Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-14 00:00:00

14.09.2021 до суду надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на її користь судових витрат: судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявленого посилається на те, що судом постановлення рішення, яким задоволено заявлені нею вимоги в повному обсязі, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат. При цьому зазначає, що в прохальній частині позову було заявлено таку вимогу, до закінчення судових дебатів її представником адвокатом Ратичем Т.М. зроблено заяву про подачу доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Зрештою, такі докази були додані до розглядуваної заяви. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання учасники справи не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надходило, а відтак відповідно до ч. 4 ст. 270 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється судом за відсутності учасників справи, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши вказану заяв та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 10.02.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя до [PERSON] , в якому просила: визнати Ѕ частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; поділити цю частку квартири, шляхом визнання права власності: на ј частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] та на ј частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] ; присудити на її користь судові витрати. У підтвердження останнього до позовної заяви додала квитанцію 0.0.1605870037.1 від 05.02.2020 про сплату у ПриватБанку судового збору в сумі 840, 80 грн., а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, яка складає 18000 грн. 03.09.2021 за результатами розгляду даної цивільної справи судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Однак, як вбачається зі змісту рішення, питання про розподіл судових витрат судовим рішенням не вирішено. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги №38/20 від 01.06.2020; копію додаткової угоди від 06.09.2021 до Договору; копію акта приймання-передачі послуг №1 від 06.09.2021 до Договору з описом наданої професійної правничої допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та вартості наданих послуг; звіт адвоката про надані послуги від 06.09.2021; рахунок. Окрім цього, до розглядуваної заяви додано рахунок на оплату №1 від 06.09.2021 за надання правової допомоги в сумі 18000 грн., однак [PERSON] не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати нею коштів в означеній сумі, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. Більш того, зі змісту додаткової угоди від 06.09.2021 до Договору вбачається, що [PERSON] та адвокат Ратич Т.М. означили, що сплата суми у 18000 грн. за надання останнім правової допомоги, підлягає сплаті [PERSON] протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили. Як вбачається з даних АСДС «Д-3» рішення суду не набрало законної сили, так як на таке відповідачем [PERSON] подано апеляційну скаргу. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в стягненні на користь [PERSON] судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 18000 грн. Разом з тим, з огляду на те, що судом у рішенні не вирішено питання щодо судових витрат, понесених позивачкою, у вигляді судового збору, даний недолік необхідно усунути шляхом ухвалення додаткового рішення й стягнення з відповідача у вказаній цивільній справі, яким є [PERSON] , судового збору в сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved