Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

14 серпня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість по кредитному договору № BLaЖГА00053573 від 19.07.2011 року на загальну суму 51509,29 грн. Свої вимоги мотивує, тим що 19.07.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № BLaЖГА00053573, згідно якого банк видав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 25000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач не виконує належним чином умови договору, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 51509,29 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заперечення на позов, в якому зазначила, що оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 19.07.2014 р., а до суду він звернувся лише 02.09.2015 р., то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Крім того, ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Позивач просить стягнути розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних). А тому просить застосувати до правовідносин норми ч. 3 ст. 551 ЦК України. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Судом встановлено, що 19.07.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLaЖГА00053573, згідно якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 25000,00 грн., термін повернення кредиту 19.07.2014 р., зі сплатою 15 % річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідач за умовами договору зобов'язаний не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно п. 9 спеціальної частини та п. 4.3 загальної частини кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі 0,50 %, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» умови договору виконав та надав відповідачу кредит в розмірі 250000,00 грн. на поточні потреби. Судом встановлено, що [PERSON] порушила зобов'язання по погашенню кредиту, передбачені п. 1.2 договору № BLaЖГА00053573 від 19.07.2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Станом на 10.08.2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» становить 51509,29 грн., в тому числі: - по поверненню кредиту - 10736,49 грн., - по сплаті відсотків - 1847,35 грн., - по сплаті комісії - 437,50 грн., - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 38487,95 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Суд погоджується з розрахунком пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за кредитним договором, наданим позивачем (а.с. 44), так як він відповідає умовам кредитного договору № BLaЖГА00053573 від 19.07.2011 року, Графіку платежів, фактично сплаченим відповідачкою коштам по погашенню кредиту та вимогам ст.. 549 ЦК України. Однак враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки право на стягнення пені у позивача (кредитора) виникло з наступного дня після 19.05.2013 року (виходячи з розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00053573, наданого позивачем (а.с.44)), а до суду він звернувся лише - 14 серпня 2015 року (про що свідчить штамп на конверті поштової кореспонденції), то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. Виходячи з викладеного, розрахунок пені за прострочення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором № BLaЖГА00053573 від 19.07.2011 року наступний: пеня за період з 14.08.2014 р. по 19.08.2014 р. - 337,70 грн. (1744,83 грн. : 31 день х 6 днів = 337,70 грн.), пеня за період з 20.08.2014 р. по 19.09.2014 р. - 1773,60 грн., пеня за період з 20.09.2014 р. по 19.10.2014 р. - 1735,16 грн. пеня за період з 20.10.2014 р. по 19.11.2014 р. - 1814,53 грн. пеня за період з 20.11.2014 р. по 19.12.2014 р. - 1776,75 грн. пеня за період з 20.12.2014 р. по 19.01.2015 р. - 1855,45 грн. пеня за період з 20.01.2015 р. по 19.02.2015 р. - 1877,59 грн. пеня за період з 20.02.2015 р. по 19.03.2015 р. - 1714,61 грн. пеня за період з 20.03.2015 р. по 19.04.2015 р. - 1919,19 грн. пеня за період з 20.04.2015 р. по 19.05.2015 р. - 1876,72 грн. пеня за період з 20.05.2015 р. по 19.06.2015 р. - 1960,79 грн. пеня за період з 20.06.2015 р. по 19.07.2015 р. - 1916,30 грн. пеня за період з 20.07.2015 р. по 10.08.2015 р. - 1484,80 грн. Всього - 22043,19 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (аналогічна позиція виражена в Постанові Верховного Суду України від 3 вересня 2014 р. у справі № 6-100цс14). Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд, на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір неустойки та стягнути з відповідача [PERSON]. на користь позивача неустойку в розмірі 13021,34 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 26042,68грн., з яких 10736,49 грн. заборгованість по поверненню кредиту, 1847,35 грн. по сплаті відсотків, 437,50 грн. по сплаті комісії, 13021,34 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 51509,29 грн. Судом позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 26042,68 грн. (26042,68 грн. х 100% / 51509,29 грн. = 50 %). Так як позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБіБанк» задоволено частково, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 50 %, що становить 609,00 грн. (1218,00 грн. х 50 % = 609,00 грн.). На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved