Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили: визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 12.02.2013 року, укладений між ними та відкритим акціонерним товариством «Понінківський картонно-паперовий комбінат» (далі ВАТ) в особі арбітражного керуючого [PERSON], згідно якого відповідач продав для них нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю, розташовану в смт. Понінка по вул. В.Стуса, 4, Полонського району, Хмельницької області, загальною площею 746,2 кв.м, стіни цегляні, дах рул. азбофанера, яка складається з приміщень: складу 13,9 кв.м, складу 17,9 кв.м. кладовки 7,9 кв.м, кладовки 5,8 кв.м, побутового приміщення 18,1 кв.м, побутового приміщення 15,9 кв.м, коридору 4,9 кв.м, кладовки 10,2 кв.м, побутової кімнати 18,5 кв.м, ванни 11,9 кв.м, кладовки 19,8 кв.м, боксу № 2 150,2 кв.м, боксу № 1 132,7 кв.м, уч.кімнати 65,0 кв.м, коридору 14,1 кв.м, умивальної 1,8 кв.м, вбиральні 1,0 кв.м, кладовки 9,5 кв.м, диспетчерської 19,1 кв.м, коридору 1,8 кв.м, побутової кімнати 6,6 кв.м, вентиляційної камери 2,4 кв.м, вентиляційної камери 7,4 кв.м, коридору 14,5 кв.м, котельні 17,0 кв.м, вентиляційної камери 14,5 кв.м, вентиляційної камери 4,6 кв.м, побутової кімнати 30,7 кв.м, гардеробу 5,0 кв.м, душової кімнати 3,5 кв.м., коридору 2,0 кв.м., вбиральні 4,3 кв.м, кладовки 4,5 кв.м, кладовки 13,3 кв.м, сходової клітки 13,8 кв.м, коридору 17,6 кв.м, кабінету 19,0 кв.м, кімнати відпочинку 8,9 кв.м, кабінету 8,6 кв.м, кабінету 8,0 кв.м; визнати за ними право власності на зазначене вище нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначали, що вони відповідно до вказаного договору купили у ТОВ вказану нежитлову будівлю. Даний правочин був оформлений в письмовій формі. Ліквідатор ВАТ [PERSON], незважаючи на їхні неодноразові звернення, понад пять років ухиляється від нотаріального посвідчення вищезгаданого договору купівлі-продажу, через що вони (позивачі) позбавлені можливості здійснити державну реєстрацію придбаного ними обєкту нерухомості. Також позивачі вказували, що умови укладеного договору вони зі своєї сторони виконали, зокрема, повністю сплатили для ВАТ кошти за куплене майно, прийняли його у своє користування, виготовили технічний паспорт на будівлю, а тому відповідно до положень ч.2 ст.220 ЦК України є підстави визнати договір купівлі-продажу дійсним. Відповідач, отримавши 19.04.2018 року копію ухвали судді про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з доданими до неї документами, у запропонований суддею пятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву не надав, та не повідомив суд про причини його неподання. Згідно з ч.2 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши позов та додані до нього докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 12.02.2013 року сторони у письмовій формі уклали вищезгаданий договір купівлі-продажу нежитлових будівель, за умовами якого ВАТ як продавець зобовязувався передати у власність [PERSON] та [PERSON] згадане майно, а останні зобовязувалися прийняти майно та оплатити його вартість в сумі 188400 грн. Відповідно до акту приймання-передачі від 12.02.2013 року позивачі, кожен в рівних долях по Ѕ частині, прийняли від ВАТ нерухоме майно, а саме, нежитлову будівлю загальною площею 746,2 кв.м, яка складається із зазначених вище приміщень. Вартість вказаного майна в сумі 188400 грн. позивачами сплачена відповідачу ще у 2008 році, що підтверджується, зокрема, квитанціями від 03.06.2008 року 20 тис.грн., від 20.067.2008 року 60 тис.грн., при купівлі зазначеного майна згідно договору купівлі-продажу від 01.04.2008 року, який на підставі рішення Полонського районного суду від 19.05.2010 року визнано нікчемним та ВАТ було зобовязано повернути для [PERSON], [PERSON] гроші отримані за продаж вказаного нежитлового приміщення, однак ці кошти для позивачів повернуті не були, а тому вважаються такими, що сплачені в рахунок договору купівлі-продажу від 12.02.2013 року. Таким чином, позивач, як покупець в повному обсязі виконав свої обовязки, визначені у вищезгаданому договорі купівлі-продажу, який до цього часу не посвідчений нотаріально із причин, як вказують [PERSON] та [PERSON], ухилення відповідача від вчинення таких дій одразу після укладення договору, а наразі, у звязку з припиненням юридичної особи ВАТ «Понінківський картонно-паперовий комбінат», що мало місце 26.06.2013 року, така можливість втрачена. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Частиною 1 статті 220 цього Кодексу передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як вбачається зі змісту договору, продавець ВАТ та покупці [PERSON], [PERSON] дійшли згоди щодо усіх істотних умов купівлі-продажу майна, кожна із сторін повністю виконала взяті на себе зобовязання, зокрема, продавець передав для покупців майно, а останні повністю сплатили за нього кошти, що підтверджується наведеними вище письмовими доказами. Разом з тим, як вказують позивачі, відповідач не вчиняє протягом тривалого часу будь-яких дій на нотаріальне посвідчення договору, незважаючи на їхні (позивачів) неодноразові усні звернення з цього приводу. Приймаючи до уваги, що ВАТ, як продавець повністю отримав від позивачів за продане останнім майно гроші, 26.06.2013 року за судовим рішенням відповідач визнаний банкрутом та з цього часу припинено юридичну особу ВАТ, на пропозицію суду не надав без поважних причин відзив на позов, а тому суд вважає, що [PERSON], [PERSON] доведено факт ухилення ВАТ, як продавця, від нотаріального посвідчення договору та втрату ними можливості нотаріально посвідчити цей правочин, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved