Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

13.11.2019 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між нею та відповідачем 01.10.2013 року у Львівському міському відділі РАЦСу Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2562. Також позивач просить суд визначити місце проживання дочки , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2013р. За час подружнього життя у них народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Останні два роки відносинив сім`ї почали погіршуватись. Вони зрозуміли, що мають протилежні погляди на життя, сім`ю, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх стосунки, постійно виникають сварки. На даний час вони проживають окремо і подружніх відносин не підтримують. За таких обставин, позивач просить шлюб розірвати, оскільки такий існує формально, а також визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з нею. Ухвалою від 11.12.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29.05.2020 року , після спливу строку, що надався судом для примирення сторін, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, просив визначити місце проживання дитини разом із матір`ю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.10.2013 року, що був зареєстрований у Львівському міському відділі РАЦСу Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2562, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). В даному шлюбі у подружжя народилось донька: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, відсутність їх згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.3, 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку відповідач не заперечив проти визначення проживання їх доньки з разом позивачем. А згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене, те що сторони дійшли згоди про місце проживання їх доньки, [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про підставність вимоги в частині визначення місця проживання дітей разом з позивачем. Задовольняючи позов в цілому, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1536,80 грн. судових витрат у справі.

Outcome: approved