Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

14.05.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, просило достроково припинити повністю дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.08.2013 р. щодо всіх товарів і послуг, для яких зареєстровано знак, достроково припинити повністю дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.08.2013 р. щодо всіх товарів і послуг, для яких зареєстровано знак, зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про дострокове припинення свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.08.2013 р. та № 1746976 від 27.08.2013 р. та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» або іншому чинному офіційному виданні державно системи правової охорони інтелектуальної власності, про що видати наказ. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД» обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] у 2013 р. зареєстрували знаки для товарів і послуг за свідоцтвами № [NUMBER] від 27.08.2013 р. (заявка № m201214067 від 14.08.2012 р.) та № 174696 від 27.08.2013 р. (заявка № m201214066 від 14.08.2012 р.) для товарів і послуг 9 та 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, означені свідоцтва є чинними, втім відповідачі [PERSON] та [PERSON] не здійснювали фактичне використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України № [NUMBER] від 27.08.2013 р. та № [NUMBER] від 27.08.2013 р. на території України впродовж останніх п`яти років щодо усіх зазначених у свідоцтвах товарів та послуг, що є підставою для дострокового припинення їхньої дії в Україні. До того ж з метою виробництва та продажу продукції та надання послуг під вищенаведеними марками позивачем 23.07.2018 р. і 19.02.2019 р. було подано до Державного підприємства «Український інститут промислової власності» заявки про реєстрацію марок № m201817222, № m201903768 та № m201903769 щодо товарів і послуг 9 та 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, однак відповідачем [PERSON] було подано мотивовані заперечення проти реєстрації позивачем марок за заявками № m201817222, № m201903768 та № m201903769 з огляду на тотожність заявлених торговельних марок з раніше зареєстрованими торговельними марками за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] , зареєстрованих на ім`я відповідачів [PERSON] та [PERSON] При проведенні експертизи заявки № m201817222 на реєстрацію торговельної марки 02.06.2020 р. Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» направляв позивачу Повідомленняпро можливу відмову в реєстрації марки за заявкою № m 201817222 відносно усього переліку товарів та послуг, яка була подана товариством. Однією з підстав можливої відмови в реєстрації зазначеної марки Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності»зазначало мотивоване заперечення, подане 24.03.2020 р. патентним повіреним [PERSON] від [PERSON] , проти заявки щодо невідповідності наведеного в ній позначення умовам надання правової охорони. Ухвалою суду від 21.05.2020 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 16.09.2020 р. закрито підготовче провадження. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Відповідачем Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України подано відзив на позовну заяву. У судове засідання 27.11.2020 р. о 14:00 год. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД» не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. У судове засідання 27.11.2020 р. о 14:00 год. відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання 27.11.2020 р. о 14:00 год. відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. У судове засідання 27.11.2020 р. о 14:00 год. відповідач Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Українине з'явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Суд розглядає справу за відсутності позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД», відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про судове засідання, нез`явлення позивача, відповідачів не перешкоджає вирішенню спору та, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини справи, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не використовують зареєстровані торговельні марки за свідоцтвами № [NUMBER] та № [NUMBER] більше ніж п`ять останніх років до дати звернення до суду із позовною заявою, що є підставою для прийняття рішення про дострокове припинення дії свідоцтв і, як наслідок, здійснення позивачем права на захист свого охоронюваного законом інтересу щодо реєстрації та використання торговельних марок та у відповідних класах. Згідно частини першої статті 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. До об`єктів права інтелектуальної власності згідно частини першої статті 420 ЦК України належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг). Згідно статті 492 ЦК України, частини другої статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Згідно частини 4 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] на торговельні марки та , які зареєстровані для товарів 9 класу та послуг 42 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг. Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД» з метою виробництва та продажу продукції 19.02.2019 р. було подано заявки на реєстрацію торговельних марок та для товарів 9 класу та послуг 42 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг. Згідно абзаців 1-4 частини четвертої статті 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» якщо торговельна марка не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг безперервно протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або якщо використання торговельної марки призупинено з іншої дати після цієї публікації на безперервний строк у п`ять років, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. У такому разі дія свідоцтва або дія міжнародної реєстрації в Україні може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва чи міжнародної реєстрації не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами є обставини, що перешкоджають використанню торговельної марки незалежно від волі власника свідоцтва чи міжнародної реєстрації, зокрема обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством. Для цілей цього пункту використанням торговельної марки власником свідоцтва вважається також використання її з дозволу власника свідоцтва іншою особою. Аналіз означених норм Закону дозволяє дійти висновку, що при достроковому припиненні дії свідоцтва на знак для товарів і послуг, обов`язок доведення факту використання знака покладений на власника відповідного знаку. Згідно частини першої статті426 ЦК України способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Згідно частини четвертої статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки. Згідно абзацу 4 частини першої статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» торговельна марка - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Аналіз означених норм Закону дає підстави стверджувати, що, виходячи з правової сутності торговельної марки, умовою належного його використання є безпосереднє та фактичне використання саме стосовно товарів і послуг, для яких цю марку зареєстровано. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона досилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже для вирішення спору щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] на торговельні марки позивач має довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - безпосереднє та фактичне використання або зазначити поважні причини невикористання зазначених марок. Законом України від 16.09.2014 р. № 1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, з іншої» була ратифікована Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, вчинену у частині політичних положень (преамбула, стаття 1, розділи I, II, VII) 21.03.2014 р. в м. Брюсселі та у частині торговельно-економічних і галузевих положень (розділи III, IV, V, VI) 27.06.2014 р. в м. Брюсселі (далі - «Угода про асоціацію»). Згідно пункту b статті 157 частини першої Глави 9 Угоди про асоціацію цілями цієї Глави є, зокрема, досягнення належного та ефективного рівня охорони і захисту прав інтелектуальної власності. Згідно статті 158 частини першої Глави 9 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають, зокрема, торговельні марки. Статтею 198 Підрозділу 2 частини другої Глави 9 Угоди про асоціацію встановлено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п`ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохтисячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п`ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв`язку з тим, то власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання. Аналогічну норму містить і частина друга статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 р., відповідно до якої для подання вимоги про скасування знака надається строк не менше п`яти років, що вираховується від дати реєстрації знака. Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно статті 10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України, встановлює Закон України «Про міжнародні договори України», і статтею 19 цього Закону встановлено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Отже, враховуючи, що 01.09.2017 р. Угоду про асоціацію ратифіковано Законом України № 1678-VII від 16.09.2014 р., набрала чинності 01.09.2017 р., у повному обсязі до відносин щодо дострокового припинення дії свідоцтв України та міжнародних реєстрації на знаки для товарів і послуг з підстави їх невикористання мають застосовуватися положення статті 198 Угоди про асоціацію. Враховуючи статтю 198 Угоди про асоціацію, дія свідоцтва України та міжнародної реєстрації може бути достроково припинена у разі, якщо торговельна марка без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом п`яти років від дати публікації про видачу свідоцтва або від іншої дати. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД» стверджує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не використовують зареєстровані торговельні марки за свідоцтвами № [NUMBER] та № [NUMBER] більше п`яти років від дати публікації про видачу свідоцтв, що є підставою для прийняття рішення про дострокове припинення дії свідоцтв, а на підтвердження своїх доводів позивач посилається на письмові докази. Так, надані суду документи свідчать про те, що представник позивача провів дослідження та перевірку щодо використання торговельних марок за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] , звернувшись до компетентних органів із відповідними запитами, за відомостями Асоціації Торгової нумерації України «ДжіЕс1 Україна» станом на 14.04.2020 р. у реєстрі відсутні записи про товарні позиції класу 9 Міжнародної класифікації товарів і послуг у складі назв та (або) описів яких є позначення «[INFO] », « [INFO] », «[INFO]», «[INFO]». Згідно абзацу 8 частини третьої Положення про штрихове кодування товарів, затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції № 255 від 20.08.2002 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.09.2002 р. за № 733/7021, право суб`єкта господарювання на використання присвоєного Асоціацією «ДжіЕс1 Україна» Префікса GS1 підприємства та ідентифікаційного номера GS1 посвідчується відповідним свідоцтвом Асоціації «ДжіЕс1Україна», яке видається в заявницькому порядку на безоплатній основі. Згідно абзацу 2 частини четвертої означеного Положення імпортні товари, які марковані штриховими кодами GS1 відповідно до вимог зазначених документів, не підлягають перемаркуванню іншими штриховими кодами GS1. Отже листи Асоціації «ДжіЕсІ Україна» № 052/01 та № 053/01 від 22.04.2020 р. про відсутність записів про товарні позиції суб`єктів господарювання-асоційованих членів Асоціації «ДжіЕс1 Україна» та у складі назв або описів яких є словесні позначення «[INFO] », « [INFO] », «[INFO]», «[INFO]», можуть свідчити лише про те, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] не отримувалися штрихові коди (ідентифікаційні номери GSP для товарів класу 9 Міжнародної класифікації товарів і послуг), а не сам факт відсутності продажу товарів із використанням спірних торговельних марок, оскільки жодним законодавчим або нормативно-правовим актом України не встановлено обов`язкової вимоги щодо штрихового кодування всіх товарів, які реалізуються в Україні. Згідно листів Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 18.03.2020 р. № 280/24 та № 279/24 відомості щодо видачі ліцензій на використання торговельних марок за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] до Державного Реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг України не вносились. Позивач з посиланням на вищевказані письмові докази вважає, що торговельні марки за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] не використовувалась відповідачами [PERSON] та [PERSON] в Україні протягом п`яти років до дати звернення до суду із позовною заявою. При цьому відповідачем [PERSON] не надано жодного доказу використання торговельних марок за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] зазначає, що з 31.01.2015 р. до 03.08.2018 р. він був одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД», будь-яке використання знаків для товарів і послуг згідно свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] здійснювалось із його дозволу та за його з відповідачем [PERSON] контролю в рамках діяльності юридичної особи, що між позивачем та відповідачами було укладено договір на право користування, продажу програми «Light Converse» та «Light Converse 3D Show Platform», відповідно до якого позивачу фактично надавалося право здійснювати використання позначення « [INFO] ». Відповідач [PERSON] також зазначив, що він не мав змоги здійснити використання торговельних марок за зазначеними свідоцтвами у відношенні товарів «антени» класу 9 Міжнародної класифікації товарів і послуг у зв`язку із законодавчими обмеженнями. Суд не приймає до уваги означене та критично ставиться до посилань відповідача [PERSON] , що використання торговельних марок згідно свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] здійснювалось з дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД» та за його з відповідачем [PERSON] контролю на підставі укладеного договору на право користування, продажу програми «[INFO]» та «[INFO]» між позивачем та відповідачами, оскільки на підтвердження факту використання знаку власник свідоцтва має подати суду докази вчинення принаймні деяких дій з числа зазначених у частині четвертій статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг»; такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідну торговельну марку, документи із зображенням марки (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо). Факт того, що відповідач [PERSON] був засновником Товариства з обмеженою відповідальністю«Лайт Конверс ЛТД» не свідчить про будь-які відносини між ним, як одним із співвласників свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] , та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЙТ КОНВЕРС ЛТД», докази того, що майнові права на зазначені торговельні марки були внесені до статутного капіталу товариства, відсутні. Згідно статті 1107 ЦК України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів: 1) ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) ліцензійний договір; 3) договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності; 4) договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності; 5) інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності. Договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми договору щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності такий договір є нікчемним. Законом можуть бути встановлені випадки, в яких договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності може укладатись усно. У справі відсутні будь-які докази, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] надавали Товариству з обмеженою відповідальністю«Лайт Конверс ЛТД» права на використання саме торговельних марок за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] на підставі ліцензійного договору або будь-якого іншого договору. Посилання [PERSON] на укладений договір про право користування, продажу програми «[INFO]» та «[INFO]» стосується права на використання зазначених комп`ютерних програм як об`єктів авторського права і не має відношення до надання/отримання права на використання саме торговельних марок. Суд вважає безпідставними твердження відповідача [PERSON] про фактичне використання оспорюваних торговельних марок і ототожнення такого використання з використанням Товариством з обмеженою відповідальністю«Лайт Конверс ЛТД», який є самостійним суб`єктом господарської діяльності, власного комерційного (фірмового) найменування під час ведення господарської діяльності. Суб`єкт права на торговельну марку зобов`язаний згідно з вимогами Закону використовувати належне йому право на марку щодо товарів чи послуг, для яких вона зареєстрована. Уповноважена особа може реалізувати дане право як безпосередньо шляхом маркування виробленої продукції чи при надані послуг, так і через передачу (надання) права на її застосування іншому суб`єкту на підставі відповідних ліцензійних договорів. Відповідно до частини восьмої статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки на підставі ліцензійного договору. Ліцензійний договір повинен містити, зокрема, інформацію про способи використання торговельної марки, територію та строк, на які дозволено її використання, та умову, що якість товарів і послуг, виготовлених чи наданих за ліцензійним договором, не буде нижчою якості товарів і послуг власника свідоцтва і він здійснюватиме контроль за виконанням цієї умови. В ході розгляду справи не встановлено наявність перешкод у відповідачів щодо використання торговельних марок за свідоцтвами України № [NUMBER] та № [NUMBER] та суду відповідачами [PERSON] та [PERSON] не було надано будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, що перешкоджають використанню торгівельних марок незалежно від волі власників свідоцтв, як і не надано доказів і можливості введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання марки особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтв. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стосовно аргументів [PERSON] в тій частині, що у позивача відсутній охоронюваний законом інтерес для звернення до суду з вимогою про дострокове припинення дії свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] на торговельні марки, суд зазначає наступне. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Як встановлено судом, позовні вимоги пред`явлені до відповідачів про дострокове припинення дії свідоцтв на торговельні марки та зобов`язання вчинити дії з метою захисту законного інтересу позивача щодо реєстрації та використання в Україні торговельних марок та для всього переліку товарів 9 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг та послуг 42 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг. Цастина четверта статті 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» містить положення, що будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. Згідно з чинним законодавством України, зокрема, пункту 2.3 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 р. № 10, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01. 2002 р. за № 64/6352, у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання свідоцтва недійсним повністю або частково та дострокового припинення його дії і такі відомості в силу пункту 1.3 означеного Положення Державна служба (її правонаступник) публікує в офіційному бюлетені «Промислова власність», а тому суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести до Державного реєстру Свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про дострокове припинення Свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 27.08.2013 р. та № 174696 від 27.08.2013 р. та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність» або іншому чинному офіційному виданні державної системи охорони інтелектуальної власності, про що видати наказ. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами свої вимоги, а відповідачами не спростовано їх обґрунтованість, що є підставою для задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved