Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

14 жовтня 2014 року ПАТ Банк «Траст» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії та пені. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 31 січня 2014 року Банк отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору R161.005-ТЕК.0041588, в якій останній пропонував Банку надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано зазначену оферту та наданий відповідачу кредит в розмірі 15744грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 8,5% річних та 1,81% комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 31 січня 2014 року, що підтверджується меморіальним ордером Loan №50408 від 31 січня 2014 року. Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником, зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 18 серпня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 15744грн., відсоткам за користування кредитом в сумі 676грн.04коп., за комісією в сумі 19994грн.79коп., пені за прострочення платежів в сумі 1293грн.10коп., а всього в розмірі 19707грн.93коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не явився, подав заяву, в яеій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року Банк отримав від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору R161.005-ТЕК.0041588, в якій останній пропонував Банку надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано зазначену оферту та наданий відповідачу кредит в розмірі 15744грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 8,5% річних та 1,81% комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 31 січня 2014 року, що підтверджується меморіальним ордером Loan №50408 від 31 січня 2014 року (а.с.16). Відповідно до п.2.2 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником, зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів (а.с.6-15). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.8.7 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, позивач набуває право вимагати, у тому числі і у судовому порядку, від відповідача дострокового повернення кредиту. Відповідач зобов'язується на вимогу позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі за кредитним договором. 25 червня 2014 року позивачем направлено відповідачу вимогу про дострокове погашення кредиту, яку той особисто отримав 4 липня 2014 року (а.с.18-19). Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 18 серпня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 15744грн., відсоткам за користування кредитом в сумі 676грн.04коп., за комісією в сумі 19994грн.79коп., пені за прострочення платежів в сумі 1293грн.10коп., а всього в розмірі 19707грн.93коп., що стверджується розрахунком позивача, який відповідачем не спростований (а.с.17). Тому, з винного в невиконанні зобов'язання відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 18 серпня 2014 року в розмірі 19707грн.93коп. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243грн.60коп.

Outcome: approved