Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

13.04.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить: визнати співвласниками майна колишнього колгоспного двору до складу якого входить житловий будинок - А-1Ж, загальною площею 73,1м.кв., а житловою площею - 63,2 м.кв., прибудоваа, тамбур -а1, навіс -а2, сарай Б, гараж б, погрібник В, погріб в, убиральня-Г, огорожа-1,2, колодязь №3, розташованого за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, таких осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з частками цих осіб у спільному майні колишнього колгоспного двору по 1/4 частині кожному; визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер 12.09.2008 року, на 1/4 частину майна колишнього колгоспного двору, розташованого за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, до якого входить житловий будинок А-1Ж, загальною площею 73,1м.кв., а житловою площею -63,2 м.кв., прибудоваа, тамбур -а1, навіс -а2, сарай Б, гараж б, погрібник В, погріб в, убиральня-Г, огорожа-1,2, колодязь №3. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки. 17.05.1990 житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області віднесено до колгоспного двору, головою якого призначено діда позивачки [PERSON] 29.04.1993 [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно якого житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] 20.12.1993 замінено голову колгоспного двору на бабу позивачки [PERSON] Відповідно до записів погосподарської книги №6 Чернеччанської сільської ради станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], таким чином частка кожного складає - по 1/4 частині. 21.12.2000 батьки позивачки розірвали шлюб. Після розлучення позивачка залишилася проживати з батьком за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області. 12.09.2008 помер батько позивачки [PERSON], який постійно проживав до дня своєї смерті за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області. 07.03.2009 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак, 17.12.2014 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка не має змоги надати оригінали правовстановлюючих документів, так як вони знаходяться у [PERSON], з якою позивачка перебуває в неприязних стосунках, що і стало причиною звернення до суду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідачки [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, пояснювали, що житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області не мав статусу колгоспного двору, оскільки, [PERSON] та [PERSON] не були членами колгоспу. Складові нерухомого майна, які зазначено в позові, були побудовані після 1991року за кошти [PERSON], тому не можуть бути успадковані позивачкою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимог визнала, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.(а.с. 46) Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради народних депутатів видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 68, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області на основі рішення виконкому Охтирської районної сільської Ради народних депутатів від 25.0417.05 № 74, що належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності від 29.04.1993р., зареєстрованого в БТІ 01.06.1993 року за № 953 (а.с. 7). В подальшому, свідоцтво на імя [PERSON] було погашено, та виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради народних депутатів видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок за адресою вул. Шевченка, 68, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області на основі рішення виконкому Охтирської районної сільської Ради народних депутатів від 28.12.1993 № 116, що належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, зареєстрованого в БТІ 28.12.1993 року за № 953 (а.с. 136). З матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що нумерація житлового будинку за адресою вул. Шевченка, 68, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області була змінена на номер «70». Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Судом встановлено, що згідно записів по господарської книги №6 Чернеччинської сільської ради у будинку по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району Сумської області, були зареєстровані та проживали: - у період з 01.01.1980 по 01.01.1986: [PERSON],28.11.1903 р.н.( померла 27.08.1982), [PERSON],[INFO], [PERSON]А,[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]; - у період з 01.01.1986 по 01.04.1991: [PERSON],1940 р.н.( вибув 11.01.1990 в м. Охтирка), [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],22.06.1970 р.н.(прибула 24.10.1989), [PERSON],[INFO], що підтверджується довідкою № 02-27-587 від 23.08.2016, виданою Чернеччинською сільською радою Охтирського району Сумської області.( а.с.129) Встановлено, що згідно запису погосподарської книги № 6 Чернеччинської сільської ради до 27.08.1982 року /на день смерті/, головою господарства за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району Сумської області, була [PERSON],[INFO], після смерті [PERSON], головою значиться [PERSON],[INFO], з 11.01.1990 ([PERSON] вибув з домогосподарства ) та по теперішній час головою даного господарства є [PERSON],[INFO], що підтверджується довідкою №02-27-58 від 23.08.2016, виданою Чернеччинською сільською радою Охтирського району Сумської області.(а.с.128) Із записів сторінок погосподарської книги № 6 Чернеччинської сільської ради, встановлено, що у період з 01.01.1991-31.12.1995р. у домогосподарстві по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району Сумської області проживали: [PERSON] М.А.10.08.1937 р.н. голова колгоспного двору, місце роботи КП «Комунар», колгоспниця; [PERSON],[INFO], син, місце роботи Тепличний комбінат, слюсар; [PERSON], [INFO], невістка, місце роботи- дитяча консультація; [PERSON], [INFO] онука, що підтверджується копією сторінок погосподарської книги № 6 Чернеччинської сільської ради .(а.с.84-88) Враховуючи, що з 11.01.1990р. головою колгоспного двору була [PERSON], яка була колгоспницею КП «Комунар», а суспільна група господарства визначається залежно від роду занять саме голови господарства, суд вважає, що господарство по вул. Шевченко, 70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, відноситься до суспільної групи господарств - колгоспний двір. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що господарство по вул. Шевченко, 70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, не відносилос до колгоспного двору оскільки відповідно до свідоцтва про право особистої власності від 29.04.1993р. спірний будинок зареєстрований на ім'я чоловіка [PERSON] - [PERSON] як голови колгоспного двору, який не працював у колгоспі, суд вважає необгрунтованими, оскільки на підставі записів в погосподарській книзі №6 встановлено, що [PERSON] вибув з колгоспного двору 11.01.1990р., а видача на його ім'я свідоцтва про право власності на будинок було помилковим, що і виправлено шляхом погашення свідоцтва та видачі нового свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON] як на голову колгоспного двору. Як встановлено вище, станом на 15.04.1991року в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому кожен з них має право на частку в майні колгоспного двору, тобто по 1/4 частині. З матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння по вул. Шевченко, 70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, судом встановлено, що станом на 20.03.1990р. домоволодіння складалося з житлового будинку « А-1ж», загальною площею 70,3м.кв., а житловою площею - 63,2 м.кв., веранда а, погрібник В, погріб в, паркан №1, 2, ворота. Поточні зміни по домоволодінню внесені станом на 08.02.2011р., при цьому склад нерухомого майна за цією адресою змінився, а саме: доповнено прибудовою а1, а2, у звязку з чим загальна площа будинку змінилася до 73,1,кв. м., а житлова не змінилася, сараєм Б, гаражем б, убиральнею Г, колодязем №3. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] [PERSON] пояснила, що вона є донькою [PERSON] та повідомила, що станом на 1989р., коли [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом з [PERSON] по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області, на території домоволодіння був колодязь, який існує і на теперішній час, паркан був деревяний, його знесли та побудували залізний; убиральня була деревяна, яка пізніше була замінена на цегельну. Свідок [PERSON] повідомила, що вона проживала з [PERSON] після його розлучення з [PERSON] у період з 2006 по 2008 роки у будинку №70 по вул. Шевченко та після його смерті до 2011року. За цей період були збудовані туалет та гараж за кошти [PERSON] Доказів, які б спростовували дані обставини, відповідно до ст.ст.10, 58, 59, 60 ЦПК України, позивачем до суду не надано. Таким чином, до майна колгоспного двору, а саме: домоволодіння по вул. Шевченко, 70 с. Ччернеччина, Охтирського району, Сумської області, станом на 15.04.1991року, належали житловий будинок « А-1ж», загальною площею 70,3м.кв., а житловою площею - 63,2 м.кв., веранда а, погрібник В, погріб в, паркан №1, 2, ворота, колодязь №3, убиральня, з яких станом на 2016рік збереглися житловий будинок - А-1Ж, загальною площею 70,3м.кв., а житловою площею - 63,2 м.кв., прибудоваа, погрібник В, погріб в, колодязь №3, які і підлягають розподілу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21.12.2000 року розірвано за рішенням суду, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП№076397 від 10.04.2003.(а.с.13) [PERSON] і [PERSON] мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-БП№338522 від 22.12.1990.(а.с.12). [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після розлучення з [PERSON], тобто з 2000року вона фактично в будинку по вул. Шевченко, 70 с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області не проживала, була знята з реєстрації у 2005році. Судом встановлено, що 12.09.2008 [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП№088539 від 15.09.2008.(а.с.14) Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є позивачка - донька [PERSON] та відповідачка - мати [PERSON] Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів копії спадкової справи № 94/2009 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 12.09.2008, відкрита на підстави заяви про прийняття спадщини [PERSON] Інші особи з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] чи заявами про відмову від неї не зверталися. Заповіти [PERSON] за життя не складав.(а.с.110-111, 119) Крім того, на момент смерті [PERSON], його мати [PERSON] фактично проживала в спірному будинку, і продовжує проживати та користуватися ним на даний час. Таким чином, після смерті [PERSON] два спадкоємця першої черги прийняли спадщину, а саме донька [PERSON] та мати [PERSON], тому кожен з них має право на 1/2 частку майна колишнього колгоспного двору, яка належала померлому [PERSON] Державним нотаріусом Охтирської районної державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку так як документи, що підтверджують право власності на житловий будинок та земельну ділянку на імя [PERSON] за його життя не були отримані та зареєстровані, згідно норм діючого законодавства, що підтверджується копією постанови від 17.12.2014.(а.с.16) З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору, розташованого за адресою вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області . Згідно із ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1669,21 (1586,65 грн + 82,56 грн), що підтверджується квитанціями. ( а.с. 1, 33 ). Вимоги позивачки носять майновий характер та фактично зводяться до набуття в судовому порядку права власності на нерухоме майно. Виходячи з наявних у матеріалах справи довідок про вартість нерухомого майна та обсягу задоволених судом позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову на 50%, тому з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню судові витрати за розгляд справи ( 1669,21/2/2= 417,31) по 417,31 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial