розділом ІІ Правил користування платіжною карткою п. 3.1.1. договору передбачено, що термін дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити [PERSON] штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову (а.с. 11). Крім того, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи в певній [PERSON] частині у разі невиконання Держателем таабо Довіреною особою Держателя своїх Боргових та інших зобовязань за цим Договором (розділ ІІ Правил користування платіжною карткою п. 5.7. Договору) (а.с. 13). Станом на 13.12.2014 року заборгованість відповідача перед [PERSON] по укладеному договору становить 5977,14 грн., яка складається з наступного: 1154,05 грн. заборгованість за кредитом; 2088,71 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1973,56 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина); 260,82 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 06.03.2007 року (а.с.4-6). Пунктом 9.12. договору б/н від 21.01.2008 року передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з дня підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не повідомила іншу сторону про припинення дії договору, то він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 6.4. договору, клієнт зобовязаний при незгоді з змінами Правил та/або [PERSON] надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, що виникла перед [PERSON], у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карток, виданих Держателю і його Довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання. У наданій відповідачем копії заяви до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.05.2011 року [PERSON] вказує, що у випадку не вирішення питання про списання суми заборгованості, він звернеться до суду із позовом про розірвання кредитного договору, а в заяві від 18.07.2011 року просить, у разі помилкового донарахування по кредиту, вирішити питання списання суми заборгованості та розірвання кредитного договору (а.с. 49, 50, 58, 59). У наданих відповідачу листах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його звернення від 14.06.2011 року, від 21.06.2011 року, від 30.07.2011 року, від 07.10.2011 року питання про розірвання договору не розглядає (а.с. 55, 54, 57, 61, 63). Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (ч. 3 ст. 653 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, відповідачем не надано доказів про розірвання кредитного договору за згодою сторін, чи вирішення даного питання у судовому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як встановлено у судовому засіданні і визнається сторонами, відповідач 22.03.2011 року здійснив останній платіж в розмірі 4150,00 грн. по погашенню заборгованості за кредитним договором, що також підтверджено наданим представником позивача розрахунок заборгованості (а.с. 4-6), та наданим відповідачем чековим документом (а.с. 66). Пунктом 5.4. розділ ІІ Правил користування платіжною карткою договору передбачено, що термін погашення по кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: - термін погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць; термін погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній картці (у полі МОNТН). Пункт 5.1.1. договору, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом й овердрафтом) держатель оплачує відсотки за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності, у звязку з її спливом. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути відсотки по кредиту, комісію частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного щомісячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення відсотків по кредиту, комісії за його користування повинно здійснюватись позичальником частинами щомісячно за попередній місяць, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Отже, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі щодо погашення відсотків по кредиту, комісії підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Крім того, для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Судом встановлено порушення права ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на належне виконання договірних зобовязань [PERSON], однак відповідач заявив письмову заяву про застосування позовної давності, даних про поважність причин пропуску строку давності позивачем не надано, та оскільки позивач звернувся до суду 13.02.2015 року, суд виходить із загальних та спеціальних строків позовної давності, й вважає, що в частині стягнення відсотків по кредиту, комісії до 01.02.2012 року та неустойки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повинно бути відмовлено, у звязку із спливом строку позовної давності. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 06.11.2013 року у справі №6-116 цс13 та від 12.11.2014 року у справі №6-167 цс14, які відповідно до приписів ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. За таких обставин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: partial