Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

14 вересня 2018 року позивачка звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у порядку регресу. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 03.10.2017 року на перехресті пр. Гагаріна і пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «BMW» (реєстраційний номер - RP64267) під керуванням відповідача, і марки «BYD» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] Місце пригоди відповідач залишив. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «BYD» було пошкоджено. Ризики пошкодження автомобіля марки «BYD» були застраховані у ПрАТ «СК «Альфа Страхування», і сума страхового відшкодування склала 41 797,90 грн., які страховик добровільно сплатив власникові автомобіля марки «BYD». Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMW» була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО», яке на вимогу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплатило останньому 29 678,96 грн. 16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачкою було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким позивачка набула право вимоги, у тому числі, до відповідача з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної пригоди. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачці понесені витрати, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 3 - 6, 54). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2018 року справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 57). Позивачка, її представник до суду не з`явилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 20 травня 2019 року у засіданні судом було постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що 03.10.2017 року на перехресті пр. Гагаріна і пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «BMW» (реєстраційний номер - RP64267) під керуванням відповідача, і марки «BYD» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] Місце пригоди відповідач залишив (а.с. 15 ). Ризики пошкодження автомобіля марки «BYD» було застраховано за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, від 17.03.2017 року №046.1301629.201, укладеним з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (а.с.а.с. 21 - 27). Цивільно-правова відповідальність відповідача забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.02.2017 року (поліс серії АК №5067551), укладеним з ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с. 18-звор.). 08 листопада 2017 року постановами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 1224, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Постанови було ухвалено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.10.2017 року (а.с.а.с. 16 - 18). 20 листопада 2017 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплатило власникові автомобіля марки «BYD» у рахунок страхового відшкодування 41 797,90 грн. (а.с. 40-звор.). 28 лютого 2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у порядку регресу 29 678,96 грн. (а.с. 41-звор). 16 липня 2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачкою було укладено договір про відступлення права вимоги №16/07/2018, за яким позивачка набула право вимоги, у тому числі, до відповідача з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вказаної пригоди (а.с.а.с. 9 - 12). Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України від 01.07.2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-ІV) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно з пунктом 331.1 статті 331 Закону №1961-ІV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. У відповідності з підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з участю відповідача, який одразу після пригоди залишив місце зіткнення. Викладене свідчить про обґрунтованість заявлених у справі позовних вимог. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню компенсація витрат останньої зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. (а.с. 2). Розв`язуючи позов у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого. За правилами, встановленими частиною 1 статті 133 ЦПК, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд критично ставиться до наданого позивачкою на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу документів (довідка від 10.09.2018 року №010/10/09), оскільки він не є за своїм змістом ані квитанцією до прибуткового касового ордера, ані платіжним дорученням, ані іншим банківським документом чи касовим чеком. Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved