Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання дитини». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] має спільну дитину - сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Враховуючи те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини: [PERSON], [INFO], просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивачка до судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, прохала прийняти заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчив матеріали позовної заяви, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 21 (а. с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї № 3/383 від 14.03.2017 року, виданою ТОВ «ЄРЦ КП». Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. П. 2 ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON], стягнувши аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття.

Outcome: approved