Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

13.09.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Воловецького районного суду Закарпатської області з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.12.2018 року (справа № 300/873/18) з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1559 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дитини, тому позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1699 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Крім того, позивач зазначає, що [INFO] у сторін народилася друга дитина [PERSON] . Посилається на те, що двоє неповнолітніх дітей знаходяться на повному її утриманні та вихованні. Батько дітей, відповідач [PERSON] , не бере участі у вихованні дітей, коштів на утримання синів не надає. Враховуючи наведені обставини, позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1699 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 3024300017344. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 180 СК України, передбачено, що обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 21.01.2016 р. за актовим записом № 18 та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Воловецького районного управління юстиції у Закарпатській області, вбачається, що батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.2019 р. за актовим записом № 96 та зареєстрованого Воловецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, вбачається, що батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з позивачкою, і перебувають на її утриманні. Батько дітей, відповідач [PERSON] , не бере участі у вихованні дітей та не несе відповідальності за необхідні умови для життя і здоров`я, а також розвитку їхніх спільних дітей. Водночас, із часу стягнення аліментів рішенням Воловецького районного суду від 28.12.2018 року обставини, що мали значення для визначення судом розміру грошового утримання з батька для дитини, істотно змінилися. Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», передбачено, установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. З наведеного вбачається, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що змінився матеріальний стан одержувача аліментів, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1699 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судом встановлено, що відповідач не здійснює утримання другої дитини сторін, враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утриманні другої дитини [PERSON] , підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved