Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

12 лютого 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовних вимогах просить: визначити їй додатковий строк в один місяць (з дня набрання законної сили даним судовим рішенням) для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. На час смерті померла знаходилась в м.Севастополь. Як зазначає позивач, так як мати померла на тимчасово окупованій території, тому позивач не могла отримати свідоцтво про смерть у органах реєстрації смерті України, а тому вимушена була звернутись до суду із відповідною заявою. Свідоцтво про смерть матері позивач отримала лише 26.10.2017 року. Після таких подій та отримавши свідоцтво про смерть матері, позивач вважала, що спадщина оформлена. Отямившись після всіх подій позивач на початку лютого 2018 року знайшла договір про обслуговування банківського рахунку. В лютому 2018 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 09.02.2018 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину так як позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому вказані причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач вважає поважними. 04.07.2018 року до суду надійшов відзив представника Київської міської ради в якому просить прийняти законне та обгрунтоване рішення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник Київської міської ради просив слухати справу в його відсутність. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, врахувавши відзив представника Київської міської ради, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, як зазначається в свідоцтві про народження, батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON]. 18.08.1988 року між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на - [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане 26.10.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошові кошти, які розміщені на поточному рахунку [PERSON] відкритому на підставі Договору №1894578 про відкриття та обслуговування рахунку [NUMBER] в ПАТ «Державний ощадний банк України» від 24.01.2014 року. 06.02.2018 року [PERSON] звернулась до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Проте оскільки позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку, постановою Конончук Т.В., державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори від 09.02.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як пояснила представник позивача в судовому засіданні, лише після того, як позивачу стало відомо про наявність відкритого рахунку, позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 04.06.2018 року про витребування доказів, 30.08.2018 року до суду надійшла інформація з ПАТ «Ощадбанк» з якої вбачається, що на рахунку [NUMBER] станом на 23.08.2018 року залишок грошових коштів становить 26 920,63 грн. Крім того представник пояснила, що позивач після отримання свідоцтва про смерть матері також перебувала на лікуванні, що підтверджується медичною документацією. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу та про смерть спадкодавця, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04.11.2015 року (справа №6-1486цс15) та від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла та перебувала на лікуванні, враховуючи, що час отримання свідоцтва про смерть займав чимало часу, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачкою було пропущено з поважних причин, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved