Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

13 лютого 2020 року позивач Орган опіки та піклування Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області в особі голови райдержадміністрації Єрохіної Т. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: 1) позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 50% від прожиткового мінімуму на особовий рахунок дитини, який відкрито у ОПЧЕВБВ № 10004/0309, Донецьке обласне управляння АТ «Ощадбанк», поточний рахунок № [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що на території Бахмутського району Донецької області за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , який має на вихованні неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Дана сім`я перебуває на обліку у відділі у справах дітей та соціальної політики при виконавчому органі Світлодарської міської ради, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. Мати дитини - [PERSON] - заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року позбавлена батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] навчався у 7 класі Світлодарської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бахмутської районної ради Донецької області. За час навчання батько систематично відвідував батьківські збори та приймав участь у позакласному житті, але [PERSON] схильний до алкоголізму, під час тривалого вживання алкоголю не відвідує роботу, не турбується про сина. Розпорядженням голови Бахмутської райдержадміністрації від 11 листопада 2019 року № 499 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідач, який повідомлявся про підготування позовної заяви про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів, надав позивачу заяву, у якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Крім того, [PERSON] також надав нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що не заперечує, щоб його рідна сестра - [PERSON] - прийняла на себе відповідальність за життя та здоров`я на той час малолітнього [PERSON] , приймала всі необхідні рішення щодо захисту прав та законних інтересів дитини та була призначена його опікуном. Розпорядженням голови Бахмутської райдержадміністрації від 21 грудня 2019 року № 571 [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] , [INFO] . На теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає в сім`ї рідної тітки [PERSON] на території Російської Федерації: у місті Михайлів Рязанської області, де навчається у 7 класі Муніципального загальноосвітнього закладу «Михайлівська середня школа № 1». Оскільки відповідач, який є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 25 березня 2020 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 25 березня 2020 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 00 хвилин 24 квітня 2020 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. До початку судового засідання в.о. начальника служби у справах дітей Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Врублевською К.О. на електронну пошту суду подано заяву, у якій вона зазначила, що просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 150, 152, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України (далі за тестом - СК України). Частина 1 ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Бахмутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 01 листопада 2019 року (а.с. 6). Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 квітня 2018 року, яке 07 червня 2018 року набрало законної сили, позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно психолого-педагогічної характеристики на учня 7-А класу Світлодарської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бахмутської районної ради Донецької області [PERSON], складеної 07 жовтня 2019 року директором школи Буга О .П., практичним психологом [PERSON] та класним керівником [PERSON] , дитина у даній школі навчається з 3 класу, адаптаційний період до школи, навчання проходив середньо, влився в учнівський колектив, мотиваційної діяльності до навчання немає, навчається по загальній шкільній програмі, за час навчання проявив себе як учень, який слабо встигає, середній бал - 4, програмний матеріал засвоює важко. Згідно результатів діагностичної структури темпераменту, [PERSON] має середній рівень соціуму, рівень розвитку комунікативних та організаторських здібностей - середній, у поведінці порушень не має, з вчителями та однокласниками конфліктів не має. Виховується батьком, який підтримує контакти з класним керівником, адміністрацією школи, але системного виховання не здійснює (а.с. 12). З інформації про участь батьків в вихованні учня 7-А класу Світлодарської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бахмутської районної ради Донецької області [PERSON], складеної директором школи Буга О.П ., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , прибув у Світлодарську ЗОШ з міста Міусинська в 2015-2016 навчальних роках (3 клас), мешкає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Родина перебуває на обліку, як внутрішньо переміщені особи. Мати хлопчика, зі слів батька, позбавлена батьківських прав, за період навчання у школі не з`являлась, життям сина не цікавилась. Батько працює в КП «Веста», систематично відвідував батьківські збори, приймав участь у позакласному житті, однак схильний до алкоголізму, під час тривалих вживань алкоголю не відвідує роботу, не турбується про сина, який наданий сам собі (а.с. 12 зворот). Згідно копії акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я № 5794 від 25 жовтня 2019 року, 07 жовтня 2019 року о 15 годині 05 хвилин в КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» виявлена покинута дитина чоловічої статі - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Наказом в.о. начальника служби у справа дітей Бахмутської районної державної адміністрації Стусь Н. від 25 жовтня 2019 року № 157 взято на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Розпорядженням в.о. голови Бахмутської районної державної адміністрації Єрохіної Т. від 13 листопада 2019 року № 499 надано [PERSON] , [INFO] , статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 18). Згідно копії заяви відповідача від 19 листопада 2019 року, посвідченої державним нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори Донецької області Блєвєровою О.В., [PERSON] на підставі ст. 151 СК України надав згоду на проживання його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до повноліття дитини та передав їй права виховання сина. Крім того, він згоден з тим, щоб [PERSON] прийняла на себе відповідальність за життя та здоров`я [PERSON] , [INFO] , приймала всі необхідні рішення щодо захисту його прав та законних інтересів, в тому числі по всім питанням, що стосуються медичного втручання та навчання сина, з правом підписання усіх необхідних документів. Також [PERSON] не заперечує проти оформлення [PERSON] опіки на його сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). З копії довідки № 319 від 19 грудня 2019 року, виданої російською мовою директором Муніципальної загальноосвітньої установи «Михайлівська середня загальноосвітня школа № 1» Фроловим І.В. , вбачається, що [PERSON] , [INFO] , буде навчатись у 7 класі Муніципальної загальноосвітньої установи «Михайлівська середня загальноосвітня школа № 1» муніципального утворення - Михайлівським муніципальний район Рязанської області (а.с. 23). Розпорядженням голови Бахмутської районної державної адміністрації Єрохіної Т. від 21 грудня 2019 року № 571 призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). Відповідно до висновку за вих. № 28/0176 від 07 лютого 2020 року, орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення батька [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-27). Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача [PERSON] , який є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , мало місце неналежне виконання своїх обов`язків, яке не було пов`язано як об`єктивними так і суб`єктивними причинами. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача [PERSON] та позбавлення його батьківських прав, оскільки на теперішній час він не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню його неповнолітньої дитини. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, належних та достатніх роз`яснювальних заходів з відповідачем було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання ним його батьківських прав та обов`язків. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим позовні вимоги Органа опіки та піклування Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При цьому частиною третьою статті 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має (доказів протилежного ним під час розгляду справи не надано), вважає, що [PERSON] може виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, проте у визначеному позивачем розмірі, а саме: у 1/4 частині його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід перераховувати на особистий рахунок неповнолітньої дитини [PERSON] , відкритий в ОПЧЕВБВ № 10004/0309, Донецьке обласне управляння АТ «Ощадбанк», поточний рахунок № [NUMBER] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру про позбавлення батьківських прав у розмірі 840,80 гривень та за позовну вимогу про стягнення аліментів у такому ж розмірі, а всього у сумі 1681,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved