Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати відповідача батьком [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на початку вересня 2012 року позивач познайомилась з відповідачем і в подальшому вони стали зустрічатись. В кінці жовтня 2012 року позивач зрозуміла, що вона вагітна і 04.08.2013 року вона народила доньку від відповідача. Про те, що вона вагітна, позивач неодноразово повідомляла відповідача, але останній не хотів з нею розмовляти. Після народження дитини, відповідач не визнав себе батьком і припинив будь-які стосунки з позивачем. Свідоцтво про народження доньки, видано відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Факт батьківства відповідача можуть підтвердити свідки, крім того, такий факт підтверджується лікарняними листами і карткою вагітної. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не зявився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 69). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, в тому числі, і за рішенням суду. Статтею 128 СК України також встановлено, що батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду і підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.\~ Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч. 1, 2 ст. 61 ЦПК України, сторони повинні доводити обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень; зазначені сторонами обставини, повинні бути підтверджені доказами. В судовому засіданні досліджено свідоцтво про народження [PERSON]. Матірю дитини записана [PERSON] З графи «батько» вбачається, що батько записаний за прізвищем матері - згідно з положеннями ч. 1 ст. 135 СК України. (а.с. 4) В матеріалах справи міститься довідка про склад сімї, в якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживають в [INFO]. (а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не перебувала у шлюбі в період народження доньки ні з відповідачем, ні з іншими особами. Ухвалою суду від 17.10.2014 року, по справі було призначено судово-медичну експертизу. На вирішення експерта було поставлено питання «Чи являється [PERSON] біологічним батьком малолітньої [PERSON], 04.08.2013 року». (а.с. 40) В матеріалах справи міститься висновок експерта №440, згідно якого вірогідність підтвердження батьківства, складає величину не меншу, ніж 99,99%. (а.с. 56-59) Відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували факт його батьківства, щодо неповнолітньої [PERSON]. При цьому докази, що надані позивачем, свідчать на користь того, що відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У пункті 9 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3, розяснено, що резолютивна частина рішення повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Врахувавши вказані вище норми Закону та розяснення ВСУ, приходжу до висновку про необхідність вказати зазначені дані в резолютивній частині рішенні суду, на підставі Закону. В судовому засіданні позивач заявила клопотання про стягнення з відповідача на її користь понесених нею судових витрат. В матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору (а.с. 10) та квитанція за сплату дослідження в Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Згідно зі статтею 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи і до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати пов'язані з проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сума витрат позивача на проведення експертизи 3158 грн. 40 коп. Судовий збір, що мав бути сплачений позивачем при подачі позову і підтверджується квитанцією 243,60 грн. На підставі вищезазначеного, суд вважає за можливе стягнути такі витрати з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved