Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

14 вересня 2017 року до суду звернулась [PERSON] із позовом до спеціалізованої загальноосвітньої школи І ІІІ ступенів № 8 м. Хмельницького про зобовязання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач вказує, що працює класоводом початкових класів у спеціалізованій загальноосвітній школі №8 м. Хмельницького з 1988 року і по теперішній час. З 12 червня 2017 року по 07 серпня 2017 року знаходилась у черговій щорічній відпустці. Перед початком відпустки та після виходу з неї, позивач зверталась до директора навчального закладу з проханням повідомити про її педагогічне навантаження на 2017-2018 навчальний рік, однак отримала відмову. 11 вересня 2017 року їй стало відомо про наказ №191-к від 31.08.2017 року «Про педагогічне навантаження вчителів початкових класів», відповідно до якого суттєво змінились істотні умови праці позивача, зокрема з класовода 1-А класу її було переведено на посаду вчителя української мови. У звязку із такими змінами зменшився розмір заробітної плати позивача на 20%, за новими умовами їй не буде нараховуватись доплата за класне керівництво та змінився режим роботи. Позивач вважає такі дії з боку керівництва навчального закладу навмисними, спричинені неприязними відносинами. З метою недопущення позивача до робочого місця, 11.09.2017 року за згоди директора школи не було допущено учнів на її уроки. У звязку із цим у позивача погіршився стан здоровя, вона викликала швидку допомогу та була госпіталізована з підозрою на інсульт. В уточнених позовних вимогах просить зобовязати відповідача поновити її попередні умови праці на посаді класовода навчальної школи, стягнути з відповідача неотриману доплату за класне керівництво в сумі 7 361,60 грн. та стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник, позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просять задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, вважає вимоги незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що навчальне навантаження між учителями, викладачами та іншимим педагогічними працівниками розподіляється директором установи за узгодженням із профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Про те, що у 2017-2018 навчальному році тижневе навантаження позивача складатиме 18 годин викладання української мови, позивача було повідомлено 30.05.2017 року, однак вона відмовилась його підписувати і підписала таке повідомлення лише 15.08.2017 року, зазначивши що не погоджується із ним. 31.08.2017 року було винесено наказ №191-к «Про педагогічне навантаження вчителів початкових класів». Директором школи було вирішено надати [PERSON] класне керівництво 1-А класу, однак до навчального закладу почали надходити заяви від батьків про відмову від навчання їхніх дітей під класним керівництвом позивача. Вважає, що дії відповідача є правомірними, законними, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Представником відповідача 09.11.2017 року надано заперечення на позов, які разом із додатками долучено до матеріалів справи. Позивачем надано заперечення на відзив на позовну заяву від 06.03.2018 року, що містяться в матеріалах справи. Представником відповідача також надано відзив на заяву про уточнення позовних вимог. Позивач надала відповідь на відзив про уточнення позовних вимог від 02.07.2018 року, яку також долучено до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу №1239-К від 30.08.1988 року «Про призначення [PERSON]», позивача призначено на посаду вчителя початкових класів середньої школи №8 з 02.09.1988 року. Копія наказу додається. Відповідно до норми «Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України», затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 20.12.1993 р. №455, прямим обовязком керівника закладу освіти є доведення до відома педагогічних працівників наприкінці навчального року про педагогічне навантаження в наступному навчальному році. Навчальне навантаження між учителями, викладачами та іншимим педагогічними працівниками розподіляється директором установи за узгодженням із профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. 31.08.2017 року було винесено наказ №191-к «Про педагогічне навантаження вчителів початкових класів». Копія додається. Директором школи було вирішено надати [PERSON] класне керівництво 1-А класу, однак до навчального закладу почали надходити заяви від батьків про відмову від навчання їхніх дітей під класним керівництвом позивача, копії таких заяв долучені до матеріалів справи. Для усунення конфліктної ситуації адміністрація навчального закладу вирішила змінити класного керівника у 1-А класі. Про те, що у 2017-2018 навчальному році тижневе навантаження [PERSON] складатиме 18 годин викладання української мови, її було повідомлено 30.05.2017 року, однак вона відмовилась його підписувати, про що свідчить акт «Про відмову працівника підписати повідомлення про тижневе навантаження від 30.05.2017 року» та пояснювальні записки. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про загальну середню освіту», педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності. Станом на 01.09.2017 року тижневе навантаження позивача на 2017/2018 навчальний рік становить 18 годин української мови у початкових класах, що відповідає тарифній ставці та фаху. Відповідно до ст. 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Як вбачається із наданих доказів, [PERSON] була повідомлена за два місяці про зміну істотних умов праці та не написала відмову від продовження роботи у звязку із зміною істотних умов праці, доказів іншого суду не надано. Позивач у своїй заяві вказує, що відповідач умисно штучно скоротив наповнюваність класів, щоб не дати позивачеві змоги бути класним керівником через відсутність набору учнів достатньої кількості. Однак суд критично оцінює дані пояснення, окільки відповідно до ст. 14 ЗУ «Про освіту», наповнюваність класів закладів загальної середньої освіти не може перевищувати 30 учнів. У клас із поглибленим вивченням іноземної мови спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 м. Хмельницького станом на 01.09.2017 року зараховано 34 учні, що не є підставою для відкриття нового класу, оскільки класи по 17 учнів є недоцільними. 11.09.2017 року адміністрацією закладу було ініційовано позачергові батьківські збори початкоовї ланки, за участю представників Департаменту освіти та науки України ХМР, адміністрації закладу педагогічного колективу. Батьківську громаду було ознайомлено з нормативно-правовою базою щодо освітнього процесу та педагогічного навантаження вчителів і наголошено на пунктах про відповідальність у разі порушення прав учителів. Факти неправомірних дій адміністрації спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 м. Хмельницького не знайшли свого підтвердження, про що свідчить лист Департаменту освіти і науки Хмельницької міської ради від 01.11.2017 року №Х-25227-17 на №37р-17 від 10.10.2017 року. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, в судовому засідання не було встановлено неправомірність дій відповідача щодо змін істотних умов праці [PERSON], а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] до спеціалізованої загальноосвітньої школи І ІІІ ступенів № 8 м. Хмельницького про зобовязання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди, слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed