Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

14.10.2014р. [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В позові зазначає, що 12.12.08р. уклав з відповідачем договір № 631-08 про залучення внеску/вкладу/ члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого вніс на депозитний рахунок 70588.08 грн. з поверненням вкладу з нарахованими відмотками, які встановлені в розмірі 30% річних, до 12.12.2010 року. В порушення умов договору КС «Альянс Україна» по закінченню його дії, тобто 12.12.2010р. ні вклад, ні нараховані на нього проценти не повернула,посилаючись на введення ухвалою господарського суду Вінницької області 12.02.2010 року мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника. Також КС «Альянс Україна» перестала починаючи з 13.02.2010р. нараховувати проценти за даним договором. Вважає дії КС «Альянс Україна» безпідставними і такими, що не грунтуються на законі, а тому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в загальній сумі 222679.32 грн. що складаються з : - 70758.08 грн.- сума вкладу по договору; - 99158.24 грн. - проценти за користування вкладом; - 8844.76 грн. - інфляційні збитки; - 8153.66 - 3% річних; - 20764.58 грн.- упущена вигода; - 15000 грн. - моральна шкода, а також понесені судові витрати. В подальшому позивач звертався до суду з заявами про збільшення позовних вимог. В останній заяві просив стягнути 275473.19 грн., що складається: 70758.08 грн. сума вкладу: - 99158.24 грн. - проценти за користування вкладом; - 8844.76 грн.. - інфляційні збитки; - 20358.45 грн. упущена вигода; - 68200 грн.- моральна шкода; - 8153,66 грн.-3% річних Збільшення розміру позовних вимог обґрунтовує збільшенням вимог по упущеній вигоді і збільшенням розміру спричиненої моральної шкоди за рахунок продовження з боку відповідача невиконання зобов'язання. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги обґрунтовуючи їх викладеними в позові обставинами. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав лише в частині стягнення суми вкладу в розмірі 70758.08 грн. В іншій частині позову просить відмовити як безпідставному. Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши факти і відповідні їм правовідносини суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову враховуючи наступне. По справі встановлено, що 12.12.2008 р. [PERSON] уклав з КС «Альянс Україна» договір № 631-08 про залучення внеску /вкладу/члена кредитної спілки на депозитний рахунок згідно умов якого вніс грошовий вклад в розмірі 70758.08 грн. на депозитний рахунок в кредитній спілці до 12.12.2010р. під 30% річних. За період дії договору позивачу сплачені проценти в розмірі 1758.08 грн. Починаючи з 13.02.2010р. тобто після закінчення строку дії договору КС «Альянс Україна» припинила нарахування процентів за зазначеним договором. Посилаючись на зазначену обставину [PERSON] 14.04.2010р. звернувся до голови правління КС «Альянс Україна про видачу відсотків за лютий, березень і квітень 2010 року посилаючись на необхідність лікування хворої матері. В задоволенні його заяви КС «Альянс Україна» відмовило йому посилаючись на необґрунтованість його вимог відносно процентів і посилаючись на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.02.2010р. по справі № 10/16-10 про порушення справи про банкрутство, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника «Кредитної спілки» «Альянс Україна». Аналізуючи усні і письмові пояснення сторін, надані ними докази в підтвердження обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень суд приходить до наступного. Позивач в позові і в заявах про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 70758.08 грн. суму вкладу по договору. Дана вимога визнається відповідачем і потребує до задоволення як безспірна. Позивач просить стягнути з КС «Альянс України» 99158,24 грн. процентів за користування вкладом в період після закінчення строку його дії за період з 14.12.2010 по 14.10.2014р. виходячи з 30% розміру процентів про що надав розрахунок і зазначив в позовній заяві. При цьому позивач посилається на ч.5 ст.1061 ЦК України відповідно до якої проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Зазначена позиція позивача є хибною. У відповідності до ст.. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонам. Пунктом 2.8 депозитного договору № 631-08 укладеного сторонами 12.12.2008 року передбачено, що сплата процентів,нарахованих на внесок, здійснюється спілкою 12 числа кожного місяця протягом строку визначеного п.1.1. цього договору. Пунктом 1.1. депозитного договору від 12.12.2008 року строк його закінчення визначено 12.12.2010р. Відповідно до п.2 .5 депозитного договору від 12.12.2008 року нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення членом КС внеску та припиняється в день, визначений п.1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску, або в день остаточного розрахунку у випадку дострокового розірвання цього договору. Поскільки позивачу під час дії договору /до 12.12.2010року/ відсотки нараховувались і сплачувались, а укладений депозитний договір не пролонговувався, право у позивача не отримання від КС «Альянс Україна» 30 відсотків річних після закінчення строку вкладу відсутнє,оскільки ні договором, ні чинним законодавством це не передбачено. Вирішуючи позов в частині стягнення 20358.45 грн. упущеної вигоди, яку позивач вирахував як різницю нарахованих процентів за користування вкладом/простий/ та вкладом /збільшеним/ суд дійшов висновку, що дана вимога не підлягає до задоволення враховуючи наступне. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України упущена вигода є одним із видів збитків, які визначаються як доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Для застосування зазначеної міри матеріальної відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками,вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Таких належних і допустимих доказів наявності всіх елементів цивільного правопорушення позивач суду не надав. Упущену вигоду позивач обґрунтовує як різницю, нарахованих процентів за користування вкладом 101836.86 грн. за період прострочення з 14.12.2010 р. по 14.10.2014р по вкладу в розмірі 88437.91/первинний вклад 70758.08 грн. + 17679.83 грн. нараховані проценти до закінчення строку дії договору /до 13.12.2010року/ і 81478.41 грн. нарахованих процентів за період з 14.12.2010 року по 14.10.2014р. по первісному вкладу 70758.08 грн. які позивач вніс на депозитний рахунок. Різницю нарахованих процентів 101836.86 грн. - 81 478.41 грн. = 20358.45 грн. позивач вважає упущеною вигодою. Беручи до уваги хибність розрахунку позивача в частині зобов'язання відповідача нарахувати проценти за користування вкладом в сумі 101836.86 грн. за період з 14.12.2010р. по 14.10.2014р. які суд не визнає і вважає безпідставним, а також враховуючи та приймаючи до уваги те, що ухвалою Господарського Суду Вінницької області з лютого по вересень 2010 р. діяв мараторій на задоволення вимог кредиторів кредитної спілки «Альянс Україна» і було державним виконавцем заарештовано все майно КС «Альянс Україна», що позбавило її можливості виконувати грошові зобов'язання, позивачем не доведено також і протиправна поведінка відповідача. Заявлені позивачем вимоги позову про стягнення 8844.76 грн. інфляційних збитків і 8153.66 грн. - 3% річних підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання і в разі прострочення на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач надав суду розрахунок ціни позову в тому числі інфляційних збитків і 3% річних. /а. с. 8-9/ Ці суми розраховані з грудня 2010 року по квітень 2014 року, тобто після закінчення строку дії депозитного договору. Враховуючи, що відповідач не виконав своє зобов'язання по поверненню внесених позивачем грошових коштів вимога про стягнення інфляційних і 3% річних підлягає до задоволення, а розрахунок з цих витрат є обґрунтованим. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, яку позивач оціни в розмірі 68200 грн. суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки відшкодування моральної шкоди у відносинах, які виникають за договором з банківського вкладу/депозиту/, законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд керується ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по одержанню правової допомоги розрахунки якої є в матеріалах справи, а поскільки позивач відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Ці судові витрати суд стягує пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене,

Outcome: partial