Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

12 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири №93 будинку №81 на мкрн.5-й Зарічний в м. Кривий Ріг, на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 1996 року, зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстрі за №16-п-557-557. У спірній квартирі зареєстровані її син [PERSON] та відповідач, її чоловік, [PERSON]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.10.2016. Відповідач з березня 2014 року не проживає у вищевказаній квартирі, перешкод в користуванні квартирою відповідачу вона не чинить, особистих його речей в квартирі не має. Зазначає, що їй важко сплачувати комунальні послуги у звязку з чим звернулася до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою 93 будинку 81 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг, та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення, з наслідками прийняття заочного рішення ознайомлена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Представник третьої особи по справі до суду не зявився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], які кожний окремо показали, що відповідач не проживає в [INFO] з березня 2014 року, його особистих речей в квартирі не має, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до такого висновку. Згідно зі ст. ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями\~10,\~60 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 1996 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.10-11). 27 вересня 1996 року в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної [PERSON] «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.11 зворотній бік). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.10.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07.12.2016 (а.с. 6). Як вбачається з довідки №310 від 11.01.2017 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби в квартирі №93 будинку№81 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], 26.10.1995року народження, [PERSON], [INFO] (а.с.7). [PERSON], [INFO] в квартирі №93будинку №81 по мкрн. 5-й Зарічний в м. Кривий Ріг не проживає з березня 2014 року, що підтверджується актом складеним ТОВ «УЮТ-2011» (а.с.8). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений\~цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку. На думку суду, позивачем надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, реєстрація в квартирі відповідача чинить позивачу як власнику помешкання, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 93 в будинку № 81 по мікрорайону 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом, зокрема на підставі рішення суду про виселення особи з житлового приміщення або визнання особи такою, що втратила право\~на користування\~житловим приміщенням. На підставі\~викладеного,

Outcome: partial