Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

14 серпня .2014 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою по справі знаходиться у шлюбі з 27.12.1997 року, який був зареєстрований Родинським виконкомом Донецької області, актовий запис № 83. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою виявилося невдалим із-за постійних сварок та непорозумінь. У зв»язку з цим фактичні шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2012 року. Примирення вважає неможливим, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.12.1997 року, актовий запис № 83. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, вважає, що сім»я розпалася остаточно та зберегти її неможливо. Також не заперечувала проти обставин, як підстав позову, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги, однак , не згодна з вказаною позивачем датою фактичного припинення шлюбних відносин, зокрема вважає датою фактичного припинення шлюбних відносин саме з січня 2014 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є невісткою позивача та підтвердила, що між сторонами протягом їх сумісного життя склалися складні стосунки, проживали сторони періодично, підтвердила наявність в квартирі позивача предметів домашнього побуту, які, за поясненнями відповідачки, були придбані в період їх сумісного проживання протягом 2013-2014 р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт припинення шлюбних відносин між сторонами з січня 2014 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони прожили разом 17 років до січня 2014 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що відповідачка по справі є її рідна мати, яка перебувала у шлюбі з позивачем з 1997 року , шлюбні відносини припинились в січні 2014 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі , приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.1997 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований Родинським виконкомом Донецької області, актовий запис № 83.( а. с. 2). Судом встановлено, що між сторонами склалися відносини, що призвели до припинення подружніх відносин та розпаду сім»ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, що підтверджується як поясненнями позивача, так і поясненнями відповідачки в судовому засіданні. Датою фактичного припинення шлюбних відносин суд вважає саме січень 2014 рік, оскільки доводи позивача з приводу припинення сімейних стосунків з січня 2012 року спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні. Спільного господарства з цього часу сторони не ведуть, та проживають окремо один від одного. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однією зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України). Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що позивач і відповідачка наполягають на розірванні шлюбу, та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що сім»я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved