Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

15.01.2015 року ПАТ КБ «Надра» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості по договору «Автопакет». В обгрунтування своїх вимог позивач вказував, що 21.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено Договір «Автопакет» № 61\\51\\07 -Ф (надалі Договір) на суму 7910.89 дол.США на придбання автотранспортного засобу терміном погашення до 21.08.2012 р. зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 12.40 відсотків. Згідно п.п.3.2.1.Договору «Автопакет» поручитель [PERSON] зобов'язалася відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань. Позичальником порушені умови договору, зобов'язання ним не виконуються, тому позивач просить стягнути заборгованість по договору в солідарному порядку з відповідачів - 837.61 дол.США заборгованість по кредиту; 456.35 дол.США заборгованість по процентах; 2597.92 грн. пеня за порушення строку сплати кредиту; 12378.17 грн. штраф та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не явився, просив розглядати справу у їх відсутності (а.с.65). Відповідачі та їх представник позов не визнали. Відповідачі суду пояснили, що за рішенням Городоцького районного суду від 17.11.2009 р. вони сплатили в солідарному порядку в повному розмірі заборгованість за договором. Просили в позові відмовити. Представник відповідачів зауважила, що до позовних вимог в частині пені та штрафу слід застосувати строки позовної давності. Суд, заслухавши сторону відповідача, вивчивши матеріали вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, розмір та порядок отримання яких встановлюється договором або законодавством. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог,що звичайно ставляться. Статтею 530 цього ж кодексу передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного судочинства. З матеріалів справи вбачається, що 21.01.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено договір «Автопакет», відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 7910.89 дол.США. (а.с.6-8). Цим же договором п.3.2. для забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.6-8). 17.11.2009 р. рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. по справі № 2-613\\2009 р. було задоволено позов ВАТ КБ» Надра» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку станом на 05.06.2009 р. в сумі 61883 грн. 07 коп. заборгованості за договором «Автопакет» та 870 грн. 83 коп. судових витрат (а.с,29). Згідно прийнятого вищенаведеного рішення, Городоцьким районним судом було видано виконавчий лист (а.с.27,28) на підставі якого 21.09.2010 р. заступником начальника відділу ДВС Городоцького РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.27), з якої вбачається що на рахунок позивача внесено 61883.07 грн. Згідно розрахунку Банку загальна заборгованість відповідачів за кредитним договором станом на 10.12.2014 р. складає 1293 дол.США та 14976.09 грн. із них: 837.61 дол.США - заборгованість по кредиту; 456.35 дол.США - заборгованість по процентах; 2587.92 грн. - пеня за порушення строку сплати кредиту; 12378.17 грн. - штраф. З огляду та дослідження матеріалів справи суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів пені та штрафу, позивачем не доведено, за який строк нараховані зазначені суми та не підтверджені доказами. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність не може бути скорочена за домовленістю сторін. Відповідно до частини першої ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. З наведених розрахунків заборгованості вбачається, що позивач всупереч рішенню Городоцького районного суду у справі 2-613\\2009 р. від 17.11.2009 р. кошти стягнуті з відповідачів не повністю спрямував на погашення тіла кредиту, що в подальшому потягнуло за собою нарахування штрафу та пені. Оскільки позивачем не мотивовано нарахування таких, тому до суми пені та штрафу суд застосовує строк позовної давності і відмовляє позивачу у їх стягненні. За наведеного вище, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідачів заборгованість по кредиту 837.61 дол.США та заборгованість по процентам 456.35 дол.США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог..

Outcome: partial