Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

14.06.2018 року представник ПАТ КБ\~«Приват Банк»\~звернувся до суду з цивільним позовом, за яким просив стягнути з відповідачки [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 06.03.2013 року у сумі 78120,82 гривень, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву за якою просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні предявлений до неї позов визнала частково, не заперечувала проти того, що вона дійсно одержувала від позивача кредитні кошти, які згодом не мала можливості своєчасно періодично повертати, що потягло за собою виникнення заборгованості. Визнала нараховані суми боргу за тілом кредиту та пенею, однак була не згодна з сумами нарахованих позивачем заборгованості за відсотками та штрафом, які вважає занадто завищеними. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 06.03.2013 року між позивачем та відповідачкою укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7) за умовами тарифного плану «Універсальна». Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Умови) позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язання за Договором, на вимогу Банку відповідачка зобов'язалась достроково виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), і оплатити винагороду Банку (а.с. 08-32). При цьому, згідно положень п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Однак, відповідачка частково погашала кредит і відсотки лише до 02.11.2015 року, а в подальшому взагалі перестала проводити будь-яке погашення, у звязку з чим\~станом на 31.05.2018\~року, за наданим позивачем розрахунком (а.с. 5-7), у неї виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 78 120,82 грн., з яких: 1.заборгованість за тілом кредитом\~3000 грн.; 2.заборгованість за відсотками за користування кредитом 67688,57 грн.; 3. нарахованої пені 3236,02 грн.; 4. штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов: фіксована частина\~500,00 грн., процентна складова\~3696,23 грн. Відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж\~Кодексу та пунктами 2.1.1.5.5-2.1.1.5.6. Кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом. Виходячи з вимог статей\~526\~і\~527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що з 02.11.2015 року відповідачка не тільки перестала погашати заборгованість, але й не отримувала грошові кошти з карткового рахунку. Згідно наданого Банком розрахунку, проценти за користування кредитом складали: 01.01.2013 року до 29.08.2014 року 30 % річних (ставка 2,5% в місяць); в період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року - 34,80 % річних (ставка 2,9 в місяць); в період з 01.04.2015 року 43,20 % (ставка 3,6 % в місяць). Разом з тим, відповідно до положень\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.\~Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Отже, незважаючи на те, що пунктами 1.1.6.1 та 1.1.6.2 кредитного договору передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом, таке збільшення, з огляду на вказані приписи ч. 3\~ст. 1056-1 ЦК України\~та зазначені обставини справи, є нікчемним. Відтак, суд не може прийняти як належні докази, надані Банком розрахунки заборгованості відсотків за користування кредитом у розмірі 67688,57 грн., процентній складовій штрафів у розмірі 3696,23 грн. та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачки у сумі 78\~120,82 грн. В дійсності, розмір\~заборгованості за відсотками у [PERSON] перед Банком станом на 31.05.2018 року становить\~2673,31 грн. (3000 грн. х 30 % : 360 днів х 943 дні + 315,81) (де: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 943 - кількість днів, за яку нараховується\~\~заборгованість, тобто з 03.11.2015 року по 31.05.2018 року, 315,81 грн.\~- раніше нараховані відсотки за користування кредитом). Розмір штрафів становить\~783,67 грн., з яких 500 грн. - фіксована частина, 283,67 грн. - процентна складова, яка розраховується за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) х 5% = \(3000 грн. + 2673,31 грн.) х 5%\. Отже, загальна сума заборгованості відповідачки за Договором від 06.03.2013 року, станом на 31.05.2018 року, становить 9693,00 грн., яка складається з: 3000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2673,31 грн. - заборгованості по відсоткам; 3236,02 грн. - пені; 783,67 грн. штрафів, з яких 500 грн. - фіксована частина і 283,67 грн. - процентна складова. За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.03.2013 року знайшли підтвердження при судовому розгляді лише у розмірі 9693,00 грн., а тому вказаний позов підлягає частковому задоволенню. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судові витрати понесені останнім на оплату судового збору, але\~ пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, оскільки позов підлягає задоволенню лише на 12,41% від заявлених вимог, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 218,66 грн. судового збору.

Outcome: partial