overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 55 (а. с. 8), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 9), який проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 8 вересня 2007 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 415. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2013 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 8 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 415. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,21 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON], зареєстрований 18 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганської області, актовий запис № 145. Зазначив, що від шлюбу сумісних дітей не мають. Стосунки між позивачем та відповідачкою не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Спільне господарство не ведуть та сімейних відносин не підтримують з липня 2016 року. В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, окрім того в заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 18 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганської області, про що зроблений актовий запис № 145, прізвища після одруження: чоловіка -[PERSON], дружини - [PERSON] (а. с. 13). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 27 грудня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №28. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 27 грудня 2013 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №28. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON]Т посилався на те, що 13 січня 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON], актовий запис № 4, після реєстрації шлюбу дружині було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що подружнє життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння та несхожості характерів, сварок, конфліктів, в березні 2015 року дружина пішла з сімї, з цього часу вони не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 січня 2006 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають дітей від шлюбу: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з березня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] В своїй заяві зазначив, що 26 серпня 1989 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. Вони мають повнолітніх дітей, сина Євгена та доньку Ірину, обоє [INFO]. Проте шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися та були припинені з 2006 року, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Вважає, що збереження їх шлюбних відносин неможливе, а тому звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 11-12). Заяв про відкладення судового засідання від неї не надходило, у звязку з чим суд допустив розгляд справи за її відсутності. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 26 серпня 1989 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 24. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Ракова» на «Кривоцюк» (а.с.5). Проте шлюб між ними не склався, сторони не підтримують шлюбних стосунків. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, також, враховуючи, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, а позивач проти його подальшого збереження заперечує, то шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2014 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №49. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною до розірвання шлюбу виявилося те, що між сторонами постійно виникали конфлікти внаслідок протилежних поглядів на шлюбні та сімейні відносини, шлюбних відносин не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майновий спір на даний час відсутній, дитина проживатиме разом з мат'рю. В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. З позовними вимогами позивача погодилася. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку- [PERSON], [INFO], актовий запис № 125, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дитини між сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить (з урахуванням уточнення до позову від 07.02.2017 року) суд стягнути аліменти щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не меньше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини, стягнути аліменти щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання позивача в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох років. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. В теперішній час доходів позивача не вистачає для свого утримання та для утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву у які просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], 12 січня 2014 року, яка знаходиться на утриманні у позивача. Сторони в досудовому порядку не дійшли згоди щодо способу та порядку утримання дитини та дружини. Доходів позивача в теперішній час недостатньо для свого самостійного утримання та утримання дитини. Відповідно до ч.2,ч.3 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.ст.181,182 СК України за рішенням суду\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу\~її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд\~враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21 січня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сімейні відносини погіршились, сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, з листопада 2016 року припинено шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивач зазначає, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, покласти на відповідача судові витрати по справі. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. \~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.27), копію свідоцтва про шлюб (а.с.4), копію про народження дитини (а.с.5), копії паспортів та кодів позивача і відповідача (а.с.6-9), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, строк наданий судом на примирення позитивного результату не дав, шлюб фактично розпався та існує формально. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved