Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

14 травня 2014 року публічне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 13 925 грн 39 коп., з яких 3 639 грн 89 коп. - тіло кредиту, 0 грн 00 коп. - прострочене тіло кредиту, 3 024 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, 7 251 грн 50 коп. - заборгованість по комісії; стягнення з відповідачки судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04 жовтня 2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №002-14995-041007 (надалі - Договір). За умовами Договору, позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті - гривні, випустив та надав платіжну картку, здійснює обслуговування, а також надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн із встановленим на день укладання Договору лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 1 500 грн. 00 коп. Внаслідок невиконання відповідачкою умов Договору у [PERSON] виникла заборгованість перед банком, яка станом на 20.03.2014 року становить 13 925 грн 39 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Так, [PERSON] пояснила, що, отримавши частину кредиту в сумі 1 500 грн, не просила про збільшення розміру ліміту. Банк самовільно, без її згоди, збільшив цей розмір. Відповідачка кредитними коштами скористалася, однак через збіг життєвих обставин повернути заборгованість не може. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», з одного боку, та [PERSON], з другого боку, був укладений кредитний договір №002-14995-041007. За умовами договору Банк відкриває Клієнту картковий рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті - гривні (надалі - Рахунок), надає в користування платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Visa Лояльний». Відповідно до п. 1.3 Договору, Банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн та на день укладання Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1 500 грн. Банк, згідно з п. 1.3 Договору, самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до Договору про зміну ліміту Кредитної лінії Сторонами не складається. Моментом надання Банком кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя (п. 2.1 Договору). Кредитування рахунку, згідно з п. 1.4 Договору, в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. Відповідно до п. 2.3 Договору, Держатель сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. За умовами Тарифів на обслуговування платіжних карток (Visa Classic Тарифний пакет «Visa Лояльний!») клієнт зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального пакету, який складається із частини обов'язкового погашення тіла кредиту - 7% від суми використаних коштів на день розрахунку, нарахованих процентів за кредит у розмірі 19,9% річних, плати за обслуговування - 1% за позитивний залишок та 90% за недозволений овердрафт, плати за прострочення заборгованості - 0,01% але не менше та/або не більше 50 грн за кожен факт прострочення, та суми заборгованостей минулих періодів. Як вбачається з наданого до суду Розрахунку заборгованості, починаючи з 01.09.2009р. позивачка перестала погашати розраховані до сплати суми, внаслідок чого станом на 20.03.2014 р. (із закінченням платіжного періоду з 03.03.2014 р. по 19.03.2014 р.) прострочена заборгованість за кредитом склала 3 639 грн 89 коп., прострочена заборгованість за тілом кредиту - 0 грн 00 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 3 024 грн 00 коп. комісія - 7 261 грн 50 коп. та пеня 450 грн. (а.с. 9-10). Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Оскільки дія кредитного договору не обмежена, він автоматично пролонгується на строк 364 дні і діє до повного виконання сторонами зобов'язань, а відповідачка не зверталася до банку із заявою про розірвання договору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги банку ґрунтуються на умовах Договору та чинного законодавства і підлягають задоволенню. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №33561528 від 23.04.2014 року, доданим до матеріалів справи (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved