Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

14.03.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохала розірвати замовлення-договір № 49 від 14 січня 2014 року, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь кошти за не отриманий товар в сумі 12 936,00 грн., стягнути з відповідача на її користь кошти, а саме відсотки нарахованих Акціонерним товариством «Альфа-Банк» в сумі 5 434 грн. 37 коп., стягнути з відповідача на її користь суму прострочи виконання зобов'язань по доставці та установці відповідно до умов договору п.п. 7.2 п. 7, оскільки відповідач не виконав свої договірні відносини в строк і не здійснив виготовлення, поставку, установку протягом строку вказаного в договорі посилаючись на те, що 14.01.2014 року між нею та відповідачем ФОП [PERSON] укладено вищезазначений договір щодо виготовлення, доставці, демонтажу та установці метало пластикових вікон та метало пластикових дверей на загальну суму 12 936,00 грн. Зазначений договір був підписаний не читаючи умов в чому вона і кається. Відповідно до мов договору, а саме п. 5 строк виконання договору складає 30 робочих днів. Станом на 14 березня 2014 року відповідач в зазначений термін не виконав умови договору та не поставив вікна та двері, а тому відповідач відповідно до п.п 7.2 договору повинен їй сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості договору за кожен день прострочення. Далі позивач в позові зазначила, що 14.01.2014 року одночасно з укладенням замовлення-договір № 49 на виготовлення вікон та дверей був укладено кредитний договір № 40157501 із представником банку «Альфа Банк», яка являвся також і представником відповідача ФОП [PERSON] на отримання кредиту в сумі 12 936,00 грн. та сплату зазначених грошових коштів в рахунок замовлення-договором № 49. 16.01.2014 року позивач зателефонувала представнику ФОП [PERSON] із вимогою про розірвання замовлення-договору № 49, оскільки її не влаштовує ціна метало пластикових виробів, але отримала відповідь від представника відповідача про неможливість розірвання договору. 20.01.2014 року вона разом з головою сільської ради поїхала до м. Полтава до офісу ФОП [PERSON] із повторною вимогою розірвати замовлення-договором № 49, але перебуваючи в офісі отримала відповідь від представника, що її заява буде розглянута та надана відповідь. Також в позові позивач зазначила, що вона отримала відповідь від представника банку що неможливо розірвати кредитний договір, так як грошові кошти перераховані відповідачу. Станом на 05.03.2014 року відповідачем в порушення ЗУ «Про захист прав споживачів» та норм цивільного законодавства невиконані умови замовлення-договору № 49 вікна та двері не поставленні, що підтверджується актом обстеження житлового будинку, а дому відповідачем спричиненні збитки в розмірі 12 936 грн. та процентів, які нараховується банком відповідно до кредитного договору і всього становить 17 594,37 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки відповідач порушив умови замовлення-договору № 49, до її помешкання привезли вікна лише 16.03.2014 року. Також у неї не було можливості належним чином ознайомитися із умовами замовлення-договору № 49, ознайомитися із кредитним договором, вона не погоджується із вартістю виготовлення вікон, оскільки вона завищена, представником ФОП [PERSON] вона була ведена в оману щодо вартості вікон та дверей і в подальшому щодо суми щомісячної сплати по кредиту. Представник позивача [PERSON] позов позивача підтримав та прохав задовольнити, оскільки позивачем надано докази, а також наведені підстави для його задоволення. Представник відповідача [PERSON] позов позивача не визнав та прохав відмовити, оскільки відповідачем ФОП [PERSON] було вчасно виконані умови договору в термін 28 робочих днів, підстави для розірвання договору відсутні. Також пояснив, що 20.02.2014 року вікна та двері були доставлені для встановлення за місцем проживання позивача, але позивач в присутності представників відповідача відмовилася від встановлення та від підпису в товарно-транспортній накладній. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надаючи пояснення по суті позову як представник зазначив, що позов позивача не визнає, оскільки що позивачу вчасно були поставленні вікна та двері для їх встановлення, але остання відмовилася встановлювати двері та вікна. Суд вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, встанови наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14.01.2014 року між позивачем [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] та відповідачем ФОП [PERSON] укладений замовлення-договір № 49 на проведення замірів із складання відповідного акту, який погоджений із замовником, а також на замовлення та виготовлення у виробника за результатами замірів товару, а саме метало пластикових вікон, дверей, скла та вироби з нього, комплектуючих деталей, фурнітури і інші супутніх товарів, на доставку товару, демонтажу старих конструкцій, на монтаж товару (а.с.7). Суд звертає увагу, що в замовлення-договір № 49 зазначено ім'я замовника «Марія», але вважає, що договірні відносини відбулися між позивачем та відповідачем, так як позивач не заперечує що укладала вищезазначене замовлення-договір № 49. У п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» зазначено, що ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.91 року застосовується, в тому числі, до правовідносин, що виникають з договорів купівлі-продажу, підряду (в тому числі побутового замовлення) і т.д. Згідно ч. 1, 2 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року вбачається, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Згідно до вимог п. 21, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє або використовує продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; робота - діяльність виконавця, результатом якої с виготовлення товару або заміна його властивостей за індивідуальним за до мовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до вимог ст. 865 ЦК України вбачається, що між підрядником, який здійснює підприємницьку діяльність і зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, та замовником, який зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, укладається договір побутового підряду. Договір побутового підряду є публічним. За таким договором надавати побутові послуги населенню можуть не тільки організації, а й окремі громадяни, які набули статусу підприємця. Отже, суд вважає, що замовлення-договір № 49, який укладений між позивачем та відповідачем є договором побутового підряду і правовідносини, що випливають з договору підряду врегульовані главою 61 «Підряд» зокрема розділом 2 «Побутовий підряд» ЦК України. Далі судом встановлено, що 14.01.2014 року між позивачем [PERSON] та представником банку «Альфа Банк» Литвиновою Я.В. був укладений кредитний договір №40157501 на суму 12936,17 грн. з процентною ставкою за користуванням кредиту в розмірі 0,1% (а.с.11). Відповідно до п. 2.5 вищезазначеного договору кредит наданий позивачу для оплати товарів відповідно до договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок відповідачу ФОП [PERSON] Згідно розрахунку погашення кредиту вбачається, що позивач протягом 2 років зобов'язана сплачувати щомісячно кредит. Дата отримання кредиту є 14.01.2014 року. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3.1 п.4 договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року вбачається, що позивач оплачує відповідачу товар згідно замовлення з внесенням авансу в розмірі 12 936 грн. Борг по доставці, за послуги по проведенню замірів, демонтажу старих конструкцій та монтажу 0 грн. Сплата коштів здійснюється позивачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача. Позивач авансує кошти на товар вдень подання замовлення в розмірі 100 % вартості партії поставки. Згідно до п.п. 4.4. п. 4 договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року вбачається, що після авансування позивачем грошових коштів за товар, відповідач розміщує замовлення на виробничих потужностях заводу виробника та проводить оплату замовлення. Позивач позбавлений можливості в частині відмови в прийняття належної якості та комплексності товару у відповідності до 5.1, 5.2 зазначеного договору. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. п. 5 договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року вбачається, що відповідач зобов'язаний в строк 30 робочих днів з дати отримання грошових коштів повинен провести роботи по демонтажу старих конструкцій та монтажу нових вікон та дверей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України вбачається, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотний недолік, згідно із п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно до ст. 872 ЦК України вбачається, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до п. 9.1. договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року вбачається, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором. Суд приймає до уваги покази свідків, а саме покази голови сільської ради [PERSON], покази секретаря сільської ради [PERSON], покази мешканки [ADDRESS] [PERSON]., які будучі допитані в судовому засіданні надали покази, що 16.03.2014 року вони стали свідками як автомобіль з вікнами приїхав до села В.Манулівка, водій вантажного автомобіля [PERSON] шукав громадянку [PERSON], так як останній необхідно встановити вікна, зазначекні покази свідків узгодженні з актом огляду від 05.03.2014 року за №68 житлового будинку позивача (а.с. 15). Суд не приймає до уваги товарно-транспортну накладну №15504 від 20 лютого 2014 року про доставку вікон та дверей позивачу 20.02.2014 року, а також покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що вони засвідчили відмову позивача від монтажу металоконструкцій, оскільки зазначені свідки є працівниками ФОП [PERSON] по установці та доставці вікон тобто є зацікавленими особами. Свідок [PERSON] та [PERSON] надали покази, що вони не були присутні при розмові свідка [PERSON] з позивачем, зокрема при відмові від монтажу вікон, а тому суд вважає, що представник відповідача [PERSON] привіз вікна до позивача лише 16.03.2014 року. Отже, суд вважає, що вимоги позивача про розірвати договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року, який укладений між нею та відповідачем та стягнення з відповідача на її користь кошти в сумі за не отриманий товар в сумі 12 936,00 грн. а також про стягнення з відповідача на її користь кошти, а саме відсотків нарахованих Акціонерним товариством «Альфа-Банк» в сумі 5 434 грн. 37 коп. не підлягають до задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач істотно порушив умови договору, а також те, що відповідач не бажав виконати умови вищезазначеного договору побутового підряду. Відповідно до п.п. 7.2. п. 7 договору побутового підряду №49 від 14.01.2014 року вбачається, що у випадку порушення відповідачем з його вини строків поставки товару, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від вартості договору за кожен день прострочення. Отже, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь суму прострочи виконання зобов'язань по доставці та установці відповідно до умов договору побутового підряду п.п. 7.2 п. 7 підлягає до задоволенню в розмірі ((12 936 грн.(сума договору) х 0,0356 % (подвійна ставка НБУ за 1 день) х 22 (порушений строк виконання договору) = 101 грн. 31 коп., оскільки відповідачем в порушення умов договору в строк 30 (тридцять робочих днів, кінцева дата виконання зобов'язань є 24.02.2013 року) не виконав умови вищезазначеного договору побутового підряду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» стягнути з відповідача пропорційно задоволеним вимогам позивача на користь держави судовий збір в розмірі 01 грн. 34 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial