Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

12 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 грн. на один календарний місяць (щомісячно), починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначає, що 04 вересня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. На теперішній час шлюб не розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, хоча вони і проживають у одній квартирі. Донька знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачу відомо, що у відповідача на праві приватної власності знаходяться три квартири, які він здає в оренду, також отримує пенсію таким чином, відповідач є повністю платоспроможнім, має скриті джерела доходів, вона вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000, 00 грн. щомісяця. Підтвердження його платоспроможності є договір оренди нежилого приміщення від 01.10.2015 року, відповідно до якого ЧП «ВИАС-МФК» орендує у відповідача за 1000 грн. У судовому засідання позивач повністю підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. У судове засідання відповідач та його представник з'явились. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачем мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. До теперішнього часу вся родина проживає в одній квартирі. Позивач не працює, своїх грошей не має і знаходиться на його утриманні. Він купує продукти харчування, сплачує за комунальні послуги, повністю забезпечує дитину всіма необхідними речами. За орендоване приміщення він отримує 1000 грн., з яких оплачує комунальні послуги. Крім того він отримує пенсію у розмірі 1957 грн. 64 коп. Других джерел доходу він не має. Матеріальну допомогу йому іноді надають родичі, які мають таку можливість. Таким чином, об'єктивної можливості внаслідок вказаних причин, сплачувати щомісяця аліменти на утримання доньки в розмірі 3000, 00 грн. відповідач не має та вважає справедливим та обґрунтованим розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від його доходу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази прийшов до наступного. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачується щомісяця. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2015 року. На теперішній час шлюб не розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як достовірно встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] не працює, є домогосподаркою та доглядає за дитиною. Продукти харчування, оплату за комунальні послуги, здійснює відповідач. Ці факти не спростовувала і позивач в судовому засіданні, Також вона не оспорювала той факт, що відповідач купує дитині речі, іграшки, тощо. Фактично сімейні відносини між сторонами не припинено. Батьки зобов'язані утримувати дитину в однаковій мірі, що випливає зі змісту ст.180 СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, скільки в матеріальному плані затрачає батько дитини стільки ж повинна затрачати її мама. В даному випадку мати не працює. Дитина фактично знаходиться на утриманні батька. Відповідно довідці Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова № 1198 від 13.04.2016 р. відповідач [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ та одержує пенсію у розмірі 1957 грн. 64 коп. Крім того відповідно договору оренди нежилого приміщення від 01.10.2015 року, відповідач отримує від ЧП «ВИАС-МФК» орендну плату у розмірі 1000 грн. Крім того, відповідач сплачує комунальні платежі за утримання майна, проти чого не заперечувала і позивач. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що джерелом існування відповідача є призначена пенсія, та оплата в сумі 1000 грн. за договором оренди. Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача та його реальні можливості в наданні матеріальної допомоги доньки, враховуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повнолітня в розмірі ? частки його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 12.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки, відповідно до положень ст.ст. 182 - 184 СК України, з огляду на отримання відповідачем пенсії, підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі через нерегулярність, мінливість або одержання доходу в натурі, відсутні. Отримання відповідачем пенсії свідчить про наявність стабільного доходу, з якого за правилами ст. 183 СК України, має стягуватись частка як аліменти на дитину. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial