Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

13 листопада 2020 року АТ «Універсал Банк» в особі представника Мєшнік К.І. звернулося до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача - на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.09.2018 року у розмірі 12858,51 гривень, яка складається з: 10407,67 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 2450,84 - заборгованість за пенею та комісією, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривень. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank» від 23.09.2018 року, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 23.09.2018 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 грудня 2020 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак одночасно з подачею позову звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за останньою відомою адресою її реєстрації, однак конверти були повернуті суду без отримання адресатом, за закінченням строку зберігання. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 23.09.2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 7 000,00 гривень. У заяві зазначено, що [PERSON] згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 23 вересня 2018 року станом на 17 липня 2020 року дорівнює 12 858,51 гривень, та складається з: 10407,67 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 2450,84 гривень - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 10407,67 гривень заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2450,84 гривень, суд зазначає наступне. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦПК України). Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. До такого переліку входить місто Маріуполь Донецької області. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Про неухильне дотримання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року неодноразово наголошував банкам України і Національний банк України в своїх листах від 13 жовтня 2014року №47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483. Згідно копії паспорта громадянина України, який міститься в матеріалах справи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 12.07.2007 р. Доказів того, що відповідач на даний час мешкає поза межами м. Маріуполя суду від АТ «Універсал Банк» не надано. До того ж, суд враховує, що АТ «Універсал Банк», звертаючись до суду з позовом до [PERSON] , зазначив містом її проживання м. Маріуполь Донецької області. Враховуючи вищезазначене нарахування неустойки (комісії та пені) за кредитним договором від 23.09.2018 року, яка утворилась станом на 17 липня 2020 року є неправомірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд приходе до висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та стягує з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.09.2018 року у розмірі 10407 гривень 67 копійок. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1701,36 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial