Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

13.01.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її матері [PERSON], яка померла [INFO] належав житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] Вказує, що за життя мати склала заповіт в її користь на усе своє майно. Спадкоємцем, якому б належало право на обов'язкову частку у спадщині є дочка померлої - [PERSON], яка у встановлений законом строк і порядок відмовилася від спадщини. Чоловік померлої - [PERSON], батько позивачки, помер [INFO] Стверджує, що у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на зазначений житловий будинок їй відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] Львівської області, як спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] В судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача - Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій позов визнає та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №305/2014, заведеної після смерті [PERSON], а також заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [INFO] року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON], до складу якої входить право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] Львівської області, проте право власності на дане майно належним чином не оформлено, правовстановлюючі документи відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №305/2014, за життя [PERSON] склала заповіт від 17.12.2007 року, яким усе своє майно заповіла дочці [PERSON] - позивачці у справі, яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від неї. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], прийняли таку чи на неї претендують, - не має. Чоловік померлої - [PERSON] помер [INFO] В той же час, через відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] Львівської області, позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане майно. Вищевказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; довідками, виданими виконавчим комітетом Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області №762, №763, №764 та №765 від 11.08.2014року; копією свідоцтва про народження [PERSON]; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №1757 від 05.09.2014року; копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13228187 від 22.02.2008року; копією спадкової справи №305/2014 заведеної після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за заповітом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті була фактичним власником житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] Львівської області, а позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом усього її майна та прийняла спадщину, беручи до уваги те, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині та претендують на таку, немає, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для визнання за нею права власності на зазначене спадкове майно. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved