Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

13 вересня 2018 року до суду надійшла позовна заява Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідачі), про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, яка мотивована тим, що позивачем надано послуги з теплопостачання житлової квартири [ADDRESS], квартиронаймачем якої є відповідач, відповідачеві присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. Опалювальна площа квартири [ADDRESS], складає 22,80 кв. м. З 21.11.2014 року згідно постанови № 146 від 17.10.2014 року діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 12,57 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення. З 01.05.2015 року згідно постанови № 1171 від 31.03.2015 року діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 20,90 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги. З 01.07.2016 року згідно постанови № 1101 від 09.06.2016 року діють тарифи, затверджені Національною комісією, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 39,67 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги. Відповідач в односторонньому порядку не виконує покладені законодавством зобов'язання щодо оплати послуг з теплопостачання. Позивач надав відповідачеві послуги по опаленню з січня 2015 року по квітень 2018 року на загальну суму 13720,58 грн. Таким чином, сума боргу боржника станом на 01.09.2018 року враховуючи часткову сплату - 301,36 грн. становить 13419,22 грн. Позивач вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання комунальних послуг. З огляду на зазначене, позивач просить вказану заборгованість та судові витрати стягнути із відповідача. Учасники судового процесу у судове засідання не з'явились, представник позивача подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подавав. З огляду на зазначене, 15.02.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Як вбачається із статутних документів позивача, позивач надає послуги із постачання теплової енергії квартир, зокрема, квартири, квартиронаймачем якої був відповідач, що підтверджується копією рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 червня 2018 року /а.с. 12-13/. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по наданню відповідних послуг, відповідно до принципу змагальності сторін доказів протилежного суду не надано. Однак відповідач вказані послуги не оплатив з січня 2015 року по квітень 2018 року на загальну суму 13419,22 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою із особового рахунку /а.с. 14-16/. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, а також пунктів 15, 17, 20, 23, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на те, що відповідач належним чином зобов'язання згідно умов фактично укладеного договору не виконав, доказів іншого суду не надано, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути також 1762 грн. 00 коп. сплаченого судового збору/а.с. 1/. З огляду на зазначене, на підставі ст. 526 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, п.п. 15, 17, 20, 23, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року,

Outcome: approved