Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому, уточнивши 12.12.2017 року, первинні позовні вимоги, просить визнати за нею на праві спільної часткової власності 15/100 частин нежитлової будівлі, мотивуючи тим, що 19 липня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого вона прийняла спадщину у звязку з реєстрацією з спадкодавцем за спільною адресою. За життя, спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після своєї матері [PERSON], яка померла 16 вересня 2013 року, не переоформивши на своє імя правовстановлюючі документи на спадкову нерухомість. В той же час, [PERSON] прийняла спадщину після померлої 08.08.2012 року матері [PERSON], що підтверджується її особистою заявою про прийняття спадщини, зареєстрованою у нотаріуса за №52 від 05 лютого 2013 року. Зазначена заява подана особисто [PERSON] приватному нотаріусу Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], який зареєстрував спадкову справу за №28/2013 після смерті [PERSON] Однак [PERSON] (бабуся позивачки) не встигла оформити спадщину в установленому законом порядку, а саме отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно. Позивачка в установлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка, за наявності правових підстав, видала їй свідоцтва про право на спадщину на чотири спадкові обєкти, а саме: на 173/1000 частки на праві власності на квартиру №28, що розташована в будинку №20 по вул. Князівській в м. Одесі; на земельну ділянку площею 7,05 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області; на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, розташовану за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Тузли, провулок Спортивний 3 та на житловий будинок, розташований на вказаній земельній ділянці. В той же час, відповідно до постанови №379/02-31 від 18.08.2017 року приватний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на нежитлову нерухомість, розташовану за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, [PERSON] сільська рада в межах села Лебедівка, вулиця Центральна, 12 буд. 30 під літ»З», мотивуючи тим, що нею не надано документів, що підтверджують склад спадкового майна та право власності спадкодавця на частку в праві спільної часткової власності на вказану нерухомість. Однак, відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області №39 від 26.04.2012 року, внесено зміни до рішення №19 від 26.02.2008 року «Про видачу свідоцтв про право спільної часткової власності на нежитлові будинки», з якого слідує, що [PERSON] отримала у власність кімнату №6, загальною площею 12.1 кв.м, що складає 15 відсотків від загальної площі приміщення. Відповідно до довідки ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН», на нежитлову будівлю №12/30 під літ. «З», розташовану по вул. Центральна в с. Лебедівка Татарбунарського району Одеської області зареєстровано право власності на 17/100 частин - за [PERSON], інші 83/100 частин права власності на домоволодіння не зареєстровані. Тобто, [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.04.2012 року повинна була звернутися до сільради щодо видачі їй свідоцтва про право власності та після цього зареєструвати своє право в ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН», до повноважень якого входили вказані функції на той час. Але, за життя спадкодавець [PERSON] не встигла цього зробити. Наявність такого права не визнається приватним нотаріусом [PERSON], яка своєю постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно. Зазначені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на зазначене майно. Представник позивачки [PERSON] (за довіреністю), в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.51 ). Представник [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить винести рішення згідно чинного законодавства (а.с. 82 ). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З огляду на належне сповіщення позивача, відповідача та його представника про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши в сукупності надані сторонами докази, судом з достовірністю встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову нерухомість, що є предметом позову, в установленому законом порядку вона не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу, який би підтверджував склад спадкового майна та право власності спадкодавця на частку в праві власності на нежитловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, [PERSON] сільська рада, с. Лебедівка, вулиця Центральна, 12 будинок 30 під літ. «З», про що свідчить відмова нотаріуса(а.с.7). Відсутність правовстановлюючого документу на частку спадкової нерухомості у спільній частковій власності та належність її спадкодавцю на праві власності підтверджується матеріалами справи, наданими позивачем, а саме: копією довідки №29, виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» від 16.03.2017 року (а.с.6), якою підтверджується, що згідно архівних даних БТІ станом на 31.12.2012 року право власності на нежитлову будівлю №12/30 під літ. «З», розташовану по вул. Центральна в с. Лебедівка Татарбунарського району Одеської області, зареєстроване: на 17/100 частки - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.05.2012 року серії САЕ №371689; на 83/100 частки право власності, станом на 31.12.2012 року - не зареєстроване; копією постанови за №379/02-31 від 18.08.2017 року, виданої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.7-8), з якої слідує, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної часткової власності на нежитловий будинок за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, [PERSON] сільська рада, в межах с. Лебедівка, вул. Центральна, 12, будинок 30, літера «З», у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно; рішенням №39 виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.04.2012 року (а.с.10), згідно якого сільрадою внесено зміни до п.1 рішення виконавчого комітету №19 від 26.02.2008 року «Про видачу свідоцтва про право спільної часткової власності на нежитлові будинки», розташовані в межах села Лебедівка [PERSON] сільської ради по вул. Центральна, 12 буд. 30 літ. «З», та викладено у наступній редакції: в тому числі під №5 значиться [PERSON], якій належить кімната №6, загальною площею 12.1 кв.м., що складає 15% від загальної площі; рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області №19 від 26.02.2008 року (а.с.11), яким підтверджується, що [PERSON] надано дозвіл на отримання свідоцтва про право спільної часткової власності на нежитлову будівлю, розташовану в межах села Лебедівка [PERSON] сільської ради за адресою: вул. Центральна 30 літера «З» кімната №6 загальною площею 10.1 кв.м. Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, [PERSON] сільська рада, село Лебедівка, вул. Центральна,12, будинок 30, проведеного оцінювачем ТОВ «Укрекспертиза-Центр» [PERSON], вартість 15/100 частини вказаного будинку складає 11475.00 грн.(а.с.20-38). Як вбачається з копії спадкової справи № 28/2013 від 05.08.2013 року (а.с.71-79), після смерті спадкодавця [PERSON], її донька [PERSON] 05.02.2013 року подала заяву приватному нотаріусу [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 72). Також в матеріалах спадкової справи наявні: - копія заповіту вчиненого спадкодавцем 22.12.2003 року (а.с.74), згідно якого [PERSON] є спадкоємицею по заповіту на все майно, яке належало [PERSON] на день її смерті; - копія свідоцтва про смерть серії І_ЖД №306419 від 14.08.2012 року (а.с.73), з якого вбачається, що [PERSON] померла 08 серпня 2012 року в с. Тузли Татарбунарського району Одеської області; - інформаційна довідка із Спадкового реєстру за №33194887 (а.с.75), з якої слідує, що заповіт від 22.12.2003 року за №41614185 станом на 05.02.2013 року був чинним, інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину - відсутні, згідно інформаційної довідки №33194869 зі Спадкового реєстру від 05.02.2013 року (а.с.74 зв.), інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] - відсутня. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №46626876 від 02.02.2017 року (а.с.58), наданою приватним нотаріусом [PERSON], вбачається, що за результатами пошуку спадкової справи після померлого 19.07.2015 року [PERSON] - інформація відсутня. Також на аркуші справи 58 зв. міститься інформаційна довідка зі Спадкового реєстру /заповіти, спадкові договори / №46626886 від 02.02.2017 року, якою повідомляється, що за результатами пошуку заповітів, складених від імені [PERSON] - інформація відсутня. Крім того, в матеріалах справи наявна заява про прийняття спадщини [PERSON] від 02.02.2017 року, яку остання подала приватному нотаріусу [PERSON], після смерті батька [PERSON] Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №423847 від 20.07.2015 року (а.с.55) вбачається, що [PERSON] помер 19 липня 2015 року в місті [PERSON]. В матеріалах даної спадкової справи також наявні копії документів, що підтверджують факти смерті спадкодавців та їх родинних відносин. Так, копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №349282 від 17.09.2013 року (а.с.59) підтверджується, що [PERSON] померла 16 вересня 2013 року в м. Одеса. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №116170 від 22.07.1997 року (а.с.62 зв) батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З копії актового запису про народження №7 від 27.01.1977 року (а.с.67) слідує, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Вказане підтверджується також витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 00017730629 від 02.03.2017 року (а.с.68-69). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно ст.1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. У відповідності до ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус перевіряє склад спадкового майна. Згідно порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Не подання документів, що необхідні для вчинення нотаріальної дії, у відповідності до ст.49 ЗУ «Про нотаріат» є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця отримати правовстановлюючий документ на нерухомість не можливо. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами в їх сукупності, які є достатніми та узгоджуються між собою, за відсутності заперечень відповідача [PERSON] сільської ради Татарбунарського району (а.с.82), з урахуванням розяснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права позивача [PERSON] мають бути захищені шляхом визнання за нею, як спадкоємцем першої черги за законом, після смерті її батька [PERSON], на праві спільної часткової власності 15/100 частини нежитлової будівлі, розташованої по вул. Центральна, 12/30 в с. Лебедівка Татарбунарського району Одеської області, що залишилась після смерті [PERSON], яка за життя не оформила правовстановлюючі документи на вказану нерухомість, хоча мала на неї законне право, що підтверджується рішенням №19 від 26.02.2008 року виконкому [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.11). Вказане позбавило можливості спадкоємця за заповітом - [PERSON], а після смерті останньої, вже батька позивачки [PERSON], прийнявши в установленому законом порядку спадок, отримати свідоцтво про право на спадщину по закону на вказану спадкову нерухомість. При цьому, позивачкою, як спадкоємцем за законом, вжито усіх, передбачених законом, заходів для прийняття спадщини.

Outcome: approved