Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

1. 30 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям жилого будинку [ADDRESS] він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку [ADDRESS] відповідачка, яка не оплачує ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 14 756,41 грн. У добровільному порядку відповідачка борг погасити не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з неї вказаної заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних збитків загальною сумою 17\~421,62 грн. (а.с.а.с. 1, 2, 17, 19, 20). 2. Представниця позивача до суду не з`явилася, звернувшись із заявами про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 27, 33). 3. Відповідачка до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. 09 липня 2020 року суд постановив ухвалу про розг ляд справи у заочному порядку. 5. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 6. Судом було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] відповідачка (а.с. 16). 7. Позивач регулярно надає відповідачці послуги з водопостачання та водовідведення, проте остання плату за користування вказаними послугами вносить неналежно, у зв`язку з чим станом на 30.11.2019 утворилася заборгованість в сумі 14 756,41 грн., розрахована у відповідності із встановленими тарифами (а.с.а.с. 5 7). 8. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 24.06.2004 №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-ІV) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 9. Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону №1875-ІV комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 10. За правилами, встановленими пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №1875-ІV, споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 11. Частиною 1 статті 9 Закону №1875-ІV визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 12. За змістом статті 22 Закону України від 10.01.2002 №2918-ІІІ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. 13. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 14. Відтак, ураховуючи той факт, що відповідачка порушує зобов`язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, суд вважає вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості такими, що підлягають задоволенню. 15. Розв`язуючи позов у частині стягнення трьох відсотків річних та відшкодування інфляційних втрат, суд виходить з такого. 16. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. 17. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачки трьох відсотків річних та інфляційних втрат обґрунтована й підлягає задоволенню. 18. Три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 442,42 грн., а інфляційні втрати 2 222,79 грн. відповідно до докладного розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви (а.с.а.с. 5 7). 19. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов у частині стягнення трьох відсотків річних та відшкодування інфляційних втрат також задовольнити. 20. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 2 102,00 грн. (а.с. 13). 21.

Outcome: approved