Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

14.12.2020 позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] , про виключення майна з-під арешту та постанови про опис. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником нежитлового приміщення - літнього кафе загальною площею 66,7 кв.м., приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачу стало відомо, що 30.12.2020 проводитимуться електронні торги з реалізації належного їй вищевказаного майна у виконавчому провадженні №29196388. Згідно довідки з АСВП від 11.12.2020 боржником по даному виконавчому провадженню є [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку із чим представником дружини боржника - [PERSON] , до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ 26.06.2020 подано заяву про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника, однак таке виконавче провадження закінчено не було а саме майно було виставлене на прилюдні торги через ДП «СЕТАМ». В подальшому, на підставі положень ст.38 Закону України «Про іпотеку» та застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у п.5.2 Іпотечного договору від 14.03.2007, позивач [PERSON] набула право власності на вищевказане спірне майно. Вважає, що будучи наразі законним власником майна, її право власності порушено передачею належного їй майна на прилюдні торги, тому просить зняти арешт з вищевказаного нерухомого майна, виключити його з постанови про опис, знати його з реалізації (лот №455921 ДП «СЕТАМ») а також просить стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 17.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 25.01.2021 від представника ДП «СЕТАМ» до суду надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких останній вважає, що [PERSON] не надала до суду підтверджуючих документів, що вона є правонаступником ПАТ «МЕГАБАНК» або ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт», тому відсутні підстави для задоволення позову. Одночасно з цим, у вищевказаних письмових поясненнях заявлено про розгляд справи у відсутності представника ДП «СЕТАМ». Ухвалою суду від 11.02.2021 до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевська Мирослава Валеріївна. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Петрук І.В. заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідачів - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) - Трофимюк П.В. заперечував проти задоволення позовних вимог. Зауважив, що договір купівлі-продажу спірного майна укладено з порушеннями, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином судом повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши представників позивача та відповідачів, дослідивши та оцінивши наявні матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Положеннями ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За ч.1 ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна, що укладається на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, від 24.11.2020 р.н.2756, ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» продала у власність [PERSON] нежитлове приміщення літнього кафе загальною площею 66,7 кв.м., приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Співвласником майна - [PERSON] надана заява-згода про продаж предмету іпотеки Іпотекодержателем відповідн до п.1.4 Договору. Згідно п.1.3 Договору, право продажу вказаного майна, що належало на праві власності [PERSON] , виникло у продавця на підставі Договору Факторингу від 08.09.2020 та у зв`язку із порушенням умов Кредитного договору №33/2007 від 14.03.2007 зі всіма змінами та додатками до нього та Іпотечного договору від 14.03.2007 укладених між ВАТ «Мегабанк» та фізичною особою [PERSON] (а.с.50-51). Факт набуття [PERSON] права власності на нерухоме майно - літнє кафе 24.11.2020 також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №242052004 від 27.01.2021 (а.с.47). Такий договір купівлі-продажу від 24.11.2020 ніким до суду не оспорено та, станом на день розгляду справи не визнаний судом недійсним. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2011 у справі №2018/6-171/11 (провадження №2018/6-171/11/05) ухвалено видати виконавчий лист згідно рішення третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 30.07.2010 у справі №2/455-2010 про солідарне стягнення з ТзОВ «Львівська лізингова Компанія» та [PERSON] на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за Кредитними договорами №88/2007 30 від 26.06.2007, №J№134/2007 від 10.09.2007, №157/2007 від 26.10.2007, №30/2008 від 03.03.2008, №53/2008 від 31.03.2008, №74/2008 від 06.05.2008, №85/2008 від 20.05.2008, №106/2008 від 12.06.2008, №114/2008 від 23.06.2008, №133/2008 від 16.07.2008, №168/2008 від 21.08.2008, №187/2008 від 23.09.2008 укладеними між ТзОВ «Львівська лізингова Компанія» та ВАТ «Мегабанк» забезпеченими Договорами поруки від 26.06.2007, 10.09.2007, 26.10.2007, 03.03.2008, 31.03.2008, 06.05.2008, 06.05.2008, 20.05.2008, 21.08.2008, 21.08.2008, 23.09.2008 укладеними між [PERSON] та ВАТ «Мегабанк». Окрім того, ухвалою визначено майно боржника, яке підлягає реалізації шляхом проведення публічних торгів (а.с.9-14). Вищевказаним рішенням третейського суду від 30.07.2010 у справі №2/455-2010 не вирішувалось питання про стягнення заборгованості за кредитним договором №33/2007 та договором іпотеки, укладеного на його забезпечення, а тому, ухвалою Київського районного суду м. Харкова відповідно не вирішувалось питання про видачу виконавчого листа для звернення до примусового стягнення за заборгованістю, що виникла за даним кредитним договором. Натомість, відповідно до копії Постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречуха О.Я. від 23.05.2012 у виконавчому провадженні №29196388, розпочатим за виконавчим листом №2018/6-171/11/05 виданим Київським районним судом м. Харкова 31.08.2011, накладено арешт на нерухоме майно, зокрема на нежитлове приміщення літнього кафе загальною площею 66,7 кв.м. приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу №1022 від 14.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А., що належить [PERSON] а також заборонити здійснювати відчуження вказаного майна в межах суми боргу (а.с.6-7). Згідно копії постанови про опис та арешт майна боржника від 14.12.2017 у виконавчому провадженні №29196388 за вищевказаним виконавчим листом встановлено, що [PERSON] володіє нежитловим приміщенням літнього кафе загальною площею 66,7 кв.м. приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , яке було описано старшим державним виконавцем ВПВР ДВС ГТУЮ у Волинській області Новосадом О.Ю. та на яке було накладено арешт (а.с.8). Окрім того, відповідно до відкритих даних щодо публічних торгів, що здійснюються через ДП «СЕТАМ» за посиланням [INFO] судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 29196388 30.11.2020 виставлено на торги лот №455921, а саме: нежитлове приміщення літнє кафе загальною площею 66,7 кв.м. приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2020 року у справі №161/20577/20 вжито заходи забезпечення позову - зупинено продаж арештованого майна: нежитлового приміщення літнього кафе, загальною площею 66,7 кв.м., приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (Лот № 455921), яке передано на реалізацію в рамках виконавчого провадження № 29196388. Зокрема, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.24). 26.02.2020 дружиною боржника - [PERSON] подано заяву про завершення виконавчого провадження №29196388 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю боржника, натомість така заява була залишена державним виконавцем без розгляду. Відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження у справі підлягає закриттю у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Таким чином, накладення арешту постановами від 23.05.2012 та 14.12.2017 на спірне майно - нежитлове приміщення літнє кафе загальною площею 66,7 кв.м. приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , в межах виконавчого провадження №29196388 суперечить змісту рішення третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 30.07.2010 у справі №2/455-2010 та, відповідно, виконавчому листу №2018/6-171/11/05 виданому Київським районним судом м. Харкова 31.08.2011 на підставі ухвали від 18.08.2011, оскільки останньою зафіксовано перелік договорів (кредитних, іпотечних, застави, поруки) в межах яких повинно відбуватись стягнення та майна, яке підлягає реалізації шляхом збуту на прилюдних торгах. Окрім того, арешт такого майна перешкоджає реалізації права новим власником - [PERSON] , оскільки нею належним та у встановленому законом порядку чином набуто та зареєстровано таке право власності. Тому, суд приходить до висновку про доцільність зняття арешту з нерухомого майна - нежилого приміщення, літнього кафе загальною площею 66,7 кв.м., приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що був накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречухом Олегом Ярославовичем про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.05.2012, реєстраційний номер обтяження 12589337, а також зняти арешт та виключити зі списку нерухоме майно - нежитлове приміщення, літнього кафе загальною площею 66,7 кв.м., приблокованого критим переходом до кафе « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що був накладений відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Волинській області Новосадом Олегом Юрійовичем про опис та арешт майна (коштів) від 14.12.2017 у виконавчому провадженні №29196388. Натомість суд принагідно зазначає, що зняття арешту зі спірного майна є достатнім способом захисту прав власника майна (позивача) та тягне за собою зняття такого майна з реалізації, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Outcome: partial