Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

13.02.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 25.07.2014 року відповідачка позичила у неї 5000 доларів США строком до 25.12.2014 року, в підтвердження чого дала розписку в присутності [PERSON], жительки с. Боратичі Мостиського району Львівської області. Стверджувала, що відповідачка позичену суму коштів до вказаного терміну не повернула та обґрунтовує неможливість повернення таких, через те, що не має звідки взяти вказані кошти, а тому постійно просить зачекати, так як ніяк не може продати належну їй нерухомість. Вказувала, оскільки такі обіцянки тривають вже майже два місяці, то вона дійшла висновку, що відповідачка не має наміру добровільно повернути їй борг. З огляду на наведене, просила суд стягнути з відповідачки в її користь 5000 доларів США (125000 грн.). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідачку було своєчасно і належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, однак така в суд не з'явилася і не повідомила про причини своєї неявки, а також від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, а тому у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Крім того, в судове засідання не з'явилися також представники відповідачки, які діяли на підставі довіреності серії НАМ № 909906 від 19.03.2015 року, та від таких також не надходило жодних клопотань про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 25.07.2014 року позивачка позичила відповідачці гроші в сумі 5000 доларів США, які остання зобов'язувалася повернути до 25.12.2014 року, що вбачається зі змісту розписки від 25.07.2014 рокую. Згідно розписки від 30.12.2014 року термін вказаної заборгованості було продовжено до 15.01.2015 року. Крім власноручних розписок, факт отримання відповідачкою грошей підтверджується також підписами свідків в розписці від 25.07.2014 року - [PERSON] (с. Боратичі Мостиського району Львівської області) та [PERSON] (м. Мостиська, [ADDRESS], Львівської області), а також заявою відповідачки від 05.03.2015 року, з якої вбачається, що така просила відкласти розгляд для врегулювання даного спору мирним шляхом. У відповідності до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається зі змісту ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, а також згідно вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, так як зобов'язання повинно виконуватись належним чином та у встановлені строки у відповідності до умов договору або вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, як вбачається зі змісту ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене та те, що позивачкою надано достатньо доказів, що підтверджують факт отримання відповідачкою грошей в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 125000 грн., проти яких за час розгляду справи в суді відповідачка не заперечила, а тому враховуючи те, що продовжений термін повернення позики настав 15.01.2015 року, то з неї слід стягнути суму позичених за домовленістю грошей в розмірі, якому просить позивачка. Також, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 1250 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved