Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

13.04.2016 р. а уточнено 18.05.2016 р. а.с.18, [PERSON] звернувся до суду з позовом до співвласників квартири [ADDRESS] матері [PERSON] та брата [PERSON] яким просить зобов'язати відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Відділ/ провести реєстрацію його місця проживання без згоди вказаних співвласників. Просить стягнути з [PERSON] 551,20 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування вказує, що в порядку приватизації йому та відповідачам вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності. Він проживав та був зареєстрований у вказаній квартирі до 28.11.2013 р., коли був змушений знятися з реєстрації за сімейними обставинами. На теперішній час він має намір зареєструватися, але відповідачі не дають на це згоду, не дають правовстановлюючого документу на квартиру, а Відділ не проводить його реєстрацію без згоди співвласників. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, вказує що знявся в 2013 р. з реєстрації в квартирі на прохання матері для зменшення комунальних послуг. Оскільки в нього свою сім'я де є малолітні діти, на його думку відповідачі побоюються їх реєстрації в спірній квартирі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, вказує, що відповідач сам обрав інше житло з новою родиною, крім того вона є інвалідом 2-ї групи, а відповідач не допомагає їй матеріально. Відповідач [PERSON] заперечував проти реєстрації позивача в квартирі. Відділ направив суду листа про згоду з заявленим позовом. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити. Судом встановлено поясненнями сторін, паспортом, довідкою КП ДОР «КБТІ» а.с.3-4, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], та у вказаній квартирі не має реєстрації. Правовідносини між сторонами регулюються ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України згідно норм яких власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.2, 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - громадяни України вільні в виборі місця свого проживання та перебування на території України. Реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Для реєстрації особа або її законний представник подає… документи, що підтверджують право на проживання в житлі. Відповідно до п.2.2. «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затвердженого Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 р. - для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання. Таким чином, оскільки позивач є власником житла, має право на вибір вказаного місця своєї реєстрації, яка може відбутися лише за згодою співвласників, та при наявності правовстановлюючого документу, то порушене право підлягає захисту. Оскільки незгода співвласників суперечить нормам законодавства, яке захищає власність та свободу на вільний вибір місця проживання, заперечення відповідачів не ґрунтуються на законі, слід зобов'язати Відділ провести реєстрацію [PERSON] в спірній квартирі без згоди співвласників. Оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і звільнена від сплати судового збору, то сплачений позивачем судовий збір в сумі 551, 20 грн. а.с.1 слід стягнути з другого відповідача [PERSON], відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України,

Outcome: approved