Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

12 січня 2015 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , площею 0,31 га. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді будинку, який розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,31 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП-09№ 811. Відповідно до рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 14.02.2011 року № 2-58/11за нею було визнано право власності на вищезазначений житловий будинок який розташований на земельній ділянці площею 0,31 га яка належала її померлої матері на підставі вище вказаного державного акту. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала судові заяву про розгляд справи за її відсутності в якої прохала позов задовольнити у повному обсязі. Представник Куйбишевської селищної ради Запорізької області до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, також зазначили, що з позовними вимогами згодні, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без участі представника не надали. Враховуючи вище викладене, відповідно до ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача [PERSON], представника Куйбишевської селищної ради Запорізької області, як відповідача та представника третьої особи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Костянтинівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області від 10 листопада 2000 року , спадкодавець [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилася спадкове майно у вигляді будинку, який розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,31 га, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП- 09№ 811. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцем майна, що залишилось після померлої [PERSON] є її син - [PERSON], 1955 року народження, який від отримання спадщини відмовився про, що свідчить нотаріальна заява від 29.10.2010 року за №256 (а.с.21), донька - [PERSON], [INFO], яка від спадщини відмовилась про що свідчить нотаріально завірена заява від 29.10.2010 року за №255, а так же [PERSON] яка має всі законні підстави для отримання права на спадщину. Після смерті спадкодавиці [PERSON] позивачка [PERSON] , яка є рідною донькою померлої, як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері визнала право власності в судовому порядку на житловий будинок розташований на вище вказаної земельній ділянці, що підтверджується копією судового рішення від 14.02.2011 року № 2/58/11(а.с.14). Згідно витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] є власником 1/1 частки на житловий будинок розташований за адресою:[ADDRESS] (а.с.9). Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальної конторі позивач [PERSON] позбавлена права через те, що позивачем не надано витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Як вбачається з відповіді, наданої заступником начальника відділу Держземагенства у Куйбишевському районі, відділ немає змоги надати витяг про відсутність обмежень на земельну ділянку загальною площею, 031 га тому, що на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на землю ЗП 09 № 811 від 10 серпня 1994 року виданий на ім'я [PERSON], Поземельна книга не відкривалась. Отже, у зв'язку з тим, що на спірній земельній ділянці розташовано житловий будинок, необхідно привести у відповідність до вимог чинного законодавства державний акт, а саме змінити цільове призначення для частини земельної ділянки з цільового призначення зазначеного в державному акті - «для ведення особистого підсобного господарства», на цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», але звернутися з таким клопотанням до селищної ради має право лише власник земельної ділянки. Згідно ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку. Відповідно до ст.1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved