Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 23 листопада 2007 року він уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1244. Від шлюбу народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось та одруження вийшло не вдалим, оскільки у подружжя постійно виникали сварки на побутовому підґрунті. З жовтня 2012 року позивач з відповідачем проживає окремо. Моральна обстановка, що існує в родині, стала негативно позначатися на правильному і здоровому вихованні сина. Спільний син проживає разом з відповідачем. Позивач вважає збереження родини неможливим і наголошує на тому, що родина розпалась остаточно і не може бути відновлена, а шлюб - формальним, та таким що суперечить його інтересам. 07 лютого 2014 року позивач з представником у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просили суд їх задовольнити в повному обсязі, проти проживання дитини з відповідачем не заперечували. 07 лютого 2014 року відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється та справа розглядається за відсутності сторін. Судом, у судовому засіданні, у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року позивач уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1275 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 червня 2008 року, яка проживає разом з відповідачем. З жовтня 2012 року сторони не перебувають у шлюбних відносинах та проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки на побутовому підгрунті. Спір про поділ майна відсутній. За згодою сторін після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з відповідачем. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує більше року, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved