Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

13.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєстрував шлюб з відповідачкою по даній справі 26 листопада 2005 року у другому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 630. Спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося з причини взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2010 року, спільне господарство не ведеться. В теперішній час сторони проживають окремо. Від цього шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім'ї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] 20.02.2014 року від позивача [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі, у випадку неявки відповідачки просив суд винести заочне рішення. Відповідачка [PERSON] повторно не з'явилася в судове засідання (викликалася на 13.03.2014р., 15.04.2014р. та 25.06.2014р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, оскільки судові повістки їй надсилалися за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, при першому та при другому виклику - згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не з'явилася до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», а при третьому виклику - поштове повідомлення про вручення судового виклику. Про причину своєї неявки відповідачка суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки, повідомленої належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою у судове засідання позивача та відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя між сторонами не склалося з причини взаємного непорозуміння. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони дійсно перебувають у шлюбі, однак він носить формальний характер. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують з 2010 року. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. У зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved