Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

13.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати відповідача разом із малолітнім сином [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що він є власником зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.07.1999 року, договору про визначення часток у квартирі від 18.03.2013 року та договору дарування частки квартири від 18.03.2013 року. Із відповідачем [PERSON] він перебував у шлюбі, який було укладено 13.08.2013 року та розірвано за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09.04.2015 року. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач та їх малолітній син зареєстровані у належній позивачу квартирі, однак з січня 2014 року не проживають за місцем реєстрації. У квітні 2014 року відповідач забрала із вказаної квартири все належне їй майно. Разом із дитиною вона проживає у квартирі своїх батьків у смт Червоний Донець Балаклійського району Харківської області. За комунальні послуги за зареєстрованим місцем проживання відповідач не сплачує, витрат з утримання квартири не несе. Реєстрація у квартирі відповідача та малолітнього сина сторін перешкоджає позивачу в оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, що негативно впливає на бюджет позивача та порушує його права власника. У судове засідання учасники справи не з'явилися. Позивач просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Від відповідача надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти визнання її та її малолітнього сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], підтвердила, що у вказаній квартирі вони з сином не проживають з 2014 року. Крім того просила суд при ухваленні рішення не стягувати з неї на користь позивача понесені останнім витрати зі сплати судового збору, оскільки позивач не вирішував із нею питання про зняття її з реєстраційного обліку у досудовому порядку, а також просила врахувати її майновий стан. Третя особа - Балаклійська районна державна адміністрація просила розглянути справу за відсутності її представника, про що суду було подано заяву разом із висновком про можливість визнання відповідача разом із малолітнім сином такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01 липня 1999 року Фондом комунального майна Балаклійського району Харківської області, договору про визначення часток у квартирі від 18 березня 2013 року та договору дарування частки квартири від 18 березня 2013 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-10). Відповідач [PERSON] перебувала з позивачем [PERSON] у шлюбі, який було укладено 13.08.2013 року та розірвано за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09.04.2015 року (а.с. 11). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 13). У належній позивачу квартирі зареєстровані позивач [PERSON], 05.01.1986р.н., його мати [PERSON], 10.10.1947р.н., відповідач [PERSON], 19.09.1991р.н., та [PERSON], 05.02.2014р.н., що підтверджується довідками відділу з питань реєстрації місця проживання апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області (а.с. 14, 23). З січня 2014 року відповідач [PERSON] та малолітній [PERSON], 05.02.2014р.н., не проживають у квартирі за місцем реєстрації, що підтверджується актами обстеження від 09.04.2014 року, 12.10.2015 року, 09.08.2016 року, 21.07.2017 року та 07.12.2017 року (а.с. 16-20). Згідно висновку Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області він 08.02.2018 року № 01-46/477, питання про можливість визнання відповідача [PERSON] та малолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської районної державної адміністрації від 01 лютого 2018 року. За результатами розгляду цього питання Балаклійська районна державна адміністрація вважає за можливе визнати [PERSON] та її малолітнього сина - [PERSON], 05.02.2014р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених позивачем у позовній заяві на підтверд ження своєї правової позиції. Реєстрація відповідача та малолітнього сина сторін у належній позивачу квартирі, в якій вони не проживають з січня 2014 року, безперечно обмежує його права власника. На підставі викладеного,

Outcome: approved