Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

14 квітня 2021 року позивач, [PERSON] , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Марганецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , її батьками являються: матір`ю - [PERSON] , яка померла [INFO] , батьком - [PERSON] . Дитина приживає разом із нею, вона повністю займається вихованням дитини, піклується про неї та матеріально утримує її. Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дитини не замається, матеріально дитину не утримує, не піклується про неї, участі у житті дитини не приймає. Він взагалі дитиною не цікавиться і не проявляє до неї ніякої батьківської турботи та піклування. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, правом надання відзиву на позов не скористався, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку з цим відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковані 02.07.2021 р. та 22.07.2021 р. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - головний спеціаліст служби у справах дітей Марганецької міської ради Пархоменко О.С. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримує, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначено порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866. Відповідно до п. 3 вказаного порядку, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Декларація прав дитини (прийнята резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та ; під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в редакції зі змінами, схваленими резолюцією від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою BP №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Рекомендацією Rec(2006)19 Комітету Ради Європи «Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками», прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов`язків. Особливу увагу слід приділяти сім`ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами. Згідно ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем; складні життєві обставини - обставини, спричинені інвалідністю, віком, станом здоров`я, соціальним становищем, життєвими звичками і способом життя, внаслідок яких особа частково або повністю не має здатності чи можливості самостійно піклуватися про особисте життя та брати участь у суспільному житті; тимчасовий притулок для неповнолітніх - організація тимчасового проживання, виховання, утримання безпритульних дітей, дітей, позбавлених батьківського піклування, які зазнали жорстокості, насильства та постраждали від торгівлі дітьми або з інших причин потребують соціального захисту. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON] є рідною бабусею неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] Серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2009 року виконкомом Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04, батьками дитини є: матір`ю - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Матір дитини - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 240. Як встановлено у судовому засіданні, що також підтверджується наявними в матеріалах справи документами, [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю бабусею - [PERSON] за адресою:: [ADDRESS] . Вихованням, навчанням, забезпечення всім необхідним для життя та розвитку дівчинки, займається її бабуся - [PERSON] . Біологічний батько дитини, [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] , її вихованням не займається, матеріально дитину не забезпечує, про дитину не піклується, участі в житті дитини не приймає. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою відділом реєстрації та обліку громадян Марганецької міської ради Дніпропетровської області підтверджується, що [PERSON] , [INFO] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 18 грудня 2019 року по теперішній час. Дівчинка навчається у 6 класі Марганецької гуманітарної гімназії ім. Т. Шевченка Марганецької міської ради Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою, виданою Марганецькою гуманітарною гімназією ім. Т. Шевченка відділу освіти Марганецької міської ради від 17.03.2021 року № 21. З психолого-педагогічної характеристики на [PERSON] , виданою Марганецькою гуманітарною гімназією ім. Т. Шевченка вбачається, що [PERSON] навчається в гімназії з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе старанною та дисциплінованою ученицею. Учбовим матеріалом володіє на достатньому рівні. Навчається в міру своїх можливостей. Швидко запам`ятовує навчальний матеріал. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного та природничого циклу. На уроках уважна, домашнє завдання виконує систематично. Вона має добрий загальний розвиток, приймає активну участь у громадському житті школи та класу Користується повагою серед учителів та однокласників. Дівчинка весела, товариська, розсудлива, дисциплінована, самостійна, має багато друзів. Батько дитини не приділяє належної уваги вихованню доньки, зв`язок із школою та класним керівником не підтримує, батьківські збори не відвідує, проживає в іншому місці. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї та акту оцінки потреб сім`ї/особи, складеного фахівцем Барташевич О.С. та спеціалістом Череповською Ю.С. Марганецького ЦССДМ 26.03.2021 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із нею мешкають її онука - [PERSON] , [INFO] та її співмешканець. [PERSON] у повній мірі задовольняє потреби у навчанні, вихованні, охороні здоров`я онучки [PERSON] . Сім`я має позитивні стосунки між собою та із сусідами. Дівчинка почуває себе добре, проблем зі здоров`ям не має. Регулярно проходить медогляд. Навчається вона у 6 класі Марганецької гуманітарної гімназії ім. Т. Шевченка. Успішність на достатньому рівні. Дівчинка спокійна, врівноважена, розсудлива, контактна, шкідливих звичок вона не має, вміє себе обслуговувати самостійно. З бабусею та дідусем у неї довірливі стосунки. Мати дитини померла, бабуся дитини має намір брати дівчинку під свою опіку. Біологічний батько дитини, її вихованням та забезпеченням не займається. Проблем у родини немає. Із письмових пояснень [PERSON] [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , наданих останніми на ім`я начальника відділення № 1 нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області М. Паська, вбачається, що вони проживають по сусідству із [PERSON] . Остання приходиться рідною бабусею [PERSON] . Після смерті матері дівчинки, остання проживає разом зі своєю бабусею по [ADDRESS] . [PERSON] займається вихованням дівчинки та матеріально її забезпечує. Батько дитини участі у її вихованні не приймає, матеріально її не забезпечує. Вони його взагалі ніколи не бачили, бабуся взяла на себе опіку на онукою. 02.04.2021 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради розглянув питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON] , [INFO] . Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до дитини- [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради, розглянувши перелік документів щодо підтвердження факту неналежного виконання батьківських обов`язків з боку [PERSON] по відношенню до дитини : [PERSON] , [INFO] , з метою проведення подальших заходів щодо соціального захисту дитини та реалізації її права на зростання у сімейному оточенні, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] . Враховуючи всі наведені обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] та приходить до висновку, що у даній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] і це не буде суперечити статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 1, 9 Конвенції про права дитини. За вищевикладених підставне, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача, щодо позбавлення відповідачів батьківських прав повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням соціального захисту дитини та реалізації її права на зростання у сімейному оточенні якнайкращих інтересів дитини, є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до його дитини. За змістом ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , він зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.04.2021 року і до повноліття дитини. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Марганецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовільнити у повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при пред`явленні позову про позбавлення батьківських прав до суду сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на її користь, оскільки позов про позбавлення батьківських прав задоволено. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011року №3674-VI звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved