Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

14.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.09.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 31.10.2012 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова. У позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. У зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з'явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], народився [INFO] року, про що зроблено актовий запис №692 і підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 09.09.2011 року. Батками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно його стану здоров'я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, які можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини в межах позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved