Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

14 липня 2009 року позивачка [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 19.01.2009 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 8-118 від 09.03.1993р. квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], його дружині [PERSON] та доньці, тобто позивачці [PERSON] без визначення часток кожного із співвласників. Після смерті [PERSON] позивачка з матірю в установлений законом строк, звернулися до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснено, що в свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, які належать кожному з власників на праві спільної сумісної власності. Позивачка у відкрите судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, була сповіщена про дату слухання справи належним чином, не заперечувала проти задоволення позову та просила справу слухати у її відсутності про що надала письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі по слідуючим обставинам. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження органу приватизації від 09.03.1993р. за № 2318 квартиру [ADDRESS] передано [PERSON] у приватну спільну (сумісну або часткову) власність. (а.с.10). Згідно до свідоцтва про право власності на житло № 8-118, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 09.03.1993р., квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11) Відповідно до реєстраційного посвідчення від 15.11.2005р. виданого КП «ОМБТІ та РОН» квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеської міськради 09.03.1993р. за № 8-118. (а.с.14). Відповідно до ч.1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно до ч.1,2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками з домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 04.02.1994р. було зареєстровано шлюб, про що Відділом ЗАГСу Центрального району м.Одеси зроблено актовий запис №39. З вказаного свідоцтва вбачається, що [PERSON] змінила своє прізвище, ставши [PERSON]. (а.с.16). 19.01.2009р. [PERSON] помер, про що першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 559 та видане свідоцтво про смерть від 20.01.2009р. (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку вищезазначеної квартири. Позивачка по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Р.В. є донькою померлого [PERSON], згідно до свідоцтва про народження, виданого 13.03.1973р., та відповідно є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с.15). Відповідачка по справі [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією її паспорта, в якому зроблена відмітка про те, що вона перебуває у шлюбі із [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу, та є спадкоємцем за законом першої черги. (а.с.19-20). Позивачка звернулася до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори м. Одеси з заявою про прийняття спадщини на частку майна, яке належало [PERSON], але їй було відмовлено у звязку з невизначеністю часток в правовстановлюючих документах, що підтверджується відповіддю Сьомої Одеської державної нотаріальної контори за №3379\\02-14 від 24.06.2009р., що змусило її звернутися до суду із зазначеним позовом. (а.с.23) Згідно до листа КП «ОМБТІ та РОН» від 09.12.2009р. за вих. № 11723-06/2989 станом на 08.12.2009р. квартира [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до фотокопії спадкової справи № 587/2009 року до майна [PERSON], який помер 19.01.2009р. вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до частки майна [PERSON] 24.06.2009р. звернулася його донька [PERSON], котра проживає в [INFO]. 24.06.2009р. надійшла заява від дружини померлого [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на користь дочки померлого, тобто позивачки по справі. Даних про наявність інших спадкоємців немає. Після дослідження матеріалів справи, суд вважає, що пояснення заявника відповідають і не суперечать зібраним по справі доказам. Згідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасників спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Крім того, відповідно до ст.368 ЦК України спільною власністю вважається спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ч.2 ст.370, ч.2 ст.372 ЦК України, у разі виділу (поділу) майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Такі ж положення закріплені в п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., відповідно до якого у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1\\3 частині квартири [ADDRESS], що не заперечувалося сторонами в попередньому судовому засіданні. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті батька позивачка продовжує мешкати в квартирі [ADDRESS] і користуватися нею, як своєю власністю у повному обсязі. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка [PERSON] такої заяви не робила та звернулася до суду з цим позовом намагаючись оформити свої спадкові права. Відповідно, частка в квартирі, що успадковує позивачка після смерті батька складає 1/3, інша 1/3 частка їй належить на праві власності. Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, а також те, що відповідачка по справі [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги [PERSON], суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved