overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

13.09.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., мотивуючи тим, що вироком Овруцького районного суду від 13.06.2018 [PERSON]\~ було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого\~\~ ч. 1 ст. 185 КК України. Вона є потерпілою у даній справі, оскільки відповідач незаконно заволоділа її грошовими коштами в сумі 11700 грн.. На даний час відповідач відшкодувала їй лише 1200 грн. та 500 грн. повернули працівники поліції, тобто сума невідшкодованої матеріальної шкоди складає 10000 грн.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка\~ завдала\~ шкоди,\~ звільняється\~ від\~ її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вирок Овруцького районного суду від 13.06.2018 року (а.с. 3) підтверджує вину [PERSON]\~ в заподіянні [PERSON]\~ майнової шкоди на загальну суму 11700 грн.. З описової частини вказаного вироку видно, що відповідач при розгляді кримінальної справи визнала\~ свою винуватість у викраденні, належних потерплій грошових коштів в сумі 11700 грн.. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу, про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.\~\~\~ Зазначений вирок набрав законної сили, а тому вина відповідача в заподіянні позивачу майнової шкоди,\~ є доведеною. Нормами, закріпленими в ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як стверджує позивач у позовній заяві та пояснив у судовому засіданні її представник, відповідач відшкодувала позивачу 1200 грн.. Також, як видно з вироку суду, грошову купюру номіналом\~ 500 грн. залишено власниці [PERSON].\~\~\~ Доводи позивача відповідачем не спростовані, а тому, аналізуючи обставини справи та правові норми, що їх регулюють, суд приходить до висновку про задоволення позову. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

13.09.2018 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: подружні відносини між ними припинені через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, спільне господарство не ведеться; сім'я носить формальний характер, фактично шлюбно-сімейні відносини припинені вже 6 місяців, проживають кожен окремо; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

13.09.2018 року надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з тих підстав, що остання у звязку з погіршенням психічного стану та неадекватною поведінкою за направленням лікаря-психіатра в супроводі поліції та брата 12.09.2018 року була доставлена до КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер». Комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, за психічним станом потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу. У судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» лікар-психіатр заяву підтримала з зазначених в ній підстав та просила задовольнити. Прокурор виказав думку про доцільність задоволення заяви. [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви, її представник просив задовольнити заяву. 13.09.2018 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по даній справі та призначено судове засідання на 14.09.2018 року. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав думку прокурора, лікаря-психіатра, особи, стосовно якої порушене питання, її законного представника та представника, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона : вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З висновку ЛКК від 13.09.2018 №314 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, за психічним станом потребує застосування госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» підтвердила, що [PERSON] була доставлена до психіатричного закладу в звязку з погіршенням психічного стану, стала вести себе неадекватно, агресивно налаштована. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу ії, параноїдної форми, епізодичного типу, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, та іншими заходами її лікування забезпечити неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

13.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що збереження родини неможливе. Ухвалою судді від 27.09.2018 року відкрито провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання . Ухвалою суду від 23.10.2018 року справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання 14.11.2018р. сторони не зявились, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, відповідач причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку шляхом надання офіційного оголошення, справу слуханням відкладено на 27.11.2018 року. У судове засідання 27.11.2018 року сторони не зявились, причину відсутності суду не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином. Від відповідача повідомлень щодо причин відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Позивач надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти розгляду заочного розгляду справи. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.08.2017 року Хортицьким районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 388. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з причини відсутності взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, так як жодною із сторін не доведено про можливість збереження родини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

13.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 18.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №169, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати з вересня 2018 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, заперечує надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

13.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між сторонами 18.10.2002 року Білоусівською сільською радою Вознесенського району Миколаївській області, актовий запис №4, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати з 2008 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгулу справи, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

13.09.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відстутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 12.04.2008 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ № 027350. Шлюбні відносини припинили з 2012 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

13.09.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідачв судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, позов визнав, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ 13.09.2018\~року позивач\~звернулася з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~аліментів у\~розмірі \~1/3\~частини з усіх\~видів заробітку\~(доходу) щомісячно\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON],[INFO]. Ухвалою суду від 14.09.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі до липня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Після розлучення проживають окремо. Матеріальну допомогу [PERSON] надає на свій розсуд. Дочка знаходиться на її утриманні,навчається у ВНЗ, а тому вона звернулася з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON], який представляє інтереси [PERSON] на підставі довіреності від 30.06.2016 року, в судовому засіданні підтримав вимоги своєї довірительки просить суд задовольнити позов в повному обсязі, оскільки дитина займається співом та музикою, потребує додаткових витрат на її розвиток. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він постійно допомагає дочці, але кошти не дає позивачці, а витрачає їх на потреби дочки. Крім того, має нову сімю, в якій є неповнолітній син його дружини від першого шлюбу і також потребує матеріального утримання. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,який було розірвано 17 липня 2010 року. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Після розлучення припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач є батьком [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія І-БВ № 1074577, актовий запис № 234. Дочка знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аліменти підлягають\~ стягненню\~згідно ст.\~ст.\~180,\~182,\~183,\~191\~СК України\~в розмірі\~1/4\~ частини\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше \~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

13.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до закінчення сином навчання в закладі вищої освіти. В обґрунтування позову зазначила, що натепер повнолітній син [PERSON] навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та, в зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач має можливість надавати. Позивач і третя особа в судове засідання не з`явилися, при цьому позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та про задоволення позову; третя особа про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідач визнав позов частково. Він пояснив, що є безробітним і має мінливий дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1050 грн, що складає 50% прожиткового мінімуму. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З 19 лютого 2000 року по 24 березня 2004 року сторони перебували в шлюбі і мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Натепер [PERSON] навчається на І курсі Київського національного торговельно-економічного університету (денна форма навчання), який закінчує 30.06.2023 року (а.с. 10). Повнолітній син сторін, в зв`язку з навчанням позбавлений можливості самостійно заробляти на життя, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Він проживає разом із матір`ю (позивачем) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. У судовому засіданні відповідач повідомив, що останні два роки офіційно ніде не працює, а тому не має самостійного заробітку; джерелом його існування є проценти від банківських вкладів, точну суму яких не повідомив, а також доходи, які отримує від обробляння земельної ділянки та написання проектів в жанрі креативної індустрії (розвиток здібностей дітей). Суд констатує, що відповідач тривалий час офіційно не працює, водночас він не перебуває на обліку в центрі зайнятості як особа, яка потребує працевлаштування, що свідчить про наявність у нього неофіційних доходів, які забезпечують нормальне існування, а також про здатність відповідача утримувати повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги з боку батьків. За таких обставин, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а наведені в ньому доводи не спростовані відповідачем, в зв`язку з цим підлягає задоволенню.

Outcome: approved