Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

13 березня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Остання проживала одна та була одинокою, оскільки Хмельницькому, ні в Україні рідних не було. Будучи людиною похилого віку [PERSON] потребувала постійного догляду та опіки, та надання посильної допомоги. У квартирі 64 вказаного будинку проживав він разом зі своєю бабусею - [PERSON], та з 2003 року на прохання самої [PERSON] він став опікуватися та доглядати за нею. У зв'язку з цим, він та бабуся відвідували [PERSON], приносили продукти харчування, готували їй їжу, купували медикаменти, та протягом останніх трьох років ночували у її квартирі. В силу довірливих стосунків, які склалися між ними, для вирішення життєвих питань, [PERSON] видавала йому довіреність, дозволяла вчиняти від її імені дрібні побутові угоди. У 2013 році, [PERSON], як учаснику бойових дій та інваліду війни, був наданий автомобіль ЗАЗ TF 698К, 2011 року випуску, право користування яким в інтересах останньої було надано йому. Отримавши автомобіль він став користуватися, доглядати за ним, проводити поточні ремонти. Зазначив, що після смерті [PERSON] він має право і в подальшому володіти та користуватися цим автомобілем. У зв'язку з цим він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення, яке не заперечувало проти переоформлення на нього автомобіля. Разом з цим від Департаменту соціального захисту населення, він отримав відповідь, в якій йому було відмовлено у проведенні такого переоформлення, з посиланням на те. що він не являється членом сім'ї померлого інваліда. Вважає таку відмову незаконною. Зазначив, що відповідно до положень постанови КМУ №999 від 19.07.2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» (далі Порядок) право на подальше користування автомобілем залишається члену сім'ї інваліда. Відповідно до п.3 Порядку до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законом порядку. За таких обставин, посилаючись на те, що він протягом останніх 10 років періодично доглядав за [PERSON], з яких останні три роки постійно здійснював за нею догляд, просив встановити факт його спільного проживання з останньою у квартирі [ADDRESS]; визнати за ним право користування і володіння автомобілем ЗАЗ TF 698К д.н.з. [NUMBER], та зобов'язати відповідача вчинити дії х переоформлення вказаного автомобіля на його ім'я. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. В судове засідання представник відповідача не з'явився. Надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність. Зазначив, що позивач не був членом сім'ї [PERSON], та не був зареєстрований за адресою проживання останньої. Крім того вважала, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права на користування та володіння спірним автомобілем задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджено випискою з домової книги про склад сім'ї та прописку, виданою ЖЕК №6 від липня 2014 року №473. 15 серпня 2012 року на підставі рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації № 03/03-11429 від 15.08.2012 року [PERSON], як інваліду ІІ групи був наданий безкоштовно автомобіль «Сенс» TF 698К-10 з правом передачі користування гр.. [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], яке видане 23.07.2014 року відділом ДРАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби ХМРУЮ у Хмельницькій області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Вказані обставини підтверджені оглянутими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи №15-2014, яка була заведена приватним нотаріусом Балац Т.П. Також, згідно оглянутого паспорту позивача останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2004 року. Згідно представленої довідки Хмельницької ЖЕК №6 від 18.02.2015 року №30 вбачається, що піклування та догляд за [PERSON], зі слів сусідів, здійснювала сім'я - [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач це її онук, який фактично проживає разом з нею у кв.[ADDRESS]. У квартирі 58 цього ж будинку проживала [PERSON], з якою вони протягом тривалого часу (більше 10 років) підтримували дуже близькі стосунки. Вони мали спільний бюджет, несли спільні витрати. Коли [PERSON] захворіла, вони лікували її, зробили дві операції. Також у квартиру де проживала [PERSON] вони купили диван, холодильник, замінили вікна, двері, санвузол. Також пояснила, що [PERSON], як інвалід отримала автомобіль, яким керував позивач та возив останню куди їй було необхідно. Останні три роки стан здоров'я [PERSON] сильно погіршився, у зв'язку з чим вона та позивач по черзі чергували вночі в квартирі останньої. До [PERSON] [PERSON] ставилася як до свого рідного онука, завжди його називала так. Коли померла [PERSON] її похованням займався [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає у квартирі [ADDRESS]. В цьому будинку проживала [PERSON], якій, як учаснику війни був виданий автомобіль. Позивач та його бабуся [PERSON], також проживають у цьому будинку та допомагали [PERSON] у побуті, допомагали останній купувати побутову техніку. Також позивач завжди возив [PERSON] на отриманому останньою автомобілі. Будучи в гостях у [PERSON], позивач вів себе в її квартирі як господар, знав, що і де знаходиться. Свідок [PERSON] та [PERSON] надали суду пояснення, аналогічні поясненням [PERSON] Механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах визначений Порядком забезпечення інвалідів автомобілями який затверджений Постановою КМУ №999 від 16.07.2006 року (далі Порядок) Відповідно до положень Порядку, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин ([INFO] (час смерті [PERSON].) інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для інвалідів (ч.6 Порядку). Приписами частини 12 Порядку визначено, що реєстраційні документи на автомобіль оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам - на їх законних представників. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права користування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. У реєстраційних документах робиться позначка про передачу права користування автомобілем члену сім'ї, іншій особі, якій передається право користування автомобілем (для інвалідів війни та інвалідів I групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (категорія 1) . Строк, на який передається право користування автомобілем члену сім'ї інваліда, встановлюється у реєстраційних документах на автомобіль з дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції виходячи з обставин конкретної сім'ї інваліда, дитини-інваліда. Положеннями ст.16 Порядку визначено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Як встановлено з матеріалів справи спірний автомобіль [PERSON] отримала у 2012 року (строк його експлуатації менше 10 років), як інвалід війни та [PERSON] отримав право на його користування, не як член сім'ї інваліда, а як інша особа. Крім того, [PERSON] на час смерті [PERSON] не був зареєстрований за місцем її проживання (що прямо визначено положеннями п.16 Порядку, як умова можливого залишення автомобіля після смерті інваліда іншому члену його сім'ї у випадку сплати розрахункової суми викупу автомобіля). Отже, слід констатувати, що після смерті [PERSON], [PERSON], як особі, якій було надано право користуватися цим автомобілем, втратив таке право. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права користування та володіння спірним автомобілем та зобов'язання відповідача вчинення дій по його переоформленню на ім'я позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] за однією адресою, суд зазначає, що вони також задоволенню не підлягають, оскільки встановлення такого факту не породжує для позивача жодних юридичних наслідків.

Outcome: dismissed