Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 13.09.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3-ті особи: [PERSON], Первомайська міська рада Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обґрунтування якого послалася на таке: вона є власницею 1/3 частини квартири № 20 в будинку № 8, що на 3 м-ні в місті Первомайському Харківської області, відповідно до\~ свідоцтва про право власності на житло від 29 серпня 1997 року. Відповідач [PERSON] є братом позивача по справі та також зареєстрований за зазначеною вище адресою, однак\~ тривалий час там не мешкає. Наразі позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача оскільки комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин. Позивач до судового засідання не прибула, однак від її представника за договором про надання правової допомоги [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність та відсутність її довірительки, позивача по справі [PERSON], позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не прибула, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, якихось заперечень суду не надала. Представник Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, хоча у встановленому законом\~ порядку був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~ вивчивши позовну заяву,\~ дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власницею 1/3 частини квартири № 20 в будинку № 8, що на 3 м-ні в місті Первомайському Харківської області, що вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1997 року № 3475 (а.с.9). Брат позивача по справі [PERSON] також зареєстрований за зазначеною вище адресою, що вбачається з наданої довідки від 07.09.2018\~ року за № 802, виданої відділом ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області (а.с.17), але вже більше 18 років там не мешкає, згідно акту від 10.09.2018 року за № 1464, складеного комісією у складі майстра РІС [PERSON], економіста по ДПР [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Позивач не має можливості оформити субсидію, оскільки сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача у неї не має матеріальної можливості, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у квартирі позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердила обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з акту від 10.09.2018 року за № 1464, що в спірній квартирі відповідач не мешкає дуже тривалий час, тобто більше року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин. На підставі викладеного та

Outcome: approved