Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

14 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] уклала шлюб 02 червня 2007 року. У них з відповідачем є двоє спільних малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. З початку 2018 року, хоча вони з відповідачем зареєстровані та мешкають в одному житлі, [PERSON] перестав надавати будь-які кошти на утримання дітей. Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець має щомісячний заробіток, середньомісячний розмір якого складає приблизно 4000 гривень, тобто має змогу за своїм матеріальним становищем надавати матеріальну допомогу на утримання їх дітей. Але відповідач всі зароблені кошти витрачає на власні потреби, розваги, взагалі не забезпечуючи сина та доньку. На її неодноразові прохання щодо належного забезпечення дітей, відповідач ніяк не реагує. На утриманні у відповідача інших осіб не має. Наявних у неї коштів не достатньо для належного утримання їхніх дітей, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу у розмірі 860 гривень щомісячно. Позивачка до початку розгляду справи по суті надала суду заяву відповідно до якої уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду; стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання на час догляду за малолітньою донькою у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні уточнених позовних вимог наполягає. Проти задоволення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. В звязку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №069286 виданого 02 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 червня 2007 року. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу подружжя має спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №219313 виданого виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №582577 виданого виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Згідно довідки №887 від 10.05.2018 року виданої виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, [PERSON] проживає разом з дітьми: [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована\~Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~та п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання дітей позивачу не надає, хоча є працездатною особою та не має інших осіб на утриманні, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, суд виходить з наступного. Згідно ч.1\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, відповідач є працездатною особою, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, суд вважає, що з останнього слід стягти аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною - донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 14 травня 2018 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов задоволено, позивача звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved