Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 10 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 08. 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, із змісту позовних вимог вбачається, що він просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2011 року (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що на сьогоднішній день у них з відповідачем виникли стосунки, у яких немає любові, взаєморозуміння та поваги. Спільне подружнє життя у них не склалося через несхожість характерів, і поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, особистісних цінностей, у зв`язку з чим між ними постійно виникають суперечки, конфліктні ситуації та сварки. Вони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу їх сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Причиною розпаду сім`ї стали несумісність їх характерів, внаслідок чого між ними виникають постійні сварки та непорозуміння. Шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження, примирення неможливі. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з 2019 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved