Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

12 липня 2017 року позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача Державного комунального підприємства «Олевський щебеневий завод», в якому просив зобовязати відповідача надати йому довідку про заробітну плату на посаді токаря ДКП «Олевський щебеневий завод», за період роботи з 27.06.1987 року по 27.06.1992 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що, в період з 17.01.1985 року по 27.06.1992 року, він працював токарем ДКП «Олевський щебеневий завод». З метою перерахунку пенсії у органах Пенсійного фонду України позивачу потрібна довідка з ДКП «Олевський щебеневий завод» про виплату йому заробітної плати на посаді токаря за період роботи з 27.06.1987 по 27.06.1992 року, тобто за останні 60 місяців роботи. 27.06.2017 року адвокатом позивача було направлено на адресу відповідача адвокатський запит про надання вищевказаної довідки, однак жодних документів чи інформації від відповідача не надходило. Не надання довідки підприємством порушує право позивача на отримання відповідного розміру пенсії, у звязку з чим позивач і звернувся до суду. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - ДКП «Олевський щебеневий завод»в судове засідання явку свого представника не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час, день і місце розгляду справи через оголошення у пресі про, що свідчить опублікування оголошення в газеті «Житомирщина» від 06.02.2018 року № 9(20750) про виклик до суду. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України,\~слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], перебував в трудових відносинах з відповідачем в період з 17.01.1985 року по 27.06.1992 року, працюючи на посаді токаря, що стверджується копією трудової книжки виданої на імя [PERSON], (а.с.7). 27 червня 2017 року адвокатом позивача [PERSON], направлялося письмове звернення-запит до підприємства відповідача щодо надання довідки про розмір виплаченої заробітної плати громадянину [PERSON], за період з 27.06.1987 року по 27.06.1992 року (а.с. 4-5). Однак до цього часу позивач не отримав вищевказаної довідки або відповіді із зазначенням причин не надання довідки, що порушує право позивача на отримання відповідного розміру пенсії в органах Пенсійного фонду України. Згідно до положень\~ ст.32 Конституції України \~кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 для призначення та перерахунку пенсії, серед інших документів, особа повинна подати довідку про розмір заробітної плати за певні періоди роботи. Статтею 49 Кодексу законів про працю України\~встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Таким чином, в порушення положень ст.49 КЗпП України, \~ДКП «Олевський щебеневий завод» не надали [PERSON], довідку про розміри його оплати праці за період роботи з 27.06.1987 року по 27.06.1992 року, і така бездіяльність посадових осіб відповідача призводить до порушення права позивача на отримання відповідної пенсії в органах Пенсійного фонду України, оскільки видача довідки про розмір заробітної плати є не правом роботодавця, а його обовязком, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. А згідно до\~ст.81 ЦПК України\~на кожну сторону покладено обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], щодо зобовязання відповідача надати довідку про заробітну плату, за відпрацьований період на посаді токаря ДКП «Олевський щебеневий завод», за період роботи з 27.06.1987 року по 27.06.1992 року підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку із ухваленням суду рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 640.00 грн., (а.с1). На підставі викладеного та

Outcome: approved