Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

14 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.01.2018 року рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Під час спільного життя у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та на утримання позивача добровільно не надає. Аліменти відповідач нікому не платить. Позивачу необхідна матеріальна допомога на своє утримання, оскільки на даний час вона знаходиться у декретній відпустці та догляду не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на свої утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до наданого до суду відзиву на позовну заяву, відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] не визнає, зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання [PERSON], оскільки 28.02.2018 року був винесений судовий наказ, згідно з яким він повинен сплачувати аліменти на утриманні дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Також, на теперішній час він є інвалідом третьої групи (довічно), переніс операцію з приводу папілярного раку щитоподібної залози та радіойодтерапії важкого перебігу, тому у нього є потреба постійного прийому медичних препаратів, проходження медичного дослідження тощо. Крім того, відповідач не має нерухомого майна на праві особистої власності. Він зареєстрований у м. Словянську, а фактично проживає у м. Києві, де працює в ДНДЕКЦ МВС України, у звязку з цим вимушений орендувати житло у м. Києві, що складає значну частину його заробітку. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, пояснила, що ствердження відповідача щодо того, що він орендує квартиру може не відповідати дійсності, оскільки згідно з витягом з реєстру речових прав квартири з адресою, зазначеної в договорі у м. Києві не існує. Мати відповідача має нерухомість у м. Києві та ймовірно відповідач проживає разом з нею. Відповідач дійсно хворів онкологічне захворювання, йому була видалена щитоподібна залоза, однак на теперішній час його стан здоровя задовільний та він не потребує коштовного лікування. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, пояснила, що відповідач переніс операцію, в нього було виявлене онкологічне захворювання щитоподібної залози, у звязку з чим він вимушений придбати ліки протягом життя для підтримки нормальної життєдіяльності. Та обставина, що у відповідача не виявлено метастаз жодним чином не свідчить про те, що він є абсолютно здоровою людиною та не потребує подальшого лікування. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18 січня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на дошлюбне «Мержоєва». Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-НО № 737309, виданого Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.01.2017 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю, [PERSON], [INFO]. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач та відповідач мають дитину, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Виникли правовідносини регулюються ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України, відповідно до якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитини трьохрічного віку. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. При вирішенні питання щодо того, чи має відповідач можливість надавати матеріальну допомогу суд приймає до уваги наступні обставини. Згідно з Випискою з історії хвороби № 1959 від 10.05.2017 року Київської міської лікарні клінічної лікарні № 3 Київського міського центру ендокринної хірургії, [PERSON], [INFO], 24.04.2017 року поступив у хірургічне відділення з діагнозом папілярна карцинома щитоподібної залози, хронічний гастит в стадії ремісії. 26.04.2017 року проведена операція: тиреоїдектомія. Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 6880 від 27.07.2017 року, [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні в Ендокринологічному відділенні Центрального госпіталю Міністерства внутрішніх справ України з 07.07.2017 року по 27.07.2017 року з діагнозом папілярного раку щитоподібної залози та радіойдотерапії важкого перебігу. 26.04.2017 року проведено тиреоїдектомію з приводу папілярного раку щитоподібної залози з послідуючою радіойдотерапією у травні 2017 року. Відповідно до Довідки Національного інституту рака від 29.05.2017 року, [PERSON] рекомендований прийом медичних препаратів, проходження повторного медичного дослідження. Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0443985 від 03.10.2017 року, [PERSON], [INFO], має третю групу інвалідності довічно. Рекомендовано «Д» нагляд, лікування. Відповідно до Направлення № 1858 Центральної поліклініки МВС України від 04.06.2018 року, [PERSON] направляється на стаціонарне лікування у Ендокринологічне відділення Центрального госпіталю Міністерства внутрішніх справ України з приводу продовження лікування. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має важке захворювання, є інвалідом третьої групи довічно, переніс операцію, потребує подальшого лікування. Як зазначає у своєму відзиві відповідач, на даний час він працює в ДНДЕКЦ МВС України, проживає у м. Києві де орендує житло. Відповідно до наданого до суду Договору суборенди житлового приміщення від 18.01.2018 року, [PERSON] орендує в м. Києві квартиру [ADDRESS]. Плата за користування приміщення, що орендується, складає 5200,00 грн. за місяць. Суд критично ставиться до ствердження позивача щодо відсутності у місті Києві квартири, зазначеної в Договорі оренди житла, оскільки невнесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підтверджує факту не існування вищезазначеної квартири та не спростовує доводи відповідача щодо оренди ним квартири у м. Києві. Також, доводи відповідача не спростовують наявність в м. Києві квартири, зареєстрованої на імя [PERSON] Також, суд приймає до уваги, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.02.2018 року, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частка квартири [ADDRESS]. Однак, суд приймає також до уваги і той факт, що на даний час місто Донецьк, згідно Розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що є загальновідомим фактом. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено у ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Проаналізувавши обставини справи, у звязку з тим, що дитина [PERSON], [INFO], мешкає разом з матірю позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, його стан здоровя, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку. Відповідно до ст. 264 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: partial