Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

12 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, зареєстрований 01 листопада 1997 року Козирською сільською радою Очаківського району Миколаївській області, запис №2; залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 01 листопада 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки припинилися. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'я є неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що з лютого 2015 року вона та відповідач мешкають окремо, примирення між ними не можливе, позов підтримує. Крім того, просила віднести судові витрати на рахунок відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 1997 року Козирською сільською радою Очаківського району Миколаївській області, запис №2. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 7). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечував, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Судом встановлено, що при подачі позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved