Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

13 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. 14 листопада 2018 року було відкрито провадження у даній справі. 10 грудня 2018 року в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], жителя [ADDRESS]. 26 грудня 2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 год. 30 хв. 26 грудня 2018 року. Даний позов обгрунтувала наступним. Позивач проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], з яким вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом. [INFO] року помер [PERSON] Позивач його похоронила, проводила поминальні обіди та доглядає за могилою. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,4800 га, що знаходиться на території Гнатківської сільської ради. Спадкоємцями [PERSON] залишилася позивач. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, оскільки його батько [PERSON] помер (за життя на спадщину не претендував, писав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини), син на спадщину також не претендує та написав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. На протязі встановленого законом строку вона спадщину прийняла після смерті [PERSON], подавши в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просить позов задовольнити. Представник Гнатківської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте голова сільської ради надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позов визнає. Допитана 26 грудня 2018 року свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON] Зазначила, що позивач проживала однією сім'єю без шлюбу та вела спільне господарство з [PERSON], який помер [INFO] року. Допитана 26 грудня 2018 року свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] тривалий час проживала однією сім'єю з [PERSON], як чоловік та дружина. Суд, заслухавши пояснення позивача, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 8) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [INFO] року в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки № 958 від 12 листопада 2018 року Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із [PERSON], який помер [INFO] року, разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, у них був спільний бюджет, взаємні права та обов'язки. [PERSON] проживала із [PERSON] до дня його смерті- [INFO] року, після чого поховала його засвій рахунок, проводила поминальні обіди, доглядала за його могилою (а.с. 14). Даний факт також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Отже факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, показами свідків та іншими матеріалами справи. Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК в редакції 2003 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] року в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,4800 га, що знаходиться на території Гнатківської сільської ради, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки № 957 від 12 листопада 2018 року, виданої виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON], який помер [INFO] року залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1,4800 га, що знаходиться на території Гнатківської сільської ради. Спадкоємцем [PERSON] залишилася його громадянська дружина [PERSON], з якою [PERSON] проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу. На протязі встановленого законом строку [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та подала в передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інші спадкоємці - батько спадкодавця [PERSON], уже помер, однак за життя на спадщину не претендував та писав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON], син на спадщину не претендує (а.с.13). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 426/02-30 від 07 листопада 2018 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відмовлено, у зв'язку з відсутністю факту проживання однією сім'єю, а також з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 8). Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] заведена за № 239/2014 . З спадкової справи вбачається, що з заявою до нотаріальної контори звернулась [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину їй не видавалось (а.с. 33-35). Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, судом встановлено, що [PERSON] проживала однією сім'єю, як чоловіка та дружини без шлюбу та ведення спільного господарства з [PERSON], який помер [INFO] року, на протязі встановленого законом строку [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та подала в передбачений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому суд приходить до висновку, про задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з квитанції № 0.0.1182274939.1 від 12 листопада 2018 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1057,20 грн. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 528 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved