overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2016 року, який було зареєстровано Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 311. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, також з боку відповідача була подружня зрада. У зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2016 року (а.с.7), від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2016 року виконавчим комітетом Кривобалківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 лютого 2016 року виконавчим комітетом Кривобалківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 01 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON],\~[INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), і яка проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 2 червня 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони (сторони) мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із нею (позивачем), знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття синів. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копій свідоцтв про народження (а.с. 5; 6) вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи (а.с. 9). Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів про те, що він надає матеріальну допомогу на утримання синів, визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 14 грудня 2013 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, ведення спільного господарства припинено. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 18.07.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 14.08.2018 року, в якій позовні вимоги, визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюбвідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 257, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14 грудня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 травня 1979 року. Від подружнього життя мають двох повнолітніх дітей: доньку, [INFO], та сина, [INFO]. На час подання позову до суду проживають однією сім'єю. Основою до розпаду сім'ї послугувало те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, суперечить її інтересам, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву, якою просила справу заслухати без її участі, позов задовольнити та шлюб розірвати. На примирення вона не згодна, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав та на розірвання шлюбу погодився, зазначив, що срок для примирення йому не потрібен. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) та [PERSON], 05 травня 1979 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану м.Білопілля, про що зроблено відповідний актовий запис за № 49, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а. с. 5). Від подружнього життя сторони мають двох повнолітніх дітей: доньку [INFO], та сина, [INFO]. Як встановлено судом, основою розпаду сім'ї послугувало те, що сторони не зійшлися характерами, що, як зазначає позивач, суперечить її інтересам. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 352,40 грн., з державного бюджету позивачу необхідно повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

12 липня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позивача мотивовано припиненням шлюбних стосунків. За заявою відповідача, ухвалою від 12.07.2018 року, сторонам було надано строк на примирення терміном у 2 місяці. Термін на примирення сплинув та відомостей щодо примирення подружжя, учасниками справи суду не наведено. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У письмовій заяві відповідач з позовними вимогами погодився повністю. Спір відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем відсутній. Враховуючи неявку сторін, подання ними письмових заяв, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними документами. Розглянувши матеріали справи судом встановлено: 04.08.1990 року виконкомом Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 17 та про реєстрацію шлюбу 04.08.1990 року видане свідоцтво серії V-НО № 468802. Діти, народжені від шлюбу, згідно копій свідоцтв про народження, на даний час є повнолітніми. У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільні діти, народжені від шлюбу є повнолітніми. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення у даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, але відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище. З огляду на те, що відповідач є інвалідом ІІ групи і звільнений від сплати судового збору, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується Враховуючи ст.\~ст.\~110,\~112\~СК України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

12 липня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди, пов'язаної з виплатою страхового відшкодування обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 16.05.2016 року в місті Київ по вул. Смілянська 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «LDV 400 Convoy», д.н.з. АI 7145 ВH, під керуванням [PERSON] та транспортного засобу \~«Hundai H 200», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. 02.06.2016 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Відповідно до\~інформації МТСБУ\~на момент\~настання ДТП\~відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв'язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи [PERSON], страхове відшкодування в сумі 19127 грн. 25 коп. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило субєкта оціночної діяльності,послуги якого складають 650 грн. 00 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача завдану майнову шкоду в розмірі 19777 грн. 25 коп., а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 гривень. Ухвалою судді від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження на 11 жовтня 2018 року на 09 год. 00 хв. Ухвалою суду від 02.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з поясненнями чи запереченнями (Відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

12 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 28 серпня 1999 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 39. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем та вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просила суд розглядати справу без її участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 28 серпня 1999 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 39, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10), [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11), [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначив те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved