Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

13.03.2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі Фонд) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ганшин В.О. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.06.2018 № 1006, видане приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшиним В.О. недійсним та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. 08.08.2019 року Фонд звернувся до суду з уточненим позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Ганшин В.О. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в обґрунтування якого посилається на те, що приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Ганшиним В.О. 12 червня 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1006 [PERSON] , відкритої після смерті [INFO] [PERSON] її чоловіка, у тому числі на недоотриману суму страхових виплат у розмірі 43857 грн. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом отримано Фондом 29.01.2019 року за вх. № К-02 в якості додатка до заяви [PERSON] . [PERSON] , який помер [INFO] , перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території, тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні в м. Ровеньки припинено з 01.12.2014 року. Справи потерпілих, які знаходились на обліку у даному відділенні та всі інші документи залишились у приміщенні даного відділення в м. Ровеньки. В управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області відсутня можливість доступу до цих документів. Згідно електронної бази даних «Реєстр потерпілих» Старобільського відділення, потерпілий [PERSON] до Старобільського відділення, як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат не звертався. Старобільським відділенням управління 26.02.2019 року за вихідним № 521/06-1 до Управління був направлений запит з метою з`ясування інформації, що міститься в базі даних «Реєстр потерпілих» ЦІАСФ стосовно померлого потерпілого [PERSON] , а саме розмір щомісячної страхової виплати, за період липень-листопад 2014 року та інформацію, чи отримував він виплати як ВПО в робочих органах Фонду, якщо отримував то з зазначенням періоду. Згідно отриманої інформації Управління від 28.02.2019 року № 1042/03- 3, в базі даних «Реєстр потерпілих» ЦІАСФ загальна сума щомісячних страхових виплат потерпілого [PERSON] за період з червня по листопад 2014 року складає 6954,24 грн. (щомісячно по 1159,04 грн.), за даними ЦІАСФ потерпілий [PERSON] звертався за продовженням страхових виплат як внутрішньо переміщена особа до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області та отримав страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року, заборгованість по раніше нарахованим, але не виплаченим страховим сумам за період з червня по листопад 2014 року відділенням не виплачена. Щомісячні страхові виплати за період з 24.06.2015 року по день смерті [PERSON] [INFO] , враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. могли бути нараховані [PERSON] , проте потерпілий за життя не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, тому щомісячні страхові виплати з 24.06.2015року і по день смерті потерпілому - [PERSON] не нараховувались,а тому не можуть передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини. Згідно довідки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхуванні України у Луганській області від 19.01.2018 № 255/03-3, наданої на запит приватному нотаріусу Старобільського районного нотаріального округу Ганшину В.О., на яку він посилається в виданому свідоцтві про право на спадщину за законом від 12.06.2018 року зазначено, що потерпілому [PERSON] не виплачено щомісячні страхові виплати за липень-листопад 2014 року на загальну суму 6954,24 грн., необхідно донарахувати щомісячні страхові виплати за період з 01.06.2015 року по 10.10.2017 року, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 43857,61 грн. Проте приватний нотаріус Ганшин В.О. всупереч відомостям, зазначеним у вказаній довідці від 19.01.2018 посвідчив право [PERSON] на спадщину за законом на кошти у сумі 43857,61 грн., право на які у потерпілого за житті не виникло, у зв`язку з чим неправомірно включив ці кошти до складу спадщини останнього. У зв`язку з тим, що потерпілий [PERSON] не набув права на щомісячні страхові виплати в сумі 36903,37 грн. за період з 24.06.2015 по 10.10.2017 (дата смерті потерпілого), оскільки не звертався із відповідною заявою для продовження щомісячних страхових виплат до робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, то спадкоємець [PERSON] також не має права на отримання зазначеної суми страхових коштів, так як ці кошти не входять до складу спадщини. Крім того, у свідоцтві про право на спадщину за законом приватним нотаріусом невірно вказаний рік народження померлого [PERSON] 1946, а дійсно рік народження потерпілого 1949 рік. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.06.2018 № 1006, видане приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшиним В.О. недійсним в частині включення до складу спадщини щомісячних страхових виплат з 24.06.2015 по 10.10.2017, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. Представник позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області в особі Старобільського відділення Машко Н.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Третя особа приватний нотаріус Ганшин В.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області, яке знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно заяви [PERSON] встановлено, що він звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області 24.12.2014 року про тимчасове продовження раніше призначених страхових виплат. (а.с.48) Відповідно до інформації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області від 28 лютого 2019 року № 1042/03-3, згідно інформації з бази даних «Реєстр потерпілих» ЦІАСФ загальна сума щомісячних страхових виплат потерпілого [PERSON] за період з червня по листопад 2014 року складає 6954,24 грн. (щомісячно по 1159,04 грн.), за даними ЦІАСФ потерпілий [PERSON] звертався за продовженням страхових виплат як внутрішньо переміщена особа до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області та отримав страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року, заборгованість по раніше нарахованим, але не виплаченим страховим сумам за період з червня по листопад 2014 року відділенням не виплачена. (а.с.17) Згідно листа управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 01-04/18-1182 від 23.07.2019 року, потерпілий [PERSON] у період з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області, як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячні страхові виплати (а.с.47) Постановою від 17.03.2015 року № 0557/10480/10480/11 відділенням виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~від нещасних\~випадків на\~виробництві та\~професійних захворювань\~України в\~м.\~Слов`янську Донецької\~області продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати потерпілому [PERSON] , виплати проводити з 01.12.2014 р. по 23.06.2015 р. включно, провести донарахування щомісячних виплат за грудень 2014 р. в розмірі 1159,04 грн., січень 2015 р. в розмірі 1159,04 грн., лютий 2015 р. в розмірі 1159,04 грн. (а.с.49) Постановою від 23.04.2015 року № 0557/10480/10480/12 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області призначено потерпілому перераховані щомісячні страхові виплати з 01.03.2014 року по 30.11.2014 року в розмірі 1250,60 грн. (а.с. 50) Постановою від\~23.04.2015\~року №\~0557/10480/10480/13\~відділенням виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~від нещасних\~випадків на\~виробництві та\~професійних захворювань\~України в\~м.\~Слов`янську Донецької\~області потерпілому [PERSON] продовжено раніше призначені щомісячні страхові виплати (коригуюча) з 01.12.2014 року по 23.06.2015 року в розмірі 1250,60 грн.. (а.с.51) Постановою від 01.07.2015 р. № 0557/10480/10480/14 відділенням виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~від нещасних\~випадків на\~виробництві та\~професійних захворювань\~України в\~м.\~Слов`янську Донецької\~області потерпілому [PERSON] припинені щомісячні страхові виплати з 24 червня 2015 року у зв`язку із закінченням терміну дії щомісячної виплати. (а.с.52) Отже Фондом нарахування і виплата потерпілому [PERSON] проводилась за період з 01.03.2014 р. по 23.06.2015 р. Інформацією Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області № К-02-387/03-1 від 11.02.2019 року встановлено щодо неможливості нарахування виплат померлому [PERSON] у зв`язку з відсутністю окремого порядку, який КМУ не прийнятий. (а.с.16) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно інформаційної довідки Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області від 19 січня 2018 року № 255/03-3, наданої на запит приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшина В.О., потерпілому [PERSON] , який мешкав в м. Ровеньки Луганської області, не виплачено щомісячні страхові виплати за липень-листопад 2014 року на загальну суму 6954,24 грн., необхідно донарахувати потерпілому [PERSON] щомісячні страхові виплати з 01.06.2015 року по 10.10.2017, враховуючи перерахунок щомісячних страхових виплат з 01.03.2017 року та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат на суму 36903,37 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 43857,61 грн. (а. с. 15). З 24.06.2015 року [PERSON] припинено нарахування та виплату у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов`янську Донецької області, що підтверджується постановою від 01.07.2015 р. № 0557/10480/10480/14. (а.с.52) 12 червня 2018 року приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшин В.О. відповідачу [PERSON] видав свідоцтво про право на спадщину за законом № 1006 щодо майна померлого [PERSON] , відповідно до якого до складу спадщини входить право на отримання суми недоотриманих страхових виплат у розмірі 43857,61 грн. (а.с.11) Із свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого та виданого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшиним В.О. 12.06.2018 року за реєстровим № 1006 встановлено про видачу свідоцтва на спадщину - суму недоотриманих страхових виплат у розмірі 43857,61 грн., яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , його дружині [PERSON] . (а.с.11) 26.01.2019 року [PERSON] звернулась до Старобільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області із заявою про виплату суми недоотриманої страхової виплати на загальну суму 43857,61 грн. (а.с.10) Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі, якщо заповітом не охоплено усієї спадкової маси, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227\~ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з частиною 1 статті 36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування» від\~23\~вересня 1999\~року №\~1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Відповідно до частини 7 статті 36 Закону № 1105-XIV\~страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Частиною 1 статті 47\~Закону №\~1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина 5 статті 47 Закону № 1105-XIV). Згідно з частинами 4, 7 статті 47\~Закону №\~1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці . Частиною 1 статті 46\~Закону №\~1105-XIV регламентовано, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством. За положеннями пункту 3 розділу VII Прикінцеві та\~перехідні положення \~Закону \~№\~1105-ХІV особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. Преамбулою Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»(далі - Закон № 1706-VII) визначено, що він відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до частини 1 статті 7 вказаного Закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Частиною 10 вказаної статті 7 Закону № 1706-VII\~передбачено, що внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України. У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання. Статтею 47\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування» передбачено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що до складу спадщини входить суми страхових виплат, які належали спадкодавцеві, але не були отримані спадкодавцем за життя. Відповідно до ст.1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України. Відповідно до статті 46\~Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, тобто до 01 січня 2015 року) у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого. Згідно зі статтею 28 вказаного Закону грошові суми, які відповідно до статті 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності. Статтею 40 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього\~Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Судом встановлено, що страхові виплати призначалися потерпілому [PERSON] , ці виплати увійшли до складу спадщини, право на яку має відповідач, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом в частині включення до складу спадщини страхових сум на загальну суму 43857,61 грн. недійсним. Правомірність видачі оспорюваного свідоцтва про право на спадщину підтверджується також листом від 19 січня 2018 року №255/03-3 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, наданого на запит нотаріуса щодо наявності недоотриманих сум страхових виплат. З огляду на це, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають. Відмовляючи у задоволенні позову за необґрунтованістю, суд, відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладає судові витрати на позивача, тому позовні вимоги у частині стягнення з відповідача сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 гривень задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1218, 1227, 1269, 1301 ЦК України, п.п. 23, 27 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: dismissed