Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

13.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22, свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок в рівних частках належить їй та її чоловіку [PERSON]. 28.01.2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання, він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. 27.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічними позовними вимоги, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22, свої вимоги мотивують тим, що вищевказаний житловий будинок в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON]. 28.01.2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання, він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. 27.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічними позовними вимоги, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22, свої вимоги мотивують тим, що вищевказаний житловий будинок в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON]. 28.01.2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22. Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання, він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.11.2016 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно були прийняті та обєднані в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачі за первісним позовом в судове засідання не зявились, надали суду заяви, якими первісні позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримують та не заперечують проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 14.08.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2505 була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимира, 22. Відповідно до довідки № 1620 від 18.10.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Сергієнка Володимира, 22 побудований у 1989 році є завершений будівництвом та відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2004 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 (із змінами і доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23.03.1999 року обєкти, які були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 362686 від 30.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 28.01.2014 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Сергієнка Володимировича, 22. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 45308962 від 04.10.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 28.01.2014 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 403082, виданим 27.10.1985 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 353677, виданим 21.04.1987 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 371273, виданим 17.08.1993 року відділом (бюро) запису актів цивільного стану. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [PERSON], [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто позивачі вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 06.10.2016 року за № 02-14/624 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, для вирішення вказаного питання, він має право звернутись до суду в порядку, встановленому ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved