Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

13.05.2020року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.11.2018 року. В його будинку зареєстровано відповідачів. Відповідачі в будинку з 2006 року не проживають, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, особистих речей в будинку не мають і взагалі даним житловим будинком не цікавляться. Оскільки відповідачі не користуються його житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, ніяких договорів з ним на користування будинком не укладали, вони втратили право на користування ним. Тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком загальною площею 52,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку відповідачів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки не повідомили. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просила долучити до матеріалів справи висновок районного органу опіки та піклування №28-1412/0/268-20 від 17.11.2020 року, згідно якого районний орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним визнати громадян: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.57-59). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про слухання справи, однак не сповістили суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За твердженням ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.11.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І., зареєстровано в реєстрі за №1686 (а.с.6-8), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №147232648 від 28.11.2018 року (а.с.8). З акту депутата Апостолівської міської ради 7 скликання [PERSON] №148 від 13.03.2020 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , громадяни: [PERSON] ( [NUMBER] ), [PERSON] ( [NUMBER] ), [PERSON] ( [NUMBER] ) не проживають з 2006 року, власних речей не мають, житлове приміщення зруйноване на 99% і до проживання не підлягає, територія зароща бур`янами та закидана сміттям (фото додається), де проживають вказані громадяни власнику невідомо, родичами йому не являються (а.с.9-10). Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 28.04.2020 року №1001, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Апостолівської міської ради 28.04.2020 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 25.08.2016 року; [PERSON] , [INFO] , з 25.08.2016 року (а.с.11). Рішенням №2369 від 27.08.2020 року 89 сесії VII скликання Апостолівської міської ради затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлену ФОП [PERSON] , і передано земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер 1220310100:03:137:0006, безоплатно у власність [PERSON] по фактичному розміщенню індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), код виду цільового призначення земель (КВЦПЗ) 02.01 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.26). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226297531 від 30.09.2020 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 1220310100:03:137:0006 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.40). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48411119 від 14.07.2017 року вбачається, що попередній власник житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] помер [INFO] , спадкоємцем став [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину видане 14.07.2017 року (а.с.53). З письмових пояснень свідка [PERSON] від 03.11.2020 року вбачається, що в [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] не проживають, будинок зруйнований на 95%, з`явитися в судове засідання не має можливості, оскільки має маленьку дитину (а.с.51 - зворот). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 25.10.2020 року вбачається, що в [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] не проживають з 2006 року, будинок зруйнований на 95% (а.с.52 - зворот). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, однак зареєстровані. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, тому вони повинні бути визнані такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Тому, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову з метою недопущення порушення права власності.

Outcome: approved