Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

12 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 6,6 га, розташовану на території Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлому [INFO] [PERSON], на підставі державного акту виданого 07.09.2010 року серії ЯИ № 469400 Приазовською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів за № 011027700065. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,6 га, якою померлий володів на підставі державного акту виданого 07.09.2010 року серії ЯИ № 469400. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті батька шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори. Проте, нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як позивачем не надано оригінал державного акту на земельну ділянку. Оригінал державного акту позивач надати не може, так як він був втрачений спадкодавцем. У відділі Держземагентства Приазовського району позивачу відмовили у видачі дублікату державного акта. Оскільки іншим чином позивач не може реалізувати своє право на спадщину, просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за обставин і з підстав, викладених у позові. Представник відповідача Воскресенської сільської ради Приазовського району Запорізької області, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув по невідомій причині. Представники відповідача - відділу Держземагентства у Приазовському районі Запорізької області та третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі. Заслухавши представника позивача та дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. На підставі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2011 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 05.03.1998 року, померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] (а.с.6). На підставі ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті [PERSON] Згідно відомостей Василівської державної нотаріальної контори, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька і належним чином прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори (копія спадкової справи № 283/2011, а.с.56-70). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що спадкоємець не надав оригінал державного акту на землю (а.с.7). Згідно фотокопії державного акта ЯИ № 469400 виданого 07.09.2010 року та довідки Відділу Держземагентства від 25.11.2014 року, наданої на запит суду, було підтверджено, що земельна ділянка площею 6,6 га для ведення особистого селянського господарства розташована на території Воскресенської сільської ради зареєстрована за померлим [PERSON] на підставі державного акту ЯИ № 469400 виданого 07.09.2010 року за реєстраційним номером 011027700065 та має кадастровий номер 2324582200:03:001:0034 (а.с.4,23). Таким чином, суд приходить до висновку про підтвердження належності померлому на праві власності спірної земельної ділянки, і відповідно її відношення до спадкового майна. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, оскільки позивач через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа не може реалізувати свої спадкові права, але наявність спадкового майна і право позивача на спадщину знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку до Воскресенської сільської ради підлягають задоволенню. Проте, такі позовні вимоги, заявлені до відділу Держземагентства у Приазовському районі Запорізької області суд вважає необґрунтованими через те, що до його компетенції не належить розпорядження земельними ділянками, порушення прав позивача з боку цього органу не було доведено, а отже в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial