overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

13 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул.Терентьєва 37/5, с.Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12 вересня о 19 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним для себе та оточуючих, безпорадним, не може задовольнити основні життєві потреби на рівні, достатньому для життєдіяльності, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12 вересня о 19 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий збуджений, висловлює маячні ідеї відносин, некритичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз помірний депресивний епізод, суіцидальна спроба. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

13 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: вул.Фрунзе, 4/7, с.Ювілейне, Дніпровський район, Дніпропетровська область. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12 вересня о 10 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, не може задовольнити основні життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12 вересня о 10 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра Архипова КЗ «ОЦЕМД та МК». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у часі, «чує музику», тривожний, напружений, некритичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром відміни з делірієм. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 44, між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Причиною розпаду сімї, є те, що у сторін різні характери та погляди на сімейне життя, в результаті чого втрачено кохання та взаємоповага. Від подружніх відносин у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] [INFO]; син [PERSON] [INFO]. Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинилися з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заперечує щодо примирення з відповідачем, судові витрати просить стягнути з відповідача, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 13 червня 2005 року зареєстрованим Відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 44 (а.с.5). Від подружніх відносин у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO] (а.с.6); син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони шлюбні стосунки не підтримують з січня 2016 року, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] (до шлюбу Бикович) [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав та проси задовольнити. У судове засідання відповідач не зявилась, про розгляд справи належним чином повідомлена, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги можливість розглянути справу без участі відповідача, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу без її участі відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.07.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №003038 виданого 21.07.2005 року. Від спільного подружнього подружжя вони мають одну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню а відповідачу необхідно розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.. Судовий збір сплачений позивачем слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 09 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб, сім'ю та виховання дитини. Шлюбні відносини припинили приблизно у 2015 році та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 338 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 3). 09 вересня 2012 року у сторін від шлюбу народилась донька Мія (а.с. 4). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб, сім'ю та виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 12.03.2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо . Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дітей немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, визнає їх у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №004355 виданого 12.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, [PERSON]та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Мармискіна) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.03.2005року, актовий запис №68. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №017400 виданого 12.05.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №209334 виданого 19.08.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №605470 виданого 25.07.2014 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON] . Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 06 червня 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 314. У шлюбі народжена дитина, син [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 20 травня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 7 років тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №158983, виданого 20 травня 2002 року Виконкомом Української міської ради м.Селидове Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 20 травня 2002 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 16. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін «Яценко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вимогами до відповідача. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. В судове засідання не з'явилася, в заяві, яку направила до суду просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Зазначила в позовній заяві, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належний померлій житловий будинок [ADDRESS]. При життя, 15 березня 1985 року, [PERSON] склала заповіт , якими заповідали все належне їй майно позивачеві. Оформити спадщину на майно померлої, позивач не в змозі, у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок за нею не зареєстровано. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, взаяві, яку направив до суду позов визнав повністю, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір'ю позивача по справі. Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON] та копією свідоцтва про народження позивача. ( а.с.5,6). При життя, 15 березня 1985 року, [PERSON] склала заповіт, якими заповідали все належне їй майно [PERSON] Виписками з погосподарських книг Пиріжківської сільської ради за 1986-1990, 1991 -1995, 2006-2010 роки підтверджується , що в господарстві за адресою: житловий будинок [ADDRESS] проживала [PERSON] ( а.с.15-18). Довідкою виконавчого комітету Пиріжківської сільської ради від 08 вересня 2017 року підтверджується, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в житловому будинку [ADDRESS]. Даний будинок рахується за [PERSON] ( а.с.19). Факт належності будинку спадкодавцям не оспорюється і підтверджується дослідженими судом доказами. Позивач на протязі 6 місяців з дня смерті матері в порядку статті 1269 ЦК України прийняла спадщину, подавши заява в нотаріальну контору. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування », свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За положеннями п.3 глави 13 Порядку, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видається на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Позивачем надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29 серпня 2017 року ( а.с.14). Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, свідчить про втрату [PERSON] умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved