Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

14.08.2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 квартири №2, розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка (Заводський район), будинок 18, після смерті [PERSON], померлої 27.02.2012 року. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 27.02.2012 року померла [PERSON], яка при житті заповіла їй усе належне майно, зокрема ? частки квартири №2 розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка (Заводський р-н), будинок 18. При її зверненні в установленому законом порядку з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що у наданих нею правовстановлюючих документах вказаний «Корабельний район» замість «Заводський», що унеможливлює встановлення місцезнаходження спадкового майна. Вказані обставини стали підставою для її звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив\~ розглянути\~ справу за відсутності сторони позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявились. Про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 січня 2002 року, [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого, усе належне їй на праві власності майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] повністю. Вказаний факт підтверджується дублікатом заповіту що має силу оригіналу від 07.09.2012 року, зареєстрованого у реєстрі №650, виданого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] 27 лютого 2012 року померла [PERSON], про Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №890. (Свідоцтво про смерть серії І-ФП №157496). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті спадкодавця, представник позивача [PERSON] звернулась у встановлений законом строк до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори м. Миколаєва із заявою про прийняття спадщини за заповітом. У відповідь на вказану заяву, державним нотаріусом [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що із наданих спадкоємцем правовстановлюючих документів вбачається, що спірна квартира знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Андреєва (Корабельний район), 18, кВ. 2, в звязку з чим неможливо встановити місце знаходження спадкового майна. (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2018 року, №56/02-24). Спірна квартира належала за життя [PERSON], який помер 05.12.2006 року. Після його смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру. Дану спадщину прийняло двоє спадкоємців [PERSON] та [PERSON] За такого, частка спірної квартири була успадкована [PERSON] за законом від [PERSON], відповідно до Свідоцтва від 06 лютого 2008 року, серії ВКВ №946460. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав ММБТІ від 10.05.2012 року, №34074460, [PERSON] є власником ? квартири розташованої у м. Миколаєві, вул. Андреєва, (Корабельний район)[ADDRESS]. У нижній частині даного витягу наявна приписка директора КП ММБТІ «Закреслене не читати. Дописаному від руки вірити. Читати «Заводський». Вказаний запис посвідчено підписом директора та печаткою КП ММБТІ [PERSON] Окрім того, другий спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтво про спадщину за заповітом, в якому зазначено місцезнаходження ? частки спірної квартири: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка (Заводський район)[ADDRESS]. (Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.08.2017 року, серії 602985). Тобто після смерті [PERSON] один спадкоємець отримав свідоцтво на право спадщину у вигляді ? частки квартиру на вірну адресу, а другий спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину ? частки тієї ж квартири з невірно зазначеною адресою. Однак очевидно, що в двох свідоцтвах мова йде про одну й ту саму квартиру. Іншої вулиці Андреєва у м. Миколаєва, окрім вулиці Андреєва-Палагнюка у Заводському районі м. Миколаєва немає. На звернення представника позивача з заявою про виправлення помилки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, своїм листом-відповіддю від 23.01.2018 року, №130, ММБТІ відмовило у внесенні таких відомостей через технічну неможливість вчинення таких дій. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст.1223 ч.1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.\~1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування свідоцтво про право на спадщину на підставі статей1296,1297 ЦК України,ст.34\~Закону України\~від 02\~вересня 1993\~року «Про\~нотаріат» видається нотаріусом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що реалізація спадкових прав позивача можлива лише у судовому порядку. Отже на підставі викладених обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved