Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

14.07.2015 р. [PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідачка), посилаючись на те, що 03.11.2014 р. помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді частини квартири за адресою: [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.10.2006 р. органом приватизації при Арцизькій міській раді Одеської області. Для оформлення своїх спадкових прав, після смерті спадкодавця [PERSON], позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, яким була відкрита спадкова справа, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено в звязку з тим, що не визначена частка померлого [PERSON] у приватній спільній сумісній власності. Таким чином, позивач просить суд визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], а саме за [PERSON], [PERSON] І . та померлим 03.11.2014 р. [PERSON] в розмірі 1/3 частка за кожним. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов підтримує повністю та просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, згідно якої не заперечує проти задоволення позову. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу (далі за текстом - ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачкою позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як видно з копії свідоцтва про народження позивач [PERSON] народився 30.08.1982 р. і його батьком значиться [PERSON], матірю [PERSON], які перебували у шлюбі між собою, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 16.02.1975 р. (а. с. 6, 8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03.11.2014 р. (а. с. 9). Копією свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації при Арцизькій міській раді серії ЯЯЯ №053537 від 27.10.2006 р., підтверджується що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 10). Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №512611 від 31.10.2006 р., виданого КП «Арцизьке бюро технічної інвентаризації», квартира розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 053537 від 27.10.2006 р., виданого органом приватизації при Арцизькій міській раді Одеської області (а. с. 11). Відповідно до повідомлення державного нотаріуса [PERSON] від 12.06.2015 р. №874/02-14, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири №32 за адресою: вул. Добровольського, буд. №4, м. Арциз Одеської області неможливо, так як не виділена частка [PERSON] зі спільної сумісної власності (а. с. 13). Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.08.2015 р., після смерті [PERSON], померлого 03.11.2014 р. заведена спадкова справа №23-2015, станом на 05.08.2015 р. свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], з заявою про відмову від прийняття спадщини звернулась [PERSON] Частина 2 статті 370 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) передбачає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зважаючи на те, що частки співвласників у праві приватної спільної сумісної власності є рівними, на момент смерті [PERSON] частки співвласників у приватній спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] складали по 1/3. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про можливість визначити частку [PERSON] у приватній спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] та визначити, що [PERSON], померлому 03.11.2014 р. у приватній спільній сумісній власності належала 1/3 частки у зазначеній квартирі, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved