Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Фонду державного майна України в обґрунтування якого зазначила, що вона працювала у державному підприємстві «Український науково-дослідницький інститут металургійного машинобудування» з 26 листопада 1986 року по 27 серпня 2013 року. З 2010 року працівникам на підприємстві почали нерегулярно виплачувати заробітну плату. Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 10 жовтня 2014 року стягнуто з державного підприємства «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва» заборгованість по заробітній платі у сумі 1329 грн. 12 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів, у звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 1880 грн. 55 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 30707 грн. 88 коп., три відсотки річних від простроченої суми по день винесення судом рішення у сумі 398 грн. 70 коп. та моральну шкоду у сумі 500 грн. Виконавчі листи були прийняті до виконання виконавчою службою, проте, до теперішнього часу не виконані. 31 березня 2014 року було отримано листа ліквідатора ДП «УкрНДІметалургмаш», в якому ідеться про те, що з урахуванням великого розміру суми кредиторських вимог найбільш імовірним буде реалізація майна банкрута на другому аукціоні, який з урахування передбачених законодавством термінів, може відбутися у червні-липні 2014 року. Вже пройшов рік з дня анонсованого аукціону, а обіцяних грошей так і не отримано. Посилаючись на п. 2 ст. 619 ЦК України, вважає відповідачем по справі Фонд Державного майна України, який несе субсидіарну відповідальність згідно Закону. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 1329 грн. 12 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів, в звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 1880 грн. 55 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 30707 грн. 88 коп., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 398 грн. 70 коп. та моральну шкоду у сумі 500 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у позовній заяві просила розглянути позов про стягнення заборгованості без її участі. Представник відповідача, Фонду державного майна України, у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Суду надано заяву про розгляд справи без участі представника Фонду державного майна України, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач мотивує свої заперечення проти позову тим, що відповідно до положень Законів України «Про управління обєктами державної власності», «Про Фонд державного майна України», постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопда 2005 року № 1121 «Про затвердження методики проведення інвентаризації обєктів державної власності» та від 14 квітня 2004 року № 467 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр обєктів державної власності» Єдиний реєстр обєктів державної власності формується та ведеться Фондом згідно з наданою субєктами управління інформацією щодо обєктів державної власності, зокрема нерухомого майна державних підприємств, установ, організацій. Таким чином, дії Фонду щодо внесення даних до Реєстру залежить від дій субєктів управління. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про управління обєктами державної власності» уповноважені субєкти управління обєктами державної власності відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть облік обєктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких обєктів, приймають рішення щодо умов його подальшого використання. Відповідно до розпорядження КМУ цілісним майновим комплексом Державного підприємства Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» передається із сфери управління Міністерства промислової політики України до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. За даними, які надані Фонду Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, в Реєстрі обліковується Державне підприємство Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» та нерухоме державне майно, яке перебуває на його балансі. Таким чином, Фонд не є субєктом управління стосовно підприємства та жодним законом не передбачена субсидіарна відповідальність Фонду за неможливість виконання підприємством грошового зобовязання. Постановою господарського суду Донецької області від 18 червня 2013 року у справі № 42/4б державне підприємство «УкрНДІметалургмаш» визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом» на ліквідатора покладено обовязок щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, зокрема, із заробітної плати, у порядку, передбаченому законом. Саме на ліквідатора покладено обовязок щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, зокрема, із заробітної плати, у порядку передбаченому законом. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 111 Цивільного кодексу України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу. У разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи. Посилаючись на наведене, просять відмовити у задоволенні позовних вимог, через їх безпідставність. Суд, прийнявши вимоги позивача, дослідивши заперечення відповідача та матеріали справи у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і сторони проти цього не заперечують, що позивач знаходився у трудових правовідносинах з ДП «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва» з 26 листопада 1986 року по 27 серпня 2013 року (а.с. 3-4). Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2014 року стягнуто з державного підприємства «Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у сумі 1329 грн. 12 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів, у звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 1880 грн. 55 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 30707 грн. 88 коп., три відсотки річних від простроченої суми по день винесення судом рішення у сумі 398 грн. 70 коп. та моральну шкоду у сумі 500 грн. Згідно листа Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області від 21 березня 2014 року постановою господарського суду Донецької області від 18 червня 2013 року ДП «УкрНДІметалургмаш» визнано банкрутом та призначено ліквідатором арбітражного керуючого [PERSON] Проте, суд не може погодитися з доводами позивача про те, що Фонд державного майна України має нести субсидіарну відповідальність за дії державного підприємства «Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування» виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. У відповідності до ст. 63 ГК України, залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти державне підприємство, що діє на основі державної власності. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 408-р «Деякі питання управління Міністерством економічного розвитку і торгівлі обєктами державної власності» цілісний майновий комплекс Державного підприємства Український науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» передається із сфери управління Міністерства промислової політики України до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Частиною 1 ст. 176 ЦК України передбачено розмежування відповідальності за зобовязаннями держави, АРК, територіальних громад та створених ними юридичних осіб, згідно якого Держава, АРК, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, ст. 176 ЦК\~ України закріплює загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобовязаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію положень ч.3 ст. 96 ЦК України згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобовязаннями юридичної особи, учасник(засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями його учасника(засновника). Вказівка на субсидіарну відповідальність держави, АРК, територіальних громад, як засновників створених ними юридичних осіб публічного права, яку містить норма ст. 176 ЦК, - передбачає можливість встановлення такої відповідальності спеціальними законами. З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що Фонд Держмайна України в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ДП «УкрНДІметалургмаш», до того ж не являється правонаступником ДП «УкрНДІметалургмаш». Окрім наведеного, суд звертає увагу на наступні обставини. Як достовірно встановлено у судовому засіданні між [PERSON], як робітником, та ДП «УкрНДІметалургмаш», як роботодавцем виник трудовий спір. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З урахуванням викладеного положення стаття 625 ЦК України регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина третя статті 11 ЦК, в якій йдеться про те, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК у разі наявності між сторонами будь-яких інших, а не договірних зобов'язань. Крім того, із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність. У звязку з викладеним, підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у звязку з затримкою строку її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, три відсотка річних від простроченої суми та моральної шкоди, \~у суду немає. На підставі ст.ст. 176, 619, 625 ЦК України, ст. 63 ГК України,

Outcome: dismissed