Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

12 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що на підставі договору дарування від 13 лютого 2018 року йому належить будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Брестська, 100, в якому зареєстрований його двоюрідний брат [PERSON] Відповідач тривалий час не проживає в [INFO], його місцезнаходження невідоме. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку має наслідком порушення його прав як власника, у звязку з чим [PERSON] просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка Донецької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача пояснив, що відповідач по справі [PERSON] не мешкає в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка приблизно протягом півтора року. [PERSON] не є членом сім''ї позивача в розумінні положень ч.2 ст.64 СК України, оскільки із [PERSON] він ніколи не проживав та спільного господарства не вів. Будь-яких перешкод в користуванні відповідачем будинком з боку позивача не чинилось. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомленим, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є рідною бабою сторін по справі. В лютому 2016 року [PERSON] пішов з дому і не мешкає з того часу в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка. Будь-яких перешкод в проживанні в зазначеному будинку відповідачу не чинилось. 13 лютого 2018 рок вона подарувала [PERSON] будинок № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома зі сторонами по справі і їй відомо про те, що відповідач [PERSON] з власної волі більше ніж півтора роки не мешкає в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка, жодного інтересу протягом цього часу до вказаного будинку не виявляв. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає по сусідству із позивачем по справі. З 2016 року [PERSON] не мешкає в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка, оскільки веде аморальний спосіб життя і з власної волі змінив місце проживання. Будь-якого інтересу до вказаного будинку взагалі не виявляє, як і до осіб, що в ньому проживають, оскільки навіть не був присутній на похованні своєї матері, яка за життя мешкала за вказаною адресрю. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 13 лютого 2018 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] є власником будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка Донецької області, який йому подарувала бабуся [PERSON] (а.с.7-9). Як вбачається з довідок від 15 лютого 2018 року (а.с.10), від 26 лютого 2018 року (а.с.11), в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка Донецької області з 01 вересня 1990 року зареєстрована [PERSON], з 28 листопада 2002 року - [PERSON] Факт реєстрації [PERSON] в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка підтверджується також копією будинкової книги за вказаною адресою (а.с.12-16). Відповідно до актів перевірки паспортного режиму від 20 березня 2017 року (а.с.40), від 21 червня 2017 року (а.с.41) [PERSON] не мешкає в будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка Донецької області з лютого 2016 року. Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 2\~ст.64\~ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається з матеріалів справи, показань свідка [PERSON], відповідач [PERSON] був зареєстрований та мешкав в [INFO] як член сімї колишнього власника будинку, як внук [PERSON] У звязку з укладенням 13 лютого 2018 року [PERSON] договору дарування на користь [PERSON], її право власності на будинок № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка припинилось. Як вбачається з копії будинкової книги (а.с.12-16), довідок КП «Служба єдиного замовника» від 15 лютого 2018 року (а.с.10), від 26 лютого 2018 року (а.с.11), копії паспорта [PERSON] (а.с.5-6), останній в належному йому будинку № 100 по вул.Брестській в м.Костянтинівка не мешкав та не мешкає в теперішній час, спільного господарства з відповідачем не вів, отже, відсутні підставі стверджувати, що відповідач [PERSON] є членом його сімї в сенсі положень ч.2 ст.64 СК України. Відповідно до наведених норм діючого законодавства та правових позицій, висловлених Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-158цс14 від 05 листопада 2014 року, № 6-709цс16 від 16 листопада 2016 року право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів її сімї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з власної волі не проживає в будинку, розташованому за адресою : Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Брестська 100, з лютого 2016 року без поважних причин, не є членом сімї нового власника будинку [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення позову останнього та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 29,317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved