Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

12 липня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом доТягнієнко [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 23 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійської районної [PERSON] народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 791. Від цього шлюбу мають дорослого сина- Тягнієнко [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки на протязіостанніх 10 років зловживає спиртними напоями, та коли знаходиться у нетверезому стані розпочинає конфлікти. Така поведінка відповідача негативно впливає на мій та сина психічний стан, на мій стан здоровя та здоровя мого сина. Декілька разів відповідач лікувався від алкогольної залежності, але лікування не допомогло. Відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями. Вони мають різні погляди на сімейне життя та шлюбні відносини, усі спроби порозумітися закінчувалися конфліктами. Фактичні шлюбні відносини припинено з жовтня 2015 року, на примирення не згодна. Спору про розподіл спільного майна немає. Відповідач через різні причини ухиляється від розірвання шлюбу у добровільному порядку. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану [PERSON] народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 791. Позивачка в судове засідання не зявилась, про явку в судове засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання повідомлено належним чином, надавсуду заяву, у якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] І-КИ № 318465, 23 грудня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійської районної [PERSON] народних депутатів м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб міжТягнієнко [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], Алтайського краю, актовий запис № 791 Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ № 409496, від шлюбу сторони мають сина ТягнієнкоСергія [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати прізвище, тож суд залишає позивачці шлюбне прізвище. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, які надані сторонами не інакше як за зверненням фізичних осіб. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу з [PERSON] у розмірі 551 грн.20 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved