Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

14.02.2020 позивач [PERSON] звернувся із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього 190000 доларів США, що в еквіваленті складає 4465000 грн. і є заборгованістю за договором позики грошей від 06.01.2020, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М. зареєстрованим у реєстрі за номером 21. При цьому, в обґрунтування вказаного позову зазначає, що він 06.01.2020 на підставі укладеного договору позики грошей надав відповідачу 190000 доларів США, що в еквіваленті на дату укладення договору становить 4465000 грн. строком до 06.02.2020. У визначений договором строк відповідач грошові кошти не повернув, тому позивач просить суд їх стягнути, а також відшкодувати судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 10 510 грн.. Ухвалою від 11.03.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін на 07.04.2020. Ухвалою від 07.04.2020 підготовче судове засідання відкладено на 21.05.2020 в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення сторін про розгляд справи. Крім того, за клопотанням ТОВ ФК «Форінт» залучено останнє до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою від 21.05.2020 задоволено клопотання представника третьої особи про проведення розгляду справи в режимі відео конференції з Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, в зв`язку з чим підготовче судове засідання було відкладено на 26.06.2020. В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи у підготовчому судовому засіданні 26.06.2020 не відбувся. Сторони та третя особа про наступну дату підготовчого судового засідання повідомлялись шляхом направлення судових повісток. Ухвалою від 04.09.2020 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні із викликом сторін на 02.10.2020. В зв`язку з відключенням локальної мережі суду, що підтверджується актом від 02.10.2020, судове засідання в цей день не відбулось. У судовому засіданні 12.11.2020 після дослідження письмових доказів перед судовими дебатами була оголошена перерва до 23.12.2020. Ухвалою від 23.12.2020 в зв`язку задоволенням клопотання представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, розгляд справи було відкладено на 10.02.2021 і визначено проводити її розгляд в режимі відео конференції за участю представника ТОВ ФК «Форінт» в приміщенні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. В зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні справа 10.02.2021 не розглядалась. У судовому засіданні 12.03.2021 було оголошено вступну і резолютивну частини рішення. Відповідач відзив на позов не подав, жодного разу в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв і клопотань суду не надсилав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ТОВ ФК «Форінт» у письмових поясненнях, а її представник у судовому засіданні, проти заявлених позовних вимог заперечував. При цьому посилався на те, що ТОВ ФК «Форінт» є кредитором відповідача за Кредитним договором №014/03-03/5/752 від 13.09.2007 та іпотекодержателем за Договором наступної іпотеки, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , на підставі договорів від 09.08.2018 про відступлення прав вимоги з додатковими угодами до нього. Відповідно до умов Кредитного договору протягом його дії відповідач [PERSON] без попереднього письмового повідомлення Кредитора не пізніше ніж за 10 (десять) банківських днів не має права укладати інших угод по отриманню нових кредитів та їх різновидів (гарантії, акредитиви, фінансові поруки тощо) та зобов`язувався не створювати і не допускати існування будь-якої іпотеки, застави, оренди (суборенди), заборони відчуження, арешту чи іншого обтяження стосовно предмету іпотеки, крім тих, які передбачені дійсним Договором. Укладення між позивачем та відповідачем договору позики вважає не чим іншим як зловживання правом, направленим на уникнення сплати боргу відповідачем ТОВ ФК «Форінт», оскільки спір між ними про звернення стягнення на предмет іпотеки не вирішено (вх.№6480 від 03.04.2020). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третьої особи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору позики грошей від 06.01.2020, укладеного між позикодавцем [PERSON] (далі - позивач) та позичальником [PERSON] (далі - відповідач) та посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Мазепою Н.П., позивач передав у власність відповідачу на умовах строкового повернення до 06.02.2020 включно грошові кошти в розмірі 190 000 доларів США, що в еквіваленті на дату укладення договору становить 4465000 грн.. Вказані кошти відповідачем отримані повністю від позивача при підписанні та посвідченні цього договору. Виконання відповідачем свого зобов`язання має бути здійснено у місті Кривому Розі готівкою. Після повернення боргу позикодавцем буде видано позичальнику заяву про одержання грошей, справжність підпису на якій повинна бути нотаріально посвідчена. Без цієї заяви борг вважається таким, що не повернутий (копія, а.с.4). Ухвалою Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2020 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження нежитлової будівлі, загальною площею 1379,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить на підставі свідоцтва про право власності від 11.06.2010 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (роздруківка з ЄДРСР, а.с.5-6). Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем не виконано зобов`язання, визначеного договором позики від 06.01.2020 та порушено умови щодо повернення позики до 06.02.2020 включно. Будь-яких доказів на спростування наведеного відповідачем суду не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання ним умов договору позики. Укладення, в тому і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству, оскільки відповідно до статей 1046, 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа № 373/2054/16-ц). Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики від 06 січня 2020 року у розмірі 190000 доларів США підлягають задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо заперечень третьої особи суд зазначає, що ТОВ ФК «Форінт» не надав суду достатніх доказів на підтвердження своїх припущень, що укладення договору позики грошей було направлено на створення штучної конкуренції кредиторських вимог під час примусового стягнення заборгованості на користь кредитора за Кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором наступної іпотеки, з огляду на наявність рішення про задоволення позовних вимог ТОВ ФК «Форінт» у справі №214/7377/17 та пріоритетного порядку задоволення вимог, забезпечених іпотекою. Крім того, ТОВ ФК «Форінт» не позбавлене права в судовому порядку оспорити договір позики грошей, укладений між позивачем і відповідачем, проте таких вимог не заявляв, а предметом розгляду даної справи є саме порушення відповідачем умов цього договору в частині своєчасного повернення позивачу взятих у нього у позику грошей. З`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними і допустимими засобами доказування, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в розмірі 10510 грн. судового збору. На підставі

Outcome: approved