Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

12 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є власником 12/50 частин житлового будинку № 31, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Водостічна, на підставі договору дарування від 22 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] Інша частина домоволодіння належить на праві власності [PERSON]. Згідно довідки від 25 жовтня 2017 року, виданої головою квартального комітету № 21 [PERSON], за адресою: м. Дніпро, вул. Водостічна, буд. 31 зареєстрованими значаться: [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] фактично за місцем реєстрації не проживає більше десяти років. На підставі вищезазначеного просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування домоволодінням № 31 по вул. Водостічній в м. Дніпро, що є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпро, вул. Водостічна, будинок № 31. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила розглянути справу у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпровя». Про причину неявки суд не повідомив. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У відповідності до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що будинок № 31 по вул. Водостічній у м. Дніпро належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 22 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 4-6) Інша частина домоволодіння належить на праві власності [PERSON]. Як вбачається з відповіді КП «ДМТІ» Дніпропетровської міської ради від 04 грудня 2017 року станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Водостічна, буд. 31 містяться відомості про право власності на: 12/25 частин за гр. [PERSON], 13/25 за гр. [PERSON], гр. [PERSON]. Згідно довідки від 25 жовтня 2017 року, виданої головою квартального комітету № 21 [PERSON], за адресою: м. Дніпро, вул. Водостічна, буд. 31 зареєстрованими значаться: [PERSON], [PERSON] (а.с. 33) В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] фактично за місцем реєстрації не проживає більше десяти років, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також дані обставини підтверджуються актом від 08 грудня 2017 року, затвердженим головою квартального комітету № 21 [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. [PERSON] має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування домоволодінням № 31 по вул. Водостічній в м. Дніпро, що є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпро, вул. Водостічна, будинок № 31. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved