Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

12 січня 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Словянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08 квітня 2017 року помер його батько, [PERSON], та після його смерті залишилась спадщина, яка складається з недоотриманих за життя коштів у вигляді пенсії. У грудні 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою щодо оформлення своїх спадкових прав, проте постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропущенням встановленого законом терміну для прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини через те, що мешкаючи на тимчасово окупованій території, а саме у м. Красний Луч Луганської області, не мав можливості виїхати за межі міста для оформлення документів для прийняття спадщини. Просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 08 квітня 2017 року. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але до судового засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати дану справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник позивача, [PERSON], що діє на підставі договору на представництво інтересів у суді № 3 від 11 січня 2018 року та ордеру на надання правової допомоги від 11 січня 2018 року, належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, до судового засідання не зявилась, надала заяву, в якій наполягала на задоволення позовних вимог та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача, Словянської міської ради, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 010556 від 22 грудня 2017 року, видане Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 08 квітня 2017 року у м. Красний Луч Луганської області. (а.с.8) Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД № 342080 від 15 вересня 1977 року, видане міським бюро записів актів цивільного стану міста Красний Луч Ворошиловградської області. (а.с.10) Звернувшись до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], позивач отримав постанову про відмову вчиненні нотаріальної дії від 04 січня 2018 року № 04/02-31, оскільки не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. (а.с.4) Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою. Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зазначає, що відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON]. Відповідно до абз. 1, 2, 6, 7,п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] суд приймає до уваги ті обставини, що позивач, зареєстрований та мешкає за адресою: Луганська область, м. Красний Луч, вул. Енгельса, буд. 56 та у звязку із проведенням антитерористичної операції на території Луганської області не мав можливості виїхати на територію, що контролюється української владою для оформлення спадщини, а отже суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із Наказом міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Луганської області. Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно із положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України,незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із розясненнями викладеними у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування , місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, частини другої ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідачами при відсутності інших спадкоємців є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право не може ніж звернутися до суду, то позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Такого висновку суд дійшов і враховуючи правову позицію, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм частини 3 ст. 1272 ЦК України, згідно якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Суд вважає, що викладені у позові обставини доведені належними доказами, а тому приходить до висновку, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини. За таких обставин, слід визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини строком на один місяць, з дня набрання рішення законної сили.

Outcome: approved