Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

14..08.2015р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], 3-тя особа 6 Харківська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] у віці 65 років помер [PERSON], який після смерті не залишив заповіту та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять квартира, автомобіль, грошові кошти в банківських установах, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого [PERSON] та [PERSON] Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 квітня 2015р. було встановлено факт спільного проживання без реєстрації шлюбу позивача та померлого [PERSON] за період з 01.01.2004р. до [INFO]., тобто у відповідності до ст. 1264 ЦК України позивач має право спадкування за законом у четверту чергу. Всіма спадкодавцями померлого були подані заяви про прийняття спадщини до 6 Державної нотаріальної контори, однак свідоцтва про право на спадщину не отримувались. Позивач вважає, що має право на зміну черговості одержання право на спадкування, оскільки з 1997р. по день смерті вона мешкала з [PERSON] однією сім*єю без реєстрації шлюбу, піклувалася про нього, що підтверджується багатьма доказами та встановлено рішенням суду, за час їх спільного життя ними сумісно був придбаний автомобіль та зареєстровано декілька вкладів в банківських установах, зроблений капітальний ремонт в квартирі, позивач спілкувалась з онуками померлого, дбала про них, окрім того, піклувалася станом здоров*я померлого, слідкувала за його харчуванням та за тим, щоб останній не вживав алкогольні напої, організувала поховання спадкодавця та оплатила всі ритуальні послуги. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд змінити черговість одержання права на спадкування та надати їй право спадкування разом із спадкодавцями першої черги. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення пояснивши суду, що його померлий батько не був безпорадною особою, про його хворобу всім стало відомо лише після його смерті , йому було відомо лише, що в батька були проблеми з нирками, він постійно спілкувався з батьком, який був чемпіоном СРСР, України, грав у футбол з ним, батько вів активний спосіб життя, матеріально забезпечувати його не було необхідності, оскільки він працював не офіційно викладачем, отримував пенсію як підполковник військової служби, батько не зловживав алкоголем, він виступав на чемпіонатах та в нього був важкий характер. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнала та зазначила, що померлий [PERSON] не зловживав алкогольними напоями, не був в безпорадному стані, в 1993р. він припинив відносини зі своєю дружиною [PERSON] та вони роз*їхалися в 1994р., [PERSON] був майстром спорту, вів активний спосіб життя, [PERSON] мешкає в Люксембурзі з 2006р., однак приїздила раз на рік та привозила подарунки, давала батьку гроші, однак вони йому не були потрібні, оскільки не потребував допомоги . Окрім того, зазначила, що [PERSON] вже зверталася до суду з вимогами про надання їй права на спадкування в першу чергу, однак їй було відмовлено. Окрім того, жоден зі свідків, на яких вказує позивач при розгляді іншої справи не вказав на наявність таких обставин, сукупність яких надає позивачу право на зміну черговості спадкування, а саме - як безпорадність стану померлого спадкодавця [PERSON], його неспроможність самостійно забезпечувати свої потреби, викликана похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом та здійснення над ним опіки з боку позивачки [PERSON], навпроти, свідки вказували, що до самої смерті [PERSON] вів активний спосіб життя, брав участь у тренерській роботі та спортивних змаганнях, заробляв гроші та матеріальної допомоги не потребував. Представник 3-ї особи в судове засідання не з*явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За правилами ст.11 ЦПК України cуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер у віці 65років, причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця, що підтверджується відповідним свідоцтвом та довідкою. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.04.2016р. рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.02.2014р. було змінено та встановлений факт сумісного проживання однією сім*єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2004р. до моменту смерті [PERSON], тобто до [INFO] Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що позивачка [PERSON] та померлий [PERSON] проживали однією сім'єю в квартирі по [ADDRESS], вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, [PERSON] займався спортом, приймав участь в різних змаганнях, неофіційно працював, отримував пенсію, іноді зловживав алкоголем, позивачка працювала, займалася хатніми справами, піклувалась про [PERSON], слідкувала за його здоров*ям, морально підтримувала в буденному житті [PERSON] У свою чергу дані свідки суду пояснили, що за життя спадкодавець лежачим не був, в безпорадному стані не перебував, працював не офіційно, не потребував стороннього догляду та матеріальної підтримки. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.2 ст.1258 ЦК Україникожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною другою ст.1259 України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Аналізуючи положення вищезазначеної норми закону ,суд приходить до висновку , що для задоволення позову про зміну черговості спадкування необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин перелічених у ч. 2 ст. 1259 ЦК України, а саме 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця;3)надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження,- прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири;4) тривалий час здійснення дій, визначених в пунктах 1-3;5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. У справі також встановлено, що причиною смерті [PERSON] була атеросклеротична хвороба серця, але сам факт даної хвороби у [PERSON] не свідчить про перебування його у безпорадному стані. Дані обставини підтверджуються поясненнями допитаних свідків. Відповідно до ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для її прийняття встановлюється шестимісячний строк, який починається з моменту відкриття спадщини.. В процесі судового розгляду було з'ясовано, що [PERSON] за життя заповіт не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом, а саме діти спадкодавця - відповідачі по справі, які є спадкоємцями першої черги. З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачка не довела сукупність підстав передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України в частині неспроможності [PERSON] самостійно забезпечувати свої потреби, оскільки останній, не був визнаний інвалідом, міг за твердженням свідків самостійно пересуватися та себе обслуговувати, займався спортом. Також не доведений факт матеріального забезпечення позивачкою [PERSON], оскільки останній працював не офіційно, окрім того, отримував пенсію. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог в звязку з відсутністю доведеності підстав, визначених ст. 1259 ЦК України, для зміни порядку черговості, сам факт спільного і тривалого проживання одною сім'єю не є достатньою підставою для застосування ч.2 ст.1259 ЦК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed