Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маіруполя від 07 квітня 2014 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини щомісячно, починаючи з 17 березня 2014 року до досягнення ними повноліття. На теперішній час його сімейний стан змінився. Разом з ним проживає та знаходиться на його утриманні його донька [PERSON], яка знаходиться на «Д» обліку у невролога та потребує постійного лікування. На підставі викладеного вважає, що розмір аліментів, які з нього стягуються, повинен бути зменшений до 1/6 частини. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що фактично донька [PERSON], 2000 року народження, проживає разом з його матір'ю, тобто зі своєю бабусею. Він проживає за адресою: [ADDRESS], однак за адресою: [ADDRESS], де проживає його мати та донька, він навідується дуже часто, фактично утримує дитину, надає матері гроші на продукти харчування, одягає дитину та надає доньці грошові кошти на побутові потреби. Вважає, що на утримання однієї дитини відповідачці вистачить 1/6 частини аліментів, тому як йому не вистачає грошових коштів на утримання дитини та для особистих потреб. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно, починаючи з 22 серпня 2014 року, донька [PERSON] з нею не проживає. Після сварки, яка раптово виникла в них з приводу прогулянки, донька пішла проживати до бабусі. Спочатку дочка особисті речі не забирала, пізніше їй подзвонив позивач та повідомив, що [PERSON] необхідно зібрати речі. Зазначила, що з того часу, як [PERSON] пішла з дому, вона не надавала їй грошові кошти, не купувала одяг та не надавала іншої матеріальної допомоги, отримуючи при цьому аліменти віл позивача на двох дітей у розмірі 1/3 частини. Представник відповідачки [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги не визнала та підтримала пояснення відповідачки. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки висловлювання позивача про утримання дитини, документально не підтверджено. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9,10). Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 квітня 2014 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щосімячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2014 року (а.с. 5-6). Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що матеріальний стан сторін з моменту постановлення вищезазначеного рішення про стягнення аліментів, не змінився, що підтверджується довідками з місця роботи позивача та відповідачки (а.с. 25, 31). Стосовно сімейного стану, слід зазначити, що як вбачається з довідки з місця проживання, виданої ККП «КК «Східна» 08 жовтня 2014 року, [PERSON] проживає сумісно з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). За даними ККП «КК Східна» від 18 листопада 2014 року вищевказана довідка видана згідно опитування доньки [PERSON], тобто з її слів (а.с. 21). Як пояснив позивач у судовому засіданні та не оспорювала відповідачка, старша донька [PERSON], починаючи з 22 серпня 2014 року, хоча в основному проживає з бабусею, фактично знаходиться на утриманні батька, який надає своїй матері гроші на продукти харчування, одягає дитину та надає їй грошові кошти на інші побутові потреби, тоді як відповідачка, отримуючи аліменти від позивача на утримання, в тому разі старшої доньки [PERSON], не надає останній жодної матеріальної допомоги. Отже, судом встановлено, що сімейний стан позивача з моменту постановлення рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2014 року, змінився, зараз на його утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Разом з тим, змінився і сімейний стан відповідачки, яка з 22 серпня 2014 року проживає з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], тоді як на момент постановлення вищезазначеного рішення вона проживала з двома неповнолітніми дітьми. Згідно наданих сторонами медичних документів, [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку у дільничного педіатра ЦПСМД № 6 та невролога дитячої консультативно-діагностичної поліклініки, обстеження дитини здійснюється безкоштовно (а.с. 7, 24). Суд звертає увагу на те, що у разі придбання позивачем відповідних медичних препаратів для лікування дитини у зв'язку з вказаним діагнозом, враховуючи положення ст.. 185 Сімейного кодексу України, це є додатковими витратами та позивач має право звернутися до відповідачки з відповідними вимогами в окремому позовному провадженні. За таких обставин, передбачених ст. 192 СК України, суд вважає можливим змінити розмір стягуваних з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] з 1/3 частини заробітку до 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тому як саме даний розмір аліментів, на думку суду, є справедливим та таким, що відповідає інтересам дитини, не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому задовольняє позовні вимоги частково.

Outcome: partial