Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

14.06.2018 року ПАТ «ДельтаБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 246705 грн. 60 коп., посилаючись на те, що 29.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №11399178000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 40394,36 грн. з розрахунку в розмірі 22% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 29.09.2008 року до повного виконання зобов»язання. 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Банк свої вимоги виконав, надав позичальнику кредитні кошти, а відповідач не виконує свої зобов»язання. Тому, станом на 23.05.2018 року відповідач має заборгованість перед Банком у сумі 246705,60 грн., яку просить стягнути представник позивача з відповідача, з урахуванням витрат про стягнення судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у підготовче засідання, визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. 28.01.2019 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Глобал Спліт» про залучення до участі у справі правонаступника позивача. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29.01.2019 року залучено до участі у справі як правонаступника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт». Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представника позивача та відповідача, з ухваленням заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2018 року ПАТ «ДельтаБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 246705 грн. 60 коп., посилаючись на те, що 29.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №11399178000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 40394,36 грн. з розрахунку в розмірі 22% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 29.09.2008 року до повного виконання зобов»язання. 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов»язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу було надано кошти у розмірі 40394,36 грн. Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №11399178000 від 29.09.2008 року, загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 23.05.2018 року становить - 246705,60 грн., що складає заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 40393,73грн, заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом у розмірі 164797,09 грн., пені в розмірі 41514,78 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідачем не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту, нарахованих відсотків за його користування, пені заборгованість становить 246705,60 грн. Згідно статей 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 3700,59 грн.

Outcome: approved