Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

13.09.2016 року представник позивача за довіреністю [PERSON] подала в суд позов, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Крім того, просить стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що вони з позивачем знаходились у шлюбі. Від шлюбних відношень [INFO] народилась дитина - [PERSON]. 02.02.2010 року їх шлюб був офіційно розірвано. З моменту розірвання шлюбу, відповідач не турбувався та не цікавився життям та здоров'ям дитини, не піклувався та не підтримував матеріально. Крім того, просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], починаючи з 06.07.2013 року, тому що відповідач не допомагає матеріально своїй дитині з 2010 року та вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача не принесли результатів, тому вважає що має право на стягнення аліментів за останні 3 роки. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, повідомлялись своєчасно та належним чином. Представник позивача через канцелярію суду подала клопотання про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення поштових судових викликів, які знаходяться в матеріалах справи. Заяв, клопотань та заперечень суду не надав. Представник третьої особи - Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради подали через канцелярію суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги [PERSON] підтримують в повному обсязі За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року про « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02.02.2010 року. Від шлюбних відносин [INFO] року у них народилась дитини - [PERSON]. В свідоцтві про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи, батьками вказаної дитини записані сторони по справі, а саме: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. 06.08.2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». Відповідач, після розірвання шлюбу з позивачем проживає окремо. За весь час окремого проживання долею дитини не цікавився, участі у вихованні та розвитку дитини не приймав. Ці обставини підтверджуються довідкою Харківської загальноосвітньої школи № 118, з якої вбачається, що батько дитини, [PERSON] жодного разу до школи не приходив, батьківські збори не відвідував, навчанням та шкільним життям сина за весь період навчання не цікавився. Вихованням хлопчика повністю займається його мати - [PERSON], яка постійно цікавиться шкільним життям своєї дитини, систематично відвідує всі батьківські збори, позакласні заходи. Як вбачається з довідки, виданої Комунальним закладом охорони здоров'я Харківська міська дитяча поліклініка № 16, під час хвороби дитини [PERSON], [INFO], догляд, лікування та рекомендації лікаря виконує мати - [PERSON] Батько в вихованні та розвитку дитини участь не приймає. Малолітній [PERSON] в заяві, поданій до Управління служб по справам дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яка знаходиться в матеріалах справи, зазначив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька - [PERSON]. Також зазначив, що він його не пам'ятає. Батько з ним не спілкується, зі святами не вітає. Та не вважає його членом родини. З урахуванням викладеного, аналізуючи всі встановлені та перевірені доказами обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] на протязі останніх шість років фактично самоусунувся від виконання батьківського обов'язку по вихованню сина - [PERSON], [INFO], оскільки свідомо не виконував свій батьківський обов'язок. Поряд з цим, відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження того, що у нього були об'єктивні перешкоди для виховання та спілкування з дитиною. За таких обставин, суд вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, застосування до [PERSON] такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав відносно дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 цієї статті, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, яким чином та які заходи вживала позивач для одержання аліментів з відповідача. Таким чином, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], з дня подачі позову до суду. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом і є працездатною особою, також суд враховує, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору в дохід держави в частині стягнення аліментів. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № 14_12 від 06.07.2016 року, позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується квитанцією, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial