Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

14.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, стягнених за рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 11.06.2019 року, у розмірі 14652,80 грн. за період з 19.03.2019 року по 30.06.2020 року, обґрунтовуючи позов тим, що на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 11.06.2019 року з відповідача на її користь, стягнуто аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, до 30.06.2020 року. [PERSON] не виконав свій обов`язок щодо сплати аліментів, а тому за вказаний період утворилась заборгованість у розмірі 14652,80 грн., що є підставою для стягнення неустойки (пені). Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлена належним чином (а.с. 40). 02.09.2020 року позивач подала до суду телефонограму, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 55). Відповідач - [PERSON] 31.08.2020 року подав до суд відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі, заява про поновлення пропущеного строку на подачу відзиву відповідачем не заявлена. Копія відзиву направлена позивачу 31.08.2020 року, дані про отримання позивачем копії відзиву відсутні (а.с. 42-54, 56). Під час судового розгляду відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що позовні вимоги безпідставні, 28.10.2019 року сплатив аліменти в сумі 1945,20 грн. Він здійснює догляд за матір`ю, яка є особою похилого віку, а сам хворіє, не працює, а тому пеню не збирається платити. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17.07.2020 року відкрито провадження по справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, й запропоновано відповідачу надіслати (надати) до суду протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Судом встановлено, що ухвала судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17.07.2020 року про відкриття провадження у справі №535/610/20 отримана [PERSON] 24.07.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №3860023190150 (а.с. 33а). Отже, при відкритті провадження судом чітко визначено та вказані строки, протягом яких відповідач має право подати відзив на позов, тобто до 10.08.2020 року. Згідно з ч. 7 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вище викладене, а також відсутність заяви відповідача про поновлення пропущеного строку на подачу відзиву та незазначення відповідачем поважності причин пропуску строку для подання відзиву як у самому відзиві так і під час судового розгляду, з метою попередження порушення права позивача на надання в установленому порядку відповіді на відзив, суд дійшов висновку, що справа вирішується за наявними матеріалами без урахування відзиву на позовну заяву відповідача. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, які є доказами по ній, приходить до наступного. Відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 11.06.2019 року справа №535/331/19 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.03.2019 року і до припинення навчання, тобто до 30.06.2020 року. У решті позову відмовлено (а.с. 12, 13). На виконанні у Котелевському районному відділі державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист №535/331/19, виданий 12.07.2019 року Котелевським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліментів у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №59550787 від 15.07.2019 року (а.с. 15). Згідно з довідкою-розрахунком Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) заборгованість по виконавчому провадженню 59550787 з примусового виконання виконавчого листа №535/331/19 від 12.07.2019 року станом на 30.06.2020 року становить 14652,80 грн., за період з 19.03.2019 року по 30.06.2020 року відповідачем сплачено та/або стягнуто державним виконавцем 0,00 грн. (а.с. 16). Під час судового розгляду відповідач пояснив, що він був боржником по двох виконавчих провадженнях у зв`язку з виконанням судових рішень щодо стягнення аліментів на утримання позивача як неповнолітньої дитини, де він мав заборгованість, яку вже сплатив повністю, та як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що ним було сплачено 28.10.2019 року 1945,20 грн. в рахунок сплати аліментів саме по виконавчому провадженню ВП №59550787 від 15.07.2019 року, оскільки вони спростовуються довідкою-розрахунком Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про заборгованість по виконавчому провадженню 59550787 з примусового виконання виконавчого листа №535/331/19 від 12.07.2019 року станом на 30.06.2020 року, відповідно до якої аліменти у даному виконавчому провадженні відповідачем взагалі не сплачувалися (а.с.16). Частини 1, 2 ст. 199 СК України передбачають, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тобто, платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця, а у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати та помножити та 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Згідно з розрахунком [PERSON] загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, склала 30510,59 грн. (а.с. 5). Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені за період з 19.03.2019 року по 30.06.2020 року, який розрахований за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Отже, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 19.03.2019 року по 30.06.2020 року становить 30510,59 грн. А тому, з врахуванням суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 14652,80 грн., розмір неустойки (пені), на яку позивач як одержувач аліментів має право на стягнення, обмежується відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України 100 відсотками такої заборгованості, й становить 14652,80 грн. Під час судового розгляду відповідач вказав, що він розлучений, інших дітей на утриманні не має, на даний час має відкрите виконавче провадження лише з виконання рішення суду, про стягнення з нього аліментів на утримання позивача, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а також доглядає матір, яка є особою похилого віку, а сам хворіє. Крім того, відповідачем визнається, що його майновий стан, зазначений у рішенні Котелевського районного суду Полтавської області від 11.06.2019 року, не змінився, а саме: він є власником транспортних засобів - марки КАМАЗ, 1986 року випуску, ВАЗ 21150, 2001 року випуску, двох житлових будинків та чотирьох земельних ділянок, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , а тому з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, суд не знаходить підстав для зменшення розміру неустойки в порядку ч.2 ст.196 СК України, який визначений судом вище на підставі ч.1 ст.196 СК України. Зазначені відповідачем обставини не звільняють його від відповідальності за ст. 196 СК України щодо несвоєчасної та не у повному обсязі сплати коштів на утримання дочки, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 11.06.2020 року, а також на підтвердження відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за вказаним рішенням суду, відповідач не надав. При вирішення даної справи, суд враховує правову позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити повністю. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі.

Outcome: approved