Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

14.02.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що між ними був зареєстрований шлюб в 1957 році. Вони вирішили побудувати будинок і в 1958 році була відведена земельна ділянка в м Маріуполі (Жданові), по вул. Бахмутській №27-а. У 1964 році, на вказаній ділянці був побудований будинок і введений в експлуатацію. Дане домоволодіння було оформлено на ім'я [PERSON] 13.11.2002 року за вищевказаною адресою вони прописали свого онука, відповідача по справі [PERSON], [INFO]. Їх онук проживав разом з ними в даному домоволодінні до 2008 року. Після чого він добровільно зібрав свої речі і переїхав проживати за іншою адресою. З 2008 року, вже більше 5 років, відповідач не проживає з ними за вищевказаною адресою. Через те, що відповідач прописаний в їх домоволодінні вони змушені проводити додаткову оплату за комунальні послуги з урахуванням його реєстрації, що приносить їм значні фінансові труднощі, а також виникають питання з отриманням субсидії на житло. У звязку з чим позивачі були змушені звернутися до суду з даним позовом, в якому просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні № 27-а по вул. Бахмутській у м. Маріуполі Донецької області та зняти його з реєстраційного обліку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно з витягом із протоколу засідання виконкому Жовтневої райради депутатів трудящих від 27.05.1958 року, протокол №12, Виконком Жовтневої райради вирішив: виділити земельну ділянку площею 600,0кв.м. по вул. Бахмутській №27-а під індивідуальну забудову житлового будинку громадянину [PERSON]; зобов'язати [PERSON] в 3-х місячний термін укласти договір з горкомхозом на право індивідуальної забудови; дозволити [PERSON] будівництво будинку за типовим проектом управління головного архітектора міста. 09.08.1958 року був укладений договір на імя [PERSON] про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до п'яти включно На підставі акта приймання індивідуального житлового будівництва від 17.02.1964 року, пред'явлене до здачі домоволодіння громадянином [PERSON] , яке знаходиться по вул. Бахмутській, № 27-а у м. Жданові, вважалось прийнятим. На підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої райради депутатів трудящих м. Жданова від 18.02.1964 року, було вирішено затвердити акт приймання індивідуального житлового будівництва по вул. Бахмутській, №27-а, вибудованого [PERSON]. З довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.02.2017 року, виданої КСН «Новоселівка» вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Відповідно до акту від 03.02.2017 року, виданого КСН «Новоселівка», [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає за даною адресою з 2008 року Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні № 27-а по вул. Бахмутській у м. Маріуполі Донецької області, оскільки понад один рік там не проживає, без поважних причин. Розглядаючи вимоги позивачки про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, то суд виходить з наступного. Згідно з абз. 2 ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналіз вказаної норми закону «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, що набрало законної сили, а не судом. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання відповідача не належить до компетенції суду, а тому суд, вважає за необхідне в цій частині позову відмовити, за необґрунтованістю.

Outcome: partial