Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

14.12.2020 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , просить суд змінити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.06.2014 року по справі №495/785/14-ц позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 грн щомісяця, починаючи з 04.02.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, що був визначений судом, значно менший від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи збільшення рівня цін встановлений розмір аліментів ставить позивача у скрутне матеріальне становище та не дає змоги забезпечити дитину усім необхідним. На даний момент донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем, навчається у 8 класі Білгород-Дністровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6, позаурочно займається з репетиторами, що потребує додаткових коштів. Неодноразові прохання до відповідача стосовно допомоги у матеріальному забезпеченні дитини для необхідного медичного обстеження та навчання виявились безрезультатними. Вказує, що з неофіційних джерел їй стало відомо, що у відповідача є нерухоме майно (автомобіль), зареєстрований на сторонню особу, також він займається підробітками в м. Одесі, за що отримує дохід, таким чином приховує свій дохід вказуючи, що офіційно не працює. Вказане вона вважає покращенням матеріального становища платника аліментів. Зважаючи на викладене, вважає, оскільки на момент звернення до суду з цим позовом, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання обов`язку щодо утримання дитини, у зв`язку із значними покращеннями матеріального становища платника аліментів, вона і звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року по вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач у судове засідання надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином. Причини неявки суду не сповістив. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 19 квітня 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2011 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 05 травня 2014 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн щомісяця. За твердженням позивачки на даний час розмір аліментів, що був визначений судом, значно менший від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи збільшення рівня цін встановлений розмір аліментів ставить позивача у скрутне матеріальне становище та не дає змоги забезпечити дитину усім необхідним. Встановлена заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області сума аліментів не надає можливості утримувати дитину у зв`язку з тим, що їх донька [PERSON] , [INFO] навчається у 8 класі Білгород-Дністровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6, позаурочно займається з репетиторами, що потребує додаткових коштів. Окрім цього, вказує, що з неофіційних джерел їй стало відомо, що у відповідача є нерухоме майно (автомобіль), зареєстрований на сторонню особу, також він займається підробітками в м. Одесі, за що отримує дохід, таким чином приховує свій дохід вказуючи, що офіційно не працює. Вказане позивачка вважає покращенням матеріального становища платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня 2020 року - 1779 грн, з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн; на дитину віком від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2020 - 2218 грн, з липня - 2318 грн, з грудня - 2395 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що чинним законодавством визначена можливість змінювати розмір аліментів, прийнявши до уваги, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 12.12.2011 року по справі № 2-3973/11 станом на сьогоднішній день є значно нижчим, передбаченого ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дитини, її потреби, прийнявши до уваги реальне зростання цін, рівень життя у 2011 році суттєво різниться з рівнем життя у 2021 році, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 12 грудня 2011 року, у розмірі, визначеному позивачем у її позові, а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved