Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» про стягнення боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги в сумі 65800 грн. Позовні вимоги обгрунтовні тим, що ним з відповідачем було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги в розмірі 70000 грн, позивачем було надана відповідачу через касу відповідача 65800 грн, які не були повернуті, у звязку із відсутністю коштів у відповідача, хоча письмова вимога про повернення коштів отримана відповідачем 11.10.2017 року. Ухвалою суду від 19.12.2017 року відкрите провадження у цій справі. Ухвалою суду від 29.12.2017 року було відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» про стягнення боргу. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представники відповідача позов визнали в повному обсязі, пояснили, що кошти не повернуті позивачу у звязку із відсутністю їх у відповідача. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із оригіналу договору про надання поворотної фінансової допомоги від 05 квітня 2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар», яке є юридичною особою (а.с. 56-60) та [PERSON] 05 квітня 2015 року був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги, за яким, в порядку на умовах, визначених договором [PERSON] зобовязувався надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» поворотну фінансову допомогу в сумі 70000 грн, а останнє зобовязувалось повернути кошти у терміни, встановлені договором. Відповідно до п. 1.2 поворотна фінансова допомога це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податків у користування на визначений строк, відповідно до умов цього договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами та є обовязковою до повернення. Згідно із п. 2.3 Цього договору, сторони погодили, що поворотна фінансова допомога у розмірі, передбаченому п. 2.1 даного Договору, надається Позичальнику частинами. В п. 2.4 передача Позикодавцем суми грошових коштів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника, або шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства позичальника (а.с. 61 63). Як вбачається із копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, позивачем було передано відповідачу з 27.04.2015 року по вересень 2017 року 65800 грн поворотної фінансової допомоги (а.с. 9-16), отримання відповідачем вказаних коштів підтверджується прибутковими касовими ордерами (а.с. 92- 128). Відповідно до п. 3.1 Договору, повернення грошових коштів Позикодавцю проводиться шляхом видачі грошових коштів з каси підприємства Позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок або будь-який інший відкритий банківський рахунок Позикодавця в банку. Відповідно до п. 7.1 Договору, він діє до виконання своїх зобовязань сторонами. Отже строк дії повернення фінансової допомоги не встановлений. Відповідно до п. 8.2 Договору, позичальник має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Позичальника за 10 календарних днів, достроково повернути отриману фінансову допомогу [PERSON] направив на адресу відповідача вимогу про повернення фінансової допомоги 10 жовтня 2017 року, в якій встановив строк повернення поворотної грошової допомоги протягом тридцяти днів, ця вимога отримана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Нектар» 11 жовтня 2017 року (а.с. 12). Відповідно до пп.\~14.1.257\~п.\~14.1\~ст.\~14 Податкового кодексу України\~поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення. Згідно з ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. За ч.2 цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, за ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Так як позивачем доведено факт отримання відповідачем коштів за договором поворотної фінансової допомоги та факт не повернення цих коштів відповідачем позивачу у строки, зазначені у вимозі про повернення фінансової допомоги, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача із відповідача підлягають стягнення судовий збір в сумі 658 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved