Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

14.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачем має дитину- [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. З відповідачем їх шлюбне життя не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною цьому послужили відсутність взаєморозуміння в сім`ї, часті сварки, в цей час відповідач проживає окремо і фактично створив нову сім`ю, тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судові засідання, які були призначені на 12 липня 2021 року, 27 липня 2021 року не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконкомом Плугатарської сільської ради Біловодського району Луганської області за актовим записом № 1, сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2014 року. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Майнового спору між сторонами немає. Питання про місце проживання неповнолітньої дитини, як і питання про зміну чи залишення прізвища, позивачем не ініціювалося. З огляду на викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, згідно ст.141ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved