Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

13 березня 2007 року померла тітка позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Гусарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 15 березня 2007 року, актовий запис № 14 від 15 березня 2007 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 6,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в колективній власності колишнього КСП «Рассвєт» Барвінківського району Харківської області на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0165459 на імя [PERSON], виданим на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області від 17.09.1996 року № 616 та від 14.02.2000 року № 76. Сертифікат зареєстровано 21.11.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Рассвєт» за № 432. Право власності на зазначену земельну частку (пай) належало [PERSON] як спадкоємиці померлого чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори 23.04.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 960. За життя [PERSON] не отримала правовстановлюючий документ на спадкову земельну частку (пай). За заявою про прийняття спадщини [PERSON], сина померлої [PERSON], відкрита спадкова справа № 240/2007 у Барвінківській державній нотаріальній конторі. 28 червня 2009 року [PERSON], двоюрідний брат позивача, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Гусарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис № 29 від 01.07.2009 року. За життя [PERSON] теж не отримав правовстановлюючий документ на вказану спадкову земельну частку (пай) і свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач як двоюрідний брат відповідно до ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем пятої черги за законом після померлого [PERSON], що підтверджується наданими позивачем документами, копії яких є в матеріалах справи. Позивач звернувся до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому в видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначену земельну частку (пай) листом від 12.09.2017 року № 1186/02-17 було відмовлено, так як він не надав правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай). У звязку в викладеним вище у позивача виникли перепони для оформлення спадщини на земельну частку (пай), тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним як єдиним спадкоємцем за законом права власності на зазначену земельну частку (пай). Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує свої вимоги і прохає розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій визнає позов і прохає розглядати справу без участі свого представника, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов такого.\~ На підставі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. З повідомлення державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 18.10.2016 року № 1133/01-16 вбачається, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45386747 від 11.10.2017 року після смерті [PERSON], яка померла 13 березня 2007 року, за заявою про прийняття спадщини [PERSON], відкрита спадкова справа № 240/2007 у Барвінківській державній нотаріальній конторі. З повідомлення державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори від 13.10.2017 року № 1381/01-16 вбачається, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.10.2017 року № 49410548 у Барвінківській державній нотаріальній конторі 13.12.2016 року за заявою [PERSON] відкрита спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 28 червня 2009 року, що свідчить про те, що з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто зі спадкоємців, крім позивача, не звертався. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області у справі № 611/914/17-ц від 15.11.2017 року позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 28 червня 2009 року. Позивач звернувся до Барвінківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому в видачі свідоцтва на право на спадщину на зазначену земельну частку (пай) листом від 12.09.2017 року № 1186/02-17 було відмовлено, так як він не надав правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай). Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними». Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Частиною 1 статті 3607 ЦПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Тому, виходячи з наведених вище обставин, на підставі ст. 392 ЦК України та з огляду на приведені вище правовий висновок Верховного Суду України і розяснення постанови пленуму суду касаційної інстанції, у разі неможливості подання спадкоємцем нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа, ця обставина спричиняє неможливість видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, а тому в такого спадкоємця виникає потреба на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України захистити своє субєктивне документально не підтверджене право власності на успадковане нерухоме майно, яке за законом спадкоємцю вже належить із часу відкриття спадщини, але документального підтвердження набутого права власності на яке немає і одержати його в позасудовий спосіб неможливо. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд доходить висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved