overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

13 березня 2017 року позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких, є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просить задовольнити. У судове засідання відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Судом встановлено, що сторони 23.09.2006 року у Савинківській сільській раді Корюківського району Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ №013783. Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час, вони проживають окремо та припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, а відповідач не заперечував проти стягнення з нього судового збору, тому судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, оскільки з нею залишаються дві малолітні дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

13 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 24471 грн. 85 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала у звязку з чим станом на 28 лютого 2017 року утворилася заборгованість в сумі 24471 грн. 85 коп., з якої 3770 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом, 16678 грн. 15 коп. заборгованість по процентам, 2382 грн. 07 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1141 грн. 52 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-6). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

13 березня 2017 року рішенням Васильківського міськрайонного суду по цивільній справі № 362/6527/16-ц був задоволений цивільний позов Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області. В поданому до суду позові, позивач просив крім основних вимог стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі у розмірі 4134 гривень. Розглянувши заяву та матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі. Положеннями ст.220 ЦПК України визначені умови ухвалення додаткового рішення, зокрема, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Однак при винесенні рішення судом не зазначена сума судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У звязку з наведеним, на думку суду, є підстави для винесення додаткового судового рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

13 березня 2017 року у вище вказаній справі було ухвалено рішення Каховського міськрайонного суду про розірвання шлюбу. Переглянувши матеріали справи, суд встановив, що у рішенні не було вирішено питання про судові витрати. Сторони до суду не з'явились, належним чином повідомлені про день та час слухання справи у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що, оскільки судом в рішенні не вирішено питання про судові витрати, а відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, в такому разі суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позовні вимоги у справі задоволено, а документально підтвердженими понесеними позивачем судовими витратами є сплачені судовий збір в сумі 640.00 грн. Таким чином, зазначену суму судових витрат необхідно стягнути на її користь з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

13 березня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором Кролевецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 15 серпня 2011 року у розмірі 32407 грн. 62 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 2835 грн. 63 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 24352 грн. 58 коп., заборгованості за пенею та комісією - 3200 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1519 грн. 41 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати за сплату судового збору у розмірі 1378 грн. Однак, при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати у розмірі 222 грн., сплачені позивачем при подачі до суду позову відповідно до платіжного доручення №ІНВ94В1ЕZ6 від 04.01.2017 року. Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не зявилися. Згідно ч.3 ст.220 ЦПК України, питання про ухвалення додаткового рішення вирішується у судовому засіданні із повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатні підстави для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором сплатив судовий збір у загальному розмірі 1600 грн., що відповідає вимогам ЗУ «Про судовий збір». За платіжним дорученням №PROM9BM0KW від 9 грудня 2016 року позивач сплатив 1378 грн. судового збору і відповідно до платіжного доручення №ІНВ94В1ЕZ6 від 04 січня 2017 року позивач сплатив 222 грн. судового збору. (а.с.39, 40) Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Заочним рішенням Кролевецького районного суду від 13 березня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено повністю, однак з відповідачки стягнуто на користь позивача лише 1378 грн. з 1600 грн., понесених позивачем судових витрат на сплату судового збору. Таким чином, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати у сумі 222 грн., понесені позивачем на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 06 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 614. Від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з січня 2015 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 06 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 614. Свідоцтвами про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], актовий запис № 1117, та [PERSON], [INFO], актовий запис № 207. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 липня 2011 року в виконкомі В.Мочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 03, вказавши, що сімейне життя між ними не склалося. Через різні погляди на життя між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, що і в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач проживає з іншою жінкою, а відповідач з іншим чоловіком. Разом не проживають з 2015 року. Від шлюбу мають трьох дітей: дочку - [PERSON], [INFO]; дочку - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Хоча повідомлясь належним чином про час та місце розгляду справи, на її адресу вказану в позовній заяві направлялася повістка з позовною заявою, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «адресат вибув», що відповідає ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2011 року. Шлюб зареєстрований в виконкомі В.Мочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають трьох дітей: дочку - [PERSON], [INFO]; дочку - [PERSON], [INFO]; сина - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейне життя та сварки шлюб розпався. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив встановити батьківство відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], зобов'язати Заводський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про її народження. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] року у [PERSON], громадянки Російської федерації народилась донька - [PERSON]. Оскільки батько дитини - [PERSON] з матір`ю дитини не перебуває у зареєстрованому шлюбі, у свідоцтві про народження дитини батьком був вказаний - [PERSON]. При цьому , через відсутність у [PERSON] паспорту громадянки України, спільну заяву про визнання батьківства Заводський районний у м. Миколаєві ВДРАЦС у батьків дитини прийняти позбавлений можливості. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішення суду. Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність спору між сторонами та неможливість вирішення питання у позасудовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, вказуючи, що 08.05.1968 року між ним та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться в м. Погребище, по вулиці Сьомака, 27. Під час складання договору купівлі-продажу була допущена помилка, а саме: запис його прізвища, імені та по батькові був зроблений як, «Ясинський Микола Яковлевич», тоді як необхідно було внести правильний запис як, «Ясінський Микола Якович», що підтверджується паспортом, свідоцтвом про народження, іншими документами. В даний час, у звязку з невідповідністю його прізвища та по батькові в договорі купівлі-продажу з дійсним прізвищем та по батькові в документі, який засвідчує його особу, а саме: паспорті, він не має змоги належним чином розпоряджатись своїм правом власності на нерухоме майно. Заявник в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. (а.с. 16) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, проте спеціаліст з юридичних питань Погребищенської міської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявленої вимоги. (а.с. 17) Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться по вулиці Сьомака, 27 в м. Погребище, Вінницької області, укладений 08 травня 1968 року між [PERSON] та [PERSON], дійсно був укладений між [PERSON] та [PERSON], який проживає [INFO] (а.с. 4-10), то зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 28 645,13 грн., а також судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 08 липня 2016 року в м. Києві на вул. Алма-Атинська - вул. Довбуша у м. Києві відбулась ДТП, за участю автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER], який буксувався на гнучкій сценці автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вказана пригода відбулася з вини [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження, вартість матеріального збитку становить 73 454,33 грн. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на момент настання пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», відповідно до Полісу серії АЕ/6874353. Враховуючи, що позивачу матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, відшкодована страховою компанією частково у розмірі 22 186,40 грн., останній звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23 квітня 2018 року у справі призначено авто-товарознавчу експертизу. Позивач та його представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

13 березня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І СР №141373 від 26 січня 2012 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою квартального комітету №23 від 10 березня 2018 року. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved