Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

12 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення матеріальних збитків. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач по справі [PERSON] і третя особа [PERSON] доводяться їй рідними синами. Вони втрьох є співвласниками кв. [ADDRESS] . Вона і відповідач [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] , 2010 року народження постійно зареєстровані в зазначеній квартирі для проживання. Третя особа [PERSON] , будучи співвласником, мешкає за іншою адресою і в квартирі, що є спільною власністю - кв. [ADDRESS] не зареєстрований і не проживає. Відповідач [PERSON] і його неповнолітня донька в квартирі також не проживають з 24 грудня 2017 року. Вона в квартирі мешкає постійно. При цьому на її ім`я оформлений фінансово-особовий рахунок по сплаті за комунальні послуги, як за її проживання в квартирі, так і за проживання відповідача [PERSON] і його дитини - тобто нарахування проводяться на кількість зареєстрованих в житлі осіб. Відповідач [PERSON] свою частку комунальної платні за себе і свою неповнолітню дитину не сплачував, не сплачує і добровільно сплачувати не бажає. Таким чином, станом на 01 січня 2018 року по комунальній платні була заборгованість в сумі 37 319,61 грн. При цьому до 01 січня 2018 року комунальні підприємства «Криворізька теплоцентраль», а також КП «Кривбасводоканал» вже декілька разів звертались до суду і з відповідними позовами та заявами про стягнення боргів, і з неї, як з особи на яку оформлені фінансові рахунки по квартирі, в 2018 році почали стягувати борги за надання комунальних послуг на підставі виконавчих листів. Всього за 2018 рік із суми боргу в 37 319,61 грн. було стягнуто за виконавчими листами, а також добровільно сплачено нею - 16 354,79 грн. боргу, з яких: -борги за споживання електроенергії 1 125,76 грн. -борги за підігрів води 358,35 грн. -борги за постачання холодної води і водовідведення 351,26 грн +9 176,38 грн. -сплата судового збору 1 139,38 грн. -борги по опаленню по КП «Криворіжтеплоцентраль» 4 153,66 грн. -за обслуговування лічильника 50 грн., Всього на загальну суму 16 354,79 грн. Сплативши зазначену суму в якості погашення боргу по комунальній платні, запропонувала відповідачу [PERSON] повернути частину вказаної суми з урахуванням його реєстрації і реєстрації його дитини в спільній власності. Але відповідач категорично відмовився це зробити, мотивуючи відмову тим, що він зазначеними комунальними послугами не користується. Таким чином, вирішити спір в добровільному порядку не вдалося. В зв`язку з вище вказаним, вона вимушена звернутись з позовом до суду про поновлення свого порушеного права. Ухвалою суду від 05 березня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання. Позивач в судове засідання не прибув, проте направив заяву в якій просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно до довідок про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви разом із доданими до неї додатками, судові повістки, які направлялись на адресу відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалами, відповідно ст.ст.211, 223 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч.2 ст.279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення, відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Третя особа до судового засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач по справі [PERSON] і третя особа [PERSON] є рідними синами позивача. Вони втрьох є співвласниками кв. [ADDRESS] (а.с.8,9). Позивач, відповідач [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] , 2010 року народження постійно зареєстровані в зазначеній квартирі для проживання (а.с.11). Третя особа [PERSON] , будучи співвласником, мешкає за іншою адресою і в кавртирі, що є спільною власністю - кв. [ADDRESS] не зареєстрований і не проживає. На її ім`я позивача [PERSON] оформлений фінансово-особовий рахунок по сплаті за комунальні послуги (а.с.11). Відповідач [PERSON] свою частку комунальної платні за себе і свою неповнолітню дитину не сплачував, не сплачує і добровільно сплачувати не бажає. Станом на 01 січня 2018 року по комунальній платні була заборгованість в сумі 37 319,61 грн. Судовим наказом від 08.06.2015 року за заявою КП «Криворіжтепломережа» з позивача було стягнуто заборгованість по оплаті за теплову енергію (а.с.13), а також судовим наказом від 19.12.2013 року за заявою ТОВ «Житлокомцентр» з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто заборгованість за житлово - комунальні послуги. Всього за 2018 рік із суми боргу в 37 319,61 грн. було стягнуто за виконавчими листами, а також добровільно сплачено позивачем - 16 354,79 грн. боргу, що підтверджується квитанціями які містяться у матеріалах справи. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно до ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Як встановлено судом, [PERSON] сплачує житлово-комунальні послуги, що підтверджується відповідними довідками та виписками (а.с. 14-18). Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Норма ст.360 ЦК України наглошує: співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Оскільки у спірній квартирі зареєстровані позивач, відповідач та його неповнолітня донька, тобто дві особи щодо яких виникають зобов`язання по сплаті комунальних послуг, суд вважає, що вимога про стягнення коштів у відшкодування витрат за житлово-комунальні послуги в сумі 10903,20 грн. щодо відповідача [PERSON] є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача [PERSON] на підставі ст. 141 ЦПК України. Вони складаються з судового збору та витрат на правову допомогу, яка підтверджена відповідним розрахунковим документом про здіснення витрат з цього питання позивачем.

Outcome: approved