overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

13 травня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 24 квітня 2015 року відповідач отримала кредит у розмірі 9 016,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 19 квітня 2016 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 12\~101,39 грн., що складається з заборгованості за кредитом 8 103,65 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1 072,17 грн., заборгованості за пенею та комісією 1 944,84 грн., також штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 980,73 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 квітня 2015 року на загальну суму 12\~101,39 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

13 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстровано Шимкентською міською адміністрацією Республіки Казахстан Південно-Казахстанської області 06 грудня 1996 року, актовий запис № 1257. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1996 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо більше п'яти років, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду телеграму з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, Лі. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 06 грудня 1996 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстровано Шимкентською міською адміністрацією Республіки Казахстан Південно-Казахстанської області 06 грудня 1996 року, актовий запис № 1257 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії VІІ-ОГ № 428281 від 08.04.1997 року (а.с. 5). Відповідно до довідки Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області № 1248 від 13.05.2016 р. за адресою: смт. Первомайське, вул. Піонерська, 4 Вітовського району Миколаївської області зареєстровані дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 6). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідачка в направленій телеграмі також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

13 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - син [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вказуючи що відповідач, будучи батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністі, вказав, що з позовом згоден. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач з позовом згоден, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 13.05.2016 року, на користь позивачки. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати (судовий збір у розмірі 551,20 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

13 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по його вихованню та не утримує матеріально, останній перебувають на утриманні матері. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечую щодо винесення заочного рішення Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 30.12.2009 року сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, відповідач працює, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

13 травня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 29 вересня 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач від утримання дітей ухиляється та матеріальної допомоги добровільно не надає, у зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 вересня 2007 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.2-3). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема : - матеріальне становище та стан здоров'я позивача; - матеріальне становище та стан здоров'я відповідача; - потреби дітей у харчуванні, забезпеченні їх одягом; Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що обов'язок утримання дітей покладається в рівній мірі на обох батьків, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дітей і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

13 травня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що 28 серпня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу мають малолітню доньку - Єлизавету, [INFO]. На даний момент відповідач з сім'єю не проживає. Участі в утриманні дитини не приймає. [PERSON] працює головним спеціалістом відділу Держгеокадастру у Березнегуватському районі Миколаївської області та має постійний дохід. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить до наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2012 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №316, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу мають малолітню доньку - Єлизавету, 20 лютого 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що малолітня донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, суд задовольняє позовні вимоги та ухвалює стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини. Відповідно до ст.88 СК України, суд ухвалює стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

13 травня 2016 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 травня 2016 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 216. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку за адресою: смт. Любашівка вул. Мирна буд. 47а Одеської області, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку. Посилаючись на те, що він являється спадкоємцем 1 черги на указане спадкове майно за законом, але не може оформити спадщину нотаріально із-за розбіжності в написанні адреси місця знаходження указаної земельної ділянки, позивач звернувся до суду з наведеним позовом. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 18 ). Вивчивши матеріали справи , суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження мати позивача померла 13.05.2016 року. Право власності на земельну ділянку за адресою: смт. Любашівка вул. Мирна буд. 47а, Одеської області за [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про право власності від 22.08.2015 року та Рішенням Любашівської селищної ради про затвердження проекту землеустрою від 25.06.2015 року, Витягом Держгеокадастру від 07.12.2016 року, відповідно до яких, місцезнаходження земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку - вул. Мирна 47 смт. Любашівка Одеської області. Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки Держгеокадастру №571/86-16 від 07.12.2016 року, вартість земельної ділянки складає 22\~270,43 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позовні вимоги, також, підтверджуються: повідомленням нотаріуса (а.с.19). Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1258 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

13 травня 2016 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 13 травня 2016 року Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29 червня 2016 року Виконавчим комітетом Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Протягом останнього часу сімейні відносини сторін погіршувалися, погляди сторін на шлюб та сім`ю стали протилежними і сторони припинили шлюбні відносини та почали жити окремо. Тому позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач позовні вимоги визнав та надав суду відповідну заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і у відповідності зі ст.ст.105, 110 СК України підлягають задоволенню, бо сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, відновлення сім`ї не бажають. Тому суд вважає, що сім`я сторін зруйнована повністю і відновлена бути не може. А задоволення позовних вимог за правилами ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

13 травня 2016 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому вказала, що 07 лютого 2014 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського РУЮ у Харківській обл., актовий запис №04 і проживала з ним до лютого 2016 р. Від спільного подружжя мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з несумісністю характерів і тому сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сім'ї неможливе. Спільне майно сторони поділили добровільно. Угода про проживання дитини між ними досягнута. Питання щодо утримання неповнолітніх дітей відповідачем буде вирішуватися в іншій справі. Ухвалою суду від 19 травня 2016 р. сторонам надано строк для примирення терміном 2 місяці, але з закінченням вказаного терміну сторони не помирилися, надали до суду заяви про підтримання позовних вимог позивачкою, визнання позову відповідачем та розгляд справи за їх відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки сторони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

13 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною донькою [PERSON] Шлюб між батьками розірвано 04.08.2015 року. За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з відповідача стягувались аліменти на її утримання до її повноліття. На даний час вона є студенткою першого курсу факультету педагогіки та психології Миколаївського Національного університету ім.. [PERSON] денної форми навчання та проживає у гуртожитку в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона перебуває на утриманні матері, яка отримує заробітну плату в розмірі 5500 гривень, якої їм не вистачяає. Тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надіслав до секретаріату суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти задоволення позову (а.с. 32). Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області (а.с. 8). Згідно довідки №26/17 від 09.03.2017 року [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету педагогіки та психології Миколаївського Національного університету ім.. [PERSON] денної форми навчання (а.с. 9). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вислухавши представника позивачки, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved