Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 07 жовтня 1989 року Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис №34. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №420358 від 07 жовтня 1989 року. В даному шлюбі у подружжя одна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що [PERSON] не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного та матеріальне становище сім'ї, особисті погляди на сімейне життя різні, характери несумісні, що призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних стосунків. Близько півроку фактично шлюбні відносини між ними припинено. На даний час вони проживають разом, проте шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. \~ В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Щодо ухвалення заочного рішення заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 07 жовтня 1989 року Шацькою селищною радою Любомльського району Волинської області було зареєстровано шлюб громадян України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 34. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №420358 від 07 жовтня 1989 року (а.с. 4). В даному шлюбі у подружжя одна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №041392, виданим 12 березня 1999 року Шацьким РВ РАГС (а.с. 5). Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд встановив, що сторони подружні відносини не підтримують і, як стверджує позивач, підтримувати їх у подальшому намірів не мають, збереження сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, отже позов слід задовольнити, шлюб за вимогою позивача розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача, сплачений нею судовий збір. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved