Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

14.11.2016 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у її доньки [PERSON] народилася перша за рахунком дитина, дівчинка, про що 27.10.2016 року Луганською республіканською клінічною лікарнею так званої ЛНР видане медичне свідоцтво про народження дитини № 105. Оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, вона не може отримати документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». 14.11.2016 року вона звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини. Однак, їй в реєстраціїї народження було відмовлено на підставі того, що у неї відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження, а саме свідоцтво про народження дитини видане на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вимоги, викладені в заяві, підтримує, просить їх задовольнити. Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [INFO] у громадянки України [PERSON] народилася перша за рахунком дитина, дівчинка, про що 27.10.2016 року Луганською республіканською клінічною лікарнею так званої ЛНР видане медичне свідоцтво про народження дитини № 105. На момент народження дитини [PERSON] у шлюбі не перебувала. 14 листопада 2016 року заявник звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини, однак, їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме форма виданого медичного документа не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров,я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкуванняї ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 . Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України до Цивільно - процесуального кодексу України від 04.02.2016 року за №990-19 щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України за ч.4 ст.257-1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved