Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

12 вересня 2017 року до суду звернулась представник позивача, з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує, що 19 жовтня 2002 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 5. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Зазначає, що останні роки спільного мешкання шлюбні відносини між позивачем та відповідачем поступово погіршувались, що спричинено систематичними зловживаннями відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого він відмовляється вести домашнє господарство, нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки, бійки, свідками яких стають їх діти, що впливає на їх психічний стан. Таким чином шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час має негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування, та на даний момент ведення спільного господарства припинено. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає та вважає, що надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин. За цих обставин сімейне життя та збереження сімї вважає не можливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхніх спільних дітей. Спору про поділ майна, яке є їх власністю на даний час не має. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 19 жовтня 2002 року укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 124965 від 19.10.2002 року (а.с. 4). Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 230391 від 12.12.2003 року, видане виконкомом Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с. 5); [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 062746 від 22.05.2006 року видане виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 6); [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 325366 від 10.05.2011 року видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.7), батьком дітей записаний відповідач. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Куделя».

Outcome: approved