Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] інфраструктури України, Державного підприємства «Південна залізниця», виробничого підрозділу «Південне будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві зазначила, що з 1978 року стала працювати в Полтавській дирекції залізничних перевезень, а в 1991 році її було призначено на посаду начальника станції «Ліщинівка», Кобеляцького району Полтавської області. В 1993 році вона отримала житло, а саме житловий будинок по вулиці Полтавській № 59 в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області. В 2006 році, після смерті батька вона була вимушена прописатися за адресою: в квартирі [ADDRESS] за доглядом за матірю, інвалідом І групи. Але фактично проживала в смт. Білики, оскільки працювала на станції Ліщинівка, а потім отримала підвищення й почала працювати ревізором з безпеки руху на залізниці. З 1993 року і на теперішній час позивач проживає у вказаному житловому будинку по вулиці Полтавській № 59 в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, утримує його, здійснює поточний та капітальний ремонти, сплачує комунальні платежі. Тому вона звернулася до керівництва Виробничого підрозділу «Південне будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», на балансі якого перебуває цей будинок, та Білицької селищної ради, на території якої знаходиться нерухоме майно, з питанням його приватизації. Однак їй було відмовлено та запропоновано звернутися в суд за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] прохала суд визнати за нею право власності на нерухоме майно житловий будинок по вул. Полтавська,59 в смт. Білики, Кобеляцького району Полтавської області. Ухвалою суду від 07 березня 2017 року допущено заміну неналежної сторони Державне підприємство «Південна залізниця» належним відповідачем-Регіональна філія «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та залучено у справі як співвідповідача ПАТ «Укрзалізниця». В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені нею вимоги та прохала їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Південна залізниця» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та прохала відмовити в задоволенні позову, оскільки власником спірного житлового будинку є держава, а також позивач не могла заволодіти відкрито службовим приміщенням, оскільки отримала його лише для проживання в звязку з трудовими правовідносинами як працівник залізниці. Відповідачі [PERSON] інфраструктури України та виробничий підрозділ «Південне будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки про вручення їм судових повісток, в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши сторони, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що з 1991 року [PERSON] ( до шлюбу [PERSON]П.) стала працювати на станції «Ліщинівка», Кобеляцького району Полтавської області Полтавського відділення Кременчуцької дирекції по перевезенню вантажів та пасажирів Південної залізниці. В 2011 році вона звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком ( а.с.21-22). Наказом № 4-ж від 04.08.1993 року [PERSON]П, як начальнику станції «Ліщинівка» було надано службову трьохкімнатну квартиру, жила площа 37,3 кв.м., загальна площа 57,13 кв.м., в окремому будинку по вул. Полтавська,59 ст. Ліщинівка (а.с.43). Рішенням виконкому Білицької селищної Ради народних депутатів Кобеляцького району Полтавської області № 118 від 21.06.1993 року, було затверджено трьохкімнатну квартиру жилою площею 37,3 кв.м., загальною площею 57,13 кв.м. в окремому будинку по вул. Полтавська,59 ст. Ліщинівка - службовою квартирою ( а.с.41). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2014 року форма власності житлового будинку з господарськими будівлями, обєкта житлової нерухомості по вул. Полтавська,59 в смт. Білики, Кобеляцького району Полтавської області державна, власник [PERSON] інфраструктури України ( а.с.10). Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України від 19.06.1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду» з відповідними змінами та доповненнями «не підлягають приватизації: … квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових…». Отже, спірний будинок не може бути переданий у власність будь-кому, без дозволу власника, оскільки є службовим житлом, а тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними.

Outcome: dismissed