Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

14.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2016 до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27.11.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач з 21.01.2016 року ухиляється від сплати матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки перебуває в зоні АТО та отримує заробітну плату, в звязку чим вимушена була звернутися до суду з даними позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вказав, що згоден виплачувати аліменти на дитину у визначеному позивачем розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 249135, актовий запис № 117. Від спільного життя в сім'ї росте неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 384217, актовий запис № 01, в яких батьками дитини значаться сторони у справі. Ст.180 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, з урахуванням положень ч.2 ст.181 СК України може брати участь у її утриманні в грошовій (або) натуральній формі. Як вбачається зі змісту довідки № 285 від 14.04.2016 року, наданої Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, син [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрований разом з матірю - позивачем у справі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у заявленому позивачем розмірі. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що не позбавляє сторони у майбутньому звернутися до суду з позовом про зміну порядку стягнення і розміру аліментів. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved