Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 08 грудня 2015 року близько 13 год. відповідач, перебуваючи на території власного домогосподарства, за адресою вул. Перемоги, 35, в с. Сошичне Камінь-Каширського району, під час сварки наніс їй один удар ногою в область лівої нижньої кінцівки, неодноразово беручи її за одяг, кидав об землю, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої нижньої кінцівки. Факт нанесення відповідачем їй вищевказаних тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, стверджується вироком Камінь-Каширського районного суду від 08 червня 2016 року яким [PERSON] визнано винуватим у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Даний вирок ухвалою Апеляційного суду Волинської області залишено без змін. Внаслідок умисного, протиправного нанесення їй тілесних ушкоджень, вона вимушена була тривалий час терпіти фізичний біль та душевні страждання, не могла вести звичний образ життя, що вважає, дає їй право на від шкодування спричиненої моральної шкоди яку оцінює в сумі 2000 грн. Крім моральної шкоди, нею були здійснені витрати за надання правової допомоги в розмірі 640 грн. У звязку з наведеним, просить стягнути із відповідача в свою користь 2000 грн. спричиненої моральної шкоди та 640 грн. понесених витрат за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просять позов задовольнити та стягнути із відповідача 960 грн. витрат, понесених за правову допомогу до розгляду справи а також за участь представника. Крім того, позивач пояснила, після нанесення братом тілесних ушкоджень, вона зверталася до лікарів, її погіршився стан здоровя. Відповідач та його представник позов визнали частково та відповідач [PERSON], який є рідним братом позивача, пояснив, що крім нанесення удару по нозі, він інших тілесних ушкоджень сестрі не наносив, а тому просить суд обєктивно і справедливо прийняти рішення. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 червня 2016 року (а.с. а.с. 4-7) [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Вказаний вирок за апеляцією відповідача [PERSON] ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 серпня 2016 року залишений без змін, а апеляція без задоволення. Як убачається із названого вироку [PERSON] 08 грудня 2015 року біля 13 год. перебуваючи на території власного домогосподарства, за адресою вул. Перемоги, 35, в с. Сошичне Камінь-Каширського району, під час сварки наніс їй один удар ногою в область лівої нижньої кінцівки, неодноразово беручи її за одяг, кидав об землю, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої нижньої кінцівки, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження. Крім того, із цього вироку випливає, що судом досліджувався висновок судово-медичної експертизи № 199 від 23 грудня 2015 року, який був предметом дослідження і в даному с удовому засіданні. Згідно даного висновку в [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої нижньої кінцівки. Дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету без відображення контактуючих поверхонь останнього, чи при вдарянні об такий, з мінімальною кількістю не менше одного. Терміном утворення може відповідати в строки вказаним в медичній документації. Судово-медичних даних що вищевказане ушкодження утворилось при падінні з висоти власного зросту немає. Тілесне ушкодження в [PERSON] у вигляді синця в ділянці нижньої лівої кінцівки по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Діагнози «забій мяких тканин голови, лівої кисті», «післятравматичний головний біль, післятравматична невропатія лівого потиличного нерву» при оцінці ступеня тяжкості не враховуються, оскільки вони встановлені на основі субєктивних даних (скарг хворої) і не підтверджуються обєктивними відомостями. Від встановлення наявності ушкоджень ступеня тяжкості по заключенню лікаря рентгенолога «Лінійне просвітлення в проекції скроневої кістки» експерт утримався, оскільки недостатнє обстеження потерпілої, необхідно провести додаткове обстеження, компютерну томографію кісток черепа. В судовому засіданні при розгляді даної справи позивач пояснила, що вона проходила компютерну томографію, однак будь-яких доказів про те, що вона отримала травму голови від дій брата суду не подала і ця обставина при розгляді кримінальної справи і при ухваленні вироку до уваги не прийнята. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності. Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що моральна шкода в розмірі 1000 грн., яка підлягає до стягнення в користь позивача із відповідача є обґрунтованою і достатньою. Такий розмір визначений із врахуванням втрат немайнового характеру внаслідок отримання легких тілесних ушкоджень, обсягу страждань (фізичних, душевних та психічних) яких зазнала [PERSON], вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд враховує, що відповідач не працює, є пенсіонером та рідним братом позивача. Відповідно до ст. 88 ч. ч. 1, 3 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов задоволено на 50% (2000 грн. 100%, 1000 грн. 50%), понесені витрати на правову допомогу слід стягнути в розмірі 50%. Згідно актів здачі прийомки робіт (наданих послуг) та квитанцій до прибуткового касового ордера № 17/01 від 12 січня 2017 року (а.с. 11а) №17/02 від 24 січня 2017 року, позивачем понесені витрати на загальну суму 960 грн., що 50% буде складати 480 грн., які підлягають стягненню із відповідача. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 4 ч. 2 п. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600 грн., що 0,4 її розміру становить 640 грн. Таким чином судовий збір за подання даного позову становить 640 грн. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч. 1 п. 6 Закону України «Про судовий збір», суд стягує такий збір із відповідача в дохід держави.

Outcome: partial