Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

13.12.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки і піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації в особі Служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації . 22.01.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судову засідання на 11.03.2020 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 11.03.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Призначити її опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Змінити сторону у виконавчому провадженні № 56042342 по стягненню аліментів на утримання дитини згідно виконавчого листа № 209/2141/17, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська, який знаходиться на виконанні у Верхньодніпровському РВ ДВС ГТУ у Дніпропетровській області з [PERSON] на неї [PERSON] , про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: її донька [PERSON] , [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . В період шлюбу в них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . 03.08.2011 року шлюб між [PERSON] ,. і [PERSON] , було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. 19 листопад 2011 року її донька зареєструвала шлюб з іншим чоловіком [PERSON] . Після укладення даного шлюбу батьками старшої дитини було змінено прізвище [PERSON] з [INFO] на [INFO]Після розлучення [PERSON] , з [PERSON] , її син - [PERSON] залишився проживати з матір`ю, проте другий чоловік її доньки не всиновив дану дитину, тому батьком [PERSON] залишається відповідач. У [PERSON] , крім першої дитини від шлюбу з другим чоловіком є ще троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області від 02.05.2019 року у справі № 209/3445/18 [PERSON] ,. позбавлено батьківських прав відносно всіх чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . [PERSON] було позбавлено батьківських право відносно трьох його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Зазначеним вище рішенням її було призначено опікуном над трьома малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , а також визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з нею. На даний час всі четверо дітей проживають разом з нею. Проте відповідач, [PERSON] ,. продовжує мати батьківські права відносно свого сина - [PERSON] . [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.01.2018 року стягнуті аліменти з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., щомісяця, що підлягають індексації згідно до закону, починаючи з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте [PERSON] , свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним Верхньодніпровським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області по виконавчому провадженню № 56042342. Сукупний розмір заборгованості [PERSON] , зі сплати аліментів складає 26463.82 грн., станом на 30.09.2019 року. Відповідач не тільки не виконує свої обов`язки щодо утримання дитини шляхом сплати визначених рішенням суду аліментів, а ще й жодним чином не приймає у часті у додаткових витратах, що зумовлені станом здоров`я дитини. Так [PERSON] , [INFO] , має досить суттєві проблеми із здоров`ям, які почались із самого народження: двосторонній крипторхізм. [PERSON] протягом 2011-2016 років переніс 4 операції. Крім того згідно актуального консультативного висновку спеціаліста - лікаря - уролога КЗ «ДОДКЛ» ДОР» від 16.08.2019 року [PERSON] підтверджений діагноз «фімоз» та рекомендоване оперативне лікування у відділенні урології в плановому порядку. У зв`язку з цим [PERSON] потребує повного контролю за станом його здоров`я, вимагає проведення періодичних обстежень, планового оперативного лікування, здійснення профілактичних заходів, періодичного нагляду у лікарів, придбання медичних лікувальних засобів, що зумовлює значні витрати, які на с сьогоднішній день виконуються виключно нею. Відповідач не лише ухиляється від матеріального утримання дитини, а ще й не займається вихованням сина, не цікавиться станом його здоров`я, не спілкується з ним взагалі, не виявляє до нього жодного інтересу. Таким чином відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо свого малолітнього сина. Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повному обсязі, та просила їх задовольнити, підтвердивши, що в позовній заяві викладені всі обставини на наведенні всі доводи на обґрунтування заявлених нею позовних вимог. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився,про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачем подана нотаріальна посвідчена заява, згідно якої відповідач просив розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є бабусею малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Донька позивачки, [PERSON] , [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . В період шлюбу в них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 03.08.2011 року шлюб між [PERSON] ,. і [PERSON] , було розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. 19 листопад 2011 року [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після укладення даного шлюбу батьками старшої дитини було змінено прізвище сина - [PERSON] з [INFO] на [INFO] Після розлучення [PERSON] ,. з [PERSON] , її син [PERSON] залишився проживати з матір`ю, проте другий чоловік її доньки не всиновив дану дитину, тому батьком [PERSON] залишається [PERSON] . У [PERSON] , крім першої дитини від шлюбу з другим чоловіком є ще троє дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області від 02.05.2019 року у справі № 209/3445/18 [PERSON] ,. позбавлено батьківських прав відносно всіх чотирьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . [PERSON] було позбавлено батьківських право відносно трьох його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Зазначеним вище рішенням позивачку було призначено опікуном над трьома малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] ., а також визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з позивачкою. На даний час всі четверо дітей проживають разом з позивачкою. Проте відповідач, [PERSON] ,. продовжує мати батьківські права відносно свого сина - [PERSON] . [INFO] . В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, не приймав участі у його вихованні. Судом також встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.01.2018 року стягнуті аліменти з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., щомісяця,які підлягають індексації згідно до закону, починаючи з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте [PERSON] , свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним Верхньодніпровським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області по виконавчому провадженню № 56042342. Сукупний розмір заборгованості [PERSON] , зі сплати аліментів складає 26463.82 грн., станом на 30.09.2019 року. Відповідач не лише не виконує свої обов`язки щодо утримання дитини шляхом сплати визначених рішенням суду аліментів, а ще й жодним чином не приймає у часті у додаткових витратах, що зумовлені станом здоров`я дитини. Так [PERSON] , [INFO] , має досить суттєві проблеми із здоров`ям, які почались із самого народження: двосторонній крипторхізм. [PERSON] протягом 2011-2016 років переніс 4 операції. Крім того згідно актуального консультативного висновку спеціаліста - лікаря - уролога КЗ «ДОДКЛ» ДОР» від 16.08.2019 року [PERSON] підтверджений діагноз «фімоз» та рекомендоване оперативне лікування у відділенні урології в плановому порядку. У зв`язку з цим [PERSON] потребує повного контролю за станом його здоров`я, вимагає проведення періодичних обстежень, планового оперативного лікування, здійснення профілактичних заходів, періодичного нагляду у лікарів, придбання медичних лікувальних засобів, що зумовлює значні витрати, які на сьогоднішній день здійснюються лише його бабусею. Таким чином судом встановлено, що батько не виявляє ніяких почуттів до сина, оскільки за час окремого проживання батько ухилявся від зустрічей з дитиною, не проявляв до дитини батьківської турботи. Не здійснює лікування дитини, та не надає допомогу ні матері, ні в подальшому позивачці для проведення лікування сина. Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , щодо участі батька в його вихованні. В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами та визнаний відповідачем. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»- Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Верхньодніпровської райдержадміністрації від 26.02.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ,. відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , орган опіки і піклування щодо вирішення питання про позбавлення батьківських право покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України - Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до поданої нотаріально посвідченої заяви відповідач погодився із позбавленням його батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON] , [INFO] . Крім того відповідач ні на засідання органу опіки та піклування, ні в судове засідання не з`явився, що також свідчить про байдуже ставлення батька до свого сина та його повну незацікавленість в його долі. Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав неповнолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.2 ст.166 СК України - Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.01.2018 року стягнуті аліменти з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., щомісяця,які підлягають індексації згідно до закону, починаючи з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином питання щодо стягнення з відповідача аліментів вже вирішене. Проте враховуючи, що стягувач аліментів [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина - [PERSON] , [INFO] , за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області від 02.05.2019 року. Цим же рішенням визначено місце проживання малолітнього - [PERSON] , [INFO] разом з позивачкою, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зміни стягувача у виконавчому провадженні № 56042342 про стягнення аліментів на утримання дитини згідно виконавчого листа № 209/2141/17, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська із [PERSON] ,. на позивача - [PERSON] . Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог щодо призначення позивачки опікуном малолітнього - [PERSON] , [INFO] суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України - Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Так як судом ухвалюється рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього - [PERSON] , [INFO] , а мати дитини [PERSON] , позбавлена батьківських прав відносно малолітнього - [PERSON] , [INFO] за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області від 02.05.2019 року. Таким чином малолітній - [PERSON] , [INFO] , є дитиною позбавленою батьківського піклування та потребує призначення опіки. Враховуючи, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області від 02.05.2019 року визначено місце проживання малолітнього - [PERSON] , [INFO] , та інших його сестер і брата разом з позивачкою, яка є його рідною бабусею. [PERSON] , згідно наданої характеристики характеризується за місцем проживання позитивно і є дбайливою бабусею. Чоловік [PERSON] , - [PERSON] , також за місцем проживання характеризується позитивно. Сім`я [PERSON] забезпечена житлом. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 21.10.2019 року вбачається , що будинок [PERSON] , перебуває в хорошому стані, утеплений, газифікований. В будинку є холодна і гаряча вода, туалет. Житлова площа будинку 70 кв.юм. для дітей облаштована окрема кімната. Також [PERSON] , є власником квартири, розташованої в [ADDRESS] . У власності [PERSON] ,. земельна ділянки площею 0.631 га., для ведення індивідуального садівництва. Таким чином як з матеріального забезпечення так і з моральних якостей позивачка може бути опікуном малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Крім того позивачка вже призначена опікуном відносно двох сестер і брата даної дитини. Перешкод для призначення позивачки опікуном малолітнього - [PERSON] , [INFO] суом не встановлено. На підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Баглійському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768.40 грн., так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved