Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

14.12.2012 року позивач ПАТ «Комерційний банк «Соцком Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів по якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь банку суму боргу по Кредитному договору № 101-8/632 від 23.12.2008 року в розмірі 32589,86 ( тридцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять грн.. 86 коп.) гривень та судові витрати. До судового засідання представник позивача Глазов С.В., діючий на підставі довіреності надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за відсутністю представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. В ході розгляду справи, від відповідачів, надавались заперечення на позов ( а/с 83,90,91,93), в яких просили застосувати строк позовної давності до вимог пов'язаних із договором поруки, та вважати договори поруки, які укладені між ПАТ «Комерційний банк «Соцком Банк» [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що припинили свою дію, та відмовити у стягненні заборгованості із вищевказаних поручителів. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між Позивачем та [PERSON] 23 грудня 2008 р. був укладений Кредитний договір № 101-8/632, відповідно до якого Банк надав кредит у сумі 3150,00 доларів США, зі сплатою по процентній ставці 24, 0 % річних, а [PERSON] в свою чергу зобов'язався повернути ці грошові кошти у строк по 22.12.2010 р. відповідно до п. 1.2.1. Кредитного договору. Копія Кредитного договору до позову додається. Відповідно до п. 1.2.2. Кредитного договору [PERSON] зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в термін, встановлений Графіком погашення кредиту, який є невід'ємною частиною даного Договору. Згідно п. 1.3.4. термін сплати відсотків - не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за тим, за яким було нараховано відсотки. Кредитним договором передбачено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або відсотків за кредит та/або комісій Позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі 1 % від суми зазначеної заборгованості (суми кредиту та/або відсотків по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. В якості забезпечення повернення Кредитних ресурсів між Банком та [PERSON] 23.12.2008 р. був укладений Договір поруки № 101-8/632 - ДП- 1 за яким [PERSON] виступив поручителем перед Позивачем. Також, в якості забезпечення повернення Кредитних ресурсів між Банком та [PERSON] 23.12.2008 р. був укладений Договір поруки № 101-8/632 - ДП- 2, за яким [PERSON] виступила поручителем перед Позивачем. [PERSON] 23.12.2008 р. уклала з Позивачем Договір поруки № 101-8/632-ДП-4. Також Договір поруки за №101-8/632-ДП-3 від 23.12.2008 року був укладений між банком та [PERSON]. Згідно п. 2.1. Договорів поруки Поручителі зобов'язалися відповідати по Кредитному договору як солідарні боржники з [PERSON] у разі невиконання останнім зобов'язань про Кредитному договору, на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви. У п.3.1 вищезазначених договорів поруки зазначено, що договори вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та припиняють свою дію з моменту припинення забезпеченного зобов'язання. Банк виконав свої зобов'язання надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 3150,00 дол. США, а з боку позичальника, в порушення умов Кредитного договору заборгованість по кредиту не погашається, у зв'язку з чим у [PERSON] перед банком виникла заборгованість яка на 21.09.12 року становить 32 589,86 гривень (тридцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять гривень, 86 копійок), з яких: 1 569,23 доларів США - заборгованість за простроченим кредитом; 789,52 доларів США - заборгованість за відсотками за фактичне користування кредитом; -1 718,55 гривень - пеня. Дійсна наявність цих грошових зобов`язань перед позивачем та їх розмір підтверджується кредитним договором №101-8/632 від 23.12.2008 року, та наданим позивачем відповідним розрахунком. Заперечення відповідача [PERSON] ( а/с 83) щодо невірного розрахунку не приймається судом, у зв'язку з її необґрунтованістю, підстав для зменшення розміру неустойки з матеріалів справи не вбачається. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до чинного законодавства неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, суд вважає, доведеним у судовому засіданні наявність заборгованості у [PERSON] заборгованості перед Публічним акціонерним товариством « Комерційний Банк «Соцком Банк» по кредитному договору №101-8/632 від 23.12.2008 року у розмірі 32589,86 ( тридцять дві тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять грн.. 86 коп.) гривень з яких: 18 853, 49 гривень - заборгованість за простроченим кредитом та відсотками за фактичне користування кредитом, 1718,55 гривень пеня за прострочення виконання зобов'язань. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу та пені. Частиною четвертою статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, , має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, суд, в даному випадку, приймає до уваги, що на засіданні Судової палати Верховного суду України у цивільних справах 17 вересня 2014 року, ухваливши постанову у справі №6-53цс14 зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки(будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що в договорі встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України. Тому в такому разі підлягають застосуванню положення норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, договори поруки укладені 23.12.2008 року між ПАТ «Комерційний банк «Соцком Банк» та [PERSON] за №101-8/632-ДП-1, [PERSON] за №101-8/632-ДП-2, [PERSON] за №101-8/632-ДП-3 та [PERSON] за №101-8/632-ДП-4, в яких строк дії зазначено до моменту припинення забезпеченого ним зобов'язання, вважаються припиненими зі спливом шести місяців з дня настання строку припинення основного зобов'язання, яке зазначено у п.1.2.1 кредитного договору №101-8/642 - 22 грудня 2010 року, тобто з 22 травня 2011 року. Факт припинення договору поруки є підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору із поручителів, договори поруки яких припинені. У зв`язку з розглядом справи позивач сплатив судовий збір у розмірі 325,90 гривень, що підтверджено платіжним дорученням ( а/с 1). В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що судові витрати, які поніс позивач мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача [PERSON] у сумі 325,90 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial