Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

14 квітня 2017 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що 03 січня 2014 року померла її баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру №38 в буд.№20 по вул Гагаріна в м.Нововолинську Волинської області. Спадщину прийняли чоловік померлої [PERSON] та брат заявника [PERSON] 07 листопада 2016 року помер чоловік її баби [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 04 грудня 1976 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири №38 в буд.№20 по вул Гагаріна в м.Нововолинську Волинської області. Вона звернулась до нотаріуса, який відмовив їй у прийнятті заяви про вступ у спадщину після смерті діда, оскільки вона не є спадкоємцем за законом, а заповіту спадкодавець не складав. Зазначає, що вона з 2005 року проживала разом з [PERSON] та бабою [PERSON] фактично однією сімєю, з 2015 року була зареєстрована у даній квартирі. Після смерті баби постійно доглядала за [PERSON], як за членом сімї, допомагала йому у побуті, купувала ліки, після смерті здійснила поховання. Про існування інших спадкоємців їй невідомо. Так як на час відкриття спадщини на день смерті [PERSON] вона постійно проживала разом із ним, тому звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить встановити факт, що вона на час відкриття спадщини постійно проживала за адресою: [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON], який помер 07 листопада 2016 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявупідтримала з підстав, наведених у ній, просить її задовольнити. Додатково пояснила суду, що з травня 2014 року по січень 2015 року проживала не із [PERSON], а із чоловіком за іншою адресою: вул. Заводська, буд. 6, м. Нововолинська, після цього проживала однією сімєю із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з лютого 2016 року по день смерті 07 листопада 2016 року [PERSON] проживав у стаціонарному відділенні територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) виконкому Нововолинської міської ради у смт. Благодатне м. Нововолинська. Під час перебування [PERSON] у вказаному закладі вона регулярно відвідувала його та забирала на вихідні додому. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] пояснила, що є опікуном малолітнього [PERSON], який є братом [PERSON] та власником ? квартири за адресою: [ADDRESS]. За усною домовленістю між членами сімї [PERSON] повинна була успадкувати іншу ? вказаної квартири після смерті [PERSON] [PERSON] повідомила, що [PERSON] проживала із спадкодавцем у цій квартирі з 2005 року до моменту його смерті. Під час проживання [PERSON] у стаціонарному відділенні територіального центру соціального обслуговування вона разом із заявницею відвідували його та забирали на вихідні додому. Представник заінтересованої особи Нововолинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні подала письмове заперечення, просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що заявник була зареєстрована за адресою: [INFO] лише з 24.04.2015, до цього часу вона була прописана у м. Луцьку Волинської області. У довідці ЖБК «Вперед» вказано, що [PERSON] проживала із [PERSON] разом на день його смерті, проте не вказано, з якого часу, тобто наявні документи не підтверджують факт її проживання із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Крім того, у будинковій книзі зазначений неповнолітній [PERSON], який отримав за заповітом від бабусі [PERSON] 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], тому може претендувати на свою частку у квартирі. У подальшому виконавчий комітет Нововолинської міської ради подав письмову заяву про те, що не заперечує проти встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 53). Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Нововолинської міської ради як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви [PERSON], вказавши при цьому, що у разі встановлення факту постійного проживання заявника однією сімєю із спадкодавцем [PERSON] права неповнолітнього [PERSON] порушені не будуть. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник [PERSON] з мамою [PERSON] деякий час проживали в м. Луцьку, звідки приблизно у 2005-2006 роках повернулись у м. Нововолинськ та проживали разом із [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS]. З того часу [PERSON] навчалась у школі, де вона працює вчителем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] Сімя заявниці, а саме її бабуся і мама, заселилась у квартиру за адресою: [ADDRESS] у 1973 році. У подальшому мама заявниці [PERSON] разом з донькою деякий час проживали у м. Луцьк, звідки повернулись в м. Нововолинськ після народження брата заявниці [PERSON]. [PERSON] проживала у м. Нововолинську приблизно 12-15 років. Заявниця деякий час перед відкриттям спадщини проживала із спадкодавцем [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS], а деякий час - зі своїм чоловіком за іншою адресою, точні періоди вказати не може. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], заінтересованої особи [PERSON], представників заінтересованих осіб [PERSON], [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 07 листопада 2016 року у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) виконавчого комітету Нововолинської міської ради у смт. Благодатне м. Нововолинська (а.с.6, 27). Свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №016198 [PERSON], в якому вказано, що її матірю є [PERSON], свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ №342739 [PERSON], згідно якого її батьками є [PERSON] і [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ №287134 між [PERSON] та [PERSON], підтверджується факт, що [PERSON] не був рідним дідом заявниці [PERSON]Р.(а.с.6 на звороті, 7). Із копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.2015 слідує, що [PERSON] та [PERSON] належало на праві спільної часткової власності по 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-10). Як вбачається із копії будинкової книги, [PERSON] до дня смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], з 2015 рокуза вказаною адресою зареєстрована і заявник [PERSON]Р.(а.с.11-12). Відповідно до повідомлення Нововолинської державної нотаріальної контори від 29.05.2017, заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину на майно [PERSON] не надходили, спадкова справа на майно померлого [PERSON] не заводилась (а.с.39, 40). За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю за спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. На підтвердження факту спільного проживання із спадкодавцем заявник послалась на довідку ЖБК «Вперед» від 14.02.2017, з якої вбачається, що вона проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті за адресою: [ADDRESS] та вела з ним спільне господарство (а.с.6 на звороті). Крім того, на підтвердження факту проживання у м. Нововолинську [PERSON] надала копію атестату про здобуття повної загальної середньої освіти у 2013 році у Нововолинській ЗОШ №2 та копію диплому кваліфікованого робітника, який підтверджує, що вона з 01.09.2013 по 13.02.2015 навчалася у Нововолинському вищому професійному училищі (а.с. 54-57). Однак твердження заявниці про її проживання із [PERSON], який помер 07.11.2016, однією сімєю на час відкриття спадщини не менш як пять років спростовуються наступними доказами. Згідно із копіями договору про надання соціальних послуг, заяви [PERSON], повідомлення територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), [PERSON] проживав у відділенні стаціонарного догляду для постійного проживання територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у період з 16 лютого 2016 року по 07 листопада 2016 року, та вибув у звязку зі смертю. При поселенні [PERSON] у відділення була присутня піклувальник [PERSON], між нею та територіальним центром був укладений договір про надання соціальних послуг [PERSON] (а.с.44-47). Як вбачається із копії журналу відвідин територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), [PERSON] та [PERSON] відвідували [PERSON] у відділенні стаціонарного догляду пять разів за період з лютого по листопад 2016 року (а.с.48-50). Твердження заявника та представника заінтересованої особи [PERSON] про те, що вони забирали [PERSON] на вихідні з територіальному центру соціального обслуговування додому, спростовуються повідомленням територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) №273 від 07.06.2017, у якому зазначено, що [PERSON] протягом його проживання у центрі додому на вихідні не забирали (а.с. 47). Крім того, у своїх поясненнях суду [PERSON] повідомила, що у період з травня 2014 по січень 2015 року проживала не із спадкодавцем, а із своїм чоловіком за адресою: вул. Заводська, буд. 6, м. Нововолинська. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], який помер 07.11.2016, однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, не знайшов свого підтвердження, у звязку з чим відмовляє у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed