Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

13.08.2020 року позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про знаття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON] , є матір`ю неповнолітньої особи [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина, яку її донька приймає як спадкоємець першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України. Із спадкового майна залишилась двокімнатна квартира у [ADDRESS] . У липні 2020 року дізналась, що на нерухоме майно спадкодавця накладено арешт. 03 серпня 2020 року направлено адвокатський запит №19 до відповідача у справі про з`ясування підстав накладання обтяжень з наданням матеріалів виконавчого провадження та зняття арешту з нерухомого майна. У відповіді відповідача №17.39-73/15669\\44761 від 07.08.2020 року на адвокатський запит повідомлено, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2739 від 12.11.2003 року виданого Волноваським районним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) на утримання дитини. 18.03.2010 року вищезазначене виконавче провадження передано до ВДВС Ворошиловського РУЮ м. Донецьк за місцем праці боржника. Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту з майна відсутні. Станом на 07.08.2020 року виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] в Єдиному реєстрі боржників відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладений арешт на все нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця ДВС Волновасько Докучаєвському районі. На даний час, [PERSON] , [INFO] на утримання якої з [PERSON] стягнуто аліменти, досягла повноліття. заборгованість по аліментам відсутня. Отже, наявність обтяження майна, накладеного постановою державного виконавця від 13.07.2006 року, чинить перешкоди в отриманні спадщини спадкодавця. Таким чином, позивач посилаючись на те, що арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] , порушує право власності, яке входить до складу спадщини відкритої внаслідок смерті [PERSON] , першочергове право на спадкування за законом якої [PERSON] має та яка належить їй з часу відкриття спадщини, просить позов задовольнити. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала, на задоволенні позовних вимог наполягала, у разі неявки відповідача не заперечують проти заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлявсь належним чином, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.01.2020 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м. Волноваха, Волноваського району Донецької області, актовий запис №47 (а.с. 10). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №3574622, тип обтяження: арешт нерухомого майна вбачається, що 08.08.2006 року за №3574622, реєстратором Волноваська державна нотаріальна контора накладено арешт нерухомого майна на підставі постанови АА №390122, 13.07.2006 року ДВС у Волновасько-Докучаєвському районі, де об`єктом обтяження є: невизначене майно, все майно, власником якого є: [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Із наявної у матеріалах справи відповіді Волноваського районного відділу ДВС №17.39-73/15669/44761 від 07.08.2020 року вбачається, що за результатами розгляду запита від 03.08.2020 року про зняття арешту з майна [PERSON] повідомлено, що згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2739 від 12.11.2003 року виданого Волноваським районним судом Донецької області, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) на утримання дитини. Також зазначено, що 18.03.2010 року вищезазначене виконавче провадження передано до ВДВС Ворошиловського РУЮ м. Донецьк за місцем праці боржника. Згідно ст.. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту з майна відсутні (а.с. 14). Із наявної у матеріалах справи Інформації з Єдиного реєстру боржників від 07.08.2020 року вбачається, що за вказаними параметрами запиту, а саме: боржник - фізична особа [PERSON] , [INFO] в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня (а.с. 12). Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 08.06.2015 року у справі №221/1537/15-ц вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.055.2015 року і до повноліття дитини. В стягненні аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] відмовлено. Відповідно до підпунктів 4.15 та 4.17 глави\~10\~розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 за № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно у відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1268 ЦК України\~проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. П. 3\~ст. 41 Конституції України\~закріплює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.ст.\~317,\~319 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами ч.ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України\~регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської\~Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що за матеріалами справи в Єдиному державному реєстрі боржників інформація стосовно боржника [PERSON] відсутня, тому позовні вимоги [PERSON] , яка звернулася до суду в інтересах [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved