Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

14.11.2017 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 28.11.2017 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 23 січня 2018 року. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 23 січня 2018 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 19.09.2015 року був укладений шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Актовий запис № 18 В період спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. З 26.09.2017 вона з відповідачем припинила шлюбні відносини та ведення спільного господарства та спільне проживання. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні . Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач та його батьки надавали матеріальну допомогу на утримання дитини з листопада 2017 року. Але вона бажає бути впевненою, що й вподальшому отримуватиме матеріальну допомогу на утримання дитини Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2015 року. Шлюб був зареєстрований у зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Актовий запис № 18, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб . В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач. З пояснень сторін судом встановлено, що на даний час, сторони спільно не проживають з вересня місяця 2017 року, але шлюб між ними не розірваний. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надає, але позивач бажає отримувати аліменти та в подальшому бути впевнено, що буде отримувати матеріальну допомогу на дитину. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для захисту прав позивачки відповідно до визначеного нею способу захисту прав, який передбачений нормами Сімейного кодексу України у виді стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Судом встановлено, що відповідач на даний час офіційно працює. Інших неповнолітніх дітей сторони на своєму утриманні не мають. Відповідач визнає позовні вимоги та не заперечує проти стягнення з нього аліментів в даному розмірі, за таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даній сумі з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 14.11.2017 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України.

Outcome: approved