Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

13 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частини на 1/6 частину від усіх видів заробітку. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30.03.2005 року, він зобов'язаний виплачувати на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час його сімейне та матеріальне становище змінилося. З 2013 року він проживає у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Від даних відносин у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Він є єдиним годувальником в родині. Ці обставини стали причиною звернення до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні змісту позовних вимог. Також суду пояснив, що протягом розгляду справи [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], що є підставою для зменшення розміру аліментів. Просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON].(дошлюбне прізвище [PERSON]) позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач не надав суду жодного доказу про зміну його матеріального та сімейного становища,а також не надав відомостей, що друга дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утримання, що є підставою для відмови у задоволені позову. Просила суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.03.2005 року, з [PERSON] стягнуто на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Позивач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. ЇЇ матір'ю є [PERSON].(а.с.6) [PERSON], відповідно до розпорядження ПАТ «МК імені Ілліча», знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років(а.с.8). Заробітна плата [PERSON] за травень та червень 2015 року складає 14247,98 гривень( а.с.7) З матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вбачається, що середньомісячна заробітна плата позивача складала 1000 гривень. Позивач у судовому засіданні пояснював, що його заробітна плата була збільшена з моменту постановлення рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальний стан позивача з моменту постановлення рішення суду про стягнення з нього аліментів, змінився в сторону збільшення. Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як пояснив позивач, він проживає з [PERSON] без реєстрації шлюбу, що дає суду підстави вважати, що його сімейний стан з моменту постановлення вищевказаного рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя про стягнення з нього аліментів, не змінився. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що змінився його матеріальний стан з моменту постановлення вищевказаного рішення про стягнення аліментів, у зв'язку з утриманням другої доньки, яка народилася в лютому 2015 року, оскільки в судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу, що друга донька, [PERSON], проживає разом з батьком, та знаходиться на його утриманні. Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що його матеріальний стан змінився з моменту постановлення вищевказаного рішення суду у зв'язку з тим, що мати доньки [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів, оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом, ці обставини не існували, а почали існувати, коли суд протягом розгляду справи пропонував позивачу надати докази щодо зміни його матеріального стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, судом встановлено, що з моменту постановлення рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, тобто з 30 березня 2005 року, матеріальний та сімейний стан позивача [PERSON] не змінився, а тому відсутні правові підстави в розумінні ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, які з нього стягнуті вищевказаним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Outcome: dismissed