overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

14 вересня 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.02.2020 у розмірі 10 823 грн 92 коп., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. Ухвалою судді від 24.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.10.2021. 13.10.2021 розгляд справи відкладено на 01.11.2021, у зв`язку з неявкою сторін. 01.11.2021 розгляд справи відкладено на 16.11.2021, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. У судове засідання 16.11.2021 сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у заяві, поданій разом з позовом, просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.02.2020 [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10.02.2020. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач у порушення статей 509, 526, 629, 1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. За розрахунком позивача, який не спростовано відповідачем, залишок простроченої заборгованості за кредитом (тілом кредиту) [PERSON] перед AT «Універсал Банк» за договором станом на 30.11.2020 становить 10 823 грн 92 коп. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем факт та розмір заборгованості не оспорюється, підстав для сумнівів у правильності розрахунку, здійсненого банком, немає, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь AT «Універсал Банк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

14 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та відповідачем [PERSON] 02 серпня 2008 року зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, у них відсутні спільні інтереси, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. У судове засіданні учасники справи не з`явилися. Проте 16 листопада 2021 року позивачем [PERSON] подано заяву (вх. №82521) згідно якої остання просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачем [PERSON] 16 листопада 2021 року також подано заяву (вх. 82519) згідно якою відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував щодо їх задоволення, просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №1554 (а.с. 3). У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №3383 (а.с. 5). Сторони не підтримують подружніх відносин, примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

14 вересня 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 31 жовтня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує формально. Причиною розпаду відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Спільне господарство між подружжям не ведеться, проживають окремо. Вважає, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, прізвище залишити без змін. Відповідно до ухвали суду від 05 листопада 2021 року справа розглядається у спрощеному провадженні із викликом сторін у судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явилась, від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач до судового засідання не з`явилась, надав заяву з проханням, слухати справу за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін на підставі наявних доказів та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Згідно із положеннями ст. 18, 51, 56, 110 Сімейного кодексу України (далі за текстом «СК України»)дружина і чоловік мають рівне право на повагу своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, в тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції від 31.10.2003 року, актовий запис № 1025. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки, а також майнового характеру станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. На підставі викладеного, зважаючи також на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

14 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що 23.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, в зв`язку з чим у сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судом, відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому судом встановлено, що 23.04.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис №68. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім`ю (протилежного в судовому засіданні не встановлено), отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

14 грудня 1991 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] в Відділі реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія І ЖД № 088053. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Інші двоє дітей дорослі та мають свої сім'ї. З 2016 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. В період спільного життя сторони не знаходили спільної мови, у них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси через, що у них у сім'ї завжди панувала конфліктна ситуація, що й призвело до розпаду їхньої сім'ї. З серпня 2014 року тобто майже два роки сторони проживають окремо, примирення за цей час між сторонами не настало і в подальшому позивачка не збирається миритися. На даний час відповідач має іншу сім'ю. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам, так як в даний час їхній шлюб фактично розірваний, сім'ї не існує. Після розірвання шлюбу позивачка бажає мати дошлюбне прізвище «Вандар». Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах щодо розірвання шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

14 грудня 1991 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] в Відділі реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія І ЖД № 088053. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. З 2016 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати матеріально свою неповнолітню доньку. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд, приходить до висновку що позов слід задовольнити. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у\~ розмірі ? частки\~ від всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до повноліття [PERSON], тобто до 12 листопада 2019 року, що підтверджується матеріалами справи копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 3 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 4 ), довідкою виданою виконавчим комітетом Антонюківської сільської ради громадянці [PERSON], про те, що на її утриманні знаходиться донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

14 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Митковецькій сільські раді Летичівського району Хмельницької області, актовий запис № 2, від якого мають трьох дітей: [PERSON],01.10.2004року народження, Соломію,17.06.2014року народження, [PERSON], 14.05.2016року народження. Посилаючись на окреме проживання з 2015 року, різні погляди на сімейне життя, адвокат звернувся, в інтересах [PERSON], в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка і її представник заявили про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на розірванні шлюбу, не заперечують проти заочного вирішення справи. Позивачка просить залишити їй шлюбне прізвище «Коновалова». Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності. Справу розглянуто відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним\~ чином\~ повідомленого\~ про\~ дату, час і місце\~ судового засідання,\~ який не повідомив\~ причини\~ неявки, не подав\~ відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи,\~ на підставі наявних у справі доказів. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони проживають окремо з 2015року, в наданий двохмісячний строк примирення не настало і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Коновалова». Спору щодо місця проживання дітей не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

14 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 17919,80 грн., заборгованність за кредитом 1997,86 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 14592,43 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 829,51 грн., всього загальна сума заборгованості склала 17919,80 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2007 року в розмірі 17919,80 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 14 грудня 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 17919,80 грн., заборгованність за кредитом 1997,86 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 14592,43 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 829,51 грн., всього загальна сума заборгованості склала 17919,80 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~14 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 травня 2016 року в сумі 21291,90 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1921,82 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14779,99 грн; заборгованості за пенею та комісією 3100 грн., також штрафи відповідно до умов кредитного договору 500 грн., (фіксована частина); 990,09 грн. (процентна складова); які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 14 грудня 2012 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 2100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 31 травня 2016 року 21291,90 грн., які складаються із заборгованості за кредитом 1921,82 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14779,99 грн; заборгованості за пенею та комісією 3100 грн., також штрафи відповідно до умов кредитного договору 500 грн., (фіксована частина); 990,09 грн. (процентна складова). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved