Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

13 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Приватного підприємця [PERSON] про розірвання трудового договору , третя особа Краматорський центр зайнятості населення. Свої вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2005 року вона уклала з відповідачем [PERSON] трудовий договір, який згідно ст..24-1 КЗпП, був належним чином зареєстрований в Краматорському міському центрі зайнятості за місцем її проживання. За умовами вказаного Договору вона була прийнята продавцем продовольчих товарів на невизначений термін. Згідно умов трудового договору відповідач брав на себе обовязок дотримуватися вимог діючого законодавства і умов договору, укладеного ніж ними. Умови цього договору відповідач не виконував, що виявилося у наступному: робочий час був не з 8-00 години до 15-00 години, як вказано у Договорі, а цілодобово, і замість 40 годин , вона працювала 50-55 годин на тиждень; продукти , які треба було продавати у крамниці, дуже часто мали збіглий термін придатності, але відповідач вимагав від неї і всіх підлеглих, їх реалізацію і виписував за це штрафи, якщо не вдавалося їх продати, але в договорі про штрафи не було ані слова; заробітна плата у розмірі 262 грн. на місяць, сплачувалася несвоєчасно і її треба було буквально просити у відповідача, тим самим він грубо порушив вимоги ст..115 КзПП України . Такі умови праці її не влаштовували, і вона згідно вимог ст..38 КзПП України і умов договору, 27 лютого 2005 року звернулася до відповідача із заявою про розірвання трудового договору, але відповідач відмовив їй розірвати трудовий договір. На даний час вона не має можливості стати на облік до Краматорського центру зайнятості населення з приводу працевлаштування. Тому просить суд розірвати між нею та Приватним підприємцем [PERSON] укладений 10 лютого 2005 року трудовий договір та зобовязати Краматорський центр зайнятості населення внести зміни в базу даних про розірвання трудового договору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач - Приватний підприємець [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд, на підставі п.1, 2 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - представник Краматорського центру зайнятості населення в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника Краматорського центру зайнятості населення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 лютого 2005 року між позивачем [PERSON], прізвище якої на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 041815, виданого 29 квітня 2006 року виконавчим комітетом Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області змінено на [PERSON], та Приватним підприємцем [PERSON] був укладений трудовий договір, з відповідною його реєстрацією у Краматорському міському центрі зайнятості. Відповідно до п. 3 зазначеного трудового договору відповідач зобов'язуєтеся оплачувати працю позивача у розмірі 262 гривні в місяць ; час виконання робіт встановлений з 8-00 години о 15-00 години згідно графіку, але не більш ніж 40 годин щотижня. Як встановлено, відповідач не виконує взяті на себе зобовязання. Згідно п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Так як трудовий договір між сторонами був укладений на невизначений строк (п.1 договору), то його розірвання з ініціативи працівника регулюється статтею 38 КЗпП України. Оскільки, як пояснив позивач, з часу укладення вказаного трудового договору відповідач невчасно здійснює виплату йому заробітної плати, як передбачає укладений трудовий договір (п.3) та чинне законодавство про працю (ст. 115 КЗпП України), робочий час був не з 8-00 години до 15-00 години, як вказано у Договорі, а цілодобово, і замість 40 годин , вона працювала 50-55 годин на тиждень, то позивач змушений розірвати укладений між сторонами 10 лютого 2005 року трудовий договір з власної ініціативи (ст.38 КЗпП України). Відповідно до ч.3 статті 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/5745, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та з належними їм документами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до думки, що на теперішній час трудові відносини фактично не існують, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана з вини роботодавця Приватного підприємства [PERSON] , оскільки він не з'являється до служби зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зняття з реєстрації трудового договору підлягають задоволенню, та необхідно визнати трудовий договір укладений між [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON]. О.М. від 10 лютого 2005 року, розірваним та зобов'язати Краматорський міський центр зайнятості населення зняти з реєстрації трудовий договір, укладений між [PERSON] та Приватним підприємцем [PERSON]. О.М. від 10 лютого 2005 року.

Outcome: approved