Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

14.06.2017 року позивач звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] її донька [PERSON] народила доньку [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження від 03.06.2009 року [NUMBER] відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. З січня 2017 року [PERSON] проживає окремо у квартирі співмешканця, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя та вживає спиртні напої. Відповідачка належний догляд за дитиною не здійснює, її вихованням не займається, здоров'ям та життям доньки не цікавиться, матеріально не допомагає, забезпечити не може оскільки постійного прибутку не має через відсутність певного місця роботи, державну соціальну допомогу використовувала на свої потреби. Відповідач є дієздатною та правоздатною особою. З усвідомленої поведінки вбачається, що вона фактично відмовилася від дитини, не проявляє до неї материнської турботи: не цікавиться її розвитком, життям та здоров'ям, фактично втративши родинний зв'язок з дитиною. Позивач піклується про здоров'я малолітньої онуки, [PERSON], намагається реалізувати право дитини на розвиток її особистості, фізичних, духовний, інтелектуальний, культурний, соціальний та моральний розвиток, забезпечити гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення: належне лікування і догляд, харчування та розвиток згідно віком за станом здоров'я. Просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь позивача на утримання онуки, [PERSON], [INFO], щомісяця до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просили позов задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Донецької області Чибор Н.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала висновок органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради Донецької області з якого вбачається, про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час слухання справи була належним чином повідомлена, судовими повістками, які були направлені рекомендованою поштою з повідомленням, про що свідчать повернуті конверти з позначкою «за закінченням терміну зберігання». За таких обставин судом на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи Вислухавши думку сторін, повно, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 17). Вихованням та утриманням [PERSON], [INFO], займається позивач [PERSON], яка турбується про здоров'я та побут дитини, займається її вихованням та оздоровленням, створила належні умови для її проживання та розвитку, що підтверджено матеріалами справи. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що не виконує відповідач [PERSON]. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], оскільки вона проживає окремо від дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє бажання займатись її вихованням, ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням та утриманням доньки. Адже, беззаперечною підставою для позбавлення батьківських прав, серед іншого є ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, засудження за злочин щодо дитини. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що у діях відповідачки [PERSON] вбачаються ознаки системного, свідомого, злісного ухилення від батьківських обов'язків, оскільки відповідачка свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунулася від виховання та утримання дитини, долею доньки, її життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про її майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, а тому, враховуючи інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги. Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та в ст. 180 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON], на утримання онучки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 14 червня 2017 року, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом задоволено позовні вимоги позивача, якого звільнено від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини, у сумі 640,00 грн., а тому з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн. та судовий збір у розмірі 640,00 на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved