overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

13 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що вона є рідною донькою [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 1-ї групи з психіатричним захворюванням. Мати не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Заявник має бажання та можливість доглядати свою матір та бути її опікуном. В зв'язку з чим, просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном над рідною матір'ю. В судовому засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали із вищевказаних підстав, просили задовольнити. Особа, щодо якої вирішується питання позбавлення недієздатності, [PERSON], в попередньому судовому засіданні не змогла висловити своєї думки стосовно питання, що розглядається. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглядати без представника сільської ради. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 534 від 26.06.2017 року, [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, інший тип (пропфшизофренія), параноїдна форма, епізодичний перебіг зі стабільним дефектом. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Як пояснила заявник у судовому засіданні, за станом свого здоров'я, матеріального забезпечення та умовами проживання може та бажає виконувати обов'язки опікуна над своєю матір'ю. Опікунською радою при виконкомі Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області внесено подання про можливість призначення опікуном над [PERSON] її доньки [PERSON] Пункт 1 статті 39 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положенням статті 41 п. 1 Цивільного кодексу України визначено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Враховуючи подання опікунської ради виконкому Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області про можливість призначення опікуном над [PERSON] заявника [PERSON], суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

13 травня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 16.10.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 16000 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 24.01.2017 року - 59962,78 грн., а саме: за кредитом - 30695,86 грн; 10568,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15366,86 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 2831,56 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 16.10.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 16000 грн. В зв'язку з тим, що відповідач належним чином свої обов'язки не виконав, станом на 24.01.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 30695,86 грн; 10568,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15366,86 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 2831,56 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 59962,78 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

13 травня 2017 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 2019 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2017 року виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Протягом останнього часу сімейні відносини сторін погіршувалися, погляди сторін на шлюб та сім`ю стали протилежними і сторони припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо. Тому позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово повідомив суду визнання позову та просьбу вирішити справу за його відсутності. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і у відповідності зі ст.ст.105, 110 СК України підлягають задоволенню, бо сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, відновлення сім`ї не бажають. Тому суд вважає, що сім`я сторін зруйнована повністю і відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 23 липня 2010 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 21). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] (далі позивач) звернуся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 21 травня 2003 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явився, проте в заява заяві від 11 червня 2019 року він просить розгляд справи провести за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.17). Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак 20 червня 2019 року подала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні характери, погляди на сімейне життя, постійні суперечки. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 11 квітня 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Московського района м. Ленінград, актовий запис № 565. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з травня 2018 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 квітня 1990 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Московського района м. Ленінград, актовий запис № 565 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачу відстрочено сплату судового збору в сумі 768 грн 40 коп. до ухвалення судового рішення, а позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути зазначену суму з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 07 жовтня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 245. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 07 жовтня 2015 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 245 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 17 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління у Донецькій міській. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління у Донецькій міській (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , вказавши, що домовленості між позивачем та відповідачем, щодо участі останнього в утриманні дитини не досягнуто, відповідач працює легально в Польщі, інших дітей у відповідача не має, стягнення з нього за виконавчими документи не проводиться, у звязку з чим позивач просить стягнунти з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Від позивача [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, що відповідає ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що відповідно сторони по справі були в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу народилася син - [PERSON] , [INFO] . Батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Син проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради № 998 від 26.04.2019, знаходиться на її утриманні. Інформації щодо поганого стану його здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків відповідач не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач, яка не працює. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, є працездатний, працює, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved