Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, мотивуючи свій позов тим, що як стало відомо Публічному акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України», 12.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] здійснено нотаріальну дію щодо посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, у рамках якого відбулося відчуження 2-х об»єктів нерухомості, а саме: головної контори з прохідною (літера А-2) та складу (літера Д-1), які знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова, буд.26/1 і були попередньо передані в іпотеку банку, та здійснив державну реєстрацію права власності на придбане майно за покупцем договору. Даний договір зареєстрований в реєстрі за №1932. З преамбули договору вбачається, що його підписано фізичною особою [PERSON] та керуючим філією АТ «Укрексімбанк» в місті Полтаві [PERSON]. Вважають, що даний договір повинен бути визнаний недійсним, оскільки договір від імені банку уклав [PERSON], який на момент укладання договору перебував на посаді керуючого філією банку у місті Полтаві, якого банк не наділяв повноваженнями щодо вчинення відповідного правочину, а довіреність, яка мається в матеріалах справи нотаріуса, не містить положень, які б надавали повноваження [PERSON] на укладання такого роду договорів. Відтак, укладення договору від імені банку здійснювалось фізичною особою, яка не мала для цього жодних повноважень. Крім того, договір укладався та посвідчувався за наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешт майна та наявних податкових обтяжень. Відтак, нотаріальне посвідчення договору та внесення на його підставі записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбувалися з прямим порушенням чинного законодавства України. Просили суд визнати недійсним нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON] акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 12 серпня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1932. В судовому засіданні представники Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] [PERSON] [PERSON] з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надіслав суду письмове пояснення, в якому просив суд в задоволенні позову банку відмовити за безпідставністю. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Спінтекс». Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спінтекс» в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спінтекс». Суд, заслухавши представників Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» [PERSON], [PERSON] та представника [PERSON] [PERSON] [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.12.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», Іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спінтекс», іпотекодавець, було укладено іпотечний договір №6408Z33/2474 (а.с.11-16). Предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у кредитному договорі зобов»язань іпотекодавця, є нерухоме майно, яке складається з промислових будівель, які знаходяться за адресою Полтавська область, м.Полтава, вулиця Бірюзова Маршала, будинок 26/1, а саме: Д-1 склад, А-2 головна контора з прохідною, В-3 цех, Б-2 промислова будівля. 12 серпня 2016 року між [PERSON] акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», від іменні якого на підставі довіреності, посвідченої 15.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2191, та Іпотечного договору №6408Z33/2474, посвідченого 02.12.2008 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Тимошенко за реєстровим №2269, діє керуючий Філією АТ «Укрексімбанк» у місті Полтаві [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель: а саме: головної контори з прохідною (літера А-2) та складу (літера Д-1), які знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Маршала Бірюзова, буд.26/1. Загальна вартість нерухомого майна становить: 3\~966\~000 грн. (а.с.7-10). Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п»ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.08.2016 року не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки вчинений з порушенням норм чинного законодавства України, в тому числі вимог щодо необхідного обсягу цивільної дієздатності особи, яка вчинила правочин; за наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про зареєстровані обтяження на майно. Частиною 1 статті 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов»язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законами. Частиною 3 статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов»язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Статтею 33 Закону України «Про нотаріат» визначено, що при перевірці цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи нотаріус зобов»язаний ознайомитися з установчими документами, інформацією про неї, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців цієї юридичної особи і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності. Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу, а також перевіряє обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей. Довіреністю від 15.05.2014 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за №2191, уповноважено [PERSON], зокрема, укладати від імені банку договори, контракти, угоди, які стосуються господарської діяльності філії, кредитні договори, договори застави, іпотечні договори, договори і генеральні угоди про проведення операцій з врахування, авалювання, інкасування, доміціляції векселів та інші договори, угоди, контракти, правочини з правом підпису зазначених документів у межах Положення про філію відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Полтаві. Відповідно до пункту 3.2 Положення про філію відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Полтаві керуючий та уповноважені особи, в межах наданих банком дозволу на здійснення банківських операцій та довіреності, укладає від імені банку договори та угоди, які відносяться до банківської діяльності. Пунктом 5.3 Положення про філію банку передбачено, зокрема, що керуючий філією розпоряджається майном та коштами філії в межах наданої йому Банком компетенції. Пунктом 5.1 даного Положення визначено, що органом управління філією є правління Банку. Тобто, рішення про продаж майна ТОВ «Спінтекс» має бути прийняте саме колегіальним органом Банку, що є органом управління філії, а філія має реалізувати дане рішення в порядку та на умовах, передбачених відповідним рішенням про продаж майна. Судом встановлено, що Положення про філію відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Полтаві не наділяє [PERSON] повноваженнями на укладання договорів про відчуження нерухомого майна, переданого Банку в іпотеку, в тому числі, даного нерухомого майна. Інші положення Довіреності також не передбачають делегування [PERSON] відповідних повноважень. Відповідно до [PERSON] з протоколу №87/1 засідання Кредитної комісії філії Банку у м.Полтаві від 15.07.2016 року цією кредитною комісією постановлено укласти договір. Уповноважені колегіальні органи Банку не делегували кредитним комісіям філій Банку, в тому числі Кредитній комісії філії Банку у місті Полтаві, повноваження щодо прийняття рішень відносно укладання договорів купівлі-продажу майна, яке знаходиться в іпотеці Банку. В матеріалах цивільної справи відсутні документи, які б підтверджували, що Банк дійсно делегував Кредитній комісії філії Банку у місті Полтаві, повноваження щодо прийняття рішення відносно укладання договору купівлі-продажу майна, яке знаходиться в іпотеці Банку. Не уповноважував Банк на укладання договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна й керуючого філією банку [PERSON] Така довіреність в матеріалах цивільної справи відсутня. Як вбачається з Протоколу №29, відповідним органом Банку було погоджено результат оцінки ринкової вартості майна ТОВ «Спінтекс», переданого в забезпечення виконання зобов»язань для його подальшої реалізації на аукціоні (прилюдних торгах) в межах виконавчого провадження, в той час як філії Банку в м.Полтаві були надані лише певні повноваження з реалізації прийнятих Банком рішень, а саме: забезпечити належне здійснення заходів щодо погашення заборгованості (до числа яких можна віднести претензійно-позовну роботу, роботу з органами державної виконавчої служби, переговори з боржником) та пошук покупців на майно, передане Банку в іпотеку і заставу з метою забезпечення виконання зобов»язань. З протоколу №29 Протоколу вбачається, що позивачем лише погоджено результат оцінки ринкової вартості предмета іпотеки та його вартості в сумі 16\~583\~700 грн. Однак ніяких рішень щодо продажу даного нерухомого майна, особливо продаж частинами, внаслідок чого втрачається ринкова привабливість для потенційних покупців іншої його частини, не приймалось та філії відповідних повноважень не надавалось. Таким чином, судом встановлено, що повноваження щодо визначення ціни майна, переданого в забезпечення за зобов»язаннями ТОВ «Спінтекс», або окремих його частин, та продажу вказаного майна філії, в тому числі й керуючому філії банку [PERSON] [PERSON] акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» не надавались. Крім того, в судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між [PERSON] акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 12 серпня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1932, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], укладався та посвідчувався за наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешти всього нерухомого майна ТОВ «Спінтекс» та податкові застави на будівлі, до числа яких відноситься й нерухоме майно, відчужене за спірним договором. Статтею 55 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що при посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. Згідно зі статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень відмовляється у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Разом з тим судом встановлено, що договір укладався та посвідчувався за наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешт всього нерухомого майна, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Спінтекс», накладений Державною виконавчою службою України 24.06.2015 року; арешт усього нерухомого майна, належного власнику ТОВ «Спінтекс», накладений Державною виконавчою службою України 23.10.2014 року; арешт усього нерухомого майна, належного власнику ТОВ «Спінтекс», накладений Державною виконавчою службою України 08.09.2014 року; обтяження (податкова застава) усіх будівель за адресою м.Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, будинок №26/1, а відтак і зазначених об»єктів нерухомого майна, накладене Державною податковою інспекцією 28.07.2014 року; обтяження (податкова застава) усіх будівель за адресою м.Полтава, вулиця Маршала Бірюзова, будинок №26/1, а відтак і зазначених об»єктів нерухомого майна, накладене Державною податковою інспекцією 10.06.2014 року; арешт усього нерухомого майна, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Спінтекс», накладений Державною виконавчою службою України 19.11.2013 року. В матеріалах справи відсутні письмові докази того, що накладені арешти та податкові застави на вищевказане нерухоме майно були зняті Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державною податковою інспекцією України. Отже, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та внесення на його підставі записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбулися з прямим порушенням чинного законодавства України, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved