Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

13.03.2019року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в якій просили: стягнути з [PERSON] на їхню користь суму заборгованості за кредитним договором № 7561188538 від 14 червня 2016 р. в розмірі 56159,36 грн., з яких: 24286 гривень 21 копійка - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 гривні 55 копійок - сума заборгованості за відсотками, 20708 гривень 98 копійок - сума заборгованості за платою за управління кредитом,11160 гривень 62 копійки - сума заборгованості за пенею, а також понесені судові витрати (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № 7561188538 від 14.06.2016 р. відповідач отримала кредит у розмірі 24980 грн. строком на 36 місяців з 14.06.2016 р.. Він зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг становить кредитний договір між нею та ТОВ ФК «ЦФР», що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії, неустойки та інші платежі, в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Крім того позивач зазначає, що відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018, ТОВ ФК «ЦФР» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв право грошової вимоги до Позичальника, що випливають із умов кредитного договору. З моменту отримання права вимоги до відповідача, з 30.07.2018 позивачем не здійснювалися нарахування жодних штрафних санкцій. Також зазначив, на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та погашення заборгованості, однак відповідач не виконав свого зобов`язання повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а тому має непогашену заборгованість у розмірі 56159,36 грн. Ухвалою судді від 12 липня 2019 року (а.с.39) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшло клопотання з проханням розглядати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не направила. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши заяву позивача, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, 14.06.2016 року між ТОВ ФК Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №7561188538, що підтверджується укладеною сторонами заявою про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 14.06.2016 р. та заявою на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.5,6). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому, суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту заяви про приєднання до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 14.06.2016 р. та заяви на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» від 14.06.2016, відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписані нею заяви становлять між нею та ТОВ «ФК ЦФР» кредитний договір (а.с.5,6). Як встановлено зі змісту Кредитного договору, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів. Згідно п. 2 кредитного договору № 7561188538 вбачається, що 14.06.2016 р. надано кредит у розмірі 24 980 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою початкового проценту 1,50%, щомісячні проценти 3,99%, річні проценти 0,01 %, щоденна пеня 0,3% (а.с.6). Відповідно до п.п.5.1, 5.2 п.5 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ ФК « ЦФР», в редакції від 30.03.2015 р., затверджених наказом ген.директора ТОВ ФК «ЦФР» від 8.05.2015 №6 (а.с.13-14), позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Пеня за прострочення грошових зобов`язань нараховується кожний день прострочення від суми прострочення та сплачується у порядку черговості погашення вимог, передбачених цими умовами. Як встановлено, ТОВ «ФК «ЦФР» виконало свої зобов`язання за договором у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги № 20180730 від 30.07.2018 року , укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», витягу з реєстру боржників від 30.07.2018 року, а також з урахуванням ст.ст.512,514,1077,1078,1079,1082,1084 ЦК України, ТОВ «ФК Центр фінансових рішень» передав, а позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором (а. с.19-22). Суд звертає увагу, що згідно з долученими до позовної зави свідоцтвами про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є фінансовими установами (а.с.27, 30-на звороті). Про наявну заборгованість відповідач попереджався ТОВ «ФК Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», шляхом направлення повідомлення про відступлення права вимоги та включення персональних даних до бази (а.с.17,18). Однак, вимога не виконана, відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.16) встановлено, що станом на 30.07.2018 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 56159,36 грн., з яких: 24286 гривень 21 копійка - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 гривні 55 копійок - сума заборгованості за відсотками, 20708 гривень 98 копійок - сума заборгованості за платою за управління кредитом, 11160 гривень 62 копійки - сума заборгованості за пенею. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Зобов`язання, строк ( термін ) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події ( частина перша статті 530 ЦК України ). За визначенням ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що відповідачем було порушено умови Кредитного договору. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та повністю доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень (а. с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved