Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

13.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі - продажу1/6 частки житлового будинку [ADDRESS], укладеного 12.11.2000 року на «Вознесенській філії Південної товарної біржі» між [PERSON] та [PERSON]. Вказує, що зареєструвала право власності на придбане майно в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15.12.2000 року, записаний в реєстровій книзі за № 2 за реєстровим номером104. Нотаріально договір сторони не посвідчували, однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену в договорі. Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин - [PERSON] помер, тому просить суд задовольнити позов. 15.02.2019 року ухвалою суду справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено на 13.03.2019 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, судом повідомлений про час та місце слухання справи, до суду направив письмову заяву, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить слухати справу без його участі. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі сторін. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки сторони та їх представники не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 12.11.2000 року «Вознесенською філією Південної товарної біржею» було зареєстровано договір купівлі - продажу 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS], укладеного 12.11.2000 року на «Вознесенській філії Південної товарної біржі» між продавцем [PERSON] та покупцем - [PERSON]. Право власності на 1/6 частку житлового будинку зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» 15.12.2000 року за №104 (а.с.7,8). Згідно технічного паспорта від 26.06.2012 року вбачається, що власником 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.9-13). З висновку про вартість майна від 31.01.2019 року вбачається, що ринкова вартість 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] без урахування ПДВ склала 444110 грн. (а.с.14). В судовому засіданні суд дослідив цивільну справу №473/3704/17, згідно ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2018 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним - закрито у зв'язку зі смертю відповідача. Згідно актового запису про смерть №137 від 25.02.2014 року [PERSON] помер [INFO] року в с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області (а.с.27). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої 06.02.2018 року та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі відомості щодо видачі свідоцтв про право на спадщину будь - яким особам після смерті [PERSON], який помер [INFO] року - спадкова справа заведена за 3 144/2014 за заявою [PERSON], однак листом від 28.09.2016 року за № 270/02-14відсутні нотаріусом відмовлено останній в оформлені спадщини, оскільки особа відноситься до четвертої черги спадкоємців, своє право на спадкування має довести у судовому порядку (а.с.29-30,33-36). Судом встановлено, що станом на час розгляду справи спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] року - відсутні, тому належним відповідачем по даній справі є Вознесенської міської ради Миколаївської області, яка діє в інтересах територіальної громади м. Вознесенська. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Позивач бажає розпорядитися зазначеним майном, а саме відчуження належне йому майно, однак договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном. Оскільки нерухоме майно було придбано у листопаді 2000 року, то відповідно підлягає застосуванню законодавство, що діяло на час коли виникли ці правовідносини. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню. Позивач відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не претендує на відшкодування судового збору.

Outcome: approved