Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

14 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради, про зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом нижче розташована квартира, що належить відповідачам. У лютому 2014 року у будинку сталася аварія, внаслідок якої відбулося залиття квартир.07.02.2014 року без відома позивача його квартиру було відключено від водопостачання. Відключення було здійснено представниками комунальних служб з квартири №33, у якій мешкають відповідачі. На думку позивача, це порушує його права, що й стало причиною звернення до суду з позовом про зобовязання відповідачів допустити до належної їм квартири працівників третьої особи для виконання робіт щодо підключення його квартири до водопостачання (а.с.а.с. 2 5, 20). 23 жовтня 2017 року позивач уточнив позовні вимоги, зазначивши в якості третьої особи КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради (в управлінні якого знаходить будинок) і просив зобовязати відповідачів допустити до належної їм квартири працівників КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради для виконання робіт щодо підключення його квартири до холодного водопостачання, заборонивши відповідачам перешкоджати працівникам КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради виконувати такі роботи (а.с.а.с. 72 75). У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Поверхом нижче розташована квартира №33, що належить відповідачам. 07.02.2014 року без відома позивача представниками комунальних служб його квартиру було відключено від водопостачання з квартири №33. Дотепер водопостачання не відновлене через перешкоджання в цьому відповідачів. Відповідачі, їхні представники у суді заперечували проти задоволення позову, пояснивши, що залиття сталося з вини позивача, який не утримує свою квартиру у належному технічному стані, і відновлення водопостачання потягне нове залиття. Крім того, для допуску працівників третьої особи до робіт з відновлення водопостачання квартири позивача необхідно дотримання ліцензійних умов і наявність відповідного проекту. Представник КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради до суду не зявився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 89). Представник КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 6, 7). Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], яка розташована під квартирою позивача (а.с.а.с. 61 65). Управителем багатоквартирного будинку №19 по вул. Менахем-Мендл Шнеєрсона в м. Дніпрі тепер є КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради (а.с.а.с. 67, 70, 71). 07 лютого 2014 року внаслідок аварійної ситуації, що сталася в інженерних мережах, працівниками КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради було проведено роботи з відключення квартири позивача від внутрішньо-будинкових мереж централізованого постачання холодної води. Відключення технічно було виконане з квартири, що належить відповідачам, шляхом встановлення в їхній квартирі запорного крану (а.с.а.с. 12, 15, 66). Відповідачі не надають доступ до своєї квартири КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради для проведення робіт з відновлення водопостачання до квартири позивача, про що свідчить лист КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради від 10.05.2017 року №10/73, а також їхні пояснення у суді (а.с. 10). Дотепер водопостачання до квартири позивача не відновлене (а.с.а.с. 8, 60). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з частиною 1 статті 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з частинами 1, 2, 4, 5, 7 статті 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами, встановленими частиною 1 статті 17 Закону України від 24.06.2004 року №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-ІV), споживач зобовязаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: для ліквідації аварій цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо згідно з істотними умовами договору. Пунктом 7 частини 3 статті 20 Закону №1875-ІV визначено, що споживач зобовязаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. За змістом статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз змісту приведених норм у контексті спірних правовідносин дає можливість дійти висновку про те, що перешкоди, які створюють відповідачі для відновлення холодного водопостачання до квартири позивача, безумовно, порушують право власності останнього через унеможливлення належним чином користуватися квартирою. Наявність таких перешкод підтверджується численними письмовими доказами, що містяться у справі (а.с.а.с. 9 11, 15 18, 55 57, 76), а також поясненнями відповідачів та їхніх представників. Ураховуючи викладене, звернення позивача до суду з позовом про усунення таких перешкод шляхом зобовязання відповідачів вчинити певні дії (допустити працівників управителя до квартири відповідачів для проведення відповідних робіт) є цілком обґрунтованим. Між тим, суд вважає безпідставною вимогу про заборону відповідачам перешкоджати працівникам третьої особи виконувати відповідні роботи, оскільки задоволення позову в частині зобовязання відповідачів вчинити дії по суті має наслідком заборону перешкоджати таким діям. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити лише в частині зобовязання відповідачів допустити працівників управителя до квартири відповідачів для проведення відповідних робіт. Суд критично ставиться до доводів представника відповідачів щодо обовязковості попереднього розроблення проекту відновлення холодного водопостачання квартири позивача та підтвердження наявності у КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради відповідного дозволу на проведення таких робіт, оскільки ці доводи не мають правового значення для розгляду спору судом. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів у рівних частках (по 640,00 грн.) на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат останнього в сумі 1\~920,00 грн. (а.с.а.с. 1, 22, 23).

Outcome: partial