Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

13 вересня 2019 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до умов договору б/н від 17.01.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та правил користування карткою додаються до позовної заяви. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не виконала зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 30.06.2019 року має заборгованість 468124,12 грн., що складається з: 13262,46 грн. заборгованість за кредитом; 449610,55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5251,11 грн. заборгованість за пенею та комісією. Від вказаної суми заборгованості віднімається сума, що була задоволена рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2018 року про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 117000,00 грн. і такими чином, різниця до стягнення становить 351124,12 грн., що складається з 345873,01 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5251,11 грн. заборгованість за пенею та комісією. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому заборгованість до стягнення становить 114610,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.01.2019 року по 30.06.2019 року. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.01.2008 року у розмірі 114610,62 грн. станом на 30.06.2019 року, яка складається з 114610,62 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.01.2019 року по 30.06.2019 року, а також суму зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. 25 вересня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження (а.с.33). Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач надіслала на адресу суду заяву, в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає непомірно високою суму нарахованих відсотків. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору. В позовній заяві представник позивача посилається на ті обставини, що договір з відповідачем було укладено 17.01.2008 року із встановленим кредитним лімітом у розмірі 15000 грн. В той же час, позивачем як на підставу своїх вимог до матеріалів справи додано анкету заяву відповідача від 12.02.2008 року на видачу та обслуговування кредитної картки з кредитним лімітом у 250 грн. (а.с.13). Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оскільки позивачем на надано суду копії кредитного договору від 17.01.2008 року, як який він посилається, як на підставу виникнення кредитних правовідносин між банком та відповідачем, суд приходить до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі.

Outcome: dismissed