Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

12 лютого 2018 року до суду звернувся [PERSON] в особі свого представника адвоката [PERSON] із заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини. 22 березня 2009 року померла мати заявника [PERSON], а 05 липня 2010 року помер його батько [PERSON], після їх смерті залишились земельні ділянки площею 4,02 га та площею 4,03 га, що розташовані на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської обла- сті, згідно державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083502 та серії ІІІ-ОД № 083501. Вказані земельні ділянки він має право успадкувати як спадкоємець за запові- том, однак, у звязку з втратою шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, нотаріу- сом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. На момент смерті батьків він проживав разом з ними без реєстрації, факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується до- відкою сільської ради, але встановити цей факт можливо тільки в судовому порядку. Представник заявника у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, доводи заяви підтримав. Голова Дмитрівської сільської ради у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути за відсутності представ- ника сільської ради. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити кло- потання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допо- могою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК Украї- ни, не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] Згідно копій: паспорту серії КМ № 952359, свідоцтва про народження серії І-ЖД № 544959, ви- даного повторно та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.4-5, 12-13) [PERSON] народився 19.10.1969 р. у м.Ізмаїл Одеської області, його батьками зазначені [PERSON]та [PERSON] Копіями свідоцтв про смерть серії 1-ЖД № 516991 та серії І-ЖД № 516990, виданих повторно (а.с.6-7), підтверджується, що батьки заявника: [PERSON] помер 05.07.2010 р., [PERSON] померла 23.03.2009 р., обоє в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Як слідує з копій заповітів, посвідчених секретарем Дмитрівської сільської ради 11.11.2008 р. ( а.с.8-9), [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті зробили заповідальні розпорядження, яки- ми заповіли все своє майно [PERSON] Вказані заповіти зареєстровані у Спадковому реєстрі 06. 04.2009 р., є чинними (а.с.14-15). Копіями державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083502 та серії ІІІ-ОД № 083501 (а.с.10-11) підтверджується, що земельні ділянки площею 4,02 га та 4,03 га, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передані у приватну власність [PERSON] та [PERSON] З довідок Дмитрівської сільської ради №№ 84,85 від 30.01.2018 р. (а.с.16) вбачається, що [PERSON] на день смерті 22.03.2009 р. та [PERSON] на день смерті 05.07.2010 р. були зареєстровані та проживали [INFO]. Крім них на день їх смерті без реєстрації проживав їх син [PERSON] протягом багатьох років.. Відмова нотаріуса (а.с.17) свідчить про неможливість заявника отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого 05.07.2010 р. [PERSON] з причини втрати шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодав- цем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені та- кож інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз'яснень, викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спад- кування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту пос- тійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання осо- би зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'я- зку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що заявник на час відкриття спадщини проживав без реєст- рації за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с.Дмитрівка, вул.Курчатова,127 разом з батьком [PERSON] А тому суд вважає можливим визнати факт постійного проживання [PERSON] зі своїм бать- ком [PERSON] до часу відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізу- вати право на спадок. На підставі викладеного,

Outcome: approved