Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

12 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. За період спільного їх проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, зазначає, що дитина хворіє, має вроджені вади розвитку сечової системи, потребує постійного догляду та лікування. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться його здоров`ям, розвитком, навчанням, лікуванням, матеріальним та моральним становищем дитини. На даний час їй важко матеріально забезпечувати сина всім необхідним для його повноцінного розвитку. З огляду на це, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000, 00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27.02.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в заяві просила розглянути справу без її участі, де також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, подав суду заяву, в якій позов визнав частково, а саме в сумі 1300 гривень. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.05.2016 року (а.с.9). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її вихованні (а.с. 10). Відповідно до довідки від 11.12.2019 року № 183 про потребу дитини ( дитини інваліда) у домашньому догляді [PERSON] , [INFO] , дитина-інвалід, захворювання на яке хворіє дитина: ВВРН, полікістоз нирок, ЗПМР, вроджені вади сечової системи, потребує домашнього догляду ( а.с.11, 12). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. При цьому законодавство не містить вимоги визначення точного розміру аліментів як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Таким чином, судом встановлено, що син проживає разом з матір`ю, батько в свою чергу достатнього утримання на сина не надає. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що відповідач, поряд із матір`ю несе обов`язок із утримання сина, а тому при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище позивача, стан здоров`я дитини, яка хворіє та потребує лікування, особу відповідача, який є працездатною людиною, відсутності даних про перебування на його утриманні інших осіб, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved