Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

12 лютого 2018 року представник заявника [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] померла мати заявника [PERSON] в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області, з якою він постійно проживав та вели спільне господарство на час відкриття спадщини. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 12,10 га, що розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 31 березня 2005 року на ім'я [PERSON], яку заявник має право успадкувати в порядку першої черги за законом. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П., останньому було відмовлено у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON], у зв'язку з пропуском шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та за відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, на думку заявника, згідно ч.3.ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, тому що на день відкриття спадщини, він постійно проживав зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії: Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 лютого 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.04.2018 року витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна померлої. Посилаючись на ряд документів, показання свідків та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Представник заявника - адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Мангул Р.Я. в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.19), вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечуючи проти вимог заяви. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON], яка є матір'ю заявника, проживала по [ADDRESS], а її син [PERSON] - по [ADDRESS]. В зв'язку з поганим станом здоров'я, приблизно в 2000 році, останній забрав її до себе, такі відомості їй відомі, так як вона носила пенсію спадкодавцю, у якої, крім [PERSON], є ще син, однак він вживає алкогольні напої та зовсім не доглядав за своєю матір'ю та навіть бив її. Аналогічні показання щодо сумісного проживання на протязі останніх років до часу відкриття спадщини заявника та спадкодавця [PERSON], надала суду свідок [PERSON]. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення заявника та представника заінтересованої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі. Вислухавши пояснення та доводи представника заявника адвоката [PERSON], пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] та, відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги за законом. Однак, він позбавлений можливості вступити у спадок в установленому законом порядку після смерті своєї матері - [PERSON], померлої [INFO], через відмову нотаріуса у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи у зв'язку з пропуском шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та за відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.1949 року (а.с.5), з якого слідує, що заявник [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]; - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.02.2007 року (а.с.4), згідно якого [PERSON] померла [INFO] в с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області; - довідкою №1, виданою виконавчим комітетом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 02.01.2018 року (а.с.7), з якої видно, що [PERSON], на момент смерті, яка настала [INFO], дійсно була зареєстрована [ADDRESS]; - копією Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 31.03.2005 року (а.с.6), з якого слідує, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 12,10 га, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - листом приватного нотаріуса за № 30/01-16 від 24.01.2018 року (а.с.8), згідно якого нотаріальною конторою відмовлено заявнику у прийнятті заяви та відкритті спадкової справи, у зв'язку з втратою ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51861031 від 10.05.2018 року (а.с.21) вбачається, що за результатами пошуку спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] - інформація відсутня. Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявника встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати його право на прийняття спадщини, як спадкоємця першої черги за законом у встановленому законом порядку, оскільки в силу ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, статтею16 ЦК України передбачено право звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень заінтересованої особи (а.с.19), та відсутності інших спадкоємців, оскільки інформація про це у спадковому реєстрі відсутня (а.с.20), суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки заявником [PERSON] доведено факт постійного проживання разом із матір'ю - спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини [INFO], за місцем мешкання заявника по [ADDRESS]. Враховуючи, що прийняти спадщину за законом у встановленому законом порядку [PERSON] позбавлений можливості через відмову нотаріуса (а.с.8), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявника [PERSON], як спадкоємця першої черги по закону, разом із спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, а саме [INFO].

Outcome: approved