Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~14.01.2021 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , який належить на праві власності позивачці. \~ \~ \~ \~16.03.2021 р адвокат Маринюк С.О. подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить припинити сервітут [PERSON] та [PERSON] на користування належним позивачці житловим будинком [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні і розпорядженні цим житловим будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом та їх виселення. \~ \~ \~ \~В позовній заяві представник позивачки - адвокат Маринюк С.О. пояснив, що [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку [ADDRESS] з 1999 року. За згодою позивачки відповідачі проживали у спірному будинку та в ньому зареєстровані по теперішній час. Однак, у цьому будинку відповідачі не проживають, не пов`язані спільним побутом, правами та обов`язками з позивачкою, не є членами сім`ї позивачки. На даний час точне місце проживання чи перебування відповідачів позивачці невідоме. Просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи судом. Відзив на позов і заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. Представник третьої особи Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності на підставі доказів, долучених до позовної заяви. Представник позивача, якому роз`яснено підстави, порядок та наслідки заочного розгляду справи, не заперечує проти заочного розгляду. Заслухавши пояснення представника позивачки - адвоката Маринюка С.О., дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з записами в погосподарській книзі № 1 за 2016-2020 роки та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.12.1999 року власником житлового будинку, який побудований у 1968 році та знаходиться за адресою [ADDRESS] , є [PERSON] , що стверджується довідкою Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 402 від 21.12.2020 р (а.с.7) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 грудня 1999 року (а.с.5). У спірному житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані позивачка - [PERSON] , [INFO] , її дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , племінниця покійного чоловіка - [PERSON] , [INFO] , племінник покійного чоловіка - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно з довідкою Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 379 від 02.12.2020 р на території Ганнопільської сільської ради в селі Малий Скнит [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не проживають з 2016 року. Їхнє місце знаходження не відоме (а.с.10). Відповідачка [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що стверджується актовим записом про шлюб № 1133 від 18 серпня 2016 року (а.с.30). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачі вселились у спірному будинку в якості членів сім`ї власника житлового будинку і набули право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивачка є власником спірного житлового будинку. Відповідачі спільним побутом із позивачкою не пов`язані, тому їхнє право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). Відповідачі жодних доказів на спростування позовних вимог не надали, відзив на позовну заяву не подали. Ураховуючи вищенаведене, суд вбачає наявність достатніх підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів слід стягнути в користь позивачки по 420,40 грн судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved