Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

13.03.2017 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на спадкове майно її батька [PERSON], який помер 6.09.2003 року, вона отримала Державний акт серії ЯЗ № 172073 на право власності на земельну ділянку площею 3.54 га, кадастровий номер 5320684600:00:009:0268, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, зареєструвати право власності у відділі Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області не змогла, так як в місці розташування її земельної ділянки зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 2, 6548 га за [PERSON] та розміром 0.89 га за [PERSON]. Відповідно до наданої викопіровки земельної частки (паю) за [PERSON] рахується земельна ділянка на території Кринківської сільської ради під № 54. Вона затверджена протоколом зборів власників земельних часток (паїв) в межах ТОВ «Кринківське» від 28.03.2005 року. Під час виготовлення технічної документації із землеустрою відділ Держгеокадастру у Глобинському районі, Кринківська сільська рада, фізична особа підприємець [PERSON] та Глобинський районний відділ Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» допустили технічну помилку, а саме, не вірне розташування земельної ділянки, допущене у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, порушення її конфігурації. В результаті цього земельні ділянки відповідачів частково накладаються на її (позивача) земельну ділянку. В добровільному порядку відповідачі [PERSON] та [PERSON] не бажають скасувати державну реєстрацію своїх земельних ділянок. Посилаючись на викладене, позивач ( з урахуванням уточнених позовних вимог) прохала: - визнати недійсною реєстрацію права власності та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 913990 (зареєстрований 14.06.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010655300426) за [PERSON], розміром 2,6548 га, кадастровий номер 5320684600:00:009:0050, розташованої на території Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області; - визнати недійсною реєстрацію права власності та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої на території Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, розміром 0,89 га, кадастровий номер 5320684600:00:009:0268 , проведену за [PERSON] 14.09.2015 року відділом Держземагенства у Глобинському районі Полтавської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно номер 50437743, виданого 22.12.2015 року Глобинським районним управлінням юстиції; - стягнути на її користь з відповідачів кошти, затрачені на сплату судового збору. У судове засіданні позивач [PERSON] не з»явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримував, посилаючись на обставини та підстави, зазначені в ньому. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали. Мотивували тим, що правовстановлюючі документи на свої земельні ділянки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 913990 та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 50437743 від 22.12.2015 року, [PERSON] та [PERSON] отримали відповідно до чинного законодавства України, тому будь-яких порушень прав позивача не допустили. Право на свої земельні ділянки вони успадкували після своєї померлої 2.08.2004 року матері - [PERSON], підтвердженням чого є свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на їх ім»я в 2005 році. Про претензії позивача їм стало відомо лише в 2009 році, коли остання отримала Державний акт на право власності на землю, а орендар ТОВ «АФ «Соняшник», повідомив їх про існування спору. Відповідач та її представник прохали в зв»язку з цим застосувати позовну давність, про що надали відповідну письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у присутності її представника [PERSON]. Прохала у задоволенні позову відмовити. Представники третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Кринківської сільської ради, Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі Полтавської регіональної філії, третя особа - [PERSON], у судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшло заперечення (відзив) на позов, в якому зазначено, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] законно розроблялася технічна документація на земельні ділянки площею 2,6548 га та 0,89 га, реєстрація даних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснювалася Головним управлінням в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України, відповідала вимогам Порядку ведення Державного земельного кадастру, тому підстави для задоволення позову відсутні. Крім цього, названа третя особа звертала увагу суду на той факт, що відповідно до додатків до розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 23.05.2005 року №518 ( яким надано дозвіл на розроблення технічної документації гр. [PERSON]В.), розпорядження від 21.02.2007 року №145 (яким надано дозвіл на розроблення технічної документації гр. [PERSON]В.) та розпорядження від 04.08.2008 року №481 (яким надано дозвіл на розроблення технічної документації гр. [PERSON]В.) вищевказаним громадянам було надано дозвіл на розроблення технічної документації на одну і ту ж земельну частку (пай) за №54, тобто, на одну і ту саму земельну ділянку. Оскільки підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, то Головне управління не є суб'єктом даних спірних правовідносин. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. 2 серпня 2004 року померла мати відповідачів [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-КЕ № 271778 від 2.08.2004 року, видане Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області). До складу спадкового майна ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3.57 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Горького, посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0037675. Відповідачі успадкували це право. 6.04.2005 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори на ім»я [PERSON] (нині Маренич) [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСА № 647484 на ? частки земельної частки (паю) розміром 3.57 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Горького, посвідченої сертифікатом на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0037675, виданим на ім»я [PERSON]. 19.04.2005 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори на ім»я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСА № 647584 на 1/4 частку земельної частки (паю) розміром 3.57 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Горького, посвідченої сертифікатом на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0037675, виданим на ім»я [PERSON]. Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 23.05.2005 року №518 [PERSON] (нині Маренич) Г.В. було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та встановлення меж та розмірів земельних ділянок громадян при реалізації ними права на виділення земельної частки (паю) в натурі та посвідчення права власності на землю державними актами на території Кринківської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] (нині Маренич) Г.В. у 2005 році Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено технічну документацію. Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 18.01.2006 року №23 було затверджено вищевказану технічну документацію та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2.665 га (рілля). Відповідач [PERSON] (нині Маренич) Г.В. отримала правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 2,65 га, кадастровий номер 5320684600:00:009:0050, розташовану на території Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , а саме, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №913990, виданий Глобинською РДА 14 серпня 2006 року, зареєстрований за №010655300426 21.02.2007 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 12.09.2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень по вказаній земельній ділянці за [PERSON] , індексний номер: 5831434. Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 21.02.2007 року №145 [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та встановлення меж та розмірів земельних ділянок громадян при реалізації ними права на виділення земельної частки (паю) в натурі та посвідчення права власності на землю державними актами на території Кринківської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] у 2015 році ФОП [PERSON] було розроблено технічну документацію. Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 25.11.2015 року №439 було затверджено вищевказану технічну документацію та надано у власність [PERSON], з виділенням у натурі, земельну ділянку площею 0.89 га (рілля), кадастровий номер 5320684600:00:009:0268. 22.12.2015 року Глобинським районним управлінням юстиції на ім»я [PERSON] видано свідоцтво про право власності, індексний номер 50437743, на земельну ділянку площею 0.89 га, кадастровий номер 5320684600:00:009:0268, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, проведено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки за [PERSON], номер запису про право власності 12662224, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.12.2015 року, індексний номер: 27339851. Позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 4.08.2008 року серії ВКР № 399825 після смерті 6.09.2003 року свого батька [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Горького Глобинського району Полтавської області розміром 3.57 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі. Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 04.08.2008 року №481 [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, встановлення її меж та розмірів. Згідно розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 24.09.2008 року №615 затверджено технічну документацію із землеустрою [PERSON], надано їй у власність земельну ділянку загальною площею 3.54 га рільних земель на території Кринківської сільської ради. На підставі вищевказаного розпорядження Глобинською райдержадміністрацією 30.03.2009 року [PERSON] видано Державний акт Серії ЯЗ №172073 на право власності на земельну ділянку площею 3,54 га, розташовану на території Кринківської сільської ради, кадастровий номер 5320684600:00:009:0268, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010955300014. Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської,селищної,міської ради чи районної державної адміністрації. Відповідно до ст.5 цього ж Закону сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Ст. 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) встановлено, що проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) розробляється суб'єктами господарювання, які мають у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників, погоджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і затверджується на зборах більшістю власників земельних часток (паїв) у межах земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, та оформляється відповідним протоколом. У проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), їх цільове призначення, дії обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок, у тому числі земельних сервітутів. Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, восьмої, дев'ятої, десятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, встановленому статтею 151 ЗК України. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронними і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Згідно зі ст. 126 ЗК України (в редакції до 01.01.2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується, зокрема, державним актом. Частиною третьою статті 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно правових позицій Верховного Суду України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 № 7 при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Згідно п. 73 «Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі Порядку), затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051, державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: 1) розглядає її разом з документами, зазначеними у\~п.69 \~цього Порядку, та перевіряє: відповідність документів вимогам, зазначеним у\~пункті 67\~цього Порядку; електронний документ відповідно до\~пункту 74\~цього Порядку; 2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у\~пунктах 91-137\~цього Порядку, за формою згідно з\~додатком 14. Пунктом 107 Порядку передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до\~пунктів 49-54\~цього Порядку. Згідно п. 109 Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється , в тому числі, за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Відповідно до вимог п. 111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим\~пунктом 67\~цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до\~пункту 74\~цього Порядку. За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: - за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; - відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); - робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до\~підпункту 2 пункту 75\~цього Порядку; - надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у\~підпункті 1 пункту 197\~цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до\~пунктів 70,\~73,\~77-85\~цього Порядку в разі: - невідповідності поданих документів, зазначених у\~пункті 110\~цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту; - розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; - розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; - подання заявником документів, зазначених у\~пункті 110\~цього Порядку, не в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На думку суду позивачем не надані належні, допустимі та достатні докази порушення її прав власника земельної ділянки відповідачами [PERSON] та [PERSON], докази того, що земельні ділянки (її та обох відповідачів) дійсно накладаються та допущене не вірне розташування земельної ділянки у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, порушення її конфігурації, не надано доказ, що в проведенні реєстрації її права власності на успадковану земельну ділянку державним кадастровим реєстратором відмовлено та з яких причин. Тобто, обставини, описані в позовній заяві, не доведені. На думку суду, повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру від 11.08.2016 року державного кадастрового реєстратора [PERSON], надане позивачем в якості письмового доказу, не є доказом прийняття державним кадастровим реєстратором рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки позивача відповідно до\~пунктів 70,\~73,\~77-85\~ вищеназваного Порядку та доказом існування спору, порушеного права. Натомість надані відповідачем [PERSON] докази свідчать, що вона на законних підставах ще в лютому 2007 року набула право власності на успадковану нею після своєї матері земельну ділянку, тобто, задовго до отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом від 4.08.2008 року серії ВКР № 399825 та реєстрації за нею права власності на земельну ділянку. Таким чином, відповідач [PERSON] не могла порушити право на землю, яке позивачем ще не було набуто. Кадастровий номер земельної ділянки це унікальний код який не повторюється на всій території України та зберігається за земельною ділянкою протягом всього часу її існування. Кадастровий номер підтверджує факт реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі з інформацією про її власника, цільове призначення землі, межі.\~ З матеріалів, наданих сторонами, вбачається, що дійсно земельна ділянка, зареєстрована на праві власності за [PERSON], та земельна ділянка [PERSON] (згідно технічної документації, виготовленої позивачу у 2008 році ФОП [PERSON] ) мають один кадастровий номер - 5320684600:00:009:0268, та однакове цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що опосередковано свідчить про їх розташування в одному і тому ж місці та про можливе накладення земельних ділянок. Технічна документація із землеустрою для [PERSON] та для [PERSON] виготовлялася однією фізичною особою підприємцем - [PERSON]: - для [PERSON] на підставі розпорядженням голови Глобинської РДА від 04.08.2008 року №481 про надання дозволу на розробку технічної документації; - для [PERSON] - на підставі розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 21.02.2007 року №145. При цьому технічна документація із землеустрою [PERSON] виготовлена у 2008 році і затверджена розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 24.09.2008 року № 615 , а технічна документація із землеустрою [PERSON] виготовлена у 2015 році і затверджена розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 25.11.2015 року № 439. Крім цього, право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, згідно державного акту серії ЯЗ № 172073, виникло 30 березня 2009 року, тобто значно раніше ніж у [PERSON]. Це означає, що за викладених обставин у РДА не було правових підстав для затвердження технічної документації із землеустрою [PERSON]. Також заслуговує на увагу, що згідно додатків до розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації від 23.05.2005 року №518 ( яким надано дозвіл на розроблення технічної документації гр. [PERSON]В.), розпорядження від 21.02.2007 року №145 (яким надано дозвіл на розроблення технічної документації гр. [PERSON]В.) та розпорядження від 04.08.2008 року №481 (яким надано дозвіл на розроблення технічної документації гр. [PERSON]В.) вищевказаним громадянам було надано дозвіл на розроблення технічної документації на одну і ту ж земельну частку (пай) за №54, тобто, на одну і ту саму земельну ділянку. Все це вказує на те, що помилка була допущена під час формування земельної ділянки та на стадії прийняття органом державної виконавчої влади Глобинською РДА, рішення з приводу технічної документації. Натомість позивач у своїх позовних вимогах не ставить питання про визнання недійсним розпорядження РДА, що вказує про обрання нею неналежного способу захисту права. Відповідно до п. 114 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру. Інші випадки для приведення скасування реєстрації Порядком не передбачені. Оскільки наявність таких підстав позивачем в позові не приведена і не доведена в засіданні, правових підстав для скасування державної реєстрації земельних ділянок відповідачів суд не вбачає. Також судом критично сприйнято твердження представника позивача про те, що відповідно до наданої викопіровки земельної частки (паю) за [PERSON] рахується земельна ділянка на території Кринківської сільської ради під № 54. Вона затверджена протоколом зборів власників земельних часток (паїв) в межах ТОВ «Кринківське» від 28.03.2005 року. Вказане твердження не доводиться документально. Зокрема, [PERSON], як спадкодавець, за свого життя набув лише право на земельну частку (пай), а не право власності на конкретну земельну ділянку (визначену в натурі). Також з відповіді Кринківської сільської ради вбачається, що персоніфікація земельних часток (паїв) при заміні сертифікатів на державні акти проводилася уповноваженою із числа членів комісією КСП ім. Горького та затверджена протоколом зборів власників земельних часток (паїв) в межах ТОВ «Кринківське» від 28.03.2005 року. Згідно списку, доданого до даного протоколу, земельна частка (пай) за № 54 не персоніфікована. З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити повністю в зв»язку з недоведеністю. Зі змісту п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» випливає, що відмова у позові за недоведеністю вимоги не може поєднуватися із пропуском строків давності. В зв»язку з цим, суд залишив заяву представника відповідачів [PERSON] про застосування позовної давності без задоволення.

Outcome: dismissed