Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

13 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 10.05.2015 року померла її тітка [PERSON], про що 12.05.2015 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за № 47, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконкомом Комсомольської сільської ради Козятинського району району Вінницької області. В наслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті, тобто 10.05.2015 року. Після її смерті [PERSON] організувала поховання та понесла всі витрати повязані з його здійсненням.\~ До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки [PERSON], що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті, зокрема майнові права на нерухоме майно, яке належало померлій. До спадкового майна входить право власності на земельну ділянку, площею 3,2071 га, яке посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 196426, виданим Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 01.02.2004 р. Спадщина знаходиться за межами населеного пункту, на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району. За життя [PERSON] скористалась правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишила розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. Інших спадкоємців на майно померлої немає. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи, що підтверджували право померлого на земельну ділянку. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус приватний нотаріус [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві. Проте надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу [PERSON] не має змоги. Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ВН №196426, виданий 01.02.2004 р. Погребищенською райдержадміністрацією, за невстановлених обставин був втрачений, про його втрату було повідомлено через засоби масової інформації (оголошення в районній газеті «Колос»). Представник Позивача, [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву справу просив розглянути у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 403 від 23.11.2015 року , у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [PERSON], яка померла 10.05.2015 року в с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 7) була власником земельної ділянки площею 3,2071 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.11 ). У встановлений законом строк позивач , як єдиний спадкоємиць за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в звязку з втратою правовстановлюючих документів. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 10.05.2015 року була власником земельної ділянки площею 3,2071 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] як спадкоємиць за заповітом подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, однак у звязку з втратою правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача , необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved