overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 02.07.2017 року померла мати заявниці [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 304 від 05.07.2017 року, а також довідкою про причину смерті. 13.11.2017 року для державної реєстрації смерті матері були подані документи до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], жіночої статі, громадянки України, визнавши датою її смерті 02 липня 2017 року та місцем смерті Україна, Донецька область, м. Макіївка, Совєтський район, від хронічної серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу. Заявниця до суду не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності та про те, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не зявилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копіями паспорта (а.с. 5-6), копіями свідоцтв про народження І-НО № 481327 від 12.03.1973 року та про укладення шлюбу VI-HO № 373470 від 07.11.1993 року (а.с. 7), довідкою про смерть № 304 від 05.07.2017 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 304 від 05.07.2017 року (а.с. 8), фотосвітлиною (а.с. 10), відмовою у проведенні державної реєстрації смерті (11), та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], жіночої статі, громадянки України, визнавши датою її смерті 02 липня 2017 року та місцем смерті Україна, Донецька область, м. Макіївка, Совєтський район, від хронічної серцево-судинної недостатності, ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклерозу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 29.08.2017 року помер чоловік заявниці [PERSON], [INFO], у м. Єнакієве, Донецької області, що підтверджується довідкою про причини смерті №800 від 30.08.2017р., свідоцтвом про смерть серії ДНР №073906 від 30.08.2017 року, розрахунковою квитанцією про поховання №517512 від 30.08.2017р., фотокопіями місця поховання. 07.11.2017 року для державної реєстрації смерті батька були подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадяна України, який помер 29 серпня 2017 року у м. Єнакієве, Донецької області, Україна, від атеросклеротичного кардіосклерозу. Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не зявилася. Вислухавши пояснення заявниці, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: №800 від 30.08.2017р., свідоцтвом про смерть серії ДНР №073906 від 30.08.2017 року, розрахунковою квитанцією про поховання №517512 від 30.08.2017р., фотокопіями місця поховання, відмовою у проведенні державної реєстрації смерті, копіями паспорта, копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч.4 ст.257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадяна України, який помер 29 серпня 2017 року у м. Єнакієве, Донецької області, Україна, від атеросклеротичного кардіосклерозу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документа свідоцтва про одруження, виданого 01 червня 1969 року Горішньоширівецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог зазначив що 01 червня 1969 року зареєстрував шлюб із [PERSON]. Шлюб зареєстровано Горішньоширівецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис за №18. Вказав, що в даному свідоцтві його прізвище та прізвище дружини замість правильного «Вілущак» записано «Велущак». Крім того, місце його народження також не відповідає дійсній назві населеного пункту. Встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим. В судове засідання [PERSON] не з'явився. В поданій до суду заяві заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи, Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій заявлені [PERSON] вимоги підтримав. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження заявника №13, складеного 07 квітня 1941 року виконкомом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, його імя вказано як «Вілущак Володимир Леонтійович», дата народження «10 березня 1941 року», місце народження с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. Зі свідоцтва про одруження, серії ІІ-ЯК №0489877, виданого 01 червня 1969 року Горішньоширівецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, вбачається, що 01 червня 1969 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO] (актовий запис про одруження №18, складений 01 червня 1969 року Горішньоширівецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області). Вказане свідоцтво знаходиться у заявника. У паспорті його прізвище вказано як «Вілущак». Згідно адміністративно-територіального устрою у Заставнівському районі Чернівецької області наявне село Горішні Шерівці. Село Горішні Ширівці відсутнє. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, що передбачено ст. 315 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті його матері [PERSON]. На обґрунтування заяви зазначив, що 09.10.2014 року померла його мати - [PERSON]. За життя [PERSON] мала житловий будинок № 17 по вул. Поворознюка в с.Шамраєве Благовіщенського району з по господарськими будівлями та земельну ділянку площею 3,81 умовних кадастрових гектара, кадастровий № 3525589700:02:000:0402, що розташована на території Шамраївської сільської ради Благовіщенського району. На час смерті матері [PERSON] проживав разом із нею і таким чином прийняв спадщину. Після смерті матері [PERSON] звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, так як оригінали правовстановлюючих документів були втрачені. Заявник та його представник в судове засідання не зявились. Про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином Направили до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі та вказали, що підтримують заяву у повному обсязі. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявились. Про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. З досліджених судом письмових доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: Як встановлено із копії свідоцтва про смерть ІОЛ № 194179 09.10.2014 року померла [PERSON] (а.с.9). Як встановлено з Свідоцтва про народження ІІ-ОЛ № 271732 [PERSON] була матірю заявника - [PERSON]. (а.с.8). Як встановлено з Свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстрованого № 2899 від 19.11.2004 року державним нотаріусом Ульяновської ДНК [PERSON] успадкувала житловий будинок № 17 по вул. Поворознюка в с.Шамраєве Благовіщенського району з по господарськими будівлями після смерті [PERSON] Як встановлено з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія КР 022772 [PERSON] є власницею земельної ділянки № 402, площею 3,81 умовних кадастрових гектара, кадастровий № 3525589700:02:000:0402, що розташована на території Шамраївської сільської ради Ульяновського району (а.с.11). Як встановлено з довідки виконавчого комітету Шамраївської сільської ради Благовіщенського району № 1091 від 07.09.2017 року [PERSON] проживав у складі однієї сім`ї з матірю [PERSON] на час її смерті 09.10.2014 року (а.с.14). Як встановлено з листа № 1066\\01-16 від 23.10.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с.17). Суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки встановити іншим шляхом, крім судового факт прийняття заявником спадщини на вказане нерухоме майно неможливо і встановлення названого факту має для заявника юридичні наслідки, оскільки дає змогу оформити спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20.02.2009 року, актовий запис № 229. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає неможливим. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб у відділі РАЦСу. У судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, строк для примирення не надавати, відновити дошлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, строк для примирення не надавати. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2009 року між [PERSON]М, та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «Соловей» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Нагімовича, в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 28 грудня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, Донецької області, актовий запис №499. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з серпня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 28 грудня 1996 року. Шлюб зареєстровано Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, Донецької області, актовий запис №499 (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з серпня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.01.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №06. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2016 року. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. В судове засідання сторони не з'явилися, від відповідача надійшла заява з проханням надати подружжю строк для примирення. Ухвалою суду від 08.12.2017 року клопотання відповідача було задоволено та у відповідності до вимог ч.5 ст. 191 ЦПК України, подружжю було надано строк для примирення терміном один місяць. В подальшому сторони надали до суду заяви, відповідно до яких просили суд шлюб, укладений між ними, розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.01.2011 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ВЛ № 320449. Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2016 року. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 05.10.1996 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, згідно якої просила позов задовольнити, розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504513555350), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 05.10.1996 року перебувають у шлюбі, який згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів в м.Одесі, актовий запис №398. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 22.02.2017 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області було розірвано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею. На теперішній час вона з відповідачем спільне господарство не ведуть, ніяких відносин між ними немає. Відповідач не надає ніякої допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 13.11.2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, втім, надала суду заяву в якій зазначила, що просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи з 13.11.2017 року до [INFO]. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved