Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

14 листопада 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 26 вересня 2017 року в Донецькій області в місті Макіївка. В заяві зазначено, що [PERSON], [INFO], є мамою заявниці, що підтверджується, свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] 26 вересня 2017 року [PERSON] померла, цей факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 281 від 26 вересня 2017 року виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Макіївки, довідкою від 26 вересня 2017 року №281 про причини смерті [PERSON]. Для отримання свідоцтва про смерть матері, заявниця звернулась до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа їй було відмовлено через те, що 26 вересня 2017 року м. Макіївка Донецької області є окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Оскільки орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати факт смерті [PERSON] та видати свідоцтво, про її смерть, заявниця вимушена звернутись з заявою про встановлення факту смерті [PERSON]. Встановити зазначений факт їй необхідно для належного оформлення документально та проведення державної реєстрації смерті особи, а також для вступу у спадщину. У судовому засіданні, заявниця, наполягаючи на фактах, викладених у заяві, просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35ЦПК. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матірю заявниці, що підтверджується, свідоцтвом про народження [PERSON] ([PERSON]М.) та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] ([PERSON]М.). 26 вересня 2017 року [PERSON] померла, цей факт підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 281 від 26 вересня 2017 року виданим Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Макіївки, довідкою від 26 вересня 2017 року №281 про причини смерті [PERSON]. Для отримання свідоцтва про смерть матері, заявниця звернулась до Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, проте у видачі зазначеного документа їй було відмовлено через те, що 26 вересня 2017 року м. Макіївка Донецької області вже було окупованою територією, тому будь-який акт (рішення, документ), виданий органами, що знаходяться на окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, оскільки орган РАЦС не має законних підстав приймати та розглядати незаконно видані документи. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганськ є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Оскільки заявник [PERSON] є громадянкою України, проживає в [INFO], її мати [PERSON] також була громадянкою України та перебувала на тимчасово окупованій території України - в Донецькій області в місті Макіївка, де померла 26 вересня 2017 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Горняцьким відділом РАЦС м. Макіївка, лікарське свідоцтво про смерть № 281 від 26 вересня 2017 року Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Макіївки, та довідка від 26 вересня 2017 року про причини смерті [PERSON], згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними, відтак вказана обставина унеможливлює отримання донькою померлої свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, тому з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] необхідно встановити факт смерті її матері [PERSON] на тимчасово окупованій території України - в Донецькій області в місті Макіївка. Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Outcome: approved