Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

12 липня 2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.04.2017 року відповідач позичила у нього на власні потреби на підставі договору позики грошові кошти в сумі 93\~495 гривень 00 копійок, що на день укладання договору позики становить еквівалент 3450 доларів США за курсом продажу в ПАТ КБ «Приват Банк» 1 дол. США=27,10 грн., які відповідач зобовязалась повернути до 07.10.2017 року. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав та грошові кошти не повернув. В звязку з цим, посилаючись на норми ст.526, 530, 525, 610, 612, 625, 1049, 1050 ЦК України, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та просив стягнути з відповідача грошові кошти із штрафними санкціями за договором позики в розмірі 347 150 грн. 93 коп., з яких 90\~907 грн. 50 коп. основна сума боргу, пеня \~247\~268 грн. 40 коп., 3% річних 2032 грн. 34 коп. та 6\~942 грн. 69 коп. - інфляційні витрати, а також понесені позивачем судові витрати в розмірі 3471 грн. 52 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі(а.с.59). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, засобами поштового звязку подано клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.59). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 11\~ст.\~128\~ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет - https://vr.cn.court.gov.ua/sud2504/pres-centr/visas_to_court/130820181, в судове засідання не зявилася, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.\~\~ Судом встановлено, що між гр. [PERSON] та [PERSON] 07.04.2017 року укладено договір позики (а.с.6). Згідно п.1 Договору позики позикодавець передав, а позичальник прийняла у позику грошові кошти в сумі 93\~495 грн. 00 коп., що на день укладання договору становить еквівалент 3450 доларів США 00 центів за курсом продажу доларів США в ПАТ КБ «Приватбанк» (1 дол.=27,10 грн.), які позичальник зобовязався повернути позикодавцю не пізніше 07.10.2017 року. Згідно п.2 Договору позики позика є безпроцентною. Повернення позиченої суми грошей повинен проходити в готівковій формі у м. Києві за курсом продажу доларів ПАТ КБ «Приват Банк» на день повернення розрахунку за цим договором в такому порядку: 07.05.2017 року 75 доларів 00 центів; 07.06.2017 року 75 доларів 00 центів; 07.07.2017 року 75 доларів 00 центів; 07.08.2017 року 75 доларів 00 центів; 07.09.2017 року 75 доларів 00 центів; 07.10.2017 року 75 доларів 00 центів. Про кожен факт повернення позик позикодавець надає позичальнику власноручно підписану ним розписку про отримання грошей. Крім того, укладаючи договір позики відповідачкою з позивачем його було укладено за письмовою згодою чоловіка відповідача [PERSON] у формі заяви, справжність підпису засвідчена приватним нотаріусом (а.с.62). На підставі згадуваних доказів, суд вважає, що між сторонами по справі виникли правовідносини внаслідок укладання та виконання договору позики. Спірні правовідносини регулюються наступними нормами права, які і застосовує суд при вирішенні даної справи. Як зазначає позивач, відповідач у порушення своїх зобовязань за вказаним договором позичену суму коштів, або її частину не повернув, що підтвердив наявністю оригіналу договору позики, який оглядався в судовому засіданні. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611\~ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.\~631\~ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не погасила заборгованість за договорами позики, у звязку із чим утворилася заборгованість в розмірі 347\~150\~грн.\~93\~коп.,\~з яких 90\~907 грн. 50 коп. основна сума боргу, пеня \~247\~268 грн. 40 коп., 3% річних 2032 грн. 34 коп. та 6\~942 грн. 69 коп. - інфляційні витрати. Згідно п.4 Договору позики у разі несвоєчасного повернення грошей за цим договором позичальник сплачує позикодавцю за кожний день прострочення неустойку 1 % від позиченої суми. При вирішенні справи суд приймає розрахунок боргу з належним нарахуванням сум основного боргу, пені та 3 процентів річних, однак не погоджується щодо нарахування інфляційних витрат та під час прийняття рішення суд враховує правову позицію ВСУ щодо розгляду справ про стягнення грошового боргу, а саме постанову від 18 травня 2016 року по справі № 6-474цс16. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 3 липня 1991 р. індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладену правову позицію, суд вважає доведеним, що основна сума боргу становить 90\~907 грн. 50 коп., пеня \~247\~268 грн. 40 коп., 3% річних 2032 грн. 34 коп., а тому позов слід задовольнити частково. При поданні позову до суду позивач сплатив 3471 гривень 52 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення(а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до задоволеного позову в сумі 3402,08 грн. (98 %). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial