Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

12 травня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, у якому просила стягнути на своє утримання з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмір 1000,00 грн., зазначаючи про те, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 17.07.2015 року. Від шлюбу мають двох дітей, остання [INFO] , у зв`язку з чим вона не працює та отримує лише допомогу від держави. З часу фактичного припинення шлюбних стосунків, 13 листопада 2019 року, [PERSON] участь у вихованні дітей не бере і фінансової допомоги на утримання дітей, які проживають з нею не надає, а також ухиляється від її утримання, що і стало підставою зі зверненням з даним позовом до суду. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи призначено на 22.02.2021 року та розгляд якої, у вказану дату було відкладено на 02.06.2021 року (а.с. 26, 30). Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін не надходило. У відзиві на позов [PERSON] , посилаючись на норми сімейного права, які регулюють утримання неповнолітніх дітей - 180,181,182,183СК України, що аліментні обов`язки щодо дійтей він виконує в повному обсязі. Позивач забезпечена житлом, а він отримує мінімальну заробітну плату, додавши відповідну довідку, внаслідок чого просив відмовити в задоволенні позову. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Відповідно до ст.ст. 274-279 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу ( ч. 6). Встановлено, що сторони у справі 17.07.2015 року уклади шлюб, що підтверджується відомостями з паспортів сторін (а.с.5, 13). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , про що Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1135 та видано свідоцтво серія [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , про що Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 292 та видано свідоцтво серія [NUMBER] ( а.с.6,7). Після припинення шлюбних відносин між сторонами, 13 листопада 2019 року, діти проживають з позивачем за адресою її фактичного місця проживання: [ADDRESS] . Дані обставини визнаються відповідачем. Звернувшись із даним позовом, [PERSON] зазначала, що між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди щодо її матеріального утримання, оскільки останній на контакт з нею не йде, на телефонні дзвінки не відповідає. На момент подання позову відомостей про місце роботи та розмір доходів відповідача не має, але, проживаючи з нею, він працював офіційно, але дохід отримував як офіційний (мінімальна заробітна плата), так і неофіційний. Сумарний заробіток відповідача складав 25 000 гривен. Частиною 1 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на незадовільний стан здоров`я не посилається, непрацездатних осіб, на утриманні не має, є молодим та працездатним чоловіком (36 років), а отже в змозі надавати дружині матеріальну допомогу на її утримання, оскільки не надав будь-яких інших переконливих доказів, окрім того, що отримує мінімальну заробітну плату, хоча за своїм віком здатен на більш високий рівень матеріального становища, займаючи посаду начальника відділу ТО ТОВ «ХЕД ВОРК» (а.с.40). Та обставин, що позивач забезпечена житлом, як про це зазначає відповідач, на його обов`язок її утримувати не впливає, зважаючи на норми ч.4 ст. 84 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що стягненню з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000,00 грн., відповідатиме принципам справедливості та розумності. Крім того, зважаючи, що позивач згідно із чинним законодавством звільнена від сплати судового збору за подачу позовної заяви, то останній на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача у дохід держави у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved