Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] подав до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що він є власником земельної ділянки площею 0,34 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с.Новоукраїнка Куйбишевського району Запорізької області. Заявник вирішив розпорядитися земельною ділянкою, однак виявилося, що у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю його ім'я помилкового записано як «[PERSON]», тоді як за паспортом громадянина України його ім'я «[PERSON]». Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у зв'язку з бажанням розпорядитися земельною ділянкою. Заявник [PERSON] в особі свого представника [PERSON] письмово повідомив судові про те, що він підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.7,28). Куйбишевський РС УДМС та Новоукраїнська сільська рада, як заінтересовані особи, не заперечували проти задоволення заяви [PERSON]. Особи, які повинні брати участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заявник [PERSON], його представник та заінтересована особа Новоукраїнська сільська рада прохали судове засідання провести без їх участі. При цьому Куйбишевський РС УДМС, як заінтересована особа, не повідомив про причини неявки в судове засідання свого представника, клопотання про відкладення розгляду справи ним заявлено не було. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника, заінтересованих осіб та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію заявника і заінтересованих осіб щодо вирішення справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Грозний (а.с.4). 20 вересня 1995 року на ім'я [PERSON] Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина України у зв'язку з обміном паспорта зразка колишнього СРСР (а.с.34,35). В кожному з документів ім'я заявника зазначено як «[PERSON]». [PERSON] набув права власності на земельну ділянку площею 0,34 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с.Новоукраїнка Куйбишевського району Запорізької області. Право власності на земельну ділянку посвідчено державним актом серії ЗП-000009 №1561 від 01 лютого 1999 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №226 (а.с.12-13). Вказаний державний акт видано [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради від 11 листопада 1993 року №52, в якому ім'я заявника записано як «[PERSON]» (а.с.31). У 2014 році [PERSON] виявив бажання розпорядитися земельною ділянкою, однак з'ясувалося, що у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю його ім'я помилкового записано як «[PERSON]», тоді як за паспортом громадянина України його ім'я прізвище «[PERSON]» (а.с.4,13). Дана обставина перешкоджає заявникові розпорядитися земельною ділянкою. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання ім'я [PERSON] у державному акті на право приватної власності на землю є відмінним від написання прізвища в паспорті громадянина України на ім'я заявника через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа заявникові [PERSON]. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення факту належності заявникові правовстановлюючого документа, погодившись із доводами, наведеними [PERSON] у заяві. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа певній особі має для заявника [PERSON] юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved