Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

14 вересня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що належав на праві приватної власності його матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 98). Представник Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.99). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1975 році (а.с. 12-17), до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Таким чином, підставою виникнення у спадкодавця [PERSON] права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно довідки Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області № 1136 від 22 серпня 2017 року, власником будинку за адресою: [ADDRESS], рахувалась [PERSON] (а.с. 55). Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 21 серпня 2017 року складає 105000 гривні (а.с. 19-53). Частина 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 05 лютого 2009 року секретарем Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, реєстровий № 5, відповідно до якого позивача призначено спадкоємцем усього належного їй на момент смерті майна (а.с. 6). Даний заповіт є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 72). [PERSON] померла [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кривобалківською сільською радою Саратського району Одеської області 20 листопада 2009 року (а.с. 5). До дня своєї смерті вона проживала в [ADDRESS], що підтверджено довідкою № 1153 від 31 серпня 2017 року Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 56). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. Позивач спадщину прийняв, тому що подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,34 га, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту серії [NUMBER], видане приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 20 липня 2011 року за реєстровим номером № 1821; свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий пай, що знаходиться в СВК ім. Кірова, виданий приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 20 липня 2011 року за реєстровим номером № 1823. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 70-96). Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 54). Оскільки позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved