Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

13 вересня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона на підставі свідоцтва про право власності є власником квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул. Сучкова, 50-А/10. За вказаною адресою зареєстрована вона, її син [PERSON], [INFO] та її колишній чоловік відповідач [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу у липні 2014 року у зазначеній квартирі не проживає та його місцезнаходження їй невідоме, а реєстрація останньої порушує її права, як власника квартири. У звязку з цим, позивач просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 10 в будинку № 50-А на вул.\~Сучкова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 22). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації осіб виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 14-15). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 жовтня 2005 року, є власником квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул. Сучкрва, 50-А/10, що також підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8772885 від 27 жовтня 2005 року (а.с.\~6, 6 зворот). У вищезазначеній квартирі зареєстрована позивач разом із сином [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], що вбачається з довідки виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 4412 від 02 вересня 2016\~року (а.с. 7). Відповідач в зазначеній квартирі № 10 у будинку № 50-А на вул. Сучкова в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області не проживає з 2014 року та його місцезнаходження невідоме, що підтверджується актом № 4411/526 від 02 вересня 2016 року, складеним старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає з 2014 року, тобто більше одного року, в квартирі під № 10 у будинку № 50-А на вул. Сучкова в м.\~Новомосковську Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника квартири, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved