Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

13\~грудня 2018\~року \~[PERSON]\~в інтересах\~[PERSON] звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON]\~про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 1 березня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: квартира [ADDRESS]. спадкоємцем за законом є [PERSON], однак [PERSON] є спадкоємцем майна померлої за заповітом. [PERSON] спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадкових прав, їй було відмовлено, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Тому просить, визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS]. На підставі ухвали Луцького міськрайонногосуду суду від 15 січня 2019 року позовну заяву прийнятодо розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Водночас, у заяві від 25.01.2019 року позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення, провила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 01.03.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 184960 від 02.03.2016 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається, зокрема з квартири [ADDRESS] (а.с.11-16), що стверджується копією договору купівлі продажу від 12 травня 2015 року (а.с. 11). За життя [PERSON] складала заповіти. Так, останній заповіт нею був складений 12 травня 2015 року, яким на випадок смерті належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, при розгляді даної справи, суд бере до уаги заповіт, який складений спадкодавцем [PERSON] 12 травня 2015 року, оскільки наявність цього заповіту скасовує попередній заповіт від 30 грудня 2014 року складений [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 65) \~ \~ \~ \~Отже, позивач [PERSON] є правнучкою спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 298/2016. Матеріалами спадкової\~справи №298/2016,\~заведеної після\~смерті [PERSON], стверджується, що позивач спадщину прийняла, оскільки в установленому законом порядку подала відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 68). Постановою № 2000/02-31 від 19.11.2018 року державний нотаріус Горохівського державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 18). Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на квартиру № 52 у будинку№ 66а по вулиці Коперника у місті Луцьку, після смерті [PERSON]

Outcome: approved