Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 24.12.2001 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], за реєстровим № 2709, право власності на яку зареєстровано в БТІ м. Алчевська 07.09.2002 року в реєстровій книзі № 322 за реєстровим № 251. 14.01.2014 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. В рахунок оплати вартості спірної квартири він сплатив відповідачу суму у розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн. На підтвердження продажу йому квартири, відповідач передав йому комплект ключів від неї та надав розписку про отримання коштів, а він в свою чергу прийняв квартиру у своє володіння. Відповідач пообіцяв йому найближчим часом оформити нотаріально, укладений між сторонами договір купівлі-продажу, але до теперішнього часу ухиляється від цього. Ці обставини змусили позивача звернутися до суду з позовом, в якому він просить визнати дійсним договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], який відбувся 14.01.2014 року між відповідачем та ним та визнати за ним право власності на вищевказану квартиру. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно договору дарування квартири, посвідченого 24.12.2001 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], за реєстровим № 2709, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с. 9). Право власності належним чином зареєстровано в КП «АБТІ» (а.с. 10). Згідно ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. 14.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як продавець, передав у власність [PERSON], як покупцю, правовстановлюючі документи та комплект ключів від квартири, а останній у свою чергу сплатив вартість квартири у розмірі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень, про що продавець написав розписку (а.с. 17). Відповідно до роз'яснення, наданого 25.03.2014 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] (а.с. 16), позивачу було відмовлено в посвідченні вищезазначеного договору купівлі-продажу спірної квартири, оскільки відчужувач ухиляється від його нотаріального посвідчення. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved