overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

14.06.2017 року у цивільній справі № 2/334/1283/17 (334/8635/16-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, винесено рішення, яким задоволено вимоги позивача. Однак при ухваленні рішення, судом не вирішено питання про судові витрати. Так в мотивувальній частині рішення зазначено, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд відстрочив [PERSON] оплату судового збору до розгляду справи по суті, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 640,00 грн. Однак в резолютивній частині рішення судом не зазначено про стягнення судового збору з відповідача, таким чином питання про судові витрати залишилось не вирішено. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне винести у справі додаткове рішення, оскільки при винесенні основаного рішення суду не було вирішено питання щодо судових витрат, а саме щодо стягнення суми судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

14.06.2018 до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 16.05.2013 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №04. Вказує, що в період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дитини, сторони з червня 2017 року фактично припинили подружні відносини. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 16.05.2013\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~у виконкомі Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №04, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). В період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Єрьоміна», що відповідає вимогам закону. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до квитанції (а.с.1) сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 704, 80 гривень, тому, відповідно ст. 141 ЦПК, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в рахунок погашення сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

14.06.2018 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.02.1997 сторони зареєстрували шлюб. 03.12.2013 припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, стали один для одного зовсім чужі люди, намір примирення не мають. В судове засідання позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який 14.02.1997 зареєстрований у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 87. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони не мешкають разом, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

14.06.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить позбавити останню батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з він та [PERSON], яка після укладення 13.06.2018 змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], з січня 2002 року перебували у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. Від вказаних відносин вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Після припинення фактичних шлюбних відносин з ним у серпні 2002 року [PERSON] з сином В'ячеславом переїхала проживати до своєї бабусі. Неповнолітній син сторін має психіатричне захворювання, яке, як наслідок, має затримку розвитку, та з 2010 року перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері. Під час проживання [PERSON] з матір'ю до 2009 року вона неналежно виконувала свої батьківські обов'язки по відношенню до сина, зловживала алкоголем, не приділяла жодної уваги та зусиль ля лікування сина, внаслідок чого не виконувала батьківські обов'язки. У зв'язку з цим, він у 2009 році забрав сина проживати у свою сім'ю, де і пориває до цього часу. Навчається у 8 класі спеціалізованої школи-інтернату І-ІІ ст. № 7 м. Києва. Зазначає, що останній раз відповідач бачилась з сином майже два з половиною роки тому, оскільки він - позивач наполіг на цьому. Власної ініціативи зустрітись з сином відповідач не виявляла протягом майже дев'яти років. Після зустрічі відповідача з сином, він помітив, що син став більш пригніченим, не отримуючи до себе заінтересованості матері. Фактично вихованням сина займаються він та його теперішня дружина [PERSON]. Також, посилається на те, що він працює, має достатній дохід, забезпечений житлом, в якому для сина створені всі належні умови. З наведених підстав просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до їх спільного сина. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у зазначеному ним розмірі, т.я. позбавлення батьківських прав не звільняє особу від утримання дитини, а відповідач самостійної участі матеріальному забезпеченні сина не приймає. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явились. Від позивача та представника третьої особи надійшли заява, в якій вони просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, відповідно до її нотаріально посвідченої заяви від 09.08.2018, зазначає, що просить розглядати справу у її відсутності, проти позбавлення її батьківських прав щодо [PERSON] не заперечує. З огляду на належне повідомлення учасників справи, враховуючи їхні письмові заяви, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

14.06.2018 позивач [PERSON], звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 29.12.2007 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилась дитина донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не скалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та розходження характерів сторони втратили почуття любові один до одного. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Шлюбно-сімейні відносини припиненні. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 29.12.2007 Виконкомом Молодогвардійської міської ради міста Краснодона Луганської області, актовий запис № 220. У шлюбі у сторін народилась дитина, донька [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору і спору щодо місця проживання дитини не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

14.06.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працюючи зварювальником по найму в м.Одесі і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с.2). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням позиції позивача та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до її повноліття, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

14.06.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що 09.03.2018 р. в с.Погоріла Гайсинського району померла його рідна тітка [PERSON], яка була рідною сестрою його батька [PERSON], померлого 14.10.1994 р., що підтверджується випискою із господарської книги Погорільської сільської ради, де зазначено, що вони є рідними братом та сестрою, просив встановити факт, що [PERSON] є його рідною тіткою для подальшого оформлення ним права власності в порядку спадкування за законом спадкового майна. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 21). Представник Погорільської сільської ради Теплицького району до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 22). Доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом спадкового майна після смерті 09.03.2018 р. його рідної тітки [PERSON], через відсутність свідоцтва про її народження не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Зазначені правовідносини регулюються ч. 1 ст.\~293, ч.2 ст.\~315 ЦПК України, згідно з якими у судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами для виникнення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів та за відсутності спору про право. Оскільки, [PERSON] є рідним племінником [PERSON], яка померла 09.03.2018 р., як спадкоємець за законом спадщини через відсутність свідоцтва про її народження не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту та спору про право немає, то для створення умов реалізації спадкових прав факт їх родинних відносин необхідно встановити рішенням суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що має з відповідачкою спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Дочка проживає спільно з ним. Відповідачка є особою позбавленою батьківських прав відносно дочки [PERSON] та жодної допомоги на її утримання йому не надає. Просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. З клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не зверталася. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження та копії рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2017 року (а.с.3, 7-8). Дитина проживає разом з батьком, що вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання громадян та акту будинкового комітету. Відповідачка [PERSON] рішенням Полтавського районного суду від 30 травня 2017 року позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON]. Аліментів не сплачує, оскільки при присудженні аліментів суд не зазначив на чию користь їх слід стягувати (а.с.4-6). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідачки [PERSON] у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: [PERSON], Балтський РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу. На обґрунтування вимог зазначив, що 22.08.2014 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Їм було видане свідоцтво про укладення шлюбу, яке є недійсним, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У зв'язку з необхідністю набуття прав та обов'язків подружжя він просив суд встановити факт укладення шлюбу між ним та [PERSON] Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що був переконаний в тому, що їх шлюб буде зареєстровано компетентним органом України, однак виявилося, що свідоцтво про укладення шлюбу є недійсним, оскільки видане на тимчасово окупованій території України. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пояснивши, що дійсно вона 22.08.2014 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим укладала шлюб з [PERSON] Представник заінтересованої особи Балтського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявника, заінтересованої особи [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб 22.08.2014 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та\\або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно 22.08.2014 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Оскільки встановлення факту укладення шлюбу необхідне заявнику для набуття прав та обов'язків подружжя, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. Зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.11.1991р., який зареєстрований відділом РАЦС м.Макіївки Донецької області, після укладання шлюбу дружині було змінено прізвище на «Якимчук». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через постійні сварки, внаслідок чого мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому вирішив розірвати шлюб, так як його зберігання не має перспектив. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, але в матеріалах справи мається його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявилась, хоча про дату, час, та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З огляду на наведене,

Outcome: approved