Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

13.05.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Кагарлицької міської ради Київської області, третя особа, - Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за нею, - [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0.0666га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку. господарських будівель і споруд кадастровий номер [NUMBER]):01:489:00)32, яка знаходиться біля її власного будинку №7 по вул. Папаніна м.Кагарлик Київської області, яка була передана у власність згідно рішення Кагарлицької міської ради №392/39/4 від 09,09.2005 року га на підставі державною акту серії ЯГ №168067 на право власності на земельну ділянку площею 0.0666га., з цільовим призначенням, - для будівництва га обслуговування жилого будинку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності па землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0100601400604. на ім»я [PERSON]. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 18.05.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 03.06.2015 року. В судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2015 року, представник позивачки [PERSON] позовні вимоги уточнив та просив суд винести рішення, яким: - визнати недійсним державний акт серії ЯГ №168067 на право власності на земельну ділянку площею 0,0666 га., з цільовим призначенням, - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3222210100:01:489:0032, яка знаходиться біля будинку № 7, який належить на праві приватної власності [PERSON] та який розміщено за адресою: по вул. Папаніна, м.Кагарлик Київської області, державний акт виданий 19 квітня 2006 року згідно рішення Кагарлицької міської ради № 392/39/4 від 09.09.2005року, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0100601400604, на ім»я [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію. - визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], паспорт серії МЕ 907965, виданий 30 жовтня 2008 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на земельну ділянку площею 0.0666 га., з цільовим призначенням, - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222210100:01:489:0032, яка знаходиться біля будинку № 7 по вул. Папаніна у м.Кагарлик Київської області. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки [PERSON] посилався на обставини, які вказані в мотивувальній частині позовної та уточненої позовної заяви. В зв»язку з уточненням позову слухання справи було відкладено на 16.06.2015 року. В судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2015 року, представник позивачки [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, - Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи. В судове засідання представник третьої особи, - Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати справу без участі представника. Суд, вислухавши представника позивачки [PERSON], який підтримав уточнені позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Фактичні обставини справи, та застосування до них норм права. У 2006 році позивачка [PERSON] отримала державний акі на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 168067 площею 0.0666га., з цільовим призначенням, - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер 3222210100:01:189:0010, яка знаходиться біля мого власного будинкл № 7 по вул.Папаніна, м.Кагарлик, Київської області. Даний державний акі був виданий на ім»я [PERSON] на підставі рішення Кагарлицької міської ради №392/39/4 від 09.09.2005року, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010601400604. У державному акті при його видачі було допущено описку, прізвище позивачки написано з помилкою ( вказано «Новік» замість «Новик»). Позивачка [PERSON] звернулася до Кагарлицького управління земельних ресурсів, звідки їй повернули державний акт, в який було внесено виправлення у написання прізвища шляхом закреслення букви «і» та посвідчено печаткою і написом «Виправленому вірити». У березні 2015року дану земельну ділянку позивачка [PERSON] мала намір подарувати дітям, але в електронному реєстрі було виявлено, що у державному акті помилково вказано інший кадастровий номер земельної ділянки. У зв»язку з ним Управлінням Держземагенетва в Кагарлицькому районі Київської області було вжито відповідних заходів та видано позивачці [PERSON] витяг з Державного земельною кадастру на її земельну ділянку з вірним кадастровим номером 3222210100:01:489:0032 та прізвищем. 15.04.2015 року на підставі довіреності син позивачки, - [PERSON] звернувся із заявою, від імені позивачки про державну реєстрацію прав на дану земельну ділянку до реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції. 20.04.2015року за №20781476 від державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Київській області надійшло рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, в якому причиною відмови є наявність у державному акті дописок та закреслень, що передбачено п. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нермхоме майно та їх обтяжень». До 01.01.2013 року основним документом, який посвідчував права на землю був державний акт на право власності на земельну ділянку. З 01.01.2013 року нова редакція Закону України «Про дерлеавну реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що право власності, серед іншого, на земельні ділянки посвідчує свідоцтво про право власності на нерухоме майно, головним завданням якого є підтвердження виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Також з 01.01.2013 року набув чинності Закон України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якою видання державних актів на право власності на земельну ділянку припинилося. Натомість документом, то посвідчує право власності, є свідоцтво на право власності, яке видається Реєстраційною службою. Відповідно, з урахуванням вищевказаних змін до Законодавства України, правовустановлюючий документ на земельну ділянку [PERSON] є зіпсованим та недійсним, тобто таким, що не відповідає чинному законодавству України. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України «недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі витання такого правочину недійсним судом не вимагається». Враховуючи вищевикладене, позивачка [PERSON] звернулася з виниклою проблемою до Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області, так як з лютого 2014 року введено в дію новий Порядок реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що врегулював проблеми пов'язані із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням державного акта на право постійного користування земельною ділянкою чи на право власності на землю, свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 48 даного Порядку «для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до І січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку і і втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, (державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав: І) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа; 2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документу, його номер і дати видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). За результатами розгляду заяви та документів реєстратор проводить державну реєстрацію права власності, з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дати видачі та суб'єкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. Проте, в Управлінні Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області позивачці [PERSON] було роз»яснено, що у них зберігається дублікат, який має ті ж самі помилки, що і оригінал, а видача новою державного акту взагалі неможлива, так як згідно чинного законодавства України з 01.01.2013 року державні акти на земельні ділянки взагалі не видаються. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав не нерухоме мийно та їх обтяжень» право власності на земельну ділянку можна зареєструвати, надавши до Реєстраційної служби встановленої форми заяву та наступні документи: - копію паспорта, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків, документ про сплату державного мита, а також документ, який підтверджує внесення плати за отримання витягу з державного реєстру прав, і основний документ, що підтверджує виникнення, перехід або припинення речових прав на земельну ділянку згідно переліку таких документів, визначених в п. 37 Порядку. Відповідно до вказаного п. 37 Порядку «документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) дерлеавний акт на право приватної власності на земно, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповновалсеного законом органу державної влади про повернення об»єкту нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з дерлеавної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Оскільки правоветановлюючий докумет на землю, який би відповідав чинному Законодавству України у позивачки [PERSON] відсутній, тобто державний акт на право власності на земельні ділянку, враховуючи вищевказаний перелік документів, необхідних для підтвердження виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, позивачка [PERSON] правомірно звернулася до суду (п/п 10 п.37 Порядку) з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 0.0666га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер, - 3222210100:01:489:0032, яка знаходиться біля її власного будинку №7 по вул. Папаніна в м. м.Кагарлику Київської області. Відповідно до [PERSON] про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, (в тому числі на умовах оренди), та договорів оренди землі, (далі [PERSON]). Державний акт на право власності на землю виготовлявся на підставі виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки, договорів відчуження земельної ділянки ( договір купівлі-продажу, дарування, міни), інших цивільно-правових угод, рішення суду. [PERSON] не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації. Отже, виходячи із порядку видачі ДА та їх реєстрації, для того, щоб внести зміни у Державний акт, слід його визнати недійсним (анулювати), а потім виготовити новий правовстановлюючий документ. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ст. 391 ЦК України « Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ст.392 ЦК України « Власник майни може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved