overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

14.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовної заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання в розмірі 1/7 частки доходу з усіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є матір'ю відповідача по справі, вона є пенсіонером по інвалідності, отримує пенсію в розмірі 1000 гривень, щомісяця витрачає приблизно 800 гривень на ліки, в яких вона потребує, інших джерел доходу не має, матеріальне становище позивачки скрутне. Однак відповідач не надає допомоги на її утримання, якої вона вкрай потребує. Відповідач працює на посаді машиніста - інструктора локомотивної бригади відокремленого структурного підрозділу «Мелітопольського локомотивного депо» та отримує заробітну плату, приблизно 9000 гривень. Сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання матері не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

14.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2003 року, шлюб зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецькій області, актовий запис № 170. Від цього шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. З 01 квітня 2014 року сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з тієї причини, що відповідач не поважає її, вживає спиртне, після чого влаштовує сварки, мешкають окремо. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просила розірвати шлюб. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON], також просила стягнути з відповідача, понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 243,60грн. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.(а.с.12) Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій повністю визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення, оскільки цей шлюб також суперечить його інтересам, просив розглянути справу в його відсутність.(а.с.11). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що сторони позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі з 19.12.2003 року, шлюб зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецькій області, актовий запис № 170. (а.с.7). Від цього шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO].(а.с.6). Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з 01 квітня 2014 року з тієї причини, що відповідач не поважає позивачку, вживає спиртне, після чого влаштовує сварки, мешкають окремо. Примирення між ними неможливе, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] також слід стягнути на користь позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 243,60грн., сплачений нею при поданні позову (а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

14.04.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 14.12.2002 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1061. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з січня 2015 року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

14.04.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісяця до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2001 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], дитина знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоров, працездатний, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком дитини. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в суд не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, що є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2001 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини, батьком дитини є відповідач (а.с.4). Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоров, працездатний, не має аліментних зобов'язань перед іншими особами. Оцінюючи обставини даної справи, суд, з урахуванням позиції відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають задоволенню. В зв'язку з чим, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до повноліття дитини. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

14.04.2015 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дітей. Вимоги мотивує тим, що 18.11.2011 року з відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із матір'ю. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дітей не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що сторони 18.11.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із матір'ю. Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дітей в достатньому розмірі не надає. В заяві про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

14.04.2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.3-4), мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного договору від 19.04.2007 р. відповідач отримав кредит у розмірі 15500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.02.2015 р. має заборгованість - 25786,15 грн.. Просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25786,15 грн. та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує(а.с.28). Причини неявки відповідача не відомі, суд визнає причини його неявки неповажними. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте, [PERSON] уклавши 19.04.2007 р. з позивачем договір та отримав кредит у розміри 15500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10;11-16), але свої зобов'язання не виконує. Станом на 28.02.2015 р. заборгованість за вказаним договором, відповідно до розрахунку заборгованості(а.с.6-9), складає 25786,15 грн., яка складається з: - 15265,59 грн. - заборгованість за кредитом, 8354,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - штрафи відповідно до п.п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1216,01 грн. - штраф (процентна складова). Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість у розмірі 25786,15 грн.. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 257,86 грн. (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

14.04.2015р. сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраійої служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 37 і спільних дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на різнцю в характерах і поглядах на життя та припиненення спільного проживання після трьохмісячного проживання у шлюбі і відсутність спільних дітей, [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивачка наполягає на розірванні шлюбу і відповідач вимоги визнає, посилаючись на наявність у позивачки дитини від першого шлюбу і її не бажання мати дітей. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо з липня місяця ц.р., дітей не мають і позивачка не вагітна, у позивачки є дитина від першого шлюбу і вона не має наміру народжувати дітей від відповідача та не має наміру зберегти сімю з останнім, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти її волі і не бажає примирення. Із встановалених обставин справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та дитини позивачки, тому, вживати заходи для їх примирення немає необхідності і є підстави для розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу позивачці присвоїти дошлюбне прізвище «Стаднік». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

14.04.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом відповідно до якого просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у твердій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2, 10-11). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вони з відповідачем не можуть домовитися про сплату аліментів, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог та просить стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього сина в сумі 1500 гривень щомісячно. Відповідач в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі з 28 квітня 2007 року, який був розірваний рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2016 року, що набрало законної сили 05.04.2016 (а.с.2,7). Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 січня 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.3). Та обставина, що малолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, повністю визнав заявлені позовні вимоги, він може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1500 гривень щомісячно. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

14.04.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 серпня 1999 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що протягом останніх років їх сімейне життя погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що призводить до сварок, свідком яких стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та спричиняє позивачу душевні страждання. В судому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги просила їх задовольнити, пояснила, що примирення вважає неможливим, вважає, що збереження шлюбу з відповідачем може завдати шкоди її інтересам та інтересам її рідних. Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав, посилаючись на те, що на цьому наполягає його дружина, пояснив, що примирення між ними не відбулось. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяву відповідача, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 28 серпня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що зроблений актовий запис № 212, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27.09.2000 року (а.с.8). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, позивач вважає, що примирення неможливе, відповідач позов визнає. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх з відповідачем неповнолітній дитині. При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За заявою позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (а.с.1) підлягають стягненню з відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved