Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

14.01.2015 року позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, після усунення недоліків якої просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання, призначивши виплату аліментів з 02 жовтня 2015 року (а.с.1-3,22-25). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання на першомукурсі в Київському національному університеті культури і мистецтв на факультеті журналістики та міжнародних відносин денної форми навчання на бюджетній основі. Крім того з 1 вересня по 31 грудня 2015 року їх дочка навчалась на заочній контрактній формі навчання у Київському університеті культури на факультеті кіно і телебачення, за що позивач самостійно заплатила 6000 гривень. Позивач зазначає, що на даний час дочка не навчається на заочній формі, оскільки вона не має змоги самостійно сплачувати навчання. Позивач також зазначає, що їх дочка є інвалідом з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату внаслідок генетично отриманої хвороби, успадкованої від відповідача. Позивач стверджує, що через хворобу, дочка без складного протезу не може самостійно пересуватись та себе обслуговувати. Та що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, останні аліменти були нараховані 02.10.2015 року. Позивач не працює, тримає невелике підсобне господарство, яке не приносить великих прибутків та що на її утриманні знаходиться ще дві доньки: одна неповнолітня, яка навчається у п'ятому класі, інша навчається у Київському харчовому технікумі на першому курсі, та окрім, доньок позивач доглядає за матір'ю інвалідом та онуком [INFO]. Через ці обставини позивач не взмозі самостійно утримувати їх з відповідачем дочку, якій необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники та кишенькові витрати. За твердженням позивача відповідач працездатний, отримує пенсію, проживає один, має власний будинок, його пенсія складає більше семи тисяч і аліменти він нікому не сплачує. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, додатково пояснила, що зазначена в позовній заяві сума аліментів допомогла би їх винайняти житло в м.Борисполі, щоб дочці було зручніше добиратися до місця навчання. Третя особа [PERSON] підтримала позов, пояснила, що проживає із матір'ю в с. Глибокому Бориспільського району, навчається в м.Києві, не працює, отримує пенсію в розмірі1070 гривень по інвалідності та стипендію 850 гривень. Щомісячно вона витрачає близько 1600 гривень на проїзд та обіди в столовій. Вона не може користуватися своєю пільгою на безкоштовний проїзд у транспорті, оскільки кількість пільговиків в автобусах обмежена, а в метро допускають лише по картці киянина. Їй важко довго ходити, знайти роботу, яку б вона могла виконувати, не може, а також зазначає, що за рахунок аліментів могла би винаймати житло в м.Борисполі, звідки їй було б зручніше їздити до місця навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, пояснив, що за своїм матеріальним станом може надавати аліменти в розмірі 1500 гривень, не більше, оскільки несе витрати по утриманню будинку, сплачує кредит, отриманий на придбання метало-пластикових вікон, потребує протезування зубів, а також матеріально допомагає батові інваліду та непрацездатного віку сестрі. Він також звертає увагу, що позивач є працездатного віку, може працевлаштуватися, що позивач приховує рівень своїх доходів від підсобного господарства, а також, що в інших дітей, а також в онука позивача є батьки, які повинні матеріально їх утримувати, що не повинно впливати на матеріальний стан позивача. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши надані документи та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] (до зміни прізвища при реєстрації шлюбу з [PERSON] - [PERSON]) [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 09 листопада 2004 року. Актовий запис про реєстрацію розірвання шлюбу №90 вчинений 04 червня 2004 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим повторно виконкомом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області 19 вересня 2002 року (а.с.6). Сторонами визнано той факт, що їх повнолітня донька проживає з матір'ю за місцем реєстрації в [ADDRESS] що також підтверджується довідкою (форма 3) №1083, виданою 22.11.2015 року виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.8). З наданої позивачем довідки про склад сім'ї також вбачається, що що на утриманні позивачки та її чоловіка [PERSON] знаходяться малолітня донька [INFO] (а.с.8). Будь-яких належних і допустимих доказів того, що утриманні позивача також перебувають її непрацездатна мати, а також зареєстровані з позивачем її повнолітня дочка [INFO] та онук [INFO], суду надано не було, а сам факт їх реєстрації за одною адресою з позивачем не свідчить про те, що позивач несе витрати на їх утримання. Встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] продовжує навчання у Київському національному університеті культури і мистецтва є студентом 1 курсу факультету журналістики і міжнародних відносин, групи МП-75 за денною формою навчання, термін навчання становить з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою, виданою учбовим закладом від 25.09.2015 №968/15 (а.с.11). Згідно з Договором про підготовку фахівця з вищою освітою №22951, рахунку-фактури та квитанцій від 12 та 25 серпня 2015 року позивач також в інтересах їх з відповідачем повнолітньої дочки уклала договір з Київським університетом культури та сплатила 6000 гривень за курс навчання дочки [PERSON] за спеціальністю кіно-, телемистецтво за заочною формою навчання, строк навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019, вартість навчання 6000 гривень за семестр (а.с.9-10,12,13). За змістом вказаного договору, п.п.5.4, 6.2, у разі недотримання термінів оплати за навчання, студент не допускається до занять та до складання заліково-екземенаційної сесії, за порушення замовником умов цього Договору надає право виконавцю в односторонньому порядку, без узгодження із замовником, розірвати даний договір та відрахувати студента. Крім того, встановлено, що дочка сторін [PERSON], 02.10.1997 року є інвалідом з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату, встановлена друга група інвалідності з 02.10.2015 по 01.11.2018 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертною комісією від 20.10.2015 (а.с.11) Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивачем та третьою особою визнано, та відповідачем не оспорюється, що повнолітня дочка сторін [PERSON] отримує щомісячно пенсію по інвалідності та стипендію в розмірах 1070 гривень та 850 гривень відповідно. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] до досягнення їх з позивачем дочкою повноліття, сплачував аліменти на її утримання в розмірі ? частини його заробітку, і 27.11.2015 року виконавче провадження було закрито згідно п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом, що підтверджується листом №53076 від 09.12.2015 року ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.14). З досліджених в судовому засіданні документів також встановлено, що відповідач є пенсіонером і розмір його пенсії до виплати становить 6774 гривні 60 копійок (а.с.65), сплачує кредит згідно з Кредитним договором №1220 від 04 листопада 2015 року, отриманому на споживчі потреби на придбання вікон та балконних дверей з енергозберігаючим склом (п.2.3 договору), відповідно до умов якого зобов'язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 725 гривень та сплачувати нараховані банком проценти (п.с.3.3.3 договору), строк повернення кредиту до 02.11.2018 року (п.2.2. договору), щомісячний платіж за період січень по квітень 2016 року включно, тобто з дати звернення позивача з даним позовом до суду на дату розгляду справи, згідно таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту становить 1261 - 1219 гривень (а.с.35-48,75-80). Крім того, відповідач є власником особових рахунків, відкритих щодо оплати комунальних послуг з газопостачання та енергопостачання будинку №30 по вул.Остапа Вишні в м.Борисполі та сплачує комунальні платежі (а.с.81-84), щомісячний розмір яких за період січень-березень 2016 року становив: за газ - від 327,60 грн. у січні, до на загальну суму 1224,05грн. у березні 2016 року, за електроенергію - від 111,88грн. у лютому (за січень) до 194,61 грн. у квітні (за березень) 2016 року. Також, згідно з наданими відповідачем документами він має непрацездатного віку сестру та брата (а.с.49, 67-73), проте будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідач надає матеріальну допомогу на їх утримання, окрім пояснень відповідача, суду надано не було. Згідно з довідкою ФОП [PERSON] від 30 березня 2016 року, стоматологічний кабінет: [ADDRESS] - відповідач [PERSON] потребує протезування зубів на суму 11000 гривень (а.с.66). Будь-яких сумнівів щодо об'єктивності викладеної в довідці інформації у суду не має. Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд прийшов до переконання, що за своїм сімейним на матеріальним станом відповідач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі - 3000 гривень щомісячно, та що стягнення аліментів у такому розмірі суперечило б принципу виваженості, розумності і справедливості, оскільки в такому разі його щомісячний дохід зменшився б на відповідну суму та становив би 3774,64грн. (6774,64-3000,00), в той час як дохід дочки сторін за рахунок аліментів збільшився б і становив би 4920 грн. (1070,00+850,00+3000,00), що вочевидь є непропорційним, враховуючи рівний обов'язок батьків утримувати своїх дітей, можливість повнолітньої дочки сторін отримувати матеріальну допомогу від позивача, яка є особою працездатного віку та не позбавлена можливості працевлаштуватися і надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, а також враховуючи розмір щомісячних доведених в судовому засіданні витрат відповідача, суд прийшов до переконання, що за своїм матеріальним станом, станом свого здоров'я, він може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки сторін у визнаному ним розмірі 1500гривень. При цьому суд також виходить з таких міркувань, що, у разі надання позивачем відповідного утримання своїй дочці в сумі 1500 гривень, розмір щомісячного доходу дочки сторін буде співмірним із доходом відповідача: 1070,00(пенсія)+850,00(стипендія)+ 1500,00(аліменти відповідача)+1500,00(утримання від позивача)= 4920,00грн. та 6774,64(пенсія відповідача)-1500,00(аліменти на користь позивача)=5274,64грн. відповідно. За змістом ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання від батьків повнолітні дочка, син мають до досягнення ними 23 років та вказане право припиняється у разі припинення навчання. Оскільки 23 роки [PERSON], [INFO], виповниться 02 жовтня 2020 року, а термін її навчання закінчується в 2019 році, вона матиме право на утримання від відповідача до досягнення 23 років лише у разі продовження навчання. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову в силу вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial