Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 23 травня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що був зроблений актовий запис № 250. Від шлюбу подружжя має дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що сім`я розпалася, шлюбно-сімейні відносини припинені. Збереження сім`ї вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 23 травня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що був зроблений актовий запис № 250 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України. Стосовно заявлених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 1853,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження виконання адвокатом умов договору про надання правових послуг до позовної заяви додана квитанція від 07.11.2019 року. Суд, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 1853 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved