Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] Д, звернулась до суду з позовом до Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області «Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини» (вхідний № 1076/18-вх), на обґрунтування якого зазначила, що 10 грудня 2015 року помер її батько [PERSON] та після його смерті залишилась спадщина у вигляді - земельної ділянки площею 0,5937 га, кадастровий номер 6324285000:02:002:2016, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області; - земельної ділянки площею 6,4598 га, кадастровий номер 6324285000:01:002:0293, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. Після смерті спадкодавця вона до нотаріальної контори не подала заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини, так як не знала про наявність спадщини після смерті спадкодавця. В грудні 2017 року на адресу позивача надійшов лист від Сільськогосподарського (фермерського) господарства «Надія» Красноградського району Харківської області в якому було зазначено, що СФГ «Надія» є орендарем землі, що належала на праві власності спадкодавцю [PERSON] Термін дії договору оренди землі від 12 грудня 2007 року спливає 30 січня 2018 року. В звязку з чим позивачу було рекомендовано зявитися до СФГ «Надія» для отримання оригіналу договору оренди землі від 12 грудня 2007 року, державних актів та вирішити питання щодо переукладання договору оренди землі. 31 січня 2018 року вона звернулася до завідуючої Нововодолазької державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 02 лютого 2018 року державним нотаріусом була винесена постанова про відмову вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що позивачем до нотаріальної контори не подано заяви про прийняття спадщини на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, надала суду заяву, зареєстровану під вхідним № 2604/18-вх від 25.05.2018 року з проханням справу розглянути за її відсутності (а. с. 43). Представник відповідача Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області - у судове засідання теж не зявився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак від секретаря сільської ради надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 2254/18-вх від 18.04.2018 року, із проханням справу розглянути за їх відсутності, зазначивши, що вони не заперечують проти задоволення позову (а. с. 41). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, обєктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно зясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій [PERSON] та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як убачається зі Свідоцтва про смерть (серії І-ВЛ № 521180), виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському міськрайонного управління юстиції у Харківській області 10.12.2015 року, [PERSON] помер 10.12.2015 року у віці 71 рік у місті Первомайський Харківської області, про що 10.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 477 (а. с. 8). З Свідоцтва про народження (серії VІІ-УР № 1274163), виданого 22.03.1968 року Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області вбачається, що [PERSON] народилась 11.03.1968 року у р/п Комінтерна Нововодолазького району Харківської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 22.03.1968 року зроблено запис за № 11, та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016133779 сформованого 22.12.2015 року о 09:42:23 наданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському міськрайонного управління юстиції у Харківській області до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація актового запису про шлюб від 17.05.2011 року о 18:22 за № 00040930345. Номер актового запису 231 від 22.07.1989 року. Відомості про чоловіка: прізвище до державної реєстрації шлюбу та після [PERSON]. Відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу (серії І-ВЛ № 209671), виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, шлюб між громадянином [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.03.2003 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання 25.03.2003 року зроблено запис за № 50. Прізвища після розірвання шлюбу: громадянина [PERSON], громадянки [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до Свідоцтва про одруження (серії І-ВЛ № 197342), виданого 24 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 24.10.2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 222. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 12). [PERSON] повідомлення голови СФГ «Надія» [PERSON], [PERSON] повідомлено, що СФГ «Надія» є орендарем землі, що належить її померлому батькові [PERSON], згідно державного акту серія ЯБ № 991956, виданого 10.12.2007 року та державного акту серія ЯБ № 991926, виданого 10.12.2007 року. Вищевказані земельні ділянки оброблюються їх господарством. Термін дії договору спливає 20.01.2018 року. Так як оригінали вищевказаних державних актів знаходяться у орендаря (СВГ «Надія»), тому просять її прибути до їх господарства для переукладення договорів оренди землі (а. с. 13). З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (серії ЯБ № 991926), виданого 10.12.2007 року на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 25.07.2005 року № 255 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010770000156, вбачається, що [PERSON] Демяну Захаровичу, який проживає в [INFO], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передана у власність земельна ділянка, площею 0,5937 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Станичненської сільської ради (а. с. 14). З Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (серії ЯБ № 991956), виданого 10.12.2007 року на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 25.07.2005 року № 255 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010770000155, вбачається, що [PERSON] Демяну Захаровичу, який проживає в [INFO], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передана у власність земельна ділянка, площею 6,4598 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Станичненської сільської ради (а. с. 15). Відповідно до договору оренди землі від 12.12.2007 року, укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія», [PERSON] передав СФГ «Надія» в оренду земельну ділянку площею 6,4598 га, що розташована на території Станичненської сільської ради Харківської області. Строк дії договору 10 років (а. с. 16 18). [PERSON] акту від 12.12.2007 року укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія», визначено межі земельної ділянки в натури (на місцевості) на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, що належить орендодавцю та складає 6,4598 га (а. с. 19). Відповідно до акту від 12.12.2007 року власник землі [PERSON] передав СФГ «Надія» земельну ділянку кадастровий № 6324285000:01:002:0293 в розмірі 6,4598 га, яка розташована на території Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області (а. с. 19 зворот). Як убачається з довідки виконавчого комітету Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 11.01.2018 року № 41, [PERSON], який помер 10.12.2015 року, дійсно був зареєстрований в [INFO] (колишнє Комінтерн) вулиця Губіна, будинок № 16/2 Нововодолазького району Харківської області (а. с. 21). 31.01.2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме: земельні ділянки що належать померлому [PERSON], загальною площею 6,4596 га та 0,5937 га (а. с. 22). Постановою державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 02.02.2018 року № 61, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належить [PERSON], померлому 10.12.2015 року оскільки спадкоємець протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця не подала заяву про прийняття спадщини, тобто пропустила строк на прийняття спадщини (а. с. 23). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями). Частиною 1 статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частини 1 статті 1217 цього ж кодексу). З огляду на зміст статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу Приписами статті 1258 цивільного кодифікованого закону України розяснено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу. [PERSON] статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 зазначеного вище кодексу). Частини 1 та 2 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачають, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, як визначено у частина 2 статті 1220 цього ж нормативно-правового кодифікованого акту часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до правил, обумовлених частиною 1 та 3 статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємиць протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] впродовж встановленого законом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тобто у період з 10.12.2015 року по 10.06.2016 року, не прийняла її з обєктивних причин, а тому суд приходить до висновку про те, що строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин і вважає за можливе надати додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто протягом шести місяців з часу набрання рішенням законної сили. Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених нею і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved