Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 02.10.2010 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №377, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітної плати щомісяця до досягнення ними повноліття а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітної плати щомісяця до досягнення меншою дочкою трирічного віку, тобто по [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Суд, беручи до уваги позицію позивача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.3,4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст. 85 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітної плати щомісяця до досягнення молодшою дочкою трирічного віку, тобто до [INFO], починаючи з 14.10.2014 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved