overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що її чоловік [PERSON] 28 листопада 2012 року пішов з дому і його місце знаходження невідоме. Просить визнати чоловіка безвісти відсутнім, тому що має намір звернутися за державною допомогою як малозабезпечена сім'я, оскільки вони з чоловіком мають двох неповнолітніх дітей. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримує. Представник управління праці і соціального захисту Рогожинська А.К. не заперечує проти задоволення заяви. Представник Новоселицької сільської ради в судове засідання не прибув. Вивчивши матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 жовтня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Місцезнаходження [PERSON] невідоме з 28 листопада 2012 року. Полонський РВ УМВСУ здійснює розшук [PERSON] з 17 грудня 2012 року. Дані обставини встановлені з доказів, досліджених в суді - показів свідків та письмових доказів: довідки про склад сім'ї заявника, свідоцтво про шлюб, свідоцтва по народження дітей, довідка депутата про відсутність [PERSON] за місцем проживання, довідка начальника міліції про розшук [PERSON] Свідок [PERSON] в суді показала, що в кінці листопада 2012 року її сусід [PERSON] пішов із свого будинку, де проживав із сім'єю, і до цього часу він не повертався. Свідок [PERSON] в суді показала, що не бачила чоловіка своєї однокласниці [PERSON] з листопада 2012 року. Будь-яких даних про його місцезнаходження немає. З врахуванням наведеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником та свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Початком безвісної відсутності [PERSON] слід вважати 28 листопада 2012 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки у неї виникне право звернутися за отриманням державної допомоги як малозабезпечена сім'я.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 18.09.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровської ради м. Дніпропетровська; від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які мешкають разом із матір'ю; сімейне життя з відповідачем не склалось, спільним побутом вони не пов'язані; позивач вважає, що шлюбні відносини припинились та подальше перебування у шлюбі не має жодного сенсу; просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 22.04.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 22.04.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розірвати шлюб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18.09.1999 року (а.с. 4). Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] [INFO] (а.с.5) та доньку [PERSON] [INFO] (а.с.6) Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

13 лютого 2014 року в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про витребування доказів по цій справі, а саме просить витребувати з Жовтневого районного суду міста Харкова копій документів з цивільної справи. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст. 137 ЦПК України - у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Представник відповідача не надав суду відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі, крім цього клопотання було заявлено представником відповідача, до якого був пред'явлений позов до Жовтневого суду міста Харкова, а тому він має право самостійно отримати в суді копії матеріалів вказаної цивільної справи. Враховуючи викладене, заява про витребування доказів не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

13 лютого 2014 року Дзержинський районний суд міста Харкова постановив заочне рішення за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача звернувся до суду із заявою про виправлення описки у вказаному рішенні суду, а саме в рішенні помилково вказано по батькові відповідача [PERSON] а необхідно [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 219 ЦПК України - суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як видно з матеріалів справи відповідачем по цій справі є [PERSON], а в рішенні суду помилково вказано [PERSON]. Таким чином, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

13 лютого 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-3). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір №б/н від 19.09.2006 року, за умовами якого Банк надав кредит у розмірі 9800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 31.12.2013 року відповідач має заборгованість - 20970,13 грн., яка складається з наступного: - 4989,40 грн. - заборгованість за кредитом; - 15980,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 6758,89 грн., яка була задоволена судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 29 жовтня 2007 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить - 14211,24 грн. а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1496,19 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.24). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 21, 22, 23). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.09.2006 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений договір № б/н про надання кредиту у розмірі 5000 грн (а.с.34). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 15421,80 грн. (а.с.5-7) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

13 лютого 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] був укладений договір №ODXRF917000621 від 09.07.2009 року, за умовами якого Банк надав кредит у розмірі 2024,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 17.02.2014 року відповідач має заборгованість - 12512,00 грн., яка складається з наступного: - 1205,96 грн. - заборгованість за кредитом; - 0,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 10233,71 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 572,00 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи, (а.с.18). Відповідач у судове засідання не прибула, був повідомлена про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістила, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с. 16,19,20). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09 липня 2009 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений договір № ODXRF917000621 про надання кредиту у розмірі 2024,00 грн. (а.с.4). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 12512,00 грн. (а.с.3) Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

13 лютого 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що на протязі останнього часу відносини між подружжям зіпсувались, в зв'язку з цим вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 29 червня 1990 року, який зареєстрований Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених, про що зроблено актовий запис №2815. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з 29 липня 2013 року. Як пояснили в судовому засіданні сторони, спір у них щодо спільного майна відсутній. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

13 лютого 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28.11.2013р. о 16 год. 09 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 28.11.2013р. о 16 год. 09 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Балагінцева І.М. лікарні Юріївської ЦРЛ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора висловлює стійкі суіцідальні думки та наміри, просить оточуючих «задушити» її, «зробити смертельний укол». До свого стану критика відсутня, від лікування відмовляється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, депресивно-параноїдний синдром, поточний процес зі стійкими суіцідальними висловлюваннями та намірами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

13 лютого 2014 року між ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ Україна» та відповідачем був укладений кредитний договір № ПУ-01814000495, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 400 гривень за сплатою відсотків за користуванням кредиту згідно умов кредитного договору. 26 вересня 2014 року між ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ УКРАЇНА» та «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» було укладено договір факторингу № 26/09, згідно умов якого ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ УКРАЇНА» відступило «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» право вимоги за кредитним договором. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 15 серпня 2015 року має заборгованість 5 932,25 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 400 грн;; заборгованості по відсоткам - 128 грн; пені - 5010 грн; штрафу - 100 грн; інфляційних витрат - 272,43 грн; трьох відсотків річних - 21,82 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Смарт Фінексперт». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 243,60 гривень судових витрат. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ УКРАЇНА» та відповідачем, на підставі ст.1054 ЦК України, укладений договір кредитування № ПУ-01814000495, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 400 гривень за сплатою відсотків за користуванням кредиту згідно умов кредитного договору. 26 вересня 2014 року між ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ УКРАЇНА» та «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» було укладено договір факторингу № 26/09, згідно умов якого ТОВ «ПРАЙМ ІНВЕСТ УКРАЇНА» відступило «СМАРТ ФІНЕКСПЕРТ» право вимоги за кредитним договором. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 15 серпня 2015 року 5 932,25 грн., які складаються з заборгованості по кредиту - 400 грн;; заборгованості по відсоткам - 128 грн; пені - 5010 грн; штрафу - 100 грн; інфляційних витрат - 272,43 грн; трьох відсотків річних - 21,82 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

13 лютого 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про виділ в натурі частки з майна, яке перебуває в спільній частковій власності та визнання права власності на майно, яким були задоволені в повному обсязі вимоги [PERSON], а саме, виділено [PERSON] в натурі у власність в самостійний об'єкт нерухомого майна (в окреме домогосподарство) за адресою: [ADDRESS] 27/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]; припинено право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. 21 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду, в якій просить ухвалити додаткове рішення до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 лютого 2014 року у вказаній справі, посилаючись на те, що в рішенні суду від 13 лютого 2014 року не зазначений перелік приміщень та споруд, які виділені їй в натурі у власність та не зазначений склад та площа житлового будинку та господарських будівель та споруд, на які за позивачкою визнано право власності. Суд вважає, що заява позивачки [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив майно, яке підлягає передачі. Враховуючи те, що при ухваленні рішення суду від 13 лютого 2014 року не зазначені приміщення та споруди, які виділені позивачці в натурі у власність з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та не зазначені площа та склад житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], на якій за позивачкою визнане право власності, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, при цьому, вказати в резулятивній частині рішення перелік приміщень та споруд, які виділені позивачці у власність з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та склад і площу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], на якій за позивачкою визнане право власності.

Outcome: approved