Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

12 січня 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом. Мотивували тим, що 02 липня 2000 року померла бабуся їхнього батька [PERSON]. 10 жовтня 2011 року помер їх батько [PERSON], який фактично прийняв спадщину 1/3 частка (0,966 га) земельної ділянки площею 2,90 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради. За свого життя [PERSON], фактично прийняв спадщину 1/3 частки (0,966 га) від земельної ділянки площею 2,90 га. розташованої на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, після померлої 02.07.2000 року [PERSON], але не встиг оформити своїх спадкових прав, що стверджується в тому числі і рішенням Глобинського районного суду Полтавської області, яке не встигло вступити в законну силу, оскільки їх батько помер 10 .10.2011 року. [PERSON] державна нотаріальна конторавідмовила їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкодавця. Посилаючись на викладене, позивачі прохали суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку, в рівних частках - по 1/6 кожній. В судове засідання позивачі [PERSON] [PERSON], - законний представник неповнолітнього позивача [PERSON] не з»явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують. Представники відповідачів [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, Глобинської райдержадміністрації, представники третіх осіб другої [PERSON] державної нотаріальної контори, треті особи - [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. На адресу суду направили заяви в яких прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представник відповідача Глобинської районної державної адміністрації, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції (в даний час відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Глобинського РУЮ), відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформували, заперечень на позов не надіслали. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.\~\~ 02 липня 2000 року померла, [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області 29.06.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №18. 10 жовтня 2011 року помер батько позивачів, [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за №222. За свого життя [PERSON], фактично прийняв спадщину 1/З частки (0,966 га) від земельної ділянки площею 2,90 га. розташованої на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, після померлої 02.07.2000 року [PERSON], але не встиг оформити своїх спадкових прав, що стверджується в тому числі і рішенням Глобинського районного суду Полтавської області, яке не встигло вступити в законну силу , оскільки їх батько помер 10.10.2011 року. Після його смерті залишилось спадкове майно: 1/3 (одна третя) частки (0,966 га.) від земельної ділянки площею 2,90 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області. З дослідженої судом спадкової справи № 354/11, заведеної другою [PERSON] державною нотаріальною конторою після померлого [PERSON] вбачається, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину батька. Спадкоємцями за законом майна померлого є, доньки померлого, [PERSON] та [PERSON]законний представник неповнолітнього позивача [PERSON]. [PERSON] - батько померлого помер 08 лютого 2008 року. [PERSON] - мати померлого, померла 28 травня 2011 року. Інші спадкоємці за законом відсутні. Спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. В даний час позивачі мають право на успадкування частини земельної ділянки площею 2,90 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 0274423, належала їх бабі [PERSON], і право на спадщину якої набув за свого життя їх батько. Постановою державний нотаріус другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 22 грудня 2015 року відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нього. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Глобинському районі від 24 листопада 2015 року №186, грошова оцінка земельної ділянки площею 2,90 га, становить 78406,26 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації 3,997 та 1,756). Таким чином, викладене свідчить, що [PERSON], фактично прийняв спадщину 1/3 частки (0,966 га) від земельної ділянки площею 2,90 га. розташованої на території [PERSON] сільської ради Глобинського району Полтавської області Оскільки відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то названі спадкоємці набули право на успадкування частки земельної ділянки . Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право на спадкування 1/3 частки земельної ділянки, належної на праві власності [PERSON], суд дійшов висновку, що позивачі, як єдині спадкоємці першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину, мають право на успадкування названого майна та набуття права власності на нього. Визнання права власності на 1/3 частки земельної ділянки за позивачами не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved