Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

14.01.2013 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] відповідно до останньої редакції якого просила: 1) Виділити в натурі [PERSON] 67/100 частки у спільній частковій власності на житловий будинок за [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до варіанту 1 (додаток 4) висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 33/№ОС-279 від 30.11.2017, а саме: частину житлового будинку «А» площею 38,5 кв.м (приміщення №2: кухню 2-1 площею 5,9 кв.м, кімнату 2-2 площею 7,1 кв.м, кімнату 2-3 площею 9,9 кв.м, кімнату 2-4 площею 15,6 кв.м); прибудову незакінченого будівництва «А1»; сарай «В»; погріб «Е»; убиральню «М»; навіс «Л»; огорожу № 1; ворота з хвірткою №2; вигрібну яму № 4; 2) Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію в сумі 31433 грн за відхилення фактичного розміру частки у спільному майні від частки, визначеної правовстановлюючими документами, відповідно до варіанту 1 (додаток 4) висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 33/№ОС-279 від 30.11.2017. Мотивувала тим, що є власником 67/100 часток житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , тому оскільки вказане майно перебуває у спільній частковій власності має право на встановлення порядку користування її частиною майна. Ухвалою суду від 14.01.2013 вказаний позов прийнято до розгляду. 07.11.2019 року справа надійшла у провадженнея судді Ан О.В. 12.12.2019 року [PERSON] уточнила позовні вимоги, виключила ряд юридичних осіб з числав від відповідачів. Ухвалою від 20.12.2019 року суд відмовив в задоволенні клопотання представника [PERSON] - [PERSON] про зустрічне забезпечення, частково задовольнив клопотання представника [PERSON] про зміну способу забезпечення позову, задовольнив клопотання провитребування доказів. Постановою Вінницького апеляційного суду від 05.0-8.2020 року було скасовано укхвалу Вінницького міського суду від 25.05.2020 року про призначення експертизи. 30.11.2020 року суд приєднав до матеріалів справи ( на а.с. 63 т. У11) план-схему виділу внатурі майна зі спільної сумісної власності, оскілльки така схема в матеріалах комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 33/№ОС-279 від 30.11.2017 року була відсутня. Представники позивача в судовому засіданні просили суд задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про виділ в натурі частки майна зі спільної часткової власності визналаповністю, не оспорювала суму компенсації за відхилення фактичного розміру частки у спільному майні від частки, визначеної правовстановлюючими документами; додатково зазначила, що крім пенсії інших доходів не має, тому просила дозволити сплачувати реальними невеличкими частками. Згідно ст. 206 ЦПК України, . Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. . До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. . Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 33/100 часток будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] (на 5 а.с. том 1). Іншим співвласником даного домоволодіння в розмірі 67/100 часток є [PERSON] (на 31 а.с. том 1). На земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку площею 64,3 кв.м., позначеного на плані «А», прибудови незакінченого будівництва «А1», прибудови «а2», веранди «а3», прибудови «а4», сарая «В», сарая «Г», погріба «Е», убиральні «М», погріба «Е», убиральні «М», погріба «Ж», вольєра «К», убиральні «О», навісу «Л», фундамента «Ф», огорожі № 1, ворота з хвірткою №2, огорожі № 3, вигрібної ями №4, вигрібної ями № 5. Згідно варіанту 1 (Додаток 4) висновку судових експертів [PERSON] та [PERSON] . Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 33/№ОС-279 від 30.11.2017 складеного для визначення можливих варіантів виділу в натурі спірного будинковолодіння, [PERSON] пропонується виділити частину житлового будинку «А» площею 38,5 кв.м (приміщення №2: кухню 2-1 площею 5,9 кв.м, кімнату 2-2 площею 7,1 кв.м, кімнату 2-3 площею 9,9 кв.м, кімнату 2-4 площею 15,6 кв.м); прибудову незакінченого будівництва «А1»; сарай «В»; погріб «Е»; убиральню «М»; навіс «Л»; огорожу № 1; ворота з хвірткою №2; вигрібну яму № 4, та компенсацію їй [PERSON] 31433 грн за відхилення фактичного розміру частки у спільному майні від частки (на 2-44 а.с. том 4). Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України). При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності. Самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція). Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм. Судом враховується, що висновком Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 33/№ОС-279 від 30.11.2017 визначена технічна можливість виділення кожному із співвласників частин домоволодіння у відповідності до розміру часток із незначним відхиленням, що вказує на можливість виділення співвласникам в натурі приміщень відповідно до належних їм часток у спірному нежитловому приміщенні з прибудовами та господарськими спорудами. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги належить задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38496,34 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved