Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

12 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] Донецької області та земельну ділянку площею 0,0565 га для його обслуговування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] м. Новоазовськ Донецької області, яким померлий володів на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.1984 року та на земельну ділянку площею 0,0565 га, розташовану за цією ж адресою для обслуговування будинку, яка належала померлому на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року, кадастровий номер 1423600000:01:001:2342. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті батька шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є дружина померлого - [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак, нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як в договорі купівлі-продажу будинку відсутня печатка нотаріуса. Крім того, в державному акті на земельну ділянку допущена помилка в зазначенні площі земельної ділянки, саме вказано площу 0,1098 га, в той час як під час підготовки технічної документації на земельну ділянку в порядку присвоєння їй кадастрового номера було встановлено справжній розмір земельної ділянки - 0,0565 га. Письмову відмову Новоазовської нотаріальної контори в оформленні спадщини позивач надати не може, так як вона закрита у зв'язку з терористичною окупацією. Оскільки іншим чином позивач не може реалізувати своє право на спадщину, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок і земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 15.01.2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Ухвалою суду від 26.02.2015 року задоволено клопотання позивача про заміну відповідача Новоазовської міської ради Донецької області на спадкоємця [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказала про визнання нею позову, просить розглянути справу без її участі. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.07.2013 року. Згідно свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 03.07.1958 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.10.1985 року, яким прізвище позивача було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] На підставі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є відповідач [PERSON] - дружина померлого і мати позивача. Проте, відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Вказані обставини визнані сторонами і ними не оспорюються. Згідно довідки Новоазовської міської ради від 06.02.2015 року № 02-20/67, померлий [PERSON] проживав в [ADDRESS]. Разом з ним проживали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. За життя спадкодавець був власником житлового будинку [ADDRESS] Донецької області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.1984 року та земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року. Позивач посилається на те, що позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі через те, що в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.1984 року відсутня печатка нотаріуса, а в державному акті на землю неправильно зазначено площу земельної ділянки. Суд приймає до уваги, що позивач не має можливості надати письмову відмову нотаріальної контори в оформленні спадщини через те, що на території Донецької області проводиться антитерористична операція і м. Новоазовськ на цей час не контролюється українською владою. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.1984 року [PERSON] придбав у власність житловий будинок [ADDRESS] Донецької області разом з господарськими спорудами. У договорі вказано, що він посвідчений державним нотаріусом Щербіною В.М. Новоазовської державної нотаріальної контори. На договорі міститься підпис державного нотаріуса, відомості про стягнення державного мита за оформлення договору та про реєстрацію договору в нотаріальному реєстрі за № 508. Крім того, на договорі містяться відмітки про реєстрацію права власності на будинок в бюро технічної інвентаризації. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність печатки на договорі є помилкою нотаріуса, і право власності спадкодавця на житловий будинок належним чином підтверджено. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року, спадкодавець [PERSON] отримав у власність земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 0,1098 га, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Проте, згідно наданої технічної документації на вказану земельну ділянку, виготовленої в 2013 році у зв'язку з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера 1423600000:01:001:2342, площа земельної ділянки складає 0,0565 га. У відповідності до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.12.2013 року № НВ-1400905582013, земельна ділянка розташована за адресою: Донецька область, [ADDRESS], кадастровий номер 1423600000:01:001:2342, має площу 0,0565 га, її власником зареєстровано [PERSON]. Таким чином, на переконання суду в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року було помилково вказано площу земельної ділянки 0,1098 га, так як при останніх геодезичних обмірах було встановлено розмір земельної ділянки 0,0565 га, і саме така площа зареєстрована в державному земельному кадастрі. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність померлому на праві власності спірного майна, і відповідно право позивача на спадкування, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved