Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

14.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Позивач є спадкоємицею за законом. Мати позивача [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на його користь. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася надіслала на адресу суду заяву з проханням слухати справу в її відсутність, позов визнає в повному обсязі. Відповідач Котовська міська рада в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову не надали. У разі визнання позову ухвалення рішення відбувається у порядку, визначеному ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач своїх заперечень проти доказів наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог, суду не надав. Визнання позову відповідачем: не суперечить закону і не порушує права інших осіб. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Так судом при розгляді справи, на підставі наявних у справі матеріалів, встановлено, що позивач [PERSON] є онуком [PERSON], що стверджується копією його свідоцтва про народження від 06.08.1975 року серії [NUMBER] виданого Котовським міським відділом РАЦС, копією свідоцтва про свідоцтва про народження його матері [PERSON] серії [NUMBER] від 11.09.1954 року, згідно якого вбачається, що її матір'ю була [PERSON] та копії свідоцтва про одруження матері позивача згідно якого вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» від 28.04.1974 року серії [NUMBER] Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення позивача [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 27.03.2013 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Котовської міської нотаріальної контори 01.04.1989 року та зареєстрованого в реєстрі під № ІІ-282 [PERSON] успадкувала 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Котовської міської нотаріальної контори 01.04.1989 року та зареєстрованого в реєстрі під № ІІ-284 [PERSON] успадкувала іншу 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Однак реєстрація права власності [PERSON] на цілий житловий будинок проведена не була. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] виданого відділом реєстрації громадянського стану виконкому Котовської міської ради Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР у редакції 1963 року. Чинний Цивільний кодекс України вступив в дію 01.01.2004 року. Відповідно до п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень вказаний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Спадкове майно, що є предметом спору, було прийняте позивачем [PERSON] до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки на час смерті бабусі він проживав у спірному будинку та вступив в управління ним. Таким чином, позивач [PERSON] прийняв спадщину за правилами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 зазначеного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що позивач [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті бабусі [PERSON], оскільки продовжував там проживати, проводив ремонтні роботи по вказаному будинку, використовував та обробляв присадибну ділянку. Крім того, позивач є єдиним спадкоємцем майна житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] в м. Котовську Одеської області, так як мати позивача [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується її письмовою заявою про визнання позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення, а саме слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] в м. Котовську Одеської області у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON].

Outcome: approved