Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

14.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що йому на праві користування належить мопед «Suzuki Birdie» зеленого кольору, який він за усною домовленістю придбав у [PERSON] . Для ремонту двигуна він надав мопед [PERSON] , який мав після ремонту його повернути, однак протягом двох років на неодноразові звернення з приводу повернення майна не реагує. Лише після звернення до правоохоронних органів відповідач 12.12.2017 року власноручно написав розписку, в якій зобов`язався повернути йому мопед до 15.03.2018 року, однак не повернув. У зв`язку із зазначеним просить зобов`язати відповідача повернути йому безпідставно отримане ним майно. Ухвалою суду від 18.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Станом на день розгляду справи [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Ним завчасно отримано копії позовної заяви, додатків до неї. У визначений судом строк наданим правом він не скористався, відзиву та доказів не надав. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що позивачу на праві користування належить мопед «Suzuki Birdie» зеленого кольору, шасі [NUMBER], вміст двигуна 49 куб.см, потужність 4 л/с, який він за усною домовленістю придбав у [PERSON] , про що свідчить талон, виданий 12.05.2012 року. Позивач через несправність двигуна мопеду, надав його відповідачу [PERSON] , який займається ремонтом мопедів. Відповідач протягом двох років не повертає позивачу мопед, посилаючись на те, що він досі його ремонтує. На неодноразові звернення позивача добровільно повернути мопед відповідач не реагує. Відповідачем не надано доказів на спростування таких обставин. Лише після звернення позивача до правоохоронних органів відповідач 12.12.2017 року надав йому розписку, в якій зобов`язався повернути мопед до 15.03.2018 року, що підтверджується вказаною розпискою. Однак відповідач не повернув майно у визначений строк. Після спливу строку [PERSON] звернувся до [PERSON] із письмовою вимогою повернути належний йому мопед, що підтверджується заявою від 16.10.2020 року, однак відповідач проігноровав вимогу, майно не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 1212, ст. 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач безпідставно користується мопедом, належним на праві користування позивачу, і відмовляється добровільно його повернути. Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved