Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

13.02.2021 представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Гребенюк О.С. звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №SAMDN52000121548272 від 22.02.2019 у сумі 143547,89 грн. станом на 31.12.2020, яка складається з заборгованості за кредитом 0 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 3558,72 грн., заборгованості за комісією 0 грн., заборгованістю за пенею 139989,17 грн. В обґрунтування заявленого вказує, що відповідач отримав від позивача кредит 19.11.2013, однак грошові кошти на погашення заборгованості за таким своєчасно банку не надавав. 22.02.2019 відповідач уклав з позивачем додаткову угоду №SAMDN52000121548272, за якою частина заборгованості була анульована, щодо іншої частини - відповідач взяв на себе зобов`язання здійснювати періодичні платежі в розмірі та в строки, визначені Додатковою угодою. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 31.12.2020 має вищевказану заборгованість. У судове засідання представник позивача не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а в прохальній частині позову вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду відзив на позов 20.07.2021, у якому просив здійснити розгляд справи у його відсутності, позов не визнав, вказав, що пропустив сплату чергового платежу, у зв`язку тяжким матеріальним станом: будинок, де він проживав згорів, він вимушений проживати з малолітнім сином в іншому місці, у чужому будинку, має геть невеликий заробіток, тому заявлена сума для нього є непідйомною, він не зможе її виплатити ніколи. Крім того, просив відмовити банку у задоволенні позву у зв`язку із пропуском строку позовної давності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, врахувавши позицію сторін, суд приходить до наступного висновку. 19.11.2013 відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За твердженням позивача, на підставі зазначеної анкети-заяви, відповідач отримав кредит, однак грошові кошти на погашення заборгованості за таким, своєчасно банку не надавав. 22.02.2019 між сторонами було підписано Додаткову угоду до Договору договором №SAMDN52000121548272, відповідно до якого сторони узгодили наступне. Сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання угоди складає 154108,38 грн. (п.1.1 додаткової угоди). Банк здійснює прощення частини заборгованості, а саме: відсотків 0 грн., комісії 0 грн., пені на 128137,60 грн., штрафу на 2211,50 грн. (п.1.2 додаткової угоди). Строк повернення кредиту до 25.08.2019 (п.1.3 додаткової угоди). Клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на карту № [NUMBER] (п. 1.5 додаткової угоди). Клієнт зобов`язався провести платіж на погашення заборгованості по договору в розмірі не менше 3564,04 грн. в строк не пізніше 22.02.2019 (п. 1.5.1 додаткової угоди). Подальше погашення заборгованості здійснюється клієнтом шляхом здійснення платежів у розмірі 3366,04 грн. до 25 числа місяця протягом 6 місяців. Розмір останнього щомісячного платежу складає 3366,04 грн. (п. 1.5.2 додаткової угоди). Відповідно до п. 1.6 Додаткової угоди визначено, що ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України укладається під відкладну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених договором та п. 1.5 Угоди, вступають в дію умови про прощення заборгованості, визначенні п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачена п.1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та/або будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31-й день, умова про прощення частини заборгованості, передбачене п.1.2, умова про зміну відсоткової ставки, передбачене п.1.4 угоди не застосовується. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2 понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п.1.3 Угоди). 1.7.2 Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (визначається п. 1.7.1 Угоди), є простроченою. Окрім цього до позовної заяви додано графік погашення суми боргу за реструктуризацією на термін 6 місяців, за яким перший платіж встановлено в сумі 3366,04 грн. з датою погашення такого 25.03.2019, наступні щомісячно протягом 3366,04 грн. відповідно 25.04.2019, 25.05.2019, 25.06.2019, 25.07.2019, останній платіж визначений у сумі 3366,04 грн. зі сплатою такого 25.08.2019. З розрахунку заборгованості за договором №SAMDN52000121548272 від 22.02.2019 видно, що станом на 31.12.2020 така становить 143547,89 грн. станом на 31.12.2020, яка складається з заборгованості за кредитом 0 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 3558,72 грн., заборгованості за комісією 0 грн., заборгованістю за пенею 139989,17 грн. З вказаного розрахунку вбачається, що відповідачем в період з 22.02.2019 по 26.03.2019 було внесено 4846,86 грн., тобто менше ніж встановлено умовами додаткової угоди та графіком погашення заборгованості, і в період до 25.08.2019 (дати визначеної у додатковій угоді) і до звернення позивача до суду більше не сплачував необхідних сум. Згідно з наданим суду виписками по рахунках відповідача, з дня укладення додаткової угоди відповідачем було сплачено: 22.02.2019- 1484,11 грн., 2073,93 грн., 26.03.2019 - 233,96 грн. 327,18 грн., 758,53 грн., 2370,33 грн., 30.05.2019 - 637,84 грн., та після подання позову до суду - 4000 грн. 18.08.2021. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Додаткова угода, укладена між сторонами у справі 22.02.2019, містить відкладальну обставину відповідно до ст. 212 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Враховуючи, що відповідачем не виконано умови додаткової угоди в силу несвоєчасної сплати платежів, відкладальна обставина не настала, а тому прощення частини заборгованості за кредитним договором, передбачене додатковою угодою, не відбулося. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.02.2019 (на дату укладення додаткової угоди) залишок поточної та простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становив 0 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 4551,21 грн., загальний залишок пені за порушення строків розрахунку 142359,50 грн. При цьому за умовами додаткової угоди (п. 1.2) банком анульовано частину заборгованості, зокрема пені на суму 128137,6 грн. Станом на 31.12.2020 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 0 грн., залишок заборгованості за простроченими процентами 3558,72 грн., загальна сума нарахованої пені 139989,17 грн. Суд звертає увагу на те, що у письмових поясненнях відповідач позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 3558,72 грн. визнав повністю. Будь-якого іншого розрахунку цієї частини заборгованості не надав, а тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимоги про стягнення пені суд зазначає наступне Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Згідно з наданими суду письмовими доказами щомісячний дохід відповідача становить 2659,55 грн., після розірвання шлюбу 20.09.2016 його дитина, [PERSON] , 2011 р.н. за рішення суду залишилась проживати саме з ним, перебуває на його утриманні будинок, у якому вони проживали згорів 11.04.2020 (доданий акт про пожежу), і на даний час вони проживають в іншому місці, що підтверджується відповідними довідками Іванківської селищної ради. Тож, враховуючи, що у відповідача станом на дату укладення додаткової угоди була відсутня заборгованість за тілом кредиту, наданого йому банком відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 1911.2013, приймаючи до уваги те, що станом на 31.12.2020 сума заборгованості за простроченими процентами відповідно до додаткової угоди становить 3558,72 грн., визначений позивачем розмір пені (139989,17 грн.) перевищує розмір боргу за простроченими процентами більш як у 39 разів, з огляду на відсутність негативних наслідків для позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку. При цьому суд, врахувавши положення ст. 3, 509, 627 ЦК України та засади справедливості, добросовісності та розумності, визначає до стягнення розмір пені у сумі 4000,00 грн., яка практично відповідає залишку заборгованості за простроченими процентами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №752/13945/15-ц. При цьому суд враховує, що ця сума 18.08.2021 була сплачена відповідачем після подання 15.02.2021 і зарахована позивачем саме на сплату пені. Про це свідчать надані суду позивачем виписки по рахунку відповідача. Сплатою 18.08.2021 зазначеної суми відповідач фактично здійснив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед відповідачем, і це, згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перериває перебіг позовної давності, а відтак, у суду відсутні підстави для застосування строків позовної даності щодо цієї позовної вимоги. Отже, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №SAMDN52000121548272 (відповідно до Додаткової угоди від 22.02.2019) станом на 31.12.2020 у сумі 3558,72 грн. (суму заборгованості за простроченими процентами). Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: позовні вимоги заявлені щодо стягнення з відповідача заборгованості 143547,89 грн. Задовольняючи позов на суму 3558,72 грн., вимоги задовольняються на 2,47%. Відтак стягненню з відповідача підлягає пропорційна цьому сума судового збору: 56,07 грн. (2270х2,47:100).

Outcome: partial