Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

13.04.2017 року КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 18.09.2015 року між КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON] був укладений кредитний договір №180915-32223307886, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000 грн. на строк 24 місяці під 36% річних для споживчих потре. У якості фінансового забезпечення вказаного договору 18.09.2015 року підписані договори поруки між КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON] та [PERSON] Кредитні кошти у розмірі 10 000 грн. відповідачем отримані в повному обсязі. У зв'язку з порушення умов кредитних договорів та договорів поруки, не виконання зобов'язань з повернення боргу станом на 11.04.2017 року виникла заборгованість розмірі 21655 грн. 31 коп. Позивач просить розірвати кредитний договір №180915-32223307886 від 18.09.2015 року та стягнути з відповідачів суму заборгованості в розмірі 21655,31 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, просила провести розгляд справи за її відсутністю та відсутності відповідачів, які не зявилися до суду без поважних причин та винести заочне рішення. Відповідачі [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про вручення, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідачів, які належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідачів, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 18.09.2015 року на підставі заяви [PERSON], між нею та КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» був укладений кредитний договір №180915-3223307886, за яким [PERSON] на умовах платності, зворотності, строковості та забезпеченості в порядку та на умовах договору, отримала кредит у розмірі 10000 грн. на строк 24 місяці під 36% річних для споживчих потреб. (а. с. 4, 13, 14). В якості фінансового забезпечення зазначеного кредитного договору укладено договори поруки від 18.09.2015 року між КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15). Як вбачається з видаткового касового ордеру від 18.09.2015 року, [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 10000 грн. Відповідно до п. 2.3.1 кредитного договору відповідач [PERSON] була зобов'язана своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредитного зобов'язання у строк та встановлених розмірах. (а. с. 14). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики , що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з розрахунку суми заборгованість, станом на 11.04.2017 року за кредитним договором №180915-3223307886 від 18.09.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 21655 грн. 31 коп., з яких основний борг - 10000 грн., основні відсотки - 4476,19 грн., додаткові відсотки згідно з п. 8.2 Договору - 7179,12 грн. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, видав відповідачу [PERSON] кошти в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до укладених договорів поруки б/н від 18.09.2015 року між КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON] та між КС «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON], поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором за належне виконання взятих на себе позичальником зобов'язань за кредитним договором №180915-3223307886 від 18.09.2015 року. Згідно умов договору позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі та поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Відповідно до ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, обранні контрагенту та визначенні умов договору з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту та вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін узгоджені ними, та умови, що є обов'язковими у відповідності з актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. Відповідачами не надано суду ніяких доказів, підтверджуючих виконання обов'язків по кредитному договору, тому з них необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Встановлено, що відповідачами було порушено умови договорів, тому вимога позивача про розірвання кредитного договору підлягає задоволенню. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved