Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

14.06.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить зменшити розмір аліментів на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнуті судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 у справі №643/1877/18 на користь [PERSON], [INFO], з ? частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що необхідність в зменшенні аліментних платежів повязана з тим, що від другого шлюбу в нього на утриманні є донька [PERSON], [INFO], а отже відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України він має сплачувати половину зафіксованої частки аліментних платежів у розрахунку на двох дітей. Також, позивач зазначає, що він має двох непрацездатних батьків, які потребують його уваги та матеріальної допомоги. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 20.07.2018 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.08.2018. 28.09.2018 до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач вимоги не визнала, просила у їх задоволені відмовити. Зазначила, що позивачем не надано жодних доказів щодо погіршення його матеріального стану або стану його здоровя з моменту видачі судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року по справі ЄУ №643/1877/18, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також, відповідач вказує на те, що друга дитина народжена в шлюбі, який не розірвано, а тому аліменти на утримання другої дитини він не повинен сплачувати. Крім того, відповідач, звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів того, що його непрацездатні батьки знаходяться на його утриманні. 05.10.2018 до Новопсковського районного суду Луганської області надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просить задовольнити позовні вимоги. [PERSON] зазначає, що дійсно, стан його здоровя з моменту видачі судового наказу суттєво не змінився, а матеріальний стан погіршився за рахунок початку виконання вказаного рішення Московського районного суду м. Харкова. Крім того, позивач зазначає, що наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків враховується судом при визначенні розміру аліментів. 16.10.2018 до Новопсковського районного суду Луганської області надійшло заперечення щодо відповіді на відзив, у якому відповідач позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити. Зазначила, що їх донька [PERSON], [INFO], має проблеми із серцем та внутрішньочерепним тиском, що потребує періодичного обстеження та лікування. Також, відповідач, звертає увагу на те, що їх донька займається танцями, що також потребує постійного фінансування. Розпорядженням керівника апарату Новопсковського районного суду Луганської області від 18.10.2018, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, було проведено повторний автоматизований розподіл справи ЄУ №420/853/18. 19.10.2018 до Новопсковського районного суду Луганської області надійшло клопотання відповідача про передачу цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до\~[PERSON] про\~зменшення розміру\~аліментівза підсудністю для розгляду до Московського районного суду м. Харкова. Відповідач аргументувала свою позицію тим, що і вона і позивач проживають у Московському районі м. Харкова. 19.10.2018 до Новопсковського районного суду Луганської області надійшло клопотання від відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 22.10.2018, після повторного автоматизованого розподілу, призначено судовий розгляд справи на 22.11.2018 з проведенням судового засідання в режимі відеоконференції. Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив долучити до матеріалів справи довідку про його доходи, на позовних вимогах наполягає. Відповідач приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із зали судових засідань Московського районного суду м. Харкова. Просила суд залишити без розгляду її клопотання про передачу справи до Московського районного суду м. Харкова. Позовні вимоги не визнала, надала пояснення відповідно до свого відзиву на позовну заяву та заперечення щодо відповіді на відзив, просила суд відмовити у позові за відсутністю підстав та доказів. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22.09.2006 від якого мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №066371 від 07.02.2007. 11.06.2010 видано свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами серії І-ВЛ №108217. 27.08.2010 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1, 2,\~статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192\~СК України розмір\~аліментів,\~визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Визначивши та дослідивши обставини, передбачені\~статтею 182 СК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на підставі статті 192\~СК України, оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального стану. Доводи [PERSON] стосовно того, що на його утриманні є друга донька [PERSON], 08.03.2014р. народження, а також, що він має батьків пенсійного віку, не є підставою для зменшення розміру аліментів. Визначений\~судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 розмір аліментів відповідає вимогам\~СК України, та його зменшення у зв'язку з наявністю на утриманні позивача доньки [PERSON], 08.03.2014р. народження, а також, що він має батьків пенсійного віку, без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не сприятиме належному забезпеченню його доньки [PERSON], 18.01.2018р. народження та суперечитиме її інтересам. Крім того, відповідно до наданої позивачем довідки про доходи, розмір аліментів, який стягується на підставі судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 12.03.2018, не перевищує 50 % заробітної плати позивача. Таким чином, слід повністю відмовити в позові [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Судові витрати у звязку з відмовою у позові покладаються на [PERSON].

Outcome: dismissed