Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

12 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння.\~ В обґрунтування позову посилається на те, що в січні 2010 року вона та [PERSON] розпочали проживати однією сім`єю в [ADDRESS] . Вказує, що у 2012 році вона за власні кошти, які отримала від продажу будинку в\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ с. Гордівці, Хотинського району, Чернівецької області, в сумі 2500,00 Доларів США, купила автомобіль марки ВАЗ 21063, 1987 року народження, державний номерний знак [NUMBER] . Пізніше, 05.05.2015 року у ВРЕР ДАІ з обслуговування Герцаївського, Новоселицького та Хотинського районів, даний автомобіль вона зареєструвала за собою, як за власником.\~ Зазначає, що з часу купівлі, а також беручи до уваги відсутність у неї водійського посвідчення, належний їй на праві приватної власності легковий автомобіль ВАЗ 21063, 1987 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] вона передала для керування відповідачу [PERSON] , який мав використовувати його в наших спільних цілях. В зв?язку із цими обставинами, вона у приватного нотаріуса Масловської І.Ю, на ім`я відповідача склала довіреність про право його керування та передала документи на нього. Однак, вказує, що пізніше відносини між ними погіршилися по причині того, що\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] постійно здійснював сварки, під час яких принижував її людську гідність, а пізніше і «розпускав руки», спричинюючи при цьому її фізичну біль та тілесні ушкодження. Зазначає, що враховуючи вищевикладені обставини, вона змушена була припинити спільне проживання та переїхати в інше місце. Так, 01 грудня 2017 року вона зібрала свої речі та переїхала проживати в будинок по [ADDRESS] . Перед переїздом вона просила [PERSON] , щоб він повернув належний їй легковий автомобіль та документи на нього, який вона передала йому для керування. Проте, на її прохання повернути автомобіль, останній категорично відмовився, та при цьому залишив його в себе по місцю проживання. Оскільки [PERSON] відмовився в добровільному порядку повернути їй автомобіль, вона скасувала видану на його ім`я довіреність від 03.05.2017 року та звернулася із заявою до Хотинського відділення поліції, в якій виклала всі обставини події Так, вказує, що відповідно до її заяви від 16.07.2018 року Хотинським ВП внесено до ЄРДР за № 120182601600000251 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а пізніше Хотинським районним судом Чернівецької області накладено арешт на вищевказаний автомобіль. На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити її позовні вимоги, при цьому витребувати майно із чужого незаконного володіння. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Цепіщук В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені в позовні заяви обставини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому [PERSON] пояснив суду, що у травні 2017 року придбав у своєї колишньої співмешканки [PERSON] автомобіль марки ВАЗ. Так, в приватного нотаріуса після отримання 700 доларів США, остання зробила на його ім`я генеральну довіреність. В кінці листопада 2017 року він продав даний автомобіль невідомій особі. При цьому, в грудні 2017 року вони перестали спільно проживати однією сім`єю з [PERSON] , і як йому відомо вона згодом скасувала генеральне доручення.\~ Будучи допитаною в якості свідка позивач [PERSON] пояснила суду, що починаючи із 2010 року по 2017 рік спільно проживала однією сім`єю із відповідачем [PERSON] , який ввесь час її бив. У 2012 році, вона продала будинок і купила за ті гроші автомобіль. Даним автомобілем вони користувалися спільно із співмешканцем. Однак, у 2017 році [PERSON] в ході скандалів змусив її оформити доручення на його ім`я, що вона і зробила. Через деякий час, вони перестали спільно проживати, оскільки у [PERSON] з?явилася інша співмешканка, при цьому автомобіль він сховав у свого товариша, а кошти за нього їй не повернув. На даний час невідомо де знаходиться автомобіль, так як [PERSON] казав що продав його невідомій особі в АТО. Будучи допитаним у якості свідка [PERSON] пояснив суду, що на прохання свого знайомого [PERSON] він позичив йому 200 доларів США, коли той знаходився у приватного нотаріуса під час оформлення генерального доручення. При цьому, бачив як на столі стояли\~ 700 доларів США та техпаспорт на автомобіль. В подальшому [PERSON] продав машину і повернув йому гроші. Будучи допитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що її чоловік [PERSON] позичив своєму знайомому [PERSON] гроші в сумі 200 доларів США для придбання автомобіля останнім. В листопаді 2017 року [PERSON] повернув позичені кошти. Допитавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ст. 244 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: скасування довіреності особою, яка її видала. Частинами 1-3 ст. 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Згідно зі ст. 387 ЦПК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що 04 грудня 2017 року на підставі заяви [PERSON] було припинено дію довіреності\~ від 30.05.2017 року (реєстраційний номер 45461706) на легковий автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується повним витягом із Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) від 11.03.2019 року (а.с. 9). Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Підтримуючи позовні вимоги, позивачем [PERSON] та її представником адвокатом [PERSON] В.М. не доведено підставу віндикаційного позову, а саме те, що спірне майно транспортний засіб: легковий автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] знаходиться в натурі у відповідача [PERSON] . При цьому, судом встановлено, що на момент розгляду справи спірний автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] у володінні відповідача не перебуває, що унеможливлює звернення з віндикаційним позовом до суду. У такому випадку інтереси власника можуть захищатися іншими способами. За приписами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Враховуючи вищенаведені обставини, в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в позові повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed