Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

13 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки. В обґрунтування заяви вона зазначила, що її рідний брат [PERSON] є інвалідом 2 групи, перебуває на диспансерному обліку в лікаря психіатра з 31.01.2011 року, він потребує стороннього догляду. Просить визнати його недієздатним та призначити її опікуном над ним. Заявник - [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити її у повному обсязі. Представник Софіївської селищної ради Виконавчого комітету Софіївського району Дніпропетровської області у судове засідання з'явився, не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи та вивчивши і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], з якою він разом проживає за адресою: [INFO] (а.с.5-6, 12). [PERSON], [INFO] є інвалідом 2 групи, перебуває на диспансерному обліку в лікаря психіатра з 31.01.2011 року (а.с.11). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта за № 238, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі шизофренії параноїдної з безперервним типом перебігу. За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ч. 5 ст. 29 ЦК України, місцем проживання недієздатної особи є місце проживання опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, як це встановлено ст. 58 ЦК України. Відповідно до положень ст. 62 ЦК України та п. 2.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Держкому у справах сім'ї та молоді, Мінохоронздоров'я України, Міносвіти, Мінпраці та соцполітики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88, місцем встановлення опіки є місце проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлені вимоги заявника, щодо визнання [PERSON] недієздатним, та призначення її опікуном над ним, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved