overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі в суд заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позов обґрунтовано тим, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.01.2018 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини в достатньому розмірі не надає. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Ухвалою суду від 24.01.2020, отриманою відповідачем 04.03.2020, провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву не подав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та непрацездатної дружини сторони в досудовому порядку не дійшли. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи те, що відповідач відзиву не надав, не скористався своїм правом заперечити проти позову та надати докази, вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2000 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність поваги та довіри. Спільний побут сторонами не ведеться, подружжя припинило шлюбні відносини та спільно не проживає. В зв`язку з цим, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вважає подальше його збереження таким, що суперечить її інтересам. Прізвище просила не змінювати. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, письмовим клопотанням просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їхньому задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 вересня 2000 року, актовий запис №13. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08 вересня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 13 січня 2020 року АТ КБ « Приват Банк » звернулося до суду з позовом\~ до [PERSON] вказуючи на те,\~ що остання, з метою\~ отримання\~ банківських послуг,\~ 29 вересня 2008 року підписала\~ Заяву №б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 5 700 грн. 00 коп. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом, на 01 грудня 2019 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 32 155 грн. 51 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 176 грн. 75 коп., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, у розмірі 319 грн. 30 коп.,\~ заборгованості за пенею\~ у\~ розмірі 27 890 грн. 15 коп.,\~ штрафу / фіксована частина/ в розмірі 250 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 1 519 грн. 31 коп. Тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. подав до суду\~ клопотання\~\~ про підтримання\~ позовних вимог АТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк »\~ до [PERSON] прийнято до провадження її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження\~ без повідомлення осіб / а.с.52 /. При\~ цьому, до відому сторін доведено,\~ що\~ розгляд\~ справи\~ відбудеться у порядку\~ письмового\~ провадження\~ о 08 год. 00 хв. 24 лютого 2020 року / а.с.54-55 /. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у\~ відповідності з вимогами\~ ч.8\~ ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами.\~ Дослідивши, наявні в матеріалах справи,\~ докази в їх сукупності\~ та\~\~ взаємозв`язку,\~ суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

13 січня 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, про визнання права власності на житловий будинок (ціна позову 194 817 грн.). На підтвердження заявлених позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору купівлі - продажу від 29 квітня 1990 року являється власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими в с. Лошківці Дунаєвецького району Хмельницької області. Зазначений договір був посвідчений головою виконкому Лошковецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, але в КП «Інвентарбюро» будинок на праві власності позивач за собою не зареєстрував, так як вважав, що достатньо посвідчення договору купівлі-продажу. Позивач звернувся в КП «Інвентарбюро» для виготовлення технічного паспорта на садибний індивідуальний житловий будинок в [ADDRESS] , на своє їм`я. Згодом звернувся ,через сектор з організації діяльності центру надання адміністративних послуг Дунаєвецької РДА в реєстраційну службу ,з метою реєстрації права власності на житловий будинок. Проте листом від 20.12.2019 року, позивачу відмовили в наданні послуг реєстрації права власності на нерухоме майно, у зв`язку з невідповідністю документів, а саме невідповідністю договору купівлі-продажу житлового будинку, відсутністю на ньому печатки та штампів. А тому позивач звернувся до суду та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарським будівлями і спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Ухвалою судді від 17 січня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Представник позивача Алексєєва М.А. в підготовчому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити та ухвалити рішення в підготовчому засіданні, оскільки представник відповідача визнав даний позов. Відповідач: представник Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

13 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12 серпня 1983 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, також зазначила, що від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками з грудня 2019 року. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.70). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 1983 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 626, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії № [NUMBER] (а.с.7). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Щодо питань, наведених у відзиві на позовну заяву, стосовно майна та зняття з реєстрації повнолітньої дочки відповідачу [PERSON] судом роз`яснено право на звернення з ними до суду з позовом, оскільки поставлені питання не стосуються предмету позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

13 січня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 28 квітня 2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено рік тому. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до підготовчого судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у підготовче судове засідання також не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 28 квітня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 91. Згідно свідоцтва про народження, виданого 16 серпня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 779, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якого у свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

13 січня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 14 грудня 2013 року у виконкомі Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 26, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.7). Відповідач [PERSON] повторно не з`явився до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 14 грудня 2013 року у виконкомі Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 26, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.6). Сторони мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2019 року через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

13 січня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, вимоги, викладені в заяві підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що 26 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] . У сторін є спільні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому сім`я розпалася остаточно. Таким чином шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Отже рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2014 року підтверджується те, що сторони з 26 квітня 2014 року перебувають у шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 40 (а.с.6). У сторін є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2014 року (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2015 року (а.с.8). Спору про визначення місця проживання дітей у сторін немає. Отже, судом встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім`я розпалася остаточно. У зв`язку з тим, що на момент розгляду справи спільній дитині сторін [PERSON] виповнилося 15 років, тому у відповідності до ч.3 ст. 160 СК України, вона має право визначити місце свого проживання з одним з батьків самостійно. З відповідача на корить позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved