Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

12 червня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. За життя вона заповіту не складала, позивач є спадкоємцем за законом. Зазначає, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання на момент смерті та вступу в управління та володіння спадковим майном, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримуює. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом копії спадкової справи № 36-2017, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року (аркуш справи 7). За життя [PERSON] заповіту не складала, позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. (аркуш справи 25, 27, 30). Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 13). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Солов'ївської сільської ради Старовижівського району від 03 траня 2017 року № 234 (аркуш справи 9), підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. З копії Технічного паспорта на жилий будинок [ADDRESS], вбачається, що даний будинок 1939 року побудови, знаходиться в стані, придатному для проживання (аркуш справи 10 - 12). З протоколу описування свідків стверджується факт проживання позивача разом із спадкодавцем на момент смерті та прийняття спадщини шляхом вступу в оперативне управління майном (аркуш справи 34). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що їй було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнає в повному обсязі (аркуш справи 35). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статтей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], що залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved