Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

13 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити спільне сумісне майно подружжя та виділити їй у власність 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 11 листопада 1995 року перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року. 27 березня 2007 року ними був куплений житловий будинок [ADDRESS] Жовтневого району Миколаївської області, в зв'язку з чим позивач просить розділити житловий будинок [ADDRESS] Жовтневого району Миколаївської області як спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності та позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 09 січня 2012 року, шлюб, зареєстрований 11 листопада 1995 року, між сторонами розірвано (а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу від 27 березня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого за №2-224, [PERSON] отримав (купив) від [PERSON] у власність цілий жилий будинок з всіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.17). Згідно витягу про рестрацію права власності на нерухоме майно від 28 березня 2007 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] (а.с.18). Зі змісту інформаційної довідки від 18 червня 2014 року вбачається, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно власником будинку [ADDRESS] Жовтневого району Миколаївської області значиться [PERSON], в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо наявності обтяжень чи заборон відчуження на вищезазначений будинок відсутні (а.с.24). Відповідно до ст. ст. 60, 69, 70 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з п.23 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Частиною першою ст.328 Цивільного Кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом, а в частині другій ст.355 Цивільного кодексу України зазначено, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Оскільки спірний будинок придбаний на підставі нотаріально оформленого договору купівлі-продажу під час шлюбу, то він є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між позивачем та відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved