Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

14 серпня 2020 року до Сахновщинського районного суду Харківської області звернувся позивач [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якій просив суд поділити майно, набуте позивачем за час шлюбу з [PERSON] визнавши за позивачем право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,8 кв.м., житлова площа 29 кв.м., який зареєстрований на ім`я [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 26 серпня 2006 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який було за рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 15 липня 2020 року було розірвано. Під час спільного перебування у шлюбі у сторін народилося дитина [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання сім`єю, за рахунок спільних коштів, 15 січня 2016 року подружжям було придбано майно на ім`я [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . Позивач вказує, що за спільний кошт та спільними зусиллями сторонами була облаштована щойно придбана вищевказана спірна квартира, в якій вони, також проводили ремонт перед заселенням. За спільні кошти придбалися всі необхідні матеріали, предмети домашнього вжитку. Проте, добровільно здійснити поділ сумісно нажитого майна [PERSON] категорично відмовляється Угоди про поділ спільного майна подружжя не досягнуто. У зв`язку з вище викладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова. Згідно супровідного листа Сахновщинського районного суду Харківської області від 10 вересня 2020 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 14 вересня 2020 року. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2020 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О.Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Призначено підготовче судове засідання. 02 жовтня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про надання додаткових доказів. 09 грудня 2020 року на адресу суду від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] посилається на наступні обставини. Так, дійсно вони перебували з позивачем у шлюбі, він спільного шлюбу у сторін народися син [PERSON] , проте знаходиться він повністю на утриманні відповідача. Позивач у своєму позові зазначив, що за рахунок спільних коштів було придбано квартиру [ADDRESS] , однак позивач не вказує про будинок, який розташований в [ADDRESS] , як майно яке було набуте, також, за час спільного подружнього життя, та на яке право власності зареєстровано за [PERSON] . А тому, на підставі викладено, відповідач вважає, що на час у суду не має підстав для того щоб задовольнити позовні вимоги позивача. 09 грудня 2020 року на адресу суду від відповідача по справі надійшла зустрічна позовна заява, в якій [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частину домоволодіння, яке розташовано за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] зазначає, зокрема, що під час спільного подружнього життя сторонами було придбано 09.11.2007 року будинок разом з земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 грудня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] поділ спільного майна подружжя залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. 29 грудня 2020 року через канцелярію суду від [PERSON] , на виконання вищевказаної ухвали суду, надано заяву та усунено відповідні недоліки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 грудня 2020 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя до розгляду та об`єднано його в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 06 січня 2021 року від позивача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначає, зокрема, що на даний час відповідач за первісним позовом [PERSON] згоду на добровільний поділ майна подружжя, а саме спірну квартиру не дає. Як і не надає доступу до неї, аргументуючи, що ця квартира належить їй особисто. 25 січня 2021 року від відповідача по справі [PERSON] надійшли заперечення по справі, в яких фактично зазначені обставини, які містяться у відзиві на первісну позовну заяву та у зустрічній позовній заяві. 03 лютого 2021 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на заперечення, в якій [PERSON] фактично посилається на обставини , які викладені у первісному позові та у відповіді на відзив. 22 лютого 2021 року на адресу суду від відповідача по зустрічному позову - [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. 23 квітня 2021 року від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, та призначено справу до судового розгляду в судове засідання. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав, проти ухвалення рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у відзиві на позовну заяву заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року. (а.с.5) Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 15.07.2020 року позовну заяву [PERSON] задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , уродженкою смт. Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженцем смт. Сахновщина, Сахновщинського району, Харківської області, який зареєстровано 26.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №46. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено без змін. [INFO] в період шлюбу у сторін народилося дитина [PERSON] . (а.с.6,7) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.04.2021 року спірна квартира [ADDRESS] , загальною площею 53,8 кв.м., житлова площа 29 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON] , підстава для державної реєстрації: акт-прийому передачі квартири, серія та номер : б/н. виданий 27.01.2017, видавник: ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1»/ [PERSON] ; договір купівлі-продажу, цінних паперів, серія та номер: 224-16/223-16/БВ, виданий 15.01.2016, видавник: ТОВ «ХАРКІВЖИТЛОБУД-1» / [PERSON] ; договір бронювання та надання послуг, Серія та номер: 35-19, виданий 14.01.2016, видавник: ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1»/ [PERSON] (а.с.180-181) Також, даний факт підтверджується і іншими доказами по справі, а саме договором бронювання та надання послуг №35-19 від 15.01.2016 року, договором купівлі-продажу цінних паперів № 224-16/223-16/БВ від 15.01.2016 року. (а.с.35-37, 38-40) Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.04.2021 року спірний житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3060, виданий 09.11.2007, видавник: приватний нотаріус Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. (а.с. 175-179) \~ \~ \~ \~Також, в матеріалах справи міститься копія договору купівлі продажу житлового будинку від 09.11.2007 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , за яким останній прийняв у власність жилий будинок з надвірними будівлями під [ADDRESS] . Даний договір посвідчено нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. (а.с.153) Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (ч.ч. 1, 3 ст. 61 СК України) Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частини у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на квартиру, допускається за його згодою, крім випадків передбачених ЦК України. В пп. 23, 30постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст.60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до ч. 1,3\~ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що вказаний спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спірна квартира були придбані, коли сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбу за спільні кошти, тому вони є спільним сумісним майном подружжя, що і не заперечується сторонами. При цьому, житловий будинок з надвірними будівлями належить на праві власності [PERSON] , а квартира [PERSON] . З огляду на вищенаведені норми права спірне майно належить сторонам в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] та визнати в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову підлягають повному задоволенню, позовні вимоги за зустрічною позовною заявою, також підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судом здійснюється розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного і

Outcome: approved