Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

14 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], [INFO], яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельні ділянки на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району площею 1,6466 га та 1,2331 га. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 26 травня 2011 року за № 42 на її ім'я. Вона спадщини не прийняла. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] був [PERSON]. Однак останній не встиг оформити у встановленому законом порядку спадкове майно. [INFO] року помер [PERSON], [INFO], який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка на території Жванської сільської ради площею 1,6172 га та земельні ділянки прийняті у спадщину після смерті [PERSON] Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняла, вчасно звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності (а.с.4). Представник відповідача Жванської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.37). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.8). При житті, 26 травня 2011 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.13). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], зокрема, входило право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6466 га вартістю 40113 грн. кадастровий номер [NUMBER], та площею 1,2331 га вартістю 40139 грн. кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Факт належності земельних ділянок [PERSON] та їх вартість підтверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 27-28), технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с. 18-23). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України слідує, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Заповітом (а.с.13), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 8) стверджується, що позивач [PERSON] була спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Іншим єдиним спадкоємцем за законом був чоловік померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 14). З довідки Жванської сільської ради № 556 від 25.10.2016 року вбачається, що [PERSON] спадщину не прийняла. Спадщину прийняв єдиний спадкоємець першої черги за законом, чоловік померлої - [PERSON], як такий, що спільно проживав з померлою на час відкриття спадщини. Однак [PERSON] у встановленому законом порядку право на спадщину не оформляв. Зокрема, з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 45863566 та 45863559 від 22.11.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.41-44). [INFO] року у с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області помер [PERSON] (а.с.9). [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6172 га вартістю 40113 грн. кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 24-26, 29) та прийняті у спадщину після смерті [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6466 га вартістю 40113 грн. кадастровий номер [NUMBER], площею 1,2331 га вартістю 40139 грн. кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦКУ) Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 9), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 10), свідоцтвами про одруження позивача (а.с. 11-12), довідкою Жванської сільської ради № 555 від 25.10.2016 року (а.с 17), стверджується, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка - позивач [PERSON]. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 84/2015 на ім'я померлого [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] 30.04.2015 року подала заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON] Державним нотаріусом позивачу відмовлено в посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 1,6172 га, 1,2331 га та 1,6466 га., у зв'язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 04 листопада 2016 року, слідує, що оригінали державних актів на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER] втрачено (а.с. 15), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved