Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 14 березня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просить збільшити розмір аліментів, шляхом визначення їх у ? частці від усіх видів доходів відповідача, які він сплачує на\~ її користь\~ на утримання сина [PERSON], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що\~ перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОЛ №021255 від 14.08.2007 року.\~ Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.07.2011 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно прийнятого 17 травня 2017 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, яка визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із ким проживає дитина. Отже , спосіб стягнення аліментів, визначений\~ рішенням суду, може бути зміненим рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вважає, що так мінімальний розмір аліментів на одну дитину збільшився з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (згідно з новою редакцією ч. 2 ст. 182 СК України), а відтак розмір аліментів підлягає збільшенню. В судове засідання позивач не зявилась, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву до суду не подавав. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОЛ №021255 від 14.08.2007 року, видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції /а.с. 8/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №115148, виданого Кіровоградським обласним управлінням юстиції від 30.08.2004 року /а.с. 11/. Дитина проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 10/. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 липня 2011 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Кіровського районного суду від 09.08.2005 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, однак, не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 18.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03.08.2022 року /а.с. 9/. Нарахування та утримання із заробітку відповідача аліментів підтверджується довідкою КТ «[PERSON]В.» від 05.02.2018 року /а.с. 7/. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.\~ Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України та роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому, необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, які впливають на збільшення розміру аліментів в порядку, передбаченому ст. 192 СК України, суду не надано. Внесення змін до Сімейного кодексу України в частині визначення мінімального розміру аліментів, не є підставою для зміни розміру аліментів в судовому порядку в розумінні ст. 192 СК України,\~ та\~ не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~\~ Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ \~ За вказаного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі\~ вищевикладеного та\~

Outcome: dismissed