Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

14.02.2018 року заявник [PERSON]яго А.А. звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та Деревяго [PERSON], який був зареєстрований 14.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 07. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що з 14.03.2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з Деревяго [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. З вересня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Заявник зазначив, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить його інтересам. Крім того, Деревяго Н.В. проти розірвання шлюбу не заперечує. Спору про поділ майна, яке є спільною власністю, між ними не має. У звязку з викладеним заявник звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання учасники справи не зявилися. Заявник відбуває покарання у ХВК № 18. Згідно заяви Деревяго [PERSON] від 17.04.2018 року, він просить розірвати шлюб без його участі. [PERSON]яго Н.В. в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2013 року Деревяго [PERSON] уклав шлюб з Деревяго [PERSON], який зареєстровано 14.03.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, про що зроблено актовий запис № 07 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП №076594 (а.с. 3). Від шлюбу дітей не мають. За змістом ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положення ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь - кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 294 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи наведене, зясувавши наявну взаємну волю подружжя щодо розірвання шлюбу, про що складені особисті письмові заяви, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved