Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

14 грудня 2017 року до Радехівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В позовній заяві зазначає, що 29 серпня 2016 р. він позичив відповідачці [PERSON] 500 (п`ятсот) доларів США терміном до 1 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами, які наросли за 16 місяців - 320 (триста двадцяць) доларів США, про що відповідачка власноручно написала розписку. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] в його користь борг в сумі 22353,20 гривень. 21 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити (а.с.34). Відповідачка судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.37). Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що 29 серпня 2017 року [PERSON] власноручно написала розписку, відповідно до якої, позичила 500 доларів в [PERSON] та зобов`язалася віддати до 1-го грудня 2017 року 500 доларів і відсотки, які наросли за 16 місяців, тобто 320 доларів (а.с.6). В тексті зазначеної розписки міститься безумовне зобов`язання відповідача повернути отримані від позивача грошові кошти, а також підтвердження їх отримання. Відповідно до статті 1046 ЦК України, нормами якої позивач обґрунтовує свої вимоги, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За правилами ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд, як зазначено вище в рішенні, зробив висновок, що між сторонами виникло зобов`язання із договору позики, за яким боржник (відповідач) зобов`язалася повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики), яка нею отримана від позивача та відсотки від суми позики, які виникли за 16 місяців. Зазначений договір оформлений розпискою, складеною відповідачем, яку було передано позивачу, та який є борговим документом. Згідно з ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч.1 ст.192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст. 192 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом із тим ч.2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому випадку, сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Предметом позики є грошові кошти в сумі 500 доларів США та 320 доларів США процентів, які відповідно до курсу валют Національного Банку України станом на 14.12.2017 року є еквівалентом 22353 гривень 20 копійок. У зв`язку з цим, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у сумі 22353 гривень 20 копійок та сплачену суму судового збору у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved