Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

14.11.2013 до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON]про знесення об`єкта самочинного будівництва. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до рішення Дубенської міської ради від 27 липня 2007 року № 794 «Про внесення доповнень до рішення міської ради від 05.01.2007 року № 396» та договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 16 серпня 2010 року за № 3543 між Дубенською міською радою та ним, він придбав у власність шляхом викупу земельну ділянку площею 0,0139 га, для комерційного використання (обслуговування аптеки ветеринарної медицини), що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі укладеного договору, 11 січня 2011 року відділом Держкомзему в м. Дубно йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Придбана земельна ділянка площею 0,0139 га межує в т.ч. із земельною ділянкою [PERSON] До видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку, спеціалістами КП «Дубномістобуд», які здійснювали виготовлення документації із землеустрою щодо відведення у власність вищезгаданої земельної ділянки, 09 жовтня 2009 року, в присутності в т.ч. і відповідача, було складено Протокол встановлення та погодження меж земельної ділянки, яка передається йому у власність в межах [ADDRESS] для обслуговування ветеринарної аптеки. Даний Протокол встановлення та погодження меж земельної ділянки від 09.10.2009 також був погоджений і [PERSON], що підтверджується його особистим підписом. Однак, починаючи з весни 2012 року відповідач почав здійснювати будівельні роботи з добудови до своєї квартири на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності. На заперечення відповідач не реагував, тому у вересні 2012 року він звернувся із скаргою на дії відповідача до Дубенської міжрайонної прокуратури та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області. За повідомленням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області від 04.10.2012 № 01-25/П-2358 вищезгадані будівельні роботи з добудови до частини житлового будинку по [ADDRESS] виконуються [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно повідомлення про початок будівельних робіт та будівельного паспорта від 30.07.2012, виданого управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради. Однак, у зв'язку з виявленням нових обставин, наданням забудовниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] недостовірних даних, що стосуються містобудівної документації, наказом управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради від 26 вересня 2012 року № 51-в будівельний паспорт № 97/59/2012 від 30.07.2012, скасований. Незважаючи на вищезгаданий наказ управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради відповідач продовжував проводити будівельні роботи та звів фундамент та стіни запланованої ним прибудови до житлового будинку. З метою уникнення не бажаного конфлікту, 18.09.2013 він звернувся до [PERSON] із письмовою заявою про знесення об'єкту самочинного будівництва в добровільному порядку. Однак, відповідач на звернення жодним чином не відреагував та збудовану ним прибудову не демонтував. Даний об'єкт незавершеного будівництва без його дозволу зведено на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності, що порушує його право на користування та розпорядження своїм майном. Відповідач з проханням надати дозвіл на забудову на його земельній ділянці, тобто укласти договір оренди земельної ділянки або договір на право користування чужою земельною ділянкою (договір суперфіцію), до нього не звертався. Згідно рішення Дубенської міської ради від 7 липня 2007 року № 794 «Про внесення доповнень до рішення міської ради від 05.01.2007 року № 396» та Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого відділом Держкомзему в м. Дубно 11 січня 2011 року, земельна ділянка йому надана для комерційного використання (обслуговування аптеки ветеринарної медицини). Отже, відповідачем було здійснено будівництво об'єкта нерухомості на чужій земельній ділянці, та земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, тобто не віднесена до земель житлової й громадської забудови, і її цільове призначення або вид використання не змінено в установленому законом порядку. Тобто, навіть він, як власник земельної ділянки, не міг би надати відповідачу дозвіл на будівництво на цій земельній ділянці без зміни її цільового призначення. Окрім того, будівництво об'єкта незавершеного будівництва здійснено з істотним порушенням будівельних норм та правил, у відповідача відсутній будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, наявність якого є обов'язковою та передбачена Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Враховуючи вищенаведене, просив зобов`язати відповідача знести об`єкт самочинного будівництва (добудову до квартири [ADDRESS]), що розташована за адресою: [ADDRESS] Ухвалою суду від 03.12.2013 відкрито провадження у справі. Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду від 28.01.2014 провадження у справі зупинено до прийняття процесуального рішення по справі №559/151/14-ц за позовною заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними державних актів на право власності на землю та скасування державної реєстрації земельних ділянок. 07 листопада 2017 року Дубенським міськрайонним судом ухвалено рішення по справі №559/151/14-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Дубенської міської ради про визнання недійсним рішення Дубенської міської ради, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю та скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке змінено постановою Апеляційного суду Рівненської області від 07.02.2018. Згідно вказаної постанови, рішення Дубенського міськрайонного суду від 07.11.2017, яким позовні вимоги задоволено, змінено та абзаци 2, 3, 4 резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Визнати недійсним рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 27 липня 2007 року №794 «Про внесення доповнень до рішення міської ради від 05 січня 2007 року №396» в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON] з доповненого додатку до рішення міської ради від 05 січня 007 року №396 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу у 2007 році» пунктом 36 (рядком таблиці) наступного змісту «36; [ADDRESS]; для обслуговування ветеринарної аптеки; 0,0139». Визнати недійсним п. 36 додатку до рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 05 січня 2007 року №396 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу у 2007 році» в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим визначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON] Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16 серпня 2010 року, укладений між Дубенською міською радою та [PERSON], що зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №3543, посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON]» Рішення суду в частині визнання недійсним та скасування державного акта серії [NUMBER] від 11 січня 2011 року на право власності на земельну ділянку площею 0, 0139 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], що надана [PERSON] для комерційного використання (обслуговування ветеринарної медицини) та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0139 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], наданої для комерційного використання (обслуговування ветеринарної медицини) [PERSON], залишено без змін. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.02.2018 провадження у справі поновлено. У зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON], справа передана в провадження судді Ралець Р.В. та згідно ухвали суду від 22.10.2018 прийнята ним до свого провадження. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.01.2019 задоволено клопотання [PERSON] та залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про знесення об`єкта самочинного будівництва в якості правонаступника [PERSON]. 20.09.2018 позивачем [PERSON] подано уточнену позовну заяву до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом знесення самочинного будівництва. В позові зазначено, що згідно висновку №7294-7296 судової земельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 559/151/14ц вбачається, що лінійні розміри земельної ділянки [PERSON], яка знаходиться в [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не відповідають лінійним розмірам, зазначеним в державному акті серія [NUMBER], не відповідність полягає в тому, що частина будівлі, яка належить [PERSON] знаходиться на земельній ділянці, яка належить [PERSON] Крім того, з даного Висновку вбачається, що відповідно до поповерхового плану житлового будинку по [ADDRESS] вхід в житловий будинок, який на даний час належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], здійснювався з дворової частині житлового будинку, до входу були влаштовані сходи. Відповідно до технічного паспорта датованого 05.12.1996, вхід в приміщення, які належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], здійснюється через тамбур площею 3,2 кв. м. Проте на даний час тамбур реконструйований та не відповідає його межам зазначеним в технічному паспорті та повністю розташований на земельній ділянці [PERSON], площа самозахвату становить 12 кв.м. Крім того на земельній ділянці [PERSON] безпосередньо біля вхідних дверей до частини будинку, що належить [PERSON], [PERSON] самочинно зведено водопровідний колодязь та встановлено водовідвідний люк. Враховуючи постанову апеляційного суду Рівненської області від 07.02.2018, якою частково змінено рішення Дубенської міської ради від 27.07.2007 № 794, в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON], площа самозахвату земельної ділянки позивачі відповідачами становить 9 кв.м. Позивач [PERSON] просить усунути їй перешкоди у здійсненні прав приватної власності щодо своєї земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] шляхом знесення відповідачами добудови площею 9 кв.м. до тамбура площею 3,2 кв.м., водопровідного колодязя та самочинно встановленого водопровідного люку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та уточненому позові, який просили суд задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, оскільки проживають за однією адресою. [PERSON] 21.03.2019 подав до суду заяву про перенесення судового засідання на іншу дату, в зв`язку з сімейними обставинами, без зазначення жодного доказу на підтвердження поважності причини відкладення. Суд зауважує, що аналогічні заяви без належного підтвердження причин відкладення неодноразово подавались відповідачем. Позивач та її представник просять розгляд справи провести у відсутності відповідачів. Тому суд розглядає справу за відсутності відповідачів. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно рішення Дубенської міської ради від 27 липня 2007 року № 794 «Про внесення доповнень до рішення міської ради від 05.01.2007 року № 396», [PERSON] придбав у власність шляхом викупу земельну ділянку площею 0,0139 га, для обслуговування аптеки ветеринарної медицини, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Про це ж свідчить договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 16 серпня 2010 року за № 3543 між Дубенською міською радою та [PERSON] та витяг з Державного реєстру правочинів № 8889583 від 16.08.2010 (а.с. 37-39, 40). У свідоцтві про право власності на нерухоме майно, а саме: приміщення ветеринарної аптеки за адресою: [ADDRESS], а також у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником зазначений [PERSON] (а.с. 41, 42). 11 січня 2011 року відділом Держкомзему в м. Дубно [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0139 га серії [NUMBER]. Зазначена земельна ділянка межує в т.ч. із земельною ділянкою [PERSON] (а.с. 10). Протоколом від 09.10.2009 встановлено та погоджено межі земельної ділянки, яка передається у власність [PERSON] в межах [ADDRESS] для обслуговування ветеринарної аптеки (а.с. 8). Наказом управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради від 26 вересня 2012 року № 51-в будівельний паспорт № 97/59/2012 від 30.07.2012, виданий [PERSON], [PERSON], [PERSON] на проведення добудови до житлової квартири [ADDRESS], скасований у зв'язку з виявленням нових обставин у недостовірності поданих матеріалів містобудівної документації забудовниками (а.с. 13). [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 83). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 603 від 08.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: приміщення ветеринарної аптеки, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 94). Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.01.2019 [PERSON] залучено в якості правонаступника до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про знесення об`єкта самочинного будівництва (а.с. 146). Згідно постанови Апеляційного суду Рівненської області від 07.02.2018, визнано недійсним рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 27 липня 2007 року №794 «Про внесення доповнень до рішення міської ради від 05 січня 2007 року №396» в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON] з доповненого додатку до рішення міської ради від 05 січня 007 року №396 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу у 2007 році» пунктом 36 (рядком таблиці) наступного змісту «36; [ADDRESS]; для обслуговування ветеринарної аптеки; 0,0139». Визнано недійсним п. 36 додатку до рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 05 січня 2007 року №396 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу у 2007 році» в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим визначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON] Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16 серпня 2010 року, укладений між Дубенською міською радою та [PERSON], що зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №3543, посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] в частині включення до загального розміру земельної ділянки площею 0,0139 га по [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування ветеринарної аптеки земельної ділянки площею 3,2 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] під приміщенням веранди (тамбура), яка належить [PERSON] (а.с. 71-77). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] в межах м. Дубно [ADDRESS], для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, лінійні розміри земельної ділянки [PERSON], яка знаходиться в [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не відповідають лінійним розмірам, зазначеним в державному акті серія [NUMBER], не відповідність полягає в тому, що частина будівлі, яка належить [PERSON] знаходиться на земельній ділянці, яка належить [PERSON] Відповідно до поповерхового плану житлового будинку по [ADDRESS] вхід в житловий будинок, який належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], здійснювався з дворової частині житлового будинку, до входу були влаштовані сходи. Відповідно до технічного паспорта датованого 05.12.1996, вхід в приміщення, які належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], здійснюється через тамбур площею 3,2 кв. м. На даний час тамбур реконструйований та не відповідає його межам зазначеним в технічному паспорті та повністю розташований на земельній ділянці [PERSON] На земельній ділянці [PERSON] безпосередньо біля вхідних дверей до частини будинку, що належить [PERSON], зведено водопровідний колодязь та встановлено водовідвідний люк (а.с.115-137). Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила(здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила(здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила(здійснює) будівництво. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). У пункті 4 вказаної постанови зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. У п 24 вищезазначеної постанови Пленуму ВССУ, знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У рішенні Дубенського міськрайонного суду від 07 листопада 2017 року по справі №559/151/14-ц, яке змінено постановою Апеляційного суду Рівненської області від 07.02.2018, зазначено, що згідно висновку №7294-7296 судової земельно-технічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 559/151/14ц, частина будівлі, яка належить [PERSON] знаходиться на земельній ділянці, яка належить [PERSON] Вхід в приміщення, які належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], здійснюється через тамбур площею 3,2 кв. м. Проте на даний час зазначений тамбур реконструйований відповідачами, не відповідає межам зазначеним в технічному паспорті та повністю розташований на земельній ділянці [PERSON], площа самозахвату становить 9 кв.м. Крім того на земельній ділянці [PERSON] безпосередньо біля вхідних дверей до частини будинку, що належить [PERSON], [PERSON] самочинно зведено водопровідний колодязь та встановлено водовідвідний люк. Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позивач довела належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставини, зокрема факт порушення її прав в ході проведення відповідачами самочинного будівництва, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.15,16, 376, 391 ЦК України, та

Outcome: approved