Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

13 жовтня 2016 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря [PERSON], завідуючої відділенням № 4 [PERSON] та завідуючої відділенням № 2 [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку. У заяві зазначено, що 12 жовтня 2016 року за направленням лікаря швидкої допомоги та заявою опікуна у відділення № 2 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» госпіталізована [PERSON], [INFO], інвалід ІІ групи по психічному захворюванню. Знаходиться на обліку з 1984 року, стаціонарно лікувалася 52 рази. Останнє стаціонарне лікування відбувалося з 29 квітня 2016 року по 15 липня 2016 року. Протягом останніх двох років періодично проявляється епелептиформні приступи. Рішенням суду від 15 липня 1985 року хвора визнана недієздатною, опікуном призначена донька [PERSON]. Після останньої виписки медикаменти хвора приймала, однак не регулярно. За собою погано доглядала, психіатра практично не відвідувала. Протягом останніх двох тижнів стан хворої погіршився. У зв'язку з психічним станом згоду на лікування не дає. У зв'язку з цим комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що хвора потребує примусової госпіталізації для лікування. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» - лікар [PERSON], яка діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві та додала, що психічне захворювання, яким страждає [PERSON], відноситься до тяжких захворювань, хвора представляє небезпеку для себе та оточуючих, за своїм психічним станом потребує лікування у примусовому порядку в умовах стаціонару, але через психічний стан свідому згоду на лікування дати не може, тому просить заяву задовольнити, оскільки остання не в змозі самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечить її життєдіяльність. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її матірю, яка тривалий час страждає на психічний розлад. Рішенням суду мати визнано недієздатною, вона призначена опікуном. Психічний стан матері незадовільний, іноді вона поводиться агресивно. Вважає необхідним госпіталізувати матір з метою надання відповідного лікування. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів у складі: завідуючої відділенням № 4 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON] та завідуючої відділенням № 2 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON], складеного за результатами комісійного огляду, [PERSON], [INFO], має діагноз: помірно виражена деменція внаслідок органічного ураження головного мозку, гипоманиакальний синдром. За своїм психічним станом [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні у примусовому порядку, оскільки у хворої маються ознаки тяжкого психічного розладу, лікування та обстеження яких можлива тільки в умовах стаціонару. Без належного лікування може представляти реальну погрозу для себе та оточуючих, підлягає госпіталізації в психіатричну лікарню в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved