Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

12 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.08.2008 року в розмірі 28329,06 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні. В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 29.08.2008 року надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг для ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передбачена можливість зміни Тарифів, а також інших послуг обслуговування рахунків. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У порушення ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 22.03.2020 року в загальній сумі 28329,06 гривень, яка складається з наступного: 14795,77 гривень - заборгованість за тілом кредита, в т. ч. 20,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14775,77 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 7123,34 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4822,85 гривень - нарахована пеня; 0,00 - нараховано комісії; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень - фіксована частина, 1337,10 гривень - процентна складова. Ухвалою судді від 29 травня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судовий розгляд справи на 22 червня 2020 року. Ухвалою судді від 22 червня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України розгляд справи відкладено на 12 серпня 2020 року. 12 серпня 2020 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 26 серпня 2020 року. В призначене судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 128 -130 ЦПК України. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, [PERSON] не надав. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 26 серпня 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначив свої персональні дані, такі як ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання та реєстрації, номер мобільного телефону, сімейний стан. Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, а також Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банк додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яку було підписано [PERSON] , базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору - 3,0 % на місяць, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. за місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань становить 250 гривень + 5 % від суми позову. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається наступне: 03.09.2008 року - старт карткового рахунку № [NUMBER] ; 03.09.2008 року - встановлення кредитного ліміту 1100 гривень; 11.02.2011 року - збільшення кредитного ліміту до 1300 гривень; 07.04.2011 року - збільшення кредитного ліміту до 1500 гривень; 08.04.2011 року - зменшення кредитного ліміту до 1500 гривень; 16.06.2011 року - збільшення кредитного ліміту до 1700 гривень; 31.01.2017 року - збільшення кредитного ліміту до 3700 гривень; 29.03.2017 року - зменшення кредитного ліміту до 3700 гривень; 17.08.2017 року - збільшення кредитного ліміту до 6000 гривень; 13.10.2017 року - збільшення кредитного ліміту до 11000 гривень; 13.12.2017 року - зменшення кредитного ліміту до 9610,97 гривень; 22.10.2018 року - зменшення кредитного ліміту до 0,00 гривень. Відповідно до довідки про надані [PERSON] кредитні картки, останній отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття - 02.09.2008 рік, термін дії - 06/09; № [NUMBER] , дата відкриття - 07.09.2009 рік, термін дії - 06/13; № [NUMBER] , дата відкриття - 28.09.2011 рік, термін дії - 06/15; № [NUMBER] , дата відкриття - 12.04.2014 рік, термін дії - 05/16; № [NUMBER] , дата відкриття - 13.06.2014 року, термін дії - 10/17; № [NUMBER] , дата відкриття - 22.12.2016 рік, термін дії - 07/20; № [NUMBER] , дата відкриття - 29.03.2017 рік, термін дії - 03/21. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором б/н від 29.08.2008 року станом на 22.03.2020 року становить в загальній сумі 28329,06 гривень, яка складається з наступного: 14795,77 гривень - заборгованість за тілом кредита, в т. ч. 20,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14775,77 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 7123,34 гривень - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 4822,85 гривень - нарахована пеня; штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 гривень - фіксована частина, 1337,10 гривень - процентна складова. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч. 2 п. 1). Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1). Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 цього Кодексу правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути нараховану пеню і штрафи за несвоєчасну сплату боргу, а також заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України. Як видно із розрахунку заборгованості за кредитом, доданим до позовної заяви, заборгованість за тілом кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), станом на 22.03.2020 року становить 14795,77 гривень, яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту - 20,00 гривень, та із заборгованості за простроченим тілом кредиту- 14775,77 гривень, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також і нарахована пеня в сумі 4822,85 гривень, виходячи з наступного. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, передбачено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає нарахована пеня в сумі 4822,85 гривень, розмір якої наведений у розрахунку заборгованості за кредитним договором і відповідачем не спростований. Проте, суд вважає, що нарахування штрафу не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», копія якої долучена до справи, нарахування штрафу в розмірі 250 гривень + 5 % від суми позову передбачено при порушенні строків платежів по любому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, хоча відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України передбачено нарахування штрафу у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Таким чином, як свідчить зміст вказаної довідки, нарахування штрафу і пені передбачено фактично за одне і те ж порушення - несвоєчасне погашення заборгованості. У зв`язку з тим, що пеня є різновидом неустойки згідно визначення у статті 549 ЦК України, то суд приходить до висновку, що нарахувавши пеню, позивач реалізував своє право на неустойку за порушення зобов`язань відповідачем, тому штраф в загальній сумі 1587,10 гривень стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 7123,34 гривень, нарахованими на прострочений кредит згідно із ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, проценти згідно ст. 625 ЦК України за прострочений кредит розраховані, виходячи із процентної ставки 86,4 % річних, за період з 01.10.2019 року по 22.03.2020 року. Проте, заява позичальника та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, не містять інформацію про вказаний розмір процентної ставки, нарахованих на прострочений кредит згідно ізст. 625 ЦК України. Не містять даних про вказаний розмір процентів згідно із ст. 625 ЦК України і Умови та правила надання банківських послуг, копія яких долучена до матеріалів справи позивачем. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України вимоги про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем не заявлені. За таких обставин суд погоджується з доведеністю тих обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобов`язання за укладеним договором про надання банківських послуг б/н від 29.08.2008 року та їх неналежне виконання, наслідком чого є наявність заборгованості станом на 22 березня 2020 року за тілом кредиту в сумі 14795,77 гривень та пені в сумі 4822,85 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.08.2008 року на загальну суму 19618,62 гривень. В іншій частині позов є недоведеним, тому задоволенню не підлягає. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 19618,62 грн. х 100: 28329,06 грн. = 69,25 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2102 х 69,25:100 = 1455,64 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). На підставі викладеного,

Outcome: partial