Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

14 липня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, стягнення суми заборгованості за договором, моральної шкоди, мотивуючи його тим, що вона 07.08.2013 року уклала договір довічного утримання з [PERSON], відповідно до якого вона передала у власність [PERSON], а остання прийняла у власність квартиру [ADDRESS], взамін чого [PERSON] зобов'язувалася забезпечити її утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених договором. З моменту укладення договору довічного утримання [PERSON] не виконує свої обов'язки. Просила суд розірвати договір довічного утримання від 07.08.2013 року, укладений між нею та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., зареєстрований 07.08.2013 року. Привести сторони в первісний стан, припинивши право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], знявши з квартири заборону на відчуження, поновити право власності за нею на квартиру [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором в сумі 12 000 грн., та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] свій позов підтримали частково, просять суд розірвати договір довічного утримання від 07.08.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., зареєстрований 07.08.2013 року. Привести сторони в первісний стан, припинивши право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], знявши з квартири заборону на відчуження та поновити право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Щодо позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором в сумі 12 000 грн., моральної шкоди в сумі 10 000 грн. відмовилися. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] позов [PERSON] визнали частково, не заперечують проти розірвання договору довічного утримання від 07.08.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., зареєстрований 07.08.2013 року. Привести сторони в первісний стан, припинивши право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], знявши з квартири заборону на відчуження та поновити право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], але в стягненні матеріальної та моральної шкоди на користь [PERSON] просять відмовити за безпідставністю. Третя особа Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали суду лист, в якому просять слухати справу у їх відсутність. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.20). Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Другої полтавської державної нотаріальної контори. Суд, заслухавши позивачку [PERSON], адвоката [PERSON], відповідачку [PERSON] адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07.08.2013 року [PERSON] уклала договір довічного утримання з [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Смоковенко Т.О., зареєстрований 07.08.2013 року (а.с.4-6). Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON], а остання прийняла у власність квартиру [ADDRESS], взамін чого, [PERSON] зобов'язувалася забезпечити [PERSON] утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених договором, а саме: [PERSON] зобов'язана надавати [PERSON] довічно матеріальне забезпечення в розмірі 1 000 грн. щомісяця, а також усі види догляду (опікування), що включає в себе: забезпечення харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами, надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників, надання будь-якої іншої допомоги та вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. Як встановлено в судовому засіданні, що підтвердили, як позивач так і відповідач, з моменту укладення договору довічного утримання [PERSON] не виконувала своїх обов'язків. Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним згідно п.п. 2 ч.2 ст.651 ЦК України є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Пунктом 5.1 договору від 07.08.2013 року встановлено, що даний договір може бути розірваний за згодою сторін, а в випадку невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін - в судовому порядку. Відповідно до п.п. 1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Отже, договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки відповідачка неналежно виконувала, істотно порушувала умови договору на протязі одного року. В зв'язку з розірванням договору довічного утримання, необхідно привести сторони в первісний стан, припинивши право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], знявши з квартири заборону на відчуження та поновити право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial