Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: Восьма державна нотаріальна контора про визначення додаткового для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 03.06.2013 року помер її батько [PERSON], спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач, відповідач та [PERSON] дружина померлого. 24.02.2015 року позивач звернулась до Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщин, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що вона пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачем було пропущено строк з тих підстав, що вона у вересні 2013 року після смерті батька особисто прийшла до державного нотаріуса та їй розяснили, що заяву подавати не потрібно, оскільки вона фактично успадкувала належну батькові частку після його смерті. Мати позивача - [PERSON] померла. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини строком у 1 місяць після смерті [PERSON] померлого 03.06.2013 року. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що після смерті батька позивач зверталась до нотаріальної контори, разом з нею була її тітка [PERSON], що може підтвердити цей факт. Нотаріус [PERSON] тоді розяснила, що заяву писати не треба, коли не стане її матері тоді заповіт набере сили, обґрунтовуючи це тим, що коли не стану мами, майно перейде до них у рівних частках. На момент смерті батька вони мешкали окремо, а перед смертю матері вона її доглядала. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що вона після смерті батька ходила до нотаріальної контори в серпні 2013 року і написала заяву, їй відмовлено не було. Третя особа - державний нотаріус [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не памятає чи приходила позивачка до неї в вересні 2013 року. Зазвичай, усім особам, що вертаються до неї з питань отримання спадщини, вона розяснює положення статті 1268 ЦК України щодо способів прийняття спадщини та ніколи не відмовляє у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняття спадщини здійснюється шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін, а також у випадку постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строку встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строку, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2013 року помер [PERSON] - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Факт наявності родинних стосунків між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження позивача що міститься в матеріалах справи серії ІІ-КН №656144 (а.с. 6). Відповідно до положень ст.ст. 1258, 1261 ЦК України позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги. 23.06.2014 року померла [PERSON] мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 07.07.2014 року серії І-КИ № 571086 (а.с. 16). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є тіткою позивача та їй відомо, що коли померла її сестра вона прийшла до позивача та сказала, щоб вони разом пішли і написали заяву до нотаріуса. Коли вони прийшли, вона на лавці чекала її 20 хвилин біля кабінету [PERSON] Коли позивач вийшла то пояснила, що заяву писати не треба, що все переходить у спадщину автоматично. Відповідач у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину. Позивач звернулася із завою про прийняття спадщини лише 24.02.2015 року, тобто з порушенням встановленого законом шестимісячного строку, у звязку з чим постановою нотаріуса від 24.02.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (а.с. 35-36). Посилання позивача та те, що вона своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини через те, що нотаріус невірно розяснила їй законодавство, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження вказаних посилань. Показання свідка [PERSON] підтверджує лише факт звернення позивача до нотаріуса у вересні 2013 року, однак при розмові позивача з нотаріусом вона присутня не була. Юридична не обізнаність позивача також не може бути розцінена судом, як поважна причина пропуску строку на прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з неповажної причини, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed