Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

14 грудня.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним яким просить суд \~визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі прав на нерухоме майно: 272141663101. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що\~між нею та відповідачем 22 серпня 2008 року було укладено шлюб, актовий запис №321, який 9 жовтня 2020 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова було розірвано. Перебуваючи в шлюбі вони за спільні кошти придбали на ім`я відповідача житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Спірний будинок було придбано на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 10 лютого 2014 року, приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. за р. № 279 та зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.02.2014 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі прав на нерухоме майно: 272141663101. Згідно до п. 6 договору купівлі-продажу, нерухоме майно придбається в спільну сумісну власність подружжя відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України. На придбання вищевказаної нерухомості отримана заява про згоду дружини ПОКУПЦЯ [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчена [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 10.02.2014 року за реєстр. № 278. Відповідно до\~п.\~2\~договору купівлі-продажу,\~цей житловий\~будинок з\~прибудовою (літера\~А-1)\~-\~цегла,\~загальною площею\~50,0\~(п`ятдесят\~цілих нуль\~десятих)\~кв.м.,\~житловоюплощею 23,0\~(двадцять\~три цілих\~нуль десятих)\~кв.м.,\~розташований на\~земельній ділянці\~площею 0,0414\~та,\~кадастровий номер\~6310137900:13:026:0024.При житловому будинку є такі надвірні будівлі: льох (літ. Б), вбиральня (літ. Е), сарай (літ. Д), душова (літ. Ж), паркан (№№ 1,2,4), водопровід (№ 3), вигрібна яма (№ 5), замощення (№ 6). На теперішній час колишній чоловік на ії прохання поділити спільно придбане майно за взаємною згодою не реагує, тому з метою врегулювання цього питання змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче засідання. 12 січня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому останній зазначає, що\~звертаючись з позовом про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутого за час шлюбу, позивач не довела порушення її прав зі сторони відповідача. З моменту подання позивачем [PERSON] до Жовтневого районного суду м. Харкова позовної заяви про розірвання шлюбу, ми майже припинили наше спілкування. До того ж влітку 2020 року [PERSON] звернулася до суду лише з позовною заявою про розірвання шлюбу та не ставила питання про поділ спільного майна подружжя. Також, і після розірвання шлюбу позивач жодного разу не пропонувала у добровільному порядку вирішити питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутого за час шлюбу, та навіть не вказувала, що вона має намір найближчим часом вирішити питання про поділ спільного майна. У позовній заяві позивач вказує, що, нібито, на теперішній час її колишній чоловік (відповідач) на її прохання поділити спільно придбане майно за взаємною згодою не реагує. Однак, на підтвердження викладеного факту позивач не надала жодного доказу (письмової пропозиції для відповідача, зразка договору про поділ майна подружжя, запропонованого відповідачу тощо). Так, у позовній заяві позивач належним чином не обґрунтувала, чому вона не може вирішити з відповідачем спір про поділ майна подружжя у позасудовому порядку, не довела того факту, що відповідач нібито не бажає вирішити спір про поділ спільного майна добровільно, без звернення до суду. По суті,\~даний спір\~стосується не\~поділу майна,\~а визначення\~часток у\~праві спільної\~сумісної власності,\~що можна\~зробити шляхом\~укладання нотаріально\~посвідченого договору\~про визначення\~часток,\~а позивачка\~до мене\~з такою\~пропозицією не\~зверталася. На підставі чого просить відмовити в задоволенні позову. 10 березня 2021 рокупредставником позивача [PERSON] подано до суду копії заяви, нотаріально посвідченої, з пропозиціями щодо поділу спільного майна подружжя та20 квітня 2021 року копію звіту про незалежну оцінку Ѕ частки спірного майна. Інших заяв по суті та клопотань від сторін не надходило. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року підготовче провадження у цивільній справі\~\~закрито.\~Призначено справу до судового розгляду по суті на 26 травня 2021 року. В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, представник позивача [PERSON] надав письмову заяву, в якій просить розглянути вказану справу у його відсутність, позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, останнім повторно подано заяву про відкладання розгляду справи у зв`язку з участю в іншому судовому процесі. Суд, враховуючи, що розгляд справи відкладався в минулому судовому засіданні, належне повідомлення сторін, подання всіх заяв по суті та доказів, процесуальні строки, не вбачає поважних причин для відкладання розгляду справи. Суд, дослідивши доводи сторін, письмові докази, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 22 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, актовий запис №321. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 9\~жовтня 2020\~року шлюб\~було розірвано(а.с.9, 10). В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 10 лютого 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., за реєстровим № 279, [PERSON] придбав у власність житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.02.2014 року за номером 272141663101 (а.с.6-8) Згідно до п. 6 договору купівлі-продажу, нерухоме майно придбається в спільну сумісну власність подружжя відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України. На придбання вищевказаної нерухомості отримана заява про згоду дружини ПОКУПЦЯ [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчена [PERSON] , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 10.02.2014 року за реєстр. № 278. Відповідно до\~п.\~2\~договору купівлі-продажу,\~цей житловий\~будинок з\~прибудовою (літера\~А-1)\~-\~цегла,\~загальною площею\~50,0\~кв.м.,\~житловоюплощею 23,0\~кв.м.,\~розташований на\~земельній ділянці\~площею 0,0414\~га,\~кадастровий номер\~6310137900:13:026:0024.При житловому будинку є такі надвірні будівлі: льох (літ. Б), вбиральня (літ. Е), сарай (літ. Д), душова (літ. Ж), паркан (№№ 1,2,4), водопровід (№ 3), вигрібна яма (№ 5), замощення (№ 6). Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 14 липня 2020 року, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість Ѕ частки спірного будинку складає 219800,00 грн (а.с.76-95). Як зазначено вище, в підготовчому засіданні представником позивача надано заяву від 26.08.2020 з пропозицією щодо поділу спільного майна подружжя, а саме спірного будинку з надвірними будівлями, посвідчену державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. та направлена нотаріусом відповідачу (а.с.53-55) Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм, викладені в постановах\~верховного Суду. У\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми\~закону\~свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. В данному випадку судом встановлено, що спірний будинок набутий відповідачем за час шлюбу у спільну сумісну власність подружжя з позивачем, яка в свою чергу вживала заходів щодо позасудового вирішення спору, що спростовую доводи відповідача. Отже суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову та в підготовчому судовому засіданні позивачем сплачено судовий збір в сумі127500, грн. та 923,00 грн, що загалом складає 2198, 00 грн., що дорівнює 15 вартості Ѕ частки спірного майна. Враховуючи задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір. З огляду на викладене та

Outcome: approved