Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрійського міжрайонного управління водного господарства та просить ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 122/к від 23 вересня 2020 року «Про звільнення [PERSON] »; поновити його на роботі шляхом поновлення на рівнозначній посаді провідного інженера гідротехніка В.Скелівського гідропосту або на аналогічній посаді, що відповідає освітньо - кваліфікаційному рівню та досвіду роботи, з 30 вересня 2020 року із збереженням рангу державного службовця; стягнути з Олександрійського міжрайонного управління водного господарства середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 вересня 2020 року по день набрання рішенням у справі законної сили; допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу № 72-ОС від 20вересня 2011 року він був прийнятий на посаду провідного інженера - гідротехніка В.Скелівського гідропосту. У липні 2020 року його було попереджено про скорочення посади провідного інженера - гідротехніка та запропоновано зайняти посаду сторожа Кропивницької ремонтно - експлуатаційної дільниці, на що він не погодився. На підставі наказу № 122-к від 23 вересня 2020 року він був звільнений з роботи згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним, так як роботодавцем не було дотримано гарантій, передбачених трудовим законодавством, бо з моменту попередження про звільнення йому не було запропоновано вакантні посади, які він міг би зайняти відповідно до своєї кваліфікації, а також не було враховано наявність у нього переважного права залишення на роботі. Зазначає, що фактично посада, яку він обіймав і не була скорочена, а на неї прийняли іншу людину. Крім того, позивач просить поновити йому строк звернення до суду, який був ним пропущений з поважних причин та обґрунтовує це тим, що у строки, визначені ст. 233 КЗпП України він звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду, який ухвалою від 02 листопада 2020 року, що була ним отримана 10 листопада 2020 року, відмовив у відкритті провадження та роз`яснив право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. (а.с. 1-3, 23-25) Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін та призначено розгляд справи по суті на 24 грудня 2020 року. Крім того, задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача доказів, а саме: наказ «Про звільнення [PERSON] » № 122/к від 23 вересня 2020 року; штатний розклад Олександрійського міжрегіонального управління водного господарства станом на липень 2020 року та вересень 2020 року; накази на кожного звільненого, прийнятого та переведеного працівника з липня по вересень включно 2020 року незалежно від рівня посад; посадові інструкції та документи, що встановлюють кваліфікаційні вимоги до посад, запропонованих позивачу Олександрійським міжрегіональним управлінням водного господарства про майбутнє вивільнення у зв`язку зі змінами у структурі підприємства починаючи із липня по 23 вересня 2020 року (включно); довідку про середній заробіток, обрахований згідно Постанови КМУ за № 100 [PERSON] (а.с. 31-33) 18 грудня 2020 року до суду надійшов Відзив на позовну заяву, у якому представник Олександрійського міжрайонного управління водного господарства просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог та зазначив таке. Відповідно до наказу Держводагенства від 12 лютого 2020 року № 105 Олександрійське МУВГ реорганізоване шляхом приєднання до Регіонального офісу водних ресурсів у Кіровоградській області та утворено комісію з реорганізації, яку очолив [PERSON] . Згідно наказу від 29 липня 2020 року № 98-к усіх працівників Олександрійського МУВГ, в тому числі позивача, письмово попереджено про зміни умов праці та можливе вивільнення. З 1 жовтня 2020 року відбулося фактичне приєднання Олександрійського МУВГ до РОВР у Кіровоградській області шляхом передачі основних фондів та продовження трудових відносин з працівниками, у яких не змінились умови праці. Оскільки посади позивача або аналогічної, яка б відповідала його кваліфікації з 01 жовтня 2020 року не було передбачено у новому штатному розписі, йому 30 липня та 07 серпня 2020 року було запропоновано інші вакантні посади, від переведення на які він відмовився. У зв`язку з цим він був звільнений на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за попереднім погодженням з профспілковою організацією . (а.с. 36-38) 24 грудня 2020 року ухвалою суду розгляд справи по суті був відкладений на 25 січня 2021 року з метою забезпечення прав сторін подати заяви по суті. 15 січня 2021 року до суду від позивача надійшла Відповідь на відзив, у якій останній наголосив на тому, що його посада провідного інженера - гідротехніка фактично не була скорочена, а прийнята інша особа на посаду інженера з водокористування з тими самими посадовими обов`язками. Оскільки саме ця посада йому запропонована не була, не було надано відомості щодо оголошення конкурсу на цю посаду та не надано доказів неможливості його переведення на посаду, яка відповідає тій, на якій він працював до реорганізації, вважає своє звільнення незаконним. (а.с. 109) Третя особа [PERSON] 19 січня 2021 року представив суду Заперечення, просив відмовити позивачеві у задоволенні позову та зазначив про те, що відповідно до Положення про РОВР у Кіровоградській області керівник одноосібно призначає на посади та звільняє з посад працівників без оголошення конкурсу, на працівників РОВР у Кіровоградській області не поширюється дія Закону України «Про державну службу». Перед звільненням працівників відповідачем було проведено повний аналіз для виявлення кола осіб, які мали переважне право, натомість позивачем не надано підтверджуючих документів щодо наявності у нього відповідних гарантій. На В.Скелівському гідропосту Олександрійської ремонтно - експлуатаційної дільниці РОВР у Кіровоградській області з 01 жовтня 2020 року створена нова посада провідного фахівця з використання водних ресурсів з іншим колом посадових обов`язків, ніж у позивача, яку було в першу чергу запропоновано [PERSON] , яка з травня 2001 року працювала в Олександрійському МУВГ ( раніше - Олександрійське управління зрошувальних систем) на посадах: провідний спеціаліст відділу експлуатації меліоративних систем і водних ресурсів, провідний спеціаліст гідротехнік, головний спеціаліст по ремонту та експлуатації, головний економіст. Натомість позивач працював з 21 вересня 2011 року. Крім того, відповідно до п. 7 ст. 20 , п. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» [PERSON] як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має переважне право залишення на роботі при вивільнені працівників. (а.с. 111-112) Ухвалою суду від 25 січня 2021 року прийнято рішення проводити розгляд справи з викликом сторін, у зв`язку з находженням 21 січня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів та необхідністю надання позивачем особистих пояснень по суті позову та відповідного клопотання. (а.с. 125, 127-129) В судовому засіданні 25 лютого 2021 року [PERSON] клопотання про витребування доказів від 21 січня 2021 року відкликав , так як відповідач надав необхідні докази самостійно, в зв`язку з чим воно було залишено без розгляду. (а.с. 180) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 березня 2021 року до участі у справі залучено Регіональний офіс водних ресурсів у Кіровоградській області як правонаступника відповідача у зв`язку припиненням юридичної особи Олександрійське міжрайонне управління водного господарства. (а.с. 191-192) Виступаючи в ході судового розгляду по суті в судовому засіданні з вступним словом позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та акцентував увагу суду на тому, що мав переважне право залишення на роботі і саме йому мала бути запропонована посада провідного фахівця з використання водних ресурсів у РОВР у Кіровоградській області, оскільки вона фактично відповідає тим посадовим обов`язкам, які він виконував на посаді провідного інженера гідротехніка В.Скелівського гідропосту Олександрійського МУВГ. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , так як при звільненні останнього було в повному обсязі дотримано вимоги законодавства про працю. Позивачеві пропонувались вільні посади, від яких він відмовився, бажаючи обійняти виключно посаду провідного фахівця з використання водних ресурсів на В. Скелівському гідропосту у РОВР у Кіровоградській області. Однак дана посада не могла бути ним зайнята, так як вона була запропонована іншому працівнику, а саме [PERSON] , яка мала переважне право її обійняти як така, що має більш тривалий, порівняно з позивачем безперервний стаж роботи в установі , а також є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав надані ним письмові пояснення та просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Вислухавши доводи сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 21 вересня 2011 року працював провідним інженером - гідротехніком В.Скелівського гідропосту Олександрійського міжрайонного управління водного господарства ( далі по тексту - Олександрійське МУВГ). Згідно наказу Державного агентства водних ресурсів України від 12 лютого 2020 року № 105 «Про реорганізацію Олександрійського МУВГ» прийнято рішення реорганізувати Олександрійське МУВГ шляхом приєднання до Регіонального офісу водних ресурсів у Кіровоградській області ( далі по тексту - РОВР у Кіровоградській області) , який визначено правонаступником управління.(а.с. 39-41) На підставі Наказу голови комісії з реорганізації Олександрійського МУВГ від 29 липня 2020 року № 98-к «Про попередження про заплановане вивільнення» [PERSON] 30 липня 2020 року повідомлений про скорочення з 01 жовтня 2020 року посади провідного інженера - гідротехніка в зв`язку з реорганізацією. Одночасно позивачеві було запропоновано зайняти посаду сторожа Кропивницької ремонтно - експлуатаційної дільниці та попереджено, що у разі відмови він буде звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Прийняти пропозицію обійняти запропоновану посаду [PERSON] письмово не погодився. (а.с. 44) 07 серпня 2020 року позивачеві додатково було запропоновано зайняти одну з вакантних посад на Олександрійській ремонтно - експлуатаційній дільниці РОВР у Кіровоградській області, а саме: сестри медичної, електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 3р., водія автотранспортного засобу Волгар, водія автотранспортного засобу КАМАЗ - 55111, водія автотранспортного засобу САЗ, слюсаря - ремонтника 4р., слюсаря - електрика з ремонту електроустаткування 4р., токаря 4 р. , на що [PERSON] відмовився. (а.с. 47) 07 серпня 2020 року профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Олександрійського МУВГ профспілки працівників агропромислового комплексу надав згоду на звільнення члена профспілки [PERSON] за скороченням, в зв`язку з відмовою останнього від запропонованих посад, що підтверджується протоколом від 07 серпня 2020 року № 12. (а.с. 45, 46) П. 5 наказу від 23 вересня 2020 року № 122-к «Про скорочення штатних працівників», виданим головою комісії з організації Олександрійського МУВГ [PERSON]., відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України [PERSON] звільнено з посади провідного інженера - гідротехніка з 30 вересня 2020 року у зв`язку зі скороченням штату працівників. (а.с. 72-73) З копій Штатного розпису на 2020 рік Олександрійського МУВГ ( станом на 01 квітня 2020 року, станом на 01 вересня 2020 року) вбачається, що на В.Скелівському гідропосту Олександрійського МУВГ була 1 штатна посада провідного інженера гідротехніка. (а.с. 48-51, 52-55) Згідно Штатного розпису на 2020 рік РОВР у Кіровоградській області, який вводився в дію з 01 жовтня 2020 року, посада провідного інженера гідротехніка В.Скелівського гідропосту відсутня. Натомість введено посаду провідного фахівця з використання водних ресурсів 1 штатну одиницю, якої раніше на В.Скелівському гідропосту не було. (а.с. 56-61) У Штатному розписі на 2021 рік РОВР у Кіровоградській області, введеному в дію 01 січня 2021 року, така структурна одиниця як В.Скелівський гідропост виключена. (а.с.218-220) Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. П. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно якої був звільнений позивач, передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Ч. 2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. При скороченні чисельності або штату працівників звільненню підлягають ті працівники, посади яких скорочуються. Водночас під час вивільнення керівник підприємства має право в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї менш кваліфікованого працівника. Про таку можливість згадано у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації працівників перевага в продовженні роботи надається особам, визначеним у ч. 2 ст. 42 КЗпП України, а також іншим категоріям працівників, передбаченим чинним законодавством, зокрема громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. При звільненні [PERSON] вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 42, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавцем були дотримані. Так, як встановлено в ході судового розгляду, посада провідного інженера - гідротехніка В.Скелівського гідропосту Олександрійського МУВГ в результаті реорганізації установи приєднання скорочувалась, її не було передбачено у штатному розписі РОВР у Кіровоградській області з 01 жовтня 2020 року. Натомість було введено іншу посаду - провідного фахівця з використання водних ресурсів на В. Скелівському гідропосту у РОВР у Кіровоградській області. Доводи позивача в судовому засіданні про те, що мало місце не скорочення, а зміна назви посади, не містять під собою підґрунтя, оскільки згідно Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 2 «Сільське господарство та пов`язані з ним послуги», розділ «Гідромеліоративні споруди, зрошувальні і осушувальні системи», затвердженого Наказом Державного комітету водного господарства України від 02 вересня 1999 року № 124 інженер - гідротехнік ( провідний інженер - гідротехнік) та фахівець з використання водних ресурсів (провідний фахівець з використання водних ресурсів) є різними посадами з відмінними завданнями та обов`язками. Звільнення головного економіста [PERSON] , яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії , з Олександрійського МУВГ в порядку переведення до РОВР у Кіровоградській області на нововведену посаду провідного фахівця з використання водних ресурсів є дискреційним правом роботодавця, реалізація якого відповідає приписам п. 7 ч. 1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого особам, віднесеним до категорії 2, надається переважне право залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі при ліквідації, реорганізації або перепрофілюванні підприємства, установи, організації, скороченні чисельності або штату працівників, а також на працевлаштування. (а.с. 74-76,119) Зазначені дії відповідача не є порушенням прав позивача і не можуть слугувати підставою для задоволення його позовних вимог. Таким чином, судом в ході судового розгляду було встановлено, що при реорганізації Олександрійського МУВГ посада, яку займав позивач була скорочена, від запропонованих вакантних посад [PERSON] відмовився, попередження про майбутнє вивільнення було здійснено у строки, визначені законом, звільнення мало місце за попередньою згодою профспілкової організації, підстав для переважного права зайняти посаду провідного фахівця з використання водних ресурсів у РОВР у Кіровоградській області порівняно з [PERSON] позивач не мав. За таких обставин суд приходить до переконання про законність звільнення позивача та відсутності підстав для задоволення його позовних вимог. З урахуванням п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, позивачем строки звернення до суду за вирішенням трудового спору пропущено не було. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed