Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

14 вересня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Свалявської РДА дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, та позивача [PERSON] призначено опікуном малолітніх дітей. Зазначає, що з червня 2017 року діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. У добровільному порядку відповідачі не надають матеріальної допомоги, вихованням не займаються. А тому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, стягувати з кожного з відповідачів в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, у канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у заяві, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у \~ в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином судом були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи повідомлення про виклик відповідачів в судове засідання, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. За викладених обставин, зі згоди позивача, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч.2\~ст.197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 237772 від 22 серпня 2012 року), та [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-ФМ № 286670 від 03 березня 2014 року). Із копії рішення Свалявського районного суду від 11 липня 2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації про надання дітям статусу дитини, позбавленої батьківського піклування № 206 від 07.08.2017 року, дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], надано статус дітей позбавлених батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Свалявської районної державної адміністрації про призначення опікуна № 234 від 06.09.2017 року, [PERSON], мешканку с. Пасіка, 44, Свалявського району, Закарпатської області, призначено опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Сусківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області № 900 від 18.09.2017 року, склад сім`ї позивача становить: опікун [PERSON], онука - [PERSON], [INFO] та онук - [PERSON], [INFO]. Статтею 150 Сімейного кодексу України\~визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України,\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року зазначено що, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, у ч. 2\~ст.51 Конституції України\~закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких домовленостей щодо розміру аліментів, на даний час, між сторонами не досягнуто, діти проживають з позивачем на її утриманні, а тому у неї виникло право на звернення з даним позовом до суду. Відповідно до\~ст. 181 ч. 3 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~ - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст. 183 СК України\~- частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на вищевикладене, з урахуванням обсягу доказів, які досліджувались в судовому засіданні, беручи до уваги те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] від обов'язку щодо утримання та виховання дітей ухиляються, враховуючи, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також зважаючи на те, що від відповідачів не надійшло ніяких заперечень щодо заявленої вимоги та розміру аліментів, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів в її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є підставними і підлягає задоволенню. Розмір аліментів слід визначити з дати подання позовної заяви до суду, з 14 вересня 2017 року, у розмірі по 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з кожного з відповідачів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати, згідно зі ст. 79 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з підпунктом 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви фізичною особою в даній справі складає 640,00 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Пунктом 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі в справі звільнені від сплати судового збору як позивачі в справі про стягнення аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 3ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішенням суду позов задоволено повністю, то судовий збір з відповідачів має бути стягнутий з кожного з відповідачів, а саме по 640,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК\~аліменти слід стягувати, починаючи з дня предявлення позову. В силу вимог п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Відтак, суд вважає, що позов слід задовольнити, а саме, стягувати з [PERSON], [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved