Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

14.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту № 2927218572-077118 від 06.12.2018 року в сумі 115810.19 грн. 15.07.2020 року судом зроблено запит про місце реєстрації проживання відповідача. 23.07.2020 року надійшла інформація про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 25.08.2020 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 06.12.2018 року між ТзОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту № 2927218572-077118. Згідно якого позивачем було надано [PERSON] позику у розмірі 5000.00 грн. 03.07.2019 року між ТОВ «ФК є гроші» та ТзОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір відступлення права вимоги. Згідно умов даного договору до позивача перейшло право грошової вимоги в тому числі і за договором № 2927218572-077118 боржником якого є [PERSON] . У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість в розмірі 115810.19 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також стягнути 2102.00 грн. Директор ТОВ «ФК «Преміум Актив» Сіденко А.П. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та\~дослідивши матеріали\~справи,\~ судом\~ встановлено,\~ що\~ 06.12.2018 року між ТзОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту № 2927218572-077118. Згідно якого позивачем було надано [PERSON] позику у розмірі 5000.00 грн. В подальшому, 03.07.2019 року між ТОВ «ФК є гроші» та ТзОВ «ФК «Преміум Актив» укладено договір відступлення права вимоги. Згідно умов даного договору до позивача перейшло право грошової вимоги в тому числі і за договором № 2927218572-077118 боржником якого є [PERSON] . У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість в розмірі 115810.19 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5000.00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3084.50 грн.; заборгованість по процентам за прострочку 105275.69; заборгованість зі сплати штрафу 2450 грн.; яку позивач просить стягнути з [PERSON] , а також стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 2102.00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. \~ Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. \~ У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором надання позики на умовах фінансового кредитування № 2927218572-077118 від 06.12.2018 року підлягають задоволенню частково. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй,що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів»,прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено,що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань,як односторонні типові контракти,виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах,Велика Палата Верховного Суду зауважує,що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності,не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором,який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов і Правил надання банківських послуг,оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ,що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу,так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Оскільки кредит оформлявся із відповідачем по телефону в он лайн режимі,суд вважає,що відсутні підстави вважати,що позивач дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов,про які вважав узгодженими кредитор. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість,добросовісність та розумність,що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. А тому в частині стягнення відсотків в сумі - 105275,69 грн. слід відмовити,так як стягнення такої суми відсотків при отриманні кредиту в розмірі - 5000 грн. є несправедливим. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № 2780 від 09.04.2020 року. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог /9%/ з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі- 189,18 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial