Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

13.03.2018 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства померлої особи, посилаючись на те, що 13.12.2015 року вона познайомилася з [PERSON] і з травня 2016 року почали проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство та мали спільний бюджет. 05.07.2017 року [PERSON] полетів за кордон на заробітки, проте 08.10.2017 року він потрапив в аварію в м.Кьольн і [INFO] помер. [INFO] вона народила сина [PERSON], батьком якого є [PERSON]. Проте, у зв'язку з тим, що шлюбні відносини офіційно оформлені не були, у свідоцтві про народження сина відомості про батька записані зі слів матері. Необхідність у встановленні батьківства заявниця повязує із необхідністю юридичного оформлення родинного звязку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій заперечень проти позову не мають, справу розглянути без їх участі. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 - заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Так, судом встановлено, що відповідно до витягу з запису про смерть № S8803/2017 від 07.11.2017 року [PERSON] помер [INFO] в м. Кельн. З довідки КП ФМР «Фастівська ЖЕК» від 12.03.2018 року № 07-22333 вбачається, що [PERSON] проживав разом з [PERSON], за адресою: [ADDRESS] з травня 2016 року по 05.07.2017 року. [INFO] заявниця народила сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Шевченківським районним у місті Києві відділ ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві 06.02.2018 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 251. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 00019527986 виданого Шевченківським районним у місті Києві відділ ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві батьком дитини записаний [PERSON], мати - [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Нормою ч. 1 ст. 130 СК України встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у п.7 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначив, що у разі смерті чоловіка, який не перебуває у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON],підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю близько двох років без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Необхідність у встановленні батьківства заявниця [PERSON] пов'язує із необхідністю юридичного оформлення родинного зв'язку, оскільки це необхідно не тільки у відносинах між нею та дитиною, а і у їхніх відносинах із батьками померлого, оскільки юридично ці звязки на даний час не підтверджені. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. В пункті 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Outcome: approved