overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

14.08.2014 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 22.03.2013 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір № R53700406397В. Предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів (кредиту) на таких умовах: сума кредиту 100000,00 грн.; строк користування по 22 березня 2017 року; проценти за користування кредитом нараховуються в розмірі 14%. Кредитні кошти надавалися позичальнику на споживчі потреби. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав у повному обсязі. Кредитні кошти були надані відповідачу шляхом безготівкового перерахунку на картковий рахунок 22.03.2013 р. в сумі 100000,00 грн.. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, а саме: вчасно не сплачував тіло кредиту та відсотки. Відповідач станом на 29.07.2014 року має заборгованість на суму 119355,41 грн. грн. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому просить стягнути з відповідача таку. Представник позивача на розгляд справи не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що оплатить суму боргу. Оцінивши вищевстановлене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2013 року [PERSON] уклав кредитний договір відповідно до якого він отримав кредит в сумі 100000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.03.2017 року. Відповідно дост. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до довідки розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору від 22.03.2013 року заборгованість по кредиту станом на 29.07.2014 року складає в сумі 119355,41 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 526, 610, 612, 623, 625 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задоволення позову. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк», відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

14.08.2014 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 21.10.2005 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Борівського РУЮ Харківської області, актовий запис № 62 та прожила з ним до 01.04.2013 р. Від спільного подружжя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Сумісне життя з відповідачем не склалося з причин повного непорозуміння один одного, постійних суперечок, втрати взаємної довіри та поваги. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. У зв'язку з цим вони і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сім'ї неможливе. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється…». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

14.08.2014 р. позов [PERSON] було задоволено. 17.09.2014 р. від позивача надійшла заява щодо виправлення у тексті рішення описки. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у суду є підстави внести зміни у текст даного рішення, а тому задовольняє дану заяву. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

14.08.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулося ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

14.08.2015 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON],22.07.2013 р.нар., та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову до суду і до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати їх спільним неповнолітнім дітям щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює в ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» і має стабільний дохід; також просила стягнути понесені нею судові витрати в сумі 250 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 28). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, заперечив лише проти стягнення з нього на користь позивачки судових витрат в сумі 250 грн. з огляду на те, що в квитанції адвоката не зазначено підстав для отримання коштів в сумі 250 грн. З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], 22.07.2013 р.нар., та [PERSON], [INFO] але добровільно не виконує свого законного обовязку по наданню утримання неповнолітнім дітям, хоча працевлаштований,отримує постійний і стабільний дохід. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач працює в ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїм неповнолітнім донькам [PERSON], 22.07.2013 р.нар., та [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на їх утримання ухиляється, чим порушує їх права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку на утримання кожної дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до їх повноліття, - в примусовому порядку. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню також судові витрати: на користь позивачки 250 грн. підтверджених документально судових витрат згідно квитанції адвоката від 13.08.2015 р., а також на користь держави 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

14.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом одного року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Кавун» (а.с.10). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

14.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Ярмульська» (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.14). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

14.08.2015 р. до суду подано дану заяву, в якій заявниця вказала, що 26.03.1980 р. трагічно загинув її чоловік [PERSON], який в свідоцтві про народження записаний як [PERSON], а в свідоцтві про їх одруження зазначений [PERSON], в свідоцтві про його смерть його записано російською мовою [PERSON], тому просила встановити факт, що [PERSON], померлий 26.03.1980 р. є її заявниці чоловіком для подальшого оформлення нею пенсії в звязку з втратою годувальника. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність (а.с. 18). Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не зявилася, письмово заявлені вимоги визнала повністю, просила справу розглянути без неї (а.с. 19). Доведено, що померлий 26.03.1980 р. [PERSON] є чоловіком [PERSON], але через розбіжності у свідоцтвах про одруження та його народження, де зазначено його по-батькові Зотович і Зотиевич, заявниця не може реалізувати своє законне право на отримання пенсії, в звязку з втратою годувальника. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, померлий 26.03.1980 р. [PERSON] є чоловіком [PERSON], але через розбіжності у свідоцтвах про одруження та його народження, де зазначено його по-батькові Зотович і Зотиевич, заявниця не може реалізувати своє законне право на отримання пенсії, в звязку з втратою годувальника, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії VІІІ-УР № 394720 від 11.02.1967 р., за яким 11.02.1967 р. уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.6); - копією свідоцтва про смерть серії І-ЛЮ № 335652 від 26.03.1980 р., за яким 24.03.1980 р. в м.Петріков Гомельської області Бєларусь помер [PERSON] (а.с.9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 16.04.2009 року вона являється власником житлового будинку № 1 по вул. Спортивній в с. Липини Луцького району Волинської області. В даному будинку зареєстрований [PERSON], яка в вищевказаному будинку не проживає. Позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування спірним будинком. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з договору дарування від 16.04.2009 року [PERSON] являється власником житлового будинку № 1 по вул. Спортивній в с. Липини Луцького району Волинської області (а.с. 6). З будинкової книги вбачається, що у спірному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрована в спірному будинку, проте більше одного року не проживає в даному будинку, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком № 1 по вул. Спортивній в с. Липини Луцького району Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути суму в розмірі суму в розмірі 243,60 грн. понесених витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почутів кохання та взаємоповаги. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, просили слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином повідомив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.07.1974 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 04.11.2015 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №08. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміня, різні погляди на життя, шлюбні відносини припинено. Спору про поділ майна не має. [PERSON] у судове засідання не зявилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. \~ \~ \~ Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 08.04.1983 року, який було зареєстровано виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №220034 від 04.11.2013 року. (а.с.7) Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії 1-ВЛ №332520 від 02.10.2013 року, виданого виконкомом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області. (а.с.5) Шлюбні відносини припинено. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна сторони не мають. Згоди про місце проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], досягнуто, вона після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 26.01.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Вони з відповідачем мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] \~ в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 26.01.2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №19. Сторони є батьками неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ». Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача.\~\~\~

Outcome: approved