Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

13 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, посилаючись на те, що цей документ потрібний йому для того, щоб він міг у встановленому законом порядку зареєструвати земельну ділянку в реєструючих органах та отримати Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав. В своїй заяві заявник просив встановити факт належності йому державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кунцівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 16.06.2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], в якому не вірно вказане його ім'я «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав. Представник зацікавленої особи - Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/622 від 31.10.2016 року про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти належності правовстановлюючого документу. Встановлено, що [PERSON] не має можливості у встановленому законом порядку зареєструвати земельну ділянку в реєструючих органах та отримати Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданому Кунцівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 16.06.2003 року, та зареєстрованому в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], не вірно вказане його ім'я «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.1972 року (а.с. 5), паспорта серії [NUMBER], виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 01.10.1999 року (а.с. 3), картки фізичної особи - платника податків (а.с. 4) - прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], [INFO]. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5304797543016 від 31.10.2016 року вбачається, що державний акт серії [NUMBER] від 16.06.2003 року належить [PERSON] (а.с. 13, 14). Аналіз цих документів дає суду підстави для встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] заявнику.

Outcome: approved