Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

14 березня 2016 року до суду звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 342283 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовував тим, що в квітні 2012 року відповідач запевнив його, що є власником ТОВ «Українські природні води» та запропонував придбати у нього ? частку товариства за 342283 грн. з внесенням його до кола учасників товариства. На пропозицію позивач погодився та передав відповідачеві зазначену суму, проте без документального оформлення факту передачі коштів, на засадах довіри. Але в подальшому ніяких підтверджень купівлі продажу частки підприємства [PERSON] не представляв і став уникати спілкування. На вимогу позивача [PERSON] погодився оформити передачу коштів та надав йому протокол загальних зборів ТОВ «Українські природні води» № 7/13 від 14 березня 2013 року, відповідно до якого засновниками товариства , а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто позивачем, прийнято рішення про закріплення за позивачем 8, 3 % у статутному фонді товариства за раніше внесені 200 000 грн. 00 коп. Решту суми 142283 грн. 00 коп. було оформлено як фінансову допомогу ТОВ «Українські природні води». В подальшому стало відомо, що на той час [PERSON] вже займався передачею прав засновника товариства своїй матері [PERSON] і не збирався вводити [PERSON] до складу учасників товариства. Відтак коштами позивача він заволодів незаконним шляхом без достатньої правової підстави, чим завдав збитки, які має відшкодувати. Вбачаючи в діях [PERSON] ознаки шахрайства, [PERSON] звернувся до Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області з відповідною заявою, досудове розслідування триває. В судовому засіданні позивач [PERSON], будучи також допитаним як свідок, та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали з підстав, наведених вище. Відповідач [PERSON] до суду не зявився. Представник відповідача адвокат [PERSON] в ході судового розгляду справи повідомив, що відповідач позовні вимоги не визнає. В обґрунтування заперечень зазначив, що [PERSON] з 27 травня 2011 року по 23 травня 2012 року був засновником, а в подальшому директором ТОВ «Українські природні води». Між [PERSON] та [PERSON] були довірливі відносини та наміри створення і розвитку спільного бізнесу. З цією метою [PERSON] протягом 2012 року періодично вносив кошти у ТОВ «Українські природні води» в якості безповоротної фінансової допомоги без оформлення будь яких фінансових документів, що передбачено ст. 14.1.257 ПК України, на загальну суму 142283 грн. 00 коп. Після цього [PERSON] повністю ввійшов у довіру до [PERSON] та отримав доступ до печатки підприємства. Результатом стало підроблення [PERSON] протоколу від 14 березня 2013 року про начебто передачу позивачем 200\~000 грн. в рахунок закріплення за ним 8,3 % у статутному капіталі ТОВ «Українські природні води», хоча насправді таких грошей в товариство він не вносив. Як фізична особа [PERSON] не отримував від [PERSON] ніяких грошових коштів, відтак в задоволенні позовних вимог останнього просить відмовити. (а.с. 115-121) Представник третьої особи до суду не зявився, пояснень з приводу позовних вимог не надав. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, зважаючи на наступні встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] як фізичної особи з вимогою стягнення 342283 грн. 00 коп., як таких , що отримані ним без достатньої правової підстави. Ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Доказуванню в межах розгляду даної цивільної справи підлягає факт безпідставного набуття відповідачем [PERSON] як фізичною особою грошових коштів від [PERSON] В силу приписів статті 60 ЦПК України обовязок доказування покладається на сторони. В судовому засіданні була допитана як свідок дружина позивача [PERSON], яка повідомила, що в її присутності [PERSON] передав [PERSON] 25 000 доларів США та 142000 грн. 00 коп. на ведення спільного бізнесу. При цьому ніякі документи не складались, оскільки відносини ґрунтувались на довірі. Свідок [PERSON] повідомив суду, що з листопада грудня 2013 року він включений до складу засновників ТОВ «Українські природні води». Перемовини з цього приводу він вів з [PERSON] з 2012 року, крім нього мав намір стати учасником товариства і [PERSON] З цього приводу 14 березня 2013 року вони втрьох збиралися, результатом зустрічі став протокол № 7\\13 загальних зборів ТОВ «Українські природні води», яким визнано, що [PERSON] зробив внесок в Товариство у сумі 200 000 грн. 00 коп. та протягом 2012 року надав Товариству 142\~283 грн. 00 коп. фінансової допомоги. Передачі коштів фактично в той час не здійснювалося. При цьому на час складання протоколу всі троє засновниками товариства не були. Однак показання свідків не можуть бути допустимими доказами щодо предмету доказування, оскільки в даному випадку не допускаються показання свідків як засіб доказування факту вчинення правочину. Згідно наявної у матеріалах справи ксерокопії акту звірки суми фінансової допомоги між [PERSON] та директором ТОВ «Українські природні води» [PERSON] від 15 березня 2013 року, [PERSON] та [PERSON], діючи як директор ТОВ «Українські природні води», звірили суму фінансової допомоги та виявили, що позивач передав ТОВ «Українські природні води» 142283 грн. 00 коп.(а.с. 10) Даний документ свідчить про наявність правовідносин позивача з ТОВ «Українські природні води», директором якого є [PERSON] Ксерокопія документу під назвою «Протокол № 7/13 загальних зборів засновників ТОВ «Українські природні води» від 14 березня 2013 року , дійсність якого не визнається відповідачем та який фактично є нікчемним, так як жоден з осіб, підпис від імені яких розміщений під цим протоколом, станом на день його складання не були засновниками цього товариства, також не може бути визнаний належним та допустимим доказом на підтвердження дійсного отримання [PERSON] грошей від [PERSON] (а.с. 9) Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В ході судового розгляду справи суду не представлено належних та допустимих доказів, які б свідчили про безпідставне набуття відповідачем як фізичною особою грошових коштів від [PERSON], факт вчинення відповідачем шахрайства відносно [PERSON] наразі не доведений, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про судові витрати суд вирішує згідно приписів ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed