Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

13.08.2020 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.05.2004 р. з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , в розмірі ј частки всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист, який прийнято на виконання Шевченківським ВДВС м.Запоріжжя. Однак, після ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився сімейний та матеріальний стан позивача. Так, 27.08.2005 р. він уклав шлюб з [PERSON] [INFO] у нього народилась друга дитина донька [PERSON] . Вказані обставини вже з`явились після ухвалення Шевченківським районним судом м.Запоріжжя рішення від 13.05.2004 р. та, відповідно, не були враховані під час його ухвалення. Зазначене вказує на зміну сімейного стану позивача, який існував до ухвалення судом рішення від 13.05.2004 р. Дружина позивача [PERSON] є інвалідом за станом здоров`я, так як у 2015 р. їй встановили ріагноз рак щитовидної залози, у зв`язку з чим було проведено операцію. Також, судовим наказом Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.10.2019 р. з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від заробітку, починаючи з 12.09.2019 р. і до досянення дитиною повноліття. З заробітної плати позивача сплачуються всі житлово-комунальні послуги, які складають близько 3000-3500 грн. на місяць. З довідки про доходи вбачається, що з липня 2019 р. погіршився його матеріальний стан, у зв`язку із складною ситуацією на підприємстві, зменшилась заробітна плата. Посилаючись на ст.ст.181, 182, 192 СК України, за позовом [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.05.2004 р. з ј частини всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 11.09.2020 р. відкрито провадження у справі і призначено судове засідання на 19.10.2020 р. 19.10.2020 р. відкладено судове засідання на 17.12.2020 р. через зайнятість судді у іншому провадженні. 17.12.2020 р. розгляд справи відкладено на 15.02.2021 р. через тимчасову непрацездатність судді. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач та її представник просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с.35-36). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих сторонами письмових доказів, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.05.2004 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , в розмірі ј частки всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст стст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного становища чи погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. З матеріалів справи встановлено, що позивач після постановлення рішення суду про стягнення аліментів у 2005 р. одружився, у нього народилась друга дитина, що свідчить про зміну його сімейного стану і, в силу положень ст.192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів. Разом з тим, зменшення розміру аліментів є не обов`язком, а правом суду, і при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Враховуючи ті обставини, що шлюб позивач уклав ще в 2005 р., а друга донька у нього народилась в 2006 р., і з цього часу питання про зменшення розміру аліментів не порушував, беручи до уваги вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти [INFO] та матеріальну можливість батька її утримувати, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed