Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

14.03.2017 до Корольовського районного суду м. Житомира завернулась [PERSON] із вказаним позовом, де в обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є користувачем квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є її вітчимом і за життя її матері він отримав квартиру на сім`ю з трьох осіб: він, падчерка, дружина мати позивачки. В березні 2016 року за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.12.2015 відповідач зняв позивача з реєстрації у спірній квартирі, та в послідуючому приватизував її, отримавши 21.12.2016 свідоцтво про право власності на квартиру №64526. Рішенням Житомирського апеляційного суду від 08.02.2017 її право на житло в спірній квартирі було поновлено, в зв`язку з чим позивач просить ухвалити рішення, яким скасувати розпорядження Управління житлового господарства Житомирської міської ради від 21.12.2016 №64526 про передачу [PERSON] в особисту власність квартири [ADDRESS] . Визнати недійсним свідоцтво №64526 про право власності на житло від 21.12.2016 на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Бондарчука В.В. від 16.03.2017 позов [PERSON] було залишено без руху (а.с.12-13). Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді від 10.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду (а.с.17). Ухвалою судді від 13.04.2017 у справі були вжиті заходи щодо забезпечення позову у вигляді заборони всіх видів відчуження квартири [ADDRESS] , належної [PERSON] (інд.номер [NUMBER] ) (а.с.32). 10.10.2017 представник відповідача надав суду заперечення на позовну заяву [PERSON] (а.с.66-68). У зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Бондарчука В.В. та відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 15.06.2018, 16.06.2018 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 02.07.2018 прийняв її до свого провадження та призначив судове засідання. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просять задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що на час приватизації квартири позивач не була зареєстрована у ній, в зв`язку з чим приватизація пройшла відповідно до вимог чинного на той час законодавства. Також пояснили, що позивач не є членом його сім`ї, а тому навіть як би вона була зареєстрована в спірній квартирі, вона б не ввійшла до приватизації. Представник Управління житлового господарства Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного. Встановлено, що 09.08.1985 виконкомом Корольовської районної Ради народних депутатів міста Житомира Мотузенку Віктору Олександровичу виданий ордер №03918 серії К на сім`ю з трьох осіб, на право зайняття двох кімнат, загальною жилою площею 28,93 кв.м. в квартирі [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому Корольовської районної Ради народних депутатів міста Житомира від 07.08.1985 №358. На зворотному боці ордеру зазначено склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] - дружина, [PERSON] дочка (а.с.8). Заочним рішенням Корольовського районного суду від 17.12.2015 у справі №296/4943/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, [PERSON] , [INFO] , було визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (а.с.62-63). 21.12.2016 Управлінням житлового господарства Житомирської міської ради, на підставі заяви [PERSON] було видано розпорядження №64526 про передачу йому у приватну власність квартири [ADDRESS] (а.с.56) та видано свідоцтво №64526 про його право власності на вказану квартиру (а.с.9). Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.02.2017 було скасоване рішення першої інстанції і в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено (а.с.5-6). Відповідно до п.2 ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Як вже зазначено, спірна\~квартира була\~виділена відповідачу\~ [PERSON] \~разом із\~членами його\~сім`ї,\~в тому числі позивачу [PERSON] . Виходячи з обставин справи, відповідач на\~час видачі\~ордеру погодився\~з тим,\~що позивач\~ [PERSON] є членом його сім`ї, тому його посилання на те, що на даний час вона не є членом його сім`ї не приймаються судом до уваги. Враховуючи те, що рішення суду, яким [PERSON] була визнана втратившою право на користування спірною квартирою, скасоване рішенням апеляційного суду і в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, [PERSON] не втрачала право на користування спірною квартирою і мала право на її приватизацію, суд дійшов висновку про те, що приватизація спірної квартири здійснена з порушенням положень п.2 ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», чим порушені права позивача, які підлягають відновленню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved