Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

14 вересня 2021 року до суду надійшов позов ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 квітня 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 839596697 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. За умовами вказаного кредитного договору кредитор надав відповідачу у користування 6000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 кредитного договору позивальник сплачує товариству проценти за фактичний час користування кредитом з розрахунку 292% річних; розрахунок повної вартості кредиту та термін платежу зазначено у графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною кредиту. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 839596697 від 30 квітня 2019 року. 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 5 серпня 2020 року до договору факторингу від 5 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15595 грн. з яких: 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 9595 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. 2 вересня 2020 року позивач направив [PERSON] вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак остання заборгованість по кредиту не погасила. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 20165 грн. заборгованості за кредитним договором від 30 квітня 2019 року, з яких: 6000 грн. заборгованість по кредиту, 9595 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 4570 грн. штрафи та пеня, а також судові витрати у розмірі 4770 грн., з яких: 2270 грн. судовий збір, 2500 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що ціна позову у справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 29 жовтня 2021 року, відповідачем 29 жовтня 2021 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а останнім і копію позовної заяви з доданими до неї документами. 10 листопада 2021 року відповідач надіслала суду відзив, у якому заперечує проти задоволення позову. Вказує, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності, який для основного зобов`язання становить три роки та, річний строк спеціальної позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені). Посилається на те, що позивачем не надано доказів переходу прав грошової вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Зазначає, що договір факторингу між вказаними товариствами був укладений раніше, ніж кредитний договір. Крім того, позивачем не надано обґрунтування розрахунку відсотків за користування кредитом та пені, зокрема не зазначено за який строк вони нараховані. Вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є завищеними, а тому не підлягають задоволенню, як і сама позовна заява. 30 листопада 2021 року позивач надіслав суду відповідь на відзив, у якому зазначив про дотримання строку позовної давності, оскільки строк виконання кредитного договору від 30 квітня 2019 року настав через 30 днів після його укладення, тобто 30 травня 2019 року, а позов було подано 4 жовтня 2021 року в межах трирічного строку. Зазначає, що відповідач безпідставно стверджує про ненадіслання товариством повідомлення щодо сплати заборгованості, оскільки ним не спростовано факту отримання такої вимоги позивача. Вказує, що товариством надано достатньо доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача. Посилається на те, що алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомукаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» є внутрішнім документом і не має значення до чи після укладення первісного договору факторингу він був затверджений. Вважає положення п. 4.2 кредитного договору достатньою та обґрунтованою підставою для нарахування визначених у позовній заяві процентів за користування кредитом. Вказує, що нарахування пені та штрафу передбачено положеннями ст. 549 ЦК України та п. 3.3 кредитного договору, за умовами якого кредитор вправі у разі порушення позичальником своїх зобов`язань, нарахувати пеню. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с. 121). Вказаним договором передбачено такі умови: п. 2.1 - клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором; п. 4.1 - право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, з відповідним Реєстром права вимоги; п. 12 - затверджено перелік додатків, серед яких: Додаток № 1 - Форма Реєстру прав вимог. 30 квітня 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 839596697 (а.с.9). Вказаним договором передбачено такі умови: п. 1.1 - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 6000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п. 1.4 цього договору; п. 1.2 - строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів; п. 1.3 - кредит надається строком на 30 днів; п. 1.4 - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,80 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 цього договору; п. 1.5 - з врахуванням положень п. 1.4 договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 292 відсотки річних; п. 1.6 - розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору; п. 2.1.1.6 - товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою; п. 2.2.2.2 - позичальник зобов`язаний у випадку неповної та/або невчасної сплати кредиту та процентів за користування ним, сплатити також пеню в розмірі, нарахованому відповідно до умов цього договору; п. 3.3 - у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом; п. 3.9 - сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності за основним зобов`язанням; п. 4.2 - сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п.1.3. договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжується на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 1.4. цього договору процентна ставка менша ніж 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п. 1.4 - 1.5 договору скасовують з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,7 % за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту; п. 4.4 - сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис; Згідно з відомостями в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» [PERSON] 30 квітня 2019 року підписала кредитний договір № 839596697 за допомогою одноразового ідентифікатора ( а.с.14). Згідно з графіком розрахунків до договору № 839596697 від 30 квітня 2019 року [PERSON] повинна була повернути 30 травня 2019 року кредит у розмірі 6000 грн. та сплатити нараховані проценти у розмірі 1440 грн. (а.с. 12). Платіжним дорученням від 30 квітня 2019 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило [PERSON] переказ коштів по договору № 839596697 від 30 квітня 2019 року для зарахування на платіжну картку № 4149-49XX-XXXX-5421 ( а.с.29-30). Відповідно до копії довідки ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» від 2 липня 2021 року №17/07, це товариство 6 серпня 2019 року відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги за кредитним договором № 839596697 від 30 квітня 2019 року укладеного з [PERSON] , згідно з укладеним договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (а.с. 33). 5 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-1, згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п. 2.1 договору) (а.с.34-44). Згідно з п. 4.1 вказаного договору факторингу право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Пунктом 12 цього договору затверджено перелік додатків, серед яких: Додаток № 1 - Форма Реєстру прав вимог. 5 серпня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали та скріпили печатками Реєстр прав вимоги № 1. Відповідно до вказаного реєстру ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 30 квітня 2019 року № 839596697 у загальному розмірі 15595 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 9595 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.45-47). 10 серпня 2020 року між вказаними договірними сторонами укладено додаткову угоду № 1 договору факторингу від 5 серпня 2020 року № 05/0820-01, відповідно до п. 5.2.4 якої фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») в строк до 25 робочих днів з моменту відступлення права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, надсилає кожному з боржників повідомлення про відступлення права вимоги до фактора, складеного за формою, що наведена у відповідному додатку до цього договору( а.с. 44). 2 вересня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та розмір заборгованості перед фактором (а.с. 31, 32). 21 жовтня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено додаткову угоду № 25 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до умов якої договірні сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу у новій редакції. На підтвердження зазначених обставин у матеріалах справи мається копія витягу додаткової угоди на двох аркушах (перший та останній), зі змісту якої вбачається, що ТОВ «Таліон Плюс» є фактор, а ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» є клієнтом, зазначено поштові та банківські реквізити (а.с. 48-49). Згідно з наданою позивачем випискою з особового рахунку за кредитним договором № 839596697, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 5 серпня 2020 року становить 20165 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 9595 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 4570 грн. пеня, штрафи (а.с. 13). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 526 ЦК України вказує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на виконання умов кредитного договору від 30 квітня 2019 року надало [PERSON] 6000 грн. кредиту на строк 30 днів зі сплатою 0,8 % в день (24 % в місяць), однак будучи ознайомленою з істотними умовами кредитного договору та додатком до нього (Додаток 1 графік розрахунків), остання не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість. За статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 2-4 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи вбачається, що право грошової вимоги позивача до відповідача перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 5 серпня 2020 року та відповідного Реєстру прав вимоги, які підписані та скріплені печатками договірних сторін. Судом також встановлено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) було укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт відступив факторові зокрема і право грошової вимоги, яке виникне у майбутньому, зазначивши, що таке право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог. Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передання ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» прав грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 30 квітня 2019 року, як того вимагає п. 4.1 договору факторингу. Надана позивачем довідка ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» про відступлення цим товариством 6 серпня 2019 року права грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 33) не може замінювати собою договір факторингу чи його додаток, а відповідний Реєстр прав вимог між цими сторонами у матеріалах справи відсутній. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту передачі прав грошової вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», тому відмовляє у задоволенні позовних вимог. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed