Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

14.08.2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що згідно договору №K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 52910,14 (долар США)на термін до 07.06.2033 р., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. 04.09.2015 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № K2A3GA02920021від 07.06.2007 року. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 136129,31 Дол. США., а саме: відсотки у розмірі 41012,22 Дол. США., комісія у розмірі 7744,28 Дол. США., пеня у розмірі 87372,81 Дол. США. 15.10.2015 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору № K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року заборгованість на дату укладення Додаткової угоди становила 159768,89 Дол. США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом 23,40 грн. за один долар США. В зв`язку з чим поточна заборгованість за кредитом позичальника на дату укладення Додаткової угоди. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Відповідач [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором. Відповідач - [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 553146.05 [Долар США]. В порушення умов кредитного Договору , а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 23.07.2019 року має заборгованість 3685382,68 грн., яка складається з наступного: 490623,87 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту): 53915,83 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, : 3193740,02 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором . Кредитодавець вимагає від боржника повернути частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 490623,87 грн., яка складається з наступного: 490623,87 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту). В забезпечення виконання зобов`язання за Договором № K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено: Договір поруки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором [PERSON] .. 19 серпня 2019 року винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків. 31 жовтня 2019 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання. 31 січня 2020 року винесено ухвалу про витребування від акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.50), Київського обласного нотаріального архіву (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Жовтнева, б.34) належним чином завірені копії договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за участю продавця АТ КБ «Приватбанк» та покупця [PERSON] , посвідченого 27 лютого 2015 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром Олегом Івановичем. 26 лютого 2020 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання викладенні обставини справи заперечив, та повідомив, що відповідачі вважають його безпідставним, не обґрунтованим, та тим, що не підлягає до задоволення, надав до суду відзив. Також зазначив, що кредитна заборгованість погашена в наслідок звернення стягнення на предмет іпотеки. Інші сторони в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоч про розгляд справи повідомлялись належним чином, в судове засідання свого представника не направили. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подало. Вислухавши представника відповідача, перевіривши та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 52910.14 [Долар США] на термін до 07.06.2033 р., а [PERSON] зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. 04.09.2015 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № K2A3GA02920021від 07.06.2007 року. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 136129,31 Дол. США., а саме: відсотки у розмірі 41012,22 Дол. США., комісія у розмірі 7744,28 Дол. США., пеня у розмірі 87372,81 Дол. США. 15.10.2015 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору № K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року заборгованість на дату укладення Додаткової угоди становила 159768,89 Дол. США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом 23,40 грн. за один долар США. В зв`язку з чим поточна заборгованість за кредитом позичальника на дату укладення Додаткової угоди. В порушення умов кредитного Договору [PERSON] свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 23.07.2019 року має заборгованість 3685382,68 грн., яка складається з наступного: 490623,87 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту): 53915,83 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, : 3193740,02 - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Розмір заборгованості в межах розгляду справи відповідачами не ос порений, їх заперечення стосувались інших аспектів спірних правовідносин, представлений позивачем розрахунок ґрунтується на умовах договору та узгоджується із сукупністю доказів у справі, тому суд вважає доведеним розмір заборгованості згідно позовних вимог. Кредитодавець вимагає від боржника повернути частину суми заборгованості за кредитом яка складається з наступного: 490623,87 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту). Зобов`язання за вказаним кредитним договором були забезпечені іпотекою квартири позичальника загальною площею 51,3 кв.м, житлова площа - 28,3 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору іпотеки квартири К2А3GА02920021 від 07.06.2007 року. Крім того в забезпечення виконання зобов`язання за Договором №K2A3GA02920021 від 07.06.2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено: Договір поруки, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором [PERSON] .. У відповідності до ст. 27 Договору іпотеки вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. У відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» у редакції на момент виникнення спірних правовідносин: «Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати зокрема право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.» Так, судом встановлено, що 27.02.2015 року АТ КБ «Приватбанк» на виконання наведеного вище договору іпотеки реалізував своє право передбачене Договором іпотеки (ст. 27), а також статей 36 та38 Закону України «Про іпотеку» та продав предмет іпотеки згідно договору купівлі-продажу (серія та номер: 95, виданий 27.02.2015, видавник: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур О.І.) на користь нового власника - [PERSON] . Відповідно до частини 6 статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є не дійсними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як визначено у ч.1ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідност.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). За статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. За таких обставин, враховуючи, що вимоги АТ КБ «Приватбанк» щодо звернення стягнення на предмети іпотеки були задоволені саме за процедурою, передбаченого для позасудового врегулювання, - шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь- яким способом на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону, то до наступних вимог позивача також слід застосовувати положення ст. 36 Закону і вважати їх недійсними з огляду на фактичне повне виконання боржником своїх зобов`язань. Оскільки порука у спірних правовідносинах є припиненою, суд не вбачає підстав для покладення на поручителів грошової відповідальності на відміну від основного позичальника, який повинен сплачувати заборгованість за кредитом до повного її погашення. Поряд із тим, доводи представника відповідача щодо повного припинення кредитних зобов`язань суд вважає необґрунтованими, оскільки у спірних правовідносинах припинено зобов`язання за договором іпотеки, однак зобов`язання за кредитним договором не можна вважати припиненими до повного погашення заборгованості. Крім того, правова позиція заперечень відповідача є непереконливою і недоведеною з огляду на помилковість визначення статусу відповідача [PERSON] лише як іпотекодавця, оскільки вона у спірних правовідносинах із позивачем є також позичальником і боржником. Таким чином, обставини, що покладені в основу позову про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів не знайшли підтвердження під час розгляду справи, від повного, всебічного та об`єктивного встановлення судом обставин щодо наявності та розміру заборгованості за кредитом позивач ухилився, до суду не з`являвся. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Суд вважає, що позивачем не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов`язань у всіх відповідачів сплатити визначені позовом кошти, тому достатніх підстав для задоволення позову в повному обсязі суд не вбачає. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для покладення на відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому порядку обов`язку сплати передбачених позовом коштів, тому в цій частині позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, тому позов підлягає частковому задоволенню. Правомірним суд визнає і вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявним в матеріалах справи платіжним дорученням.

Outcome: partial