Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

14.01.2010р. позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому зазначала, що вона після проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна у встановленому законом порядку 26.06.2009р. отримала свідоцтво і стала власницею квартири [ADDRESS], яка складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень 11,3 кв.м., загальна площа 20,5 кв.м. Оскільки в квартирі ніхто не мешкав, позивачка вселилася, зробила косметичний, дрібний ремонт, стала постійно проживати, сплачуючи комунальні платежі. 21.08.2009р. вона була зареєстрована за вищевказаною адресою. Однак виявилось, що в квартирі, яка належала позивачці на праві приватної власності, постійно зареєстрована, але не проживає стороння особа відповідач по справі. Посилаючись на викладене, позивачка просила постановити рішення про зобовязання [PERSON] не перешкоджати їй в володінні власністю, шляхом зняття її з реєстраційного обліку [ADDRESS]. В подальшому позивачка уточнила свої вимоги та просила постановити рішення, яким зобовязати [PERSON] не перешкоджати в користуванні [ADDRESS]. зобовязати Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти з реєстрації [PERSON] за зазначеною адресою. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином про дату та час слухання справи про що свідчить судова розписка. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явився, у звязку з відсутністю засобів звязку з ним, сповіщався через засоби масової інформації. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом від 26.06.2009р. Згідно довідки виписки з домової книги про склад сім»ї та прописки від 14.01.2010р. у квартирі позивачки зареєстровані позивачка та [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка в зазначеній квартирі не проживає на протязі трьох років, що підтверджується актами складеними сусідами [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [INFO] та № 161. Таким чином, судом встановлено, що позивачка, являючись власником квартири [ADDRESS] не має змоги володіти, користуватися і розпоряджатися нею, оскільки [PERSON] безпідставно зареєстрована у квартирі за зазначеною адресою, а позивачка змушена сплачувати за неї комунальні послуги. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved