Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

12 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є матір`ю, а відповідач батьком повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Слов`янському енергобудівному технікумі І-ІІ рівня акредитації, є студентом 3 курсу денного відділення та закінчить своє навчання 30 червня 2021 року. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в період навчання, тому вона змушена звертатися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки доходів, щомісячно до закінчення ним навчання в Слов`янському енергобудівному технікумі, тобто до 30 червня 2021 року. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 25 червня 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі Свідоцтва про народження: [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 2). З Довідки № 86, виданої 28 травня 2020 року директором Слов`янського енергобудівного технікуму, [PERSON] , вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання в Слов`янському енергобудівному технікумі І-ІІ рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с. 3). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на навчання не надає, тому позивач бажає отримувати аліменти на навчання за рішенням суду. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний суд роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобов`язаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України). Окрім того, за змістом ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 81 ЦПК України. Самостійного заробітку повнолітня дитина, яка продовжує навчання не має, відсутнє майно що належить дитині на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що немає можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини на її користь підлягають повному задоволенню та підлягають стягненню аліменти на час навчання у розмірі ј частини всіх видів його доходу щомісячно до завершення навчання, а саме до 30 червня 2021 року. На підставі ст. 191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 12 червня 2020 року до 30 червня 2021 року, до закінчення навчання в слов`янському енергетичному технікумі. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)». Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 року складає 2102,00 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на період навчання, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved