Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з жовтня 2013 року по березень 2015 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Від їх спільного проживання у них народилась одна дитина: син [PERSON] (11.08.2014 р.н.). Відповідач проживає окремо від дитини, ніякої участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, оскільки займається сезонними заробітками. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що 11 серпня 2014 року, народився [PERSON] (свідоцтво про народження, видане виконавчим комітетом Вилоцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 02 вересня 2014 року серія 1-ФМ №298117 (а.с.5)). Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина [PERSON] відповідно до ст.184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить з 1 січня 2018 року становить 1492 гривень, з 1 липня ? 1559 гривні, з 1 грудня ? 1626 гривень. Відповідно до довідки виконкому Вилоцької сільської ради від 05.12.2017 року №1790 (а.с.7) до складу сімї позивача, крім сина [PERSON], входять ще 5 неповнолітніх дітей. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини, а саме: сина [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1200 грн., із доходів [PERSON], щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved