Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив припинити стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2014 року з нього щомісячно стягується 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дружини [PERSON], починаючи з 21 листопада 2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначене рішення виносилося в період знаходження сторін в зареєстрованому шлюбі. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2014 року з нього щомісячно стягується аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. 13 травня 2015 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області шлюб між сторонами розірвано. Сторони перебували в шлюбних відносинах 7 днів. 04 червня 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. На теперішній час його дружина є вагітною, станом на 09 листопада 2015 року термін вагітності складає 34-35 тижнів. Крім цього, відповідач [PERSON] перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, який і займається вихованням дитини. Шлюб між сторонами був фіктивним з боку відповідача, з метою народження дитини. Позивач вважає, що відповідач свідомо, без наміру створення з ним сім'ї, поставила себе у становище такої, що потребує матеріальної допомоги. З урахуванням того, що сторони перебували у шлюбних відносинах нетривалий час, відповідач поставила себе у становище такої, що потребує матеріальної допомоги, дитина фактично передана на виховання іншій особі, матеріальний стан позивача змінився в зв'язку з укладанням шлюбу з іншою жінкою та перебуванням останньої у стані вагітності, позивач звернувся із даним позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів на утримання дружини. Позивач в судове засідання не з'явився, направив свого представника, який в судовому засіданні позов підтримав, викладені в ньому обставини підтвердив, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що посилання позивача на положення ст.ст.82, 83 СК України є безпідставними, оскільки дані статті регулюють припинення права на утримання, визначене ст.75 СК України. Позивач навмисно посилається на положення вказаних статей з метою підміни підстав для утримання, визначених ст.84 СК України, на підстави, визначені ст.75 СК України. Пояснила, що укладення позивачем шлюбу з іншою жінкою та її вагітність не можуть бути підставами для припинення стягнення з позивача аліментів на її утримання. Зазначені обставини вказують на легковажний спосіб життя позивача, оскільки укладення шлюбу відбулося менше ніж за місяць після розірвання шлюбу з нею, а наявність значного періоду вагітності його дружини свідчить про наявність стосунків між нею та позивачем і в період перебування останнього в зареєстрованому шлюбі з нею, що свідчить на безвідповідальне ставлення останнього до сімейних цінностей. Повідомила, що в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком не перебуває, твердження позивача про фіктивність шлюбу між ними є наклепом. Вважає позов недоведеним. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2014 року постановлено стягувати з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 21 листопада 2013 року і до досягнення дитиною трирічного віку на підставі ст. 84 СК України (а.с.3). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2014 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). На підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 травня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 09 серпня 2013 року, розірвано (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04 червня 2015 року. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Маленко (а.с.6). Зі змісту довідки пологового будинку №2 за №375 від 09 листопада 2015 року [PERSON] перебуває на обліку з терміном вагітності 34-35 тижнів (а.с.7). Як встановлюють ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Разом з тим, згідно ч.6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з даних довідки про доходи від 16 листопада 2015 року позивач працює майстром виробничої ділянки в ДП НВКГ Зоря - Машпроект, загальна сума доходу за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року складає 29428,05 грн. (а.с.31), у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність можливості у позивача надавати матеріальну допомогу відповідачу. Статтею 85 СК України визначено, що право дружини на утримання, передбачене ст.84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. За поясненням представника позивача в судовому засіданні та відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2014 року, позивач батьківство не оспорює, належних та допустимих доказів на підтвердження інших обставин, передбачених ст. 85 СК України, які є підставою для припинення права дружини на утримання, позивачем не надано, як не надано і рішення суду про визнання шлюбу недійсним у разі його фіктивності, на що посилається позивач в своїх поясненнях. Що стосується нетривалості шлюбу, то відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2014 року, ця обставина зазначалась в позові про стягнення аліментів на дружину, отже, була врахована при винесенні рішення. Лише факт перебування позивача в іншому зареєстрованому шлюбі та вагітність його дружини не є підставою для припинення права дружини на аліменти, призначені в порядку ст..84 СК України. Враховуючи, що підстави припинення права дружини на утримання, передбачене ст.84 СК України, зазначені в ст.85 СК України, відсутні, а позивач має можливість надавати матері дитини матеріальну допомогу, оскільки має постійне місце роботи та дохід, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed