Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

12 квітня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідача), про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 03 лютого 1990 року у виконавчому комітеті Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 01. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Під час проживання спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з грудня 2018 року, проживають окремо, у зв`язку з чим позивач прийшла до висновку, що збереження шлюбу неможливе, сім`я розпалась остаточно, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прохає залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду сповіщено належним чином. Надав до суду письмову заяву, в якій прохає розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 лютого 1990 року, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03 лютого 1990 року у Виконавчому комітеті Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 01. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 384,20 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved