Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

14 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 25 березня 2010 року він за договором купівлі - продажу придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п. 13 зазначеного договору відповідачі до 25 червня 2010 року мали виселитися та знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а також передати йому ключі від квартири, проте до цього часу своє зобов'язання не виконали та продовжують порушувати його права, як власника квартири. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2013 року відповідачів виселено з квартири [ADDRESS]. [PERSON] зазначав, що 25 вересня 2010 року між ним та [PERSON] в письмовій формі було укладено попередній договір оренди житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]. Основний договір мав бути укладений сторонами до 1 лютого 2011 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно не отриманий ним прибуток у вигляді орендної плати в розмірі 71 533 грн. 33 коп., а також відшкодувати завдану йому моральну шкоду, яку він оцінив в 13 466,67 грн. В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду свого представника, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Представник [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. При цьому посилалася на відсутність підстав для стягнення з відповідачів грошових коштів. Рішення суду про виселення відповідачів оскаржено ними в апеляційному порядку. Крім того, вони мають намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS], який був укладений між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] до суду не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, письмових заперечень проти позову не подала. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши наявні в матеріалах справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 25 березня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. На час розгляду справи відповідачі продовжують проживати в [ADDRESS]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]. В іншій частині позову відмовлено. 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір оренди житлового приміщення, за умовами якого сторони дійшли згоди про укладення договору оренди квартири [ADDRESS] до 1 лютого 2011 року (а.с. 9). 13 січня 2011 року сторонами внесено зміни до вищезазначеного попереднього договору та встановлено строк укладення договору оренди квартири до 31 січня 2012 року (а.с. 9). 8 листопада 2013 року між цими ж сторонами укладено договір про внесення змін до Попереднього договору оренди житлового приміщення від 25 вересня 2013 року та викладено п. 1.4 Договору в наступній редакції: «сторони зобов'язуються укласти основний договір протягом п'яти днів з моменту фактичного виконання судового рішення про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS]» (а.с. 17). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження заявлених вимог позивачем не надано. [PERSON] звернувшись до суду з позовом про стягнення майнової шкоди, в зв'язку з неотриманням грошових коштів за надання житлового приміщення в оренду, не надав доказів, що займається таким видом діяльності та отримує від цього прибуток. Крім того, укладаючи попередній договір оренди житлового приміщення, в якому продовжували проживати відповідачі, [PERSON] діяв на власний ризик, не будучи впевненим, що до встановленого у договорі строку відповідачі звільнять займане житлове приміщення. Будь-яких доказів на підтвердження завданої моральної шкоди позивачем також не надано. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Outcome: dismissed