Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

13.02. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору дарування. У позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним договір дарування житлового будинку і земельної ділянки в [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 27.12. 2003 року, реєстраційний № 6546. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: в грудні 2003 року позивач досягла домовленості з [PERSON], який є її онуком про те, що він буде здійснювати постійний догляд за належним їй майном та утримувати позивача, а позивач в свою чергу передасть йому у володіння житловий будинок із господарськими спорудами та земельну ділянку, на якій вони розміщені в [ADDRESS]. Під час оформлення письмового договору про досягнуті раніше домовленості, нотаріусом було роз'яснено позивачу суть кількох договорів, які можна укласти у таких випадках. Серед них, зокрема, договір дарування та договір довічного утримання (догляду). В силу поважного віку та будучи юридично не обізнаною й повністю довіряючи відповідачеві позивач не звернула належної уваги на назву підписаного 27.12.2003 року договору, вважаючи що укладає договір, за яким відповідач зобов'язується довічно забезпечувати позивача усім необхідним для нормального життя. Після укладення договору відповідач зробив необхідний ремонт будинку та господарських споруд, обробляв земельну ділянку, здійснював за позивачем належний догляд. Проте, протягом останнього року позивач не одержує від відповідача жодної підтримки, в тому числі й коштів. Таким чином, позивач уклала спірний договір дарування під впливом помилки, маючи на меті укласти договір довічного утримання. У зв'язку із наведеним, позивач у позовній заяві, просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, заявлені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву у якій безумовно визнав заявлені позивачем позовні вимоги та претензій до позивача він не має . Третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася. З'ясувавши думку позивача, яка просить суд розглядати справу без участі відповідача та третьої особи, суд ухвалив розглядати справу без участі учасників процесу, які у судове засідання не з'явилися. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Договір дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12. 2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4115073 від 12.07. 2004 року та повно і всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Беручи до уваги те, що відповідач заявлені позивачем позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав до суду письмову заяву від 28.02. 2014 року, зареєстрована Пустомитівським районним судом Львівської області 05.03. 2014 року за вх.. № 3391/14, суд прийшов до висновку, що в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, факт укладення між сторонами Договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12. 2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу під впливом помилки позивача доказування не потребують. За змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що позивач укладаючи Договір дарування житлового будинку і земельної ділянки від 27.12. 2003 року, зареєстровано в реєстрі № 6546, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу помилилася щодо природи такого правочину, прав та обов'язків сторін договору, що у відповідності до ст. 229 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним; те, що відповідач визнав заявлені позивачем позовні вимоги та ухвалення рішення суду на користь позивача не суперечить правам, свободам та інтересам третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. В силу вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, які складаються із оплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved