Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

14.06.2019 позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їх стосунки з відповідачем погіршились і вона подала до суду позов про розірвання шлюбу. Їх спільна з відповідачем дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, та у зв`язку з викладеними обставинами, в позивача є підстави вважати, що відповідач в подальшому буде ухилятися від матеріального утримання дитини в добровільному порядку. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справи без участі позивача та її представника, позов підтримують. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та склав і подав письмову заяву про визнання позову. Дослідивши подані клопотання представника позивача, заяву відповідача, матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що сторони 20 грудня 2007 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про шлюб та про народження (а.с.8,9). Та обставина, що дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дитини, а відповідач, за своїм сімейним та матеріальним станом, який є особою працездатного віку, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, у зв`язку з цим судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved