Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

14 жовтня 2014 року представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] (третя особа [PERSON]П.) про звернення стягнення на предмет іпотеки, стверджуючи, що 20.06.2006 року між Акціонерним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10608384000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 45\~000,00 доларів США з розрахунку 13,00% річних на строк з 20.06.2006 року по 20.06.2013 року. 08.12.2011 року між публічним Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого банк набув право вимоги по даному кредитному договору. Представник позивача вказує в позові, що виконання Позичальником зобовязань за цим договором [PERSON] за договором б/н від 20.06.2006 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме: - домобудівлю з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,040 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності; - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,250 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності. Представник позивача, стверджуючи, що відповідачем не виконуються зобовязання за кредитним договором, просить суд в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 801489,31 грн. за договором про надання споживчого кредиту звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки №б/н від 20.06.2006 року з [PERSON] шляхом передачі Іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта Банк», а саме: - домобудівлю з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,040 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності; - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,250 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с.40). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив зупинити провадження у справі до припинення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2006 року між Акціонерним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10608384000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 45\~000,00 доларів США з розрахунку 13,00% річних на строк з 20.06.2006 року по 20.06.2013 року (а.с.10-16). На виконання Позичальником зобовязань за цим договором [PERSON] за договором б/н від 20.06.2006 року передала у іпотеку нерухоме майно (а.с.21-24), а саме: - домобудівлю з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності; - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,040 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності; - земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,250 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, сел.Бурлача Балка, вул.Центральна, буд.159 та належить іпотекодавцю на праві власності. 08.12.2011 року між публічним Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого банк набув право вимоги по даному кредитному договору (а.с.28-30). [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 05.09.2014 року наявна заборгованість у розмірі 801489,31 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 375\~211,55 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 426\~277,75 грн. (а.с.27). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.46), [PERSON] померла 26 травня 2011 року. Відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.80-81), 06.02.2015 року Іллічівською міською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу до майна померлої [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Для належного виконання зобов'язань статтею 546 ЦК України, передбачені такі види забезпечення виконання зобов'язання, як неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Згідно зі ст.672 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 575 ЦК України, передбачені окремі види застав: іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За змістом частини 1 ст.583 ЦК України та частини 2 ст.11 Закону України «Про іпотеку», заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). При цьому застава (іпотека) завжди є забезпеченням певного узгодженого із заставодавцем (іпотекодавцем) зобов'язання. Законодавством розрізняється застава (іпотека), надана боржником та застава (іпотека), надана третьою особою (майновим поручителем). Відповідно до ст.590 ЦК України, ст.33 Закону України «Про іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Частиною 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Відповідно до пункту 4.1 Договору іпотеки у разі невиконання Позичальником умов основного зобов'язання Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі (а.с.35). В той же час 03.06.2014 року був прийнятий Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до п.1.1 вказаного закону, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно і загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Таким чином, оскільки вказаний закон є чинним, у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed