Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 23 квітня 2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 190. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. У подружжя склалися вкрай неприязні стосунки, вони втратили повагу один до одного. Сімейні і шлюбні відносини були фактично припинені з грудня 2019 року. Спільне господарство не ведеться. Відсутність почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та моральної підтримки у родині є причиною розлучення. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася. Надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 23 квітня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 190. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1513. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] , збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У зв`язку із визнанням [PERSON] позовних вимог про розірвання шлюбу на підставі ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 420,40 грн., та крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору у розмірі 420,40 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved