Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

12 червня 2014 року [PERSON] звернулась у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. На обґрунтування своїх вимог вказала, що дитина перебуває на повному її утриманні, хворіє, потребує санаторно-курортного лікування. Домовленості між нею та відповідачем про спосіб утримання дитини не досягнуто. У судове засідання позивач не з'явилася направила представника. Представник підтримав заявлений позов, просив врахувати стан здоров'я дитини, матеріальне становище позивача та стягувати із відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач та його представник не з'явилися у судове засідання, про час та місце якого повідомлені належним чином. Представник відповідача подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 від доходів відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Стаття 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Сторони у справі з 20 лютого 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №56. У шлюбі сторони народили одну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] матір'ю є позивач, батьком - відповідач [PERSON]. Встановлені обставини вказують на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини і відповідно до наведених положень законодавства зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі немає, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вимоги позивача про стягнення із відповідача у її користь аліментів обґрунтовані. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі - в розмірі 1000 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, зокрема те, що дитина перебуває на забезпеченні позивача, хворіє, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести, та вважає достатнім і справедливим розмір коштів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 450 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Тому, позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору. З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial