Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що вона є основним наймачем квартири [ADDRESS], що підтверджується відміткою в її паспорті та довідкою № 5034 виданої комунальним підприємством «Житловик». В даній квартирі також зареєстровані двоє онуків: [PERSON], 1994р.н. та [PERSON], 1996р.н. Однак відповідач, [PERSON] фактично в квартирі не проживає вже кілька років, і про своє місце проживання не повідомляє. Те, що відповідач, [PERSON] в квартирі не проживає підтверджується актами комісії КП «Житловик», окрім того ніякої участі в утриманні даної квартири не приймає та нею не користується, не сплачує витрати по обслуговуванні квартири, через що вона несе лишні затрати. Не проживаючи в квартирі понад строки, встановлені законом, вона втратила право користування нею. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], 1994 року народження такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS], а також зняти її з реєстраційного обліку. Позивач в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судові засідання на виклики суду не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і в передбаченому законом порядку, крім судових викликів була повідомлена - через засоби масової інформації, про час та місце судового засідання, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON], являється основним квартиронаймачем, що підтверджується копією паспорта з відміткою про реєстрацію та довідкою № 5034 від 17.12.2015 року виданої комунальним підприємством «Житловик» (а.с.5-6). З актів обстеження житлово-побутових умов на предмет проживання [PERSON] від 14.05.2015 року, 09.09.2015 року та 10.12.2015 року з яких вбачається, що на час обстеження квартири [ADDRESS] гр. [PERSON], яка зареєстрована за цією адресою відсутня та зі слів сусідів не проживає в ній довготривалий час (а.с.7-9). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS], понад строки встановлені законодавством, а тому її слід визнати, такою, що втратила право на користування даним житлом, позов слід задовольнити і визнати [PERSON], 1994р.н., особою, що втратила право користування житлом. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved