Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

12 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до Куп'янського міськрайонного суду Харківської області з позовом про визнання права приватної власності на приватизовану кімнату з посиланням на ті обставини, що у 2002 році [PERSON], як робітнику Купянського цукрового комбінату на сімю з 2 чоловік була надана кімната №8 в гуртожитку №3-А по вул. 1-й Цукрозаводській в м. Купянську, Харківської області. З 2002 року він зі своєю дружиною [PERSON] постійно проживав в наданій кімнаті та був там зареєстрований. В грудні 2008 року згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» він скористався своїм правом та подав документи на приватизацію своєї квартири. Під час підготовки документів зясувалося, що [PERSON] використала свій чек на приватизацію, при приватизації квартири №41 в буд.№51 смт. Ківшарівка м. Купянська Харківської обл., тому участі у приватизації кімнати вона не приймала. У 2009 році [PERSON] отримав свідоцтво на право власності на житло на своє імя, у 2010 році він розірвав шлюб з [PERSON] і на даний час вони мешкають окремо один від одного. У 2017 році позивач звернувся до нотаріуса з приводу можливості здійснення правочину щодо продажу кімнати, належної йому на праві приватної власності, але зясувалося, що в тексті свідоцтва допущена помилка, замість приватної форми власності вказана спільна часткова. Оскільки орган приватизації - фірма «Аудит» припинила діяльність, внести будь-які зміни або видати [PERSON] виправлене свідоцтво про право власності на житло неможливо, то захистити своє право власності він може тільки в судовому порядку. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, зазначив, що при вирішенні спору повністю покладається на розсуд суду. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала просила його задовольнити. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 02 лютого 2009 року було видано свідоцтво про право власності на кімнату, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ, вул. 1-а Цукрозаводська, буд. №3-а, кім. №8 згідно якого, вищевказана кімната була приватизована на підставі ЗУ «Про приватизацію житлового фонду» громадянином: [PERSON] Дане свідоцтво було видано на підставі розпорядження №12130 від 02 лютого 2009 року. В свідоцтві зазначено власника 1/1 частини кімнати [PERSON], однак форма власності зазначена спільна часткова (а.с. 4-5). Спірну житлову кімнату було зареєстровано в БТІ та виготовлено технічний паспорт на [PERSON], станом на 23 грудня 2008 року (а.с. 25-26). З довідки від 2008 року про склад сімї наймача ізольованої квартири розташованої за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ, вул. 1-а Цукрозаводська, буд. №3-а, кім. №8 та заяви від 10 грудня 2008 року про передачу у приватну власність комунальної квартири, вбачається, що [PERSON] вже використала свій чек на приватизацію державного нерухомого майна, тому спірна квартира була приватизована [PERSON] одноособово (а.с. 6-9). В розпорядженні органу приватизації №12130 від 02 лютого 2009 року зазначено, що кімната передається у приватну власність одній особі, а саме, зазначено «1 чол.». Також вбачається, що розпорядження було виписано на фірмовому бланку, в якому за шаблоном було зазначено слова: «спільна-часткова власність», хоча [PERSON] приватизував квартиру одноособово (а.с. 9-10). З заяви вбачається, що позивач не може визнати у встановленому законом порядку право власності на кімнату в звязку з тим, що у розпорядженні на реєстрацію та свідоцтві про право на нерухомість помилково зазначено форму власності, як спільну-часткову, а тому зареєструвати право на кімнату власник не має можливості без внесення змін у свідоцтво про право на нерухомість, а тому і вчинити будь-який правочин зі своїм майном не може. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна. Згідно з вимогами ст.. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь - якого майна за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Статтею 378 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 379 УК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У звязку з тим, що 3-я особа - [PERSON] не приймала участі в приватизації кімнати №8 і не могла повторно претендувати на приватизацію жилої кімнати Державного житлового фонду, позивач [PERSON] повинен був отримати свідоцтво про право приватної власності на приватизовану кімнату №8 буд. 3-А по вул. 1-й Цукрозаводській в м. Купянську, Харківської області. Враховуючи той факт, що позивач бажає скористатися своєю кімнатою на власний розсуд, але у звязку з тим, що у свідоцтві про право на власність зазначена форма власності спільна-часткова, хоча і зазначено частку власності - 1/1, тому розпорядитися своїм майном на власний розсуд не може, у звязку з чим суд приходить до висновку про можливість задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на кімнату, тим самим задовольнивши у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved