overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

14.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на її користь : - 30 000,00 гривень суми боргу за договором позики; -- 466,03 гривень 3 відсотки річних від простроченої суми; - 1 547,69 гривень інфляційних витрат; - 551,20 гривні витрат по сплаті судового збору; - 5 260,28 гривень процентів за користування кредитом, - 2 000,00 гривень за надання правової допомоги. Позивач та її представник до судового засідання не з*явились але подали заяви в яких наполягали на позовних вимогах при обставинах викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити, та у випадку неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином , справу розглянути в заочному порядку. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у порядку її заочного розгляду, оскільки позивач та її представник не заперечували проти такого вирішення справи. Судом при дослідженні письмових доказів по справі встановлено, що: 08.09.2015 року між сторонами було укладено договір відповідно до якого відповідач отримав від позивача будівельних матеріалів на суму 30 000,00 гривень та зобов*язався сплатити за це гроші до 01 січня 2016 року ( а.с.7-12). Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень та за надання правової допомоги в розмірі 2 000,00 гривень ( а.с.2-3,13-14). Суд, дослідивши заяви позивача, її представника та матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами укладено договір купівлі-продажу з відстрочкою плетежу а не договір позики як зазначено позивачем Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлено договором або законом. Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо пред'явленого до нього позову. Таким чином право позивача по поверненню їй суми боргу підлягає захисту. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору сплаченого нею при пред*явлені позову, а також витрати понесені нею при наданні правової допомоги .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

14.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі укладеному 14.06.2013 року, від якого мають дітей дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON] Дар`ю Русланівну, [INFO], які знаходяться на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дочкою [PERSON] Дар`єю Русланівною, [INFO], трьох років, хоча має таку можливість, оскільки працює і отримує регулярний дохід. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту -\~\~ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

14.07.2016 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, пояснюючи, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.09.2012 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем однією родиною не мешкають, знаходяться на стадії розірвання шлюбу. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень до суду не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

14.07.2016 року позивачка звернулась з позовом до [PERSON], третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету ХМР про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,до досягнення дитиною повноліття; та визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У відповідності до ст.ст.\~11,60 ЦПК України\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~\~подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськ від 29.12.2015 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина, син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва серії 1 - ЕД № 257514 від 09 січня 2013 року виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, про що зроблено актовий запис № 2. Згідно зі\~ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі\~ст.181 СК України\~засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі\~ст.183 Сімейного Кодексу України\~частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до п.2, п.3 ч.1\~ст. 182 СК України\~- при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~- стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

14.07.2016 року позивачка звернулася до суду до відповідача про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 242 розірвати; стягнути з відповідача на її користь судовий збір. вказуючи, що 11 липня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, з 2015 року шлюбні відносини припинились, вони проживають окремо, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву. Відповідач з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що надав заяву, відповідно до якої з позовом згодний, просить суд розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 11 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 242. /л.с. 7/ Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], /л.с. 8/ яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, /л.с.9/, подружні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивачки, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. В звязку з обґрунтованістю позовних вимог позивачки, а також того, що у неї на утриманні неповнолітня дитина, підлягають також стягненню з відповідача на її користь витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

14.07.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 01.09.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до 04.12.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого сумісне життя стало неможливим, виникали постійні сварки, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 01.09.2012 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №113 (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивачка, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, в наданий строк для примирення сторони не примирились, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений судовий збір, оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

14.07.2016 року у вказаній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено частково. При ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Представник позивачів надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, його неявка не перешкоджає розгляду. Ознайомившись з матеріалами і з текстом судового рішення, суд приходить до висновку, що у вказаній справі належить ухвалити додаткове рішення, так як при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд ухвалює у справі додаткове рішення, яким вирішує питання в частині стягнення судових витрат. Судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

14.07.2016 р. та уточнено 29.06.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 25.11.1994 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського райвиконкому м.Кривого Рогу, актовий запис № 680. Неповнолітніх дітей немає. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з 1997 року, вони втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений через оголошення в пресі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу сторони зареєстрували шлюб 25.11.1994 р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського райвиконкому м.Кривого Рогу, актовий запис № 680 - а.с.6, шлюбні відносини між сторонами припинені, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

14.07.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають в шлюбі з 28.06.1997. Під шлюбу у них народився син: [PERSON], 26.08.2002 р. н., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. У звязку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. В судове засідання позивач не зявилася, але до суду надійшла заява, в якій [PERSON] просить дану цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, але до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач [PERSON] просить дану цивільну справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження 1-КГ №099587, виданого 02.10.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], 26.08.2002 р. н. (а. с. 6), який проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини в заявленому розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

14.07.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову вказує, що їй на праві власності належить квартира за адресою: м.Кривий Ріг, м-н.Всебратське-2[ADDRESS]. В лютому 2017 року їй стало відомо, що на вищевказану квартиру було накладено арешт постановою б/н від 10.02.2000 р. Відділом державної виконавчої служби Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. При зверненні до відповідача їй повідомили, що первинні документи виконавчої служби були знищенні за строком зберігання, однак арешт з кватири знято не було. Просить суд задовольнити позов. Позивач до суду не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира за адресою: м.Кривий Ріг, м-н.Всебратське-2[ADDRESS] на праві власності належить позивачу, та на яку накладено арешт постановою б/н від 10.02.2000 р. Відділом державної виконавчої служби Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а.с.5, листом Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 16.03.2017 р. № 5517, позивачу розяснено, що перевіркою книг алфавітного обліку вхідної кореспонденції за 2000 рік було встановлено, що у 2000 році на виконання надходило три виконавчих документа про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь держави. Перевіркою даних в автоматизованій системі виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень на [PERSON] станом на 15.03.2017 р. немає а.с.6. Частиною 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність поновлення порушеного права позивача, шляхом зняття арешту з квартини, яка належить їй на праві власності та перебуває під забороною відчуження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved