Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

14 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку від 29 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 320, належить будинок [ADDRESS], загальною площею 79,70 кв.м, житловою площею 41,30 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року, від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] зазначила, що з липня 2019 року шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим 17 вересня 2019 року вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем (справа № 183/5745/19). Відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку, але з серпня 2019 року не проживає в житловому приміщенні без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в будинку його особисті речі відсутні. Позивач [PERSON] зазначила, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 405 ЖК України, просила суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку від 29 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 320, належить будинок [ADDRESS], загальною площею 79,70 кв.м, житловою площею 41,30 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 11057486 від 29 лютого 2012 року, витягом про реєстрацію прав № 33520301 від 19 березня 2012 року. Встановлено, що 11 жовтня 2003 року виконавчим комітетом Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 25, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 жовтня 2003 року. Сторони від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 2004 року та серії [NUMBER] від 16 жовтня 2014 року . Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року. В спірному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , що довідкою з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03 грудня 2019 року за вих. № 4455/2. Встановлено, що з серпня 2019 року відповідач [PERSON] , [INFO] , в житловому будинку [ADDRESS] не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом від 13 липня 2020 року, складеним депутатом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] в присутності свідків. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] , [INFO] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житлом, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved