Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що з 2009 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився син - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2009 року відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно. Відповідач щомісячно пересилає аліменти на утримання сина в розмірі 300,00 грн. Позивачка просить змінити розмір стягуваних аліментів, оскільки даний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання сина та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково. В наданих до суду письмових запереченнях пояснив, що на сьогоднішній день ніде не працює, здійснює догляд за хворою бабусею [PERSON], [INFO], яка у зв'язку з хворобою та похилим віком потребує сторонньої допомоги. Крім того, на його утриманні знаходяться дружина [PERSON], яка ніде не працює, теща [PERSON], яка є інвалідом ІІІ групи та донька дружини [PERSON], [INFO] року народження. Земельної ділянки та власного житла не має. Не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 800,00 грн. щомісячно. Суд дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 28 грудня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 28. В зареєстрованому шлюбі в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2009 року позивач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд встановив, що відповідач [PERSON] на сьогоднішній день не має постійного місця роботи, працює періодично по найму, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, а тому немає постійного та регулярного доходу, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що змінився майновий стан відповідача. Також суд приймає до уваги і те, що змінився і сімейний стан відповідача. Так 30 жовтня 2014 року позивач уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 04. Крім того, згідно довідки Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 428 від 07.08.2017 року до складу сім`ї відповідача крім дружини входять: падчерка [PERSON], [INFO], теща [PERSON], яка згідно копії довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №655255 від 27.01.2009 року є інвалідом ІІІ групи та бабуся [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Управління соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації від 16.08.2017 року № 2146-05/10 відповідач здійснює догляд за [PERSON], яка є людиною похилого та згідно висновку медичного закладу потребує сторонньої допомоги. З 09.08.2017 року відповідач отримує компенсацію за здійснення догляду за [PERSON] в розмірі 168,40 грн. Відповідно до правового висновку Верховного суду України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в частці від доходу, змінився матеріальний та сімейний стан відповідача. Відповідач офіційного працевлаштування не має, сплачує аліменти на утримання сина на користь позивача в розмірі 300 грн. щомісячно. Вказана сума аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не відповідає вимогам ст. 182 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів з частки доходу на тверду грошову суму та стягнення аліментів в розмірі 900,00 грн. щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial