Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

14 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у серпні 2017 року вона звернулась до Федерації греків України з пакетом документів для подальшого їх подання до Консульства Греції з метою отримання посвідчення співвітчизника - грека. При розгляді документів співробітником Федерації було виявлено розбіжності у зазначенні національності її померлого батька [PERSON]. Згідно витягу з держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження національність батька зазначена «грек», а у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу між батьками, національність батька зазначена «українець». З огляду на вказані розбіжності отримати посвідчення співвітчизника - грека заявниця не має можливості. Встановлення юридичного факту приналежності заявника до співвітчизника - грека має для неї велике значення, проте зазначені обставини свідчать про відсутність визначеного законом порядку документально підтвердити даний юридичний факт, окрім судового. На підставі переліченого просить суд встановити факт того що її померлий батько за національністю є грек. У судове засідання заявник не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності на задоволені заявлених вимог наполягає. Представник зацікавленої особи, Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності на розсуд суду на підставі закону. Дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00016789630 від 22 червня 2016 року [PERSON] за національністю «українець» та [PERSON] за національністю «гречанка» уклали шлюб 14 червня 1949 року у Виконавчому комітеті Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області, актовий запис № 40. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 березня 1957 року Виконкомом Ялтинської селищної ради Першотравневого району Донецької області, [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки зазначені: батько [PERSON] за національністю грек, мати [PERSON] за національністю гречанка, актовий запис № 24. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00016768588 виданого 15.06.2016 [PERSON] народилась [INFO], в графі батьки зазначені: батько [PERSON] за національністю грек, мати [PERSON] за національністю гречанка, актовий запис № 24. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 01 вересня 1972 року Будинком одруження міста Жданова Донецької області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 вересня 1972 року, актовий запис № 2806. Після одруження прізвище дружині змінено на [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 10 листопада 1981 року Будинком одруження міста Жданова Донецької області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 листопада 1981 року, актовий запис № 3917. Після одруження прізвище дружині змінено на [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 26 грудня 1990 року Ялтинською сільською радою Першотравневого району Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років, актвий запис № 1119 . Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Відповідно до ч.1 ст.300 Цивільного Кодексу України, фізична особа має право на індивідуальність, а згідно з ч.2 цієї статті, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» (далі за текстом - Закон) до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 4 Закону відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов'язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. На підставі ст. 6 Закону держава гарантує всім національним меншинам права на національно-культурну автономію. Відповідно до ст. 11 Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. На підставі ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права корінних народів і національних меншин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, шо в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків. Таким чином під час розгляду справи у суді факт належності померлого батька заявниці до національної меншини греків був доведений, оскільки це було підтверджено відомостями про народження заявниці, відомостей з витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян. Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що померлий батько [PERSON], а саме [PERSON] за національністю є греком.

Outcome: approved