Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

14.04.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, який було уточнено, та просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суму коштів у сумі 2264,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 28.04.2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху. Ухвалою судді від 14.05.2020 року за позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надіслав суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», зареєстрованим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. Особистий рахунок за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] за № [NUMBER] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2012 року позов [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку задоволено. Визнано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , та виселено останніх з зазначеної квартири. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог концерну «МТМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Постановою Запорізького апеляційного суду від 26.12.2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2019 року скасовано та прийнята постанова, якою позов концерну «МТМ» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь концерну «МТМ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у сумі 2091,89 грн. та судовий збір у сумі 1188,15 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Пунктом 1 ч. 1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги № 2189- VIII, 09.11.2017 року, редакція від 09.06.2018 року також передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За приписами статей\~319,\~322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За\~статтею 162 ЖК України\~плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог\~статті 162 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, Правила користування приміщеннями житлових будинків затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи положення\~статті 541 ЦК України\~зобов`язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер. Таким чином, особи, які проживають в квартирі власника, несуть солідарні зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог частини першої\~статті 544 ЦК України\~боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно п.5 ч.2\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З огляду на те, що у період з моменту придбання позивачем квартири 14.07.2012 р. по день фактичного звільнення відповідачів 17.10.2013 р. позивач квартирою не користувалась, послугами з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води користувалися саме відповідачі, тому сплачена заборгованість в розмірі 2264,00 грн. за фактично спожиті відповідачами послуги у зазначений період підлягають відшкодуванню в порядку регресу. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в солідарному порядку, тобто по 280,27 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved