Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

13.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи\~ тим, що з 20.10.2012 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату взаєморозуміння та довіри один до одного, розбіжність поглядів на сімейне життя та життєві цінності, вже тривалий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини та ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просив його розірвати. 31.01.2020 року судом в порядку загального позовного провадження відкрито провадження та призначено підготовче засідання, 03.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, 06.03.2020 року подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судовий збір залишає за собою та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 07.09.2020 року від її представника, адвоката Костинюка Юрія Дмитровича до суду направлено заяву, в якій зазначено, що відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просить розглянути справу за її відсутності, адже мешкає у м. Чорноморськ Одеської області та не має можливості прибути до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з позову (а.с.1), [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з урахуванням п.10 ст.27 ЦКП України, щодо пред`явлення позову за останнім відомим місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . 29.01.2020 року судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області ( а.с. 15), згідно якої відповідач - [PERSON] зареєстрованою по м. Києву та Київській області не значиться, тому судом з урахуванням положень п.10 ст.27 ЦКП України було відкрито провадження у справі. 03.03.2020 року судом отримано клопотання відповідача про направлення копій позову та інших документів щодо розірвання шлюбу за її фактичною адресою мешкання: [ADDRESS] , де вона проживає на підставі договору оренди житлової площі, з якого вбачається, що він укладений на період з 01.07.2019 року до 01.07.2020 року (а.с.22). Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 36,37), [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, позов з додатками - 18.03.2020 року та повістку на судове засідання - 23.04.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон), місце перебування це - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце\~ проживання\~ це - житло,\~ розташоване\~ на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Відповідно до п. 7, 9 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.\~ Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1. Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, до суду не надано доказів щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку місця проживання відповідача, наданий договір оренди, який дійсний лише до 01.07.2020 року містить відомості щодо особи відповідача, однак останньою не надано копії паспорта для встановлення судом дійсності даного договору. 10.04.2020 року, 21.05.2020 року, 03.07.2020 року, 24.07.2020 року відповідачем та її представником, адвокатом Костинюком Юрієм Дмитровичем, були подані клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з встановленням на території України карантинних заходів. Таким чином, враховуючи зазначене та те, що відповідач не подала до суду відзив на позов та заперечення щодо розгляду Білоцерківським міськрайонним судом даної справи, суд дійшов висновку, що справа підсудна даному суду, адже підстави для передачі справи для розгляду іншим судом відповідними доказами не підтверджено. Згідно із ч.1, ч.4\~ ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві та у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач особисто заяву про визнання позову до суду не подала, а заяву подав її представник, адвокат Костинюк Ю.Д., тому суд критично оцінює визнання відповідачем позову,\~ враховуючи роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.11.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в якому зазначено, що сімейне законодавство не\~\~ передбачає\~\~ можливості\~\~ розірвання\~\~ шлюбу представником\~ одного\~ з\~ подружжя\~ або\~ їх\~ обох\~ за\~ довіреністю останніх,\~ а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються. Таким чином, суд\~ дійшов висновку, про проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.10.2012 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1323, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та довіри один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. Отже, враховуючи, що позивач має стійке волевиявлення щодо припинення шлюбу з відповідачем, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач клопотання щодо зміни прізвища на дошлюбне не подала, тому суд вважає за можливе\~ залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та заявив клопотання про залишення даних витрат за ним без відповідного відшкодування.

Outcome: approved