Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

14.09.2017 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона у 2015 році познайомилась з [PERSON], з яким має намір зареєструвати шлюб. На теперішній час заявник знаходиться на четвертому місяці вагітності, однак у зв'язку з тим, що вона не досягла повноліття, їй необхідно отримати рішення суду про надання права на шлюб. Заявник просила суд надати їй право на шлюб з [PERSON] У своїй заяві від 07.11.2017 року заявник просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Новокодацький районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у листі від 17.10.2017 року просила розглядати справу за відсутності представника відділу. Заінтересована особа - [PERSON] у заяві від 07.11.2017 року просив розглядати справу за його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради у заяві від 07.11.2017 року просила розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], на теперішній час їй виповнилось 17 років (а.с. 5). Заявник бажає укласти шлюб з [PERSON], [INFO], від якого чекає дитину, що підтверджується протоколом УЗД від 12.09.2017 року, проведеного МК «Довіра» (а.с. 8), та не заперечується [PERSON], оскільки ним надана до суду заява, в якій він заявлені вимоги щодо надання права на шлюб підтримав та просив задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимоги [PERSON] про надання права на шлюб відповідають її інтересам, оскільки вона має намір створити сім'ю та перебувати з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, а відтак суд вважає достатніми підстави для надання [PERSON] права на шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved