Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

13 липня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних збитків та трьох відсотків річних. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2015 року на вул. Черепіна в м. Суми сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів KIA Cerato д.р.н. АН7461НО під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21144 д.р.н. ВМ7531АХ під керуванням [PERSON] Внаслідок даної ДТП автомобіль ВАЗ 21144 д.р.н. ВМ7531АХ отримав механічні пошкодження. ДТП оформлена відповідно до вимог законодавства України працівником ВДАІ м. Суми. На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], повязані з відшкодуванням шкоди, заподіяної третім особам під час ДТП, була застрахована у [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується відповідним Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/3434552 від 10.10.2014 року. Позивач зазначає, що відповідно до вимог закону, вона подала письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, всі необхідні документи та надала для огляду автомобіль ВАЗ 21144 д.р.н. ВМ7531АХ. 10 вересня 2015 року позивачем була подана заява про страхове відшкодування до страхової компанії, страхова компанія прийняла рішення про виплату страхового відшкодування, однак не виплатила страхове відшкодування. Позивач вказує, що заяву про страхове відшкодування він подав 10.09.2015 року, зобовязання сплатити виникло через 90 днів, тобто 10.12.2015 року, станом на 12 липня 2016 термін прострочення зобовязання з боку страховика складає 216 днів (з 10.12.2015 року по 12.07.2016 року). Посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, ст.ст. 34, 35, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи зі строку прострочення, позивач просить стягнути з відповідача: суму страхового відшкодування 17020,22 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 4121,89 грн., 3 % річних в сумі 301,14 грн., інфляційні втрати в сумі 966,75 грн., а всього загальну суму 22410,00 грн., та судовий збір. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що у справі є підтвердження про вручення рекомендованого поштового повідомлення (а.с.19), але представник відповідача до суду не зявився, заперечень на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.08.2015 року на вул. Черепіна в м. Суми сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів KIA Cerato д.р.н. АН7461НО під керуванням [PERSON] та ВАЗ 21144 д.р.н. ВМ7531АХ під керуванням [PERSON] Внаслідок даної ДТП автомобіль ВАЗ 21144 д.р.н. ВМ7531АХ отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля KIA Cerato д.р.н. АН7461НО застрахована у [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/3434552 від 10.10.2014 року (а.с.8). 10.09.2015 року власник пошкодженого в ДТП автомобіля [PERSON] подала до [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про страхове відшкодування (а.с. 11). 18.11.2015 року [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» направило повідомлення [PERSON] по те, що страховою компанією прийнято рішення щодо виплати [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 17020,22 грн. (а.с.12). Таким чином, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» фактично погоджується і визнає, що повинно виплатити [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 17020,22 грн. У визначений законом строк страхове відшкодування не було виплачене [PERSON], в звязку з чим вона звернулась із скаргою на дії страховика до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг України та до Моторного (транспортного) страхового бюро України (а.с.13-15). Однак станом на 12.07.2015 року (тобто на день звернення до суду) страхове відшкодування так і не було не виплачене [PERSON] Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Як вірно вказує позивач, оскільки заява про страхове відшкодування подана 10 вересня 2015 року, тобто термін 90 днів минув 10 грудня 2015 року. Однак навіть станом на 12 липня 2016 року страхове відшкодування не було виплачено позивачу, хоча розмір страхового відшкодування був узгоджений і всі документи, передбачені законом, були в наявності. Термін прострочення склав 216 днів (з 10.12.2015 року по 12.07.2016 року). Відповідно до ст. 37 (п.2) Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Таким чином, розрахунок пені наступний: Сума заборгованості х подвійна облікова ставка НБУ на день прострочення х кількість днів прострочення : 365 днів. Суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, згідно якого пеня обрахована в сумі 4121,89 грн. (а.с.6). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з розрахунком 3% річних та розрахунком інфляційних втрат, наданим позивачем, згідно якого сума 3% річних становить 301,14 грн., а розмір інфляційних втрат становить 966,75 грн. (а.с.6). На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування в сумі 17020,22 грн., пеню в сумі 4121,89 грн., 3 % річних в сумі 301,14 грн., інфляційні втрати в сумі 966,75 грн., а всього коштів у сумі 22410,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.2). На підставі викладеного,

Outcome: approved