Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

13 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільному майні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 13 жовтня 2016 року помер [PERSON], який був власником земельної ділянки площею 0,0439 га, що розташована в садовому товаристві «Рассвет» Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та згідно Договору строкового вкладу №3238/0554/16 від 21 березня 2016 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на його рахунку №29248010000733 знаходиться 220 000 грн. станом на 21.03.2016 року та згідно карткового рахунку від 22.09.2011 року на його імя залишились кошти станом на 10.05.2017 року, що знаходяться у відділенні №4 АКБ «Індустріалбанк» в місці Кременчуці на рахунку №26259805031580 в сумі 28 513,04 грн. Все своє майно померлий заповідав їй. Відповідач [PERSON] є батьком померлого та має право на спадщину за законом на обовязкову частку. Вона з померлим [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1995 року, який 18 травня 2011 року рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука було розірвано. Однак сімейних відносин вони не припиняли, продовжували проживати разом у її квартирі в [ADDRESS], де він і був зареєстрований, вели спільне господарство, мали єдиний сімейний бюджет, виконували обовязки подружжя і за спільні доходи набули спірне майно. Заощаджували кошти з 2000 року, які розміщували на депозитному рахунку у відділенні №4 АКБ «Індустріалбанк» в місті Кременчуці на його імя. 23 травня 20017 року держаний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори видала їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій посилаючись на відсутність відомостей про перебування її з померлим в шлюбі на час відкриття спадщини. Просила суд встановити факт спільного проживання як чоловіка та дружини її та [PERSON] без реєстрації шлюбу в квартирі [ADDRESS] в період з 13 травня 2011 року по день смерті 13 жовтня 2016 року та визнати за нею право власності на 1/2 ч. майна набутого у спільну власність в період проживання однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, а саме: на 1/2 ч. грошових вкладів з нарахованими відсотками, що знаходяться у відділенні №4 АКБ «Індустріалбанк» в м.Кременчук на рахунках № 26259805031580 в розмірі 28 513 грн., на рахунку №26302010103728 в розмірі 220 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення та пояснила, що дійсно позивач проживала з померлим однією сімєю в її квартирі до дня його смерті, і спадкове майно є їх спільним. Її довіритель, батько померлого, має за законом право на обовязкову частку в їх спільному майні. Вважає, що розподіл спадкового майна запропонований позивачем буде справедливим, що позивач має право на 1/2 ч. майна як дружина, і іншу, 1/2 ч., слід розділити між нею та відповідачем в рівних частинах. Суд, заслухавши пояснення позивача, уповноважених представників сторін, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених у цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Установлено, що 15 жовтня 2016 року помер [PERSON]., відкрилася спадщина, з заявою про прийняття якої звернулася позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, так як 06 червня 2012 року померлий склав заповіт, де заповідав все належне йому майно [PERSON]. Відповідач [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом, є батьком померлого та має право на обовязкову частку. Державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області 23 травня 2017 року відмовив [PERSON] в видачі свідоцтва про право 1/2 ч. спадкового майна, оскільки вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим на день його смерті. [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1995 року . Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 18 травня 2011 року, яке набрало законної сили 31 травня 2011 року, їх шлюб було розірвано, але вони продовжували проживати однією сімєю, як чоловік і жінка на день смерті останнього 13 жовтня 2016 року. Зазначені обставини визнаються учасниками справи і у суду не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності, тому згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] і [PERSON], який помер 13 жовтня 2016 року проживали однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, тому суд встановлює такий факт, що має для позивача юридичне значення - для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, ніким не оспорюється та не порушує прав сторін та інших осіб. В ч.1 ст.74 СК України вказано, якщо чоловік та жінка проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Отже, грошові вклади з нарахованими відсотками, що знаходяться у відділеннях №4 АКБ «Індустріалбанк» в місті Кременчуці на рахунках №26259805031580, №26302010103728, №26386010133736 на імя [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя, тому суд позов в цій частині задовольняє. Щодо позовних вимог про визнання права власності на 1/2 ч. зазначених грошових вкладів, то суд в їх задоволенні відмовляє, оскільки такі позовні вимоги охоплюються вимогою про визнання грошових вкладів спільною сумісною власністю позивача і померлого [PERSON] і додаткового висновку суду про їх задоволення не потребують.

Outcome: partial