Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

13 листопада 2014 року позивач звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного договору від 10.06.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 28000 доларів США, зі строком користування до 09.06.2018 року та сплатою 14,5 % річних. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і тому станом на 30.10.2014 року має заборгованість у розмірі 17207,11 доларів США. Представник позивача Скуба О.С. в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі - 16278,91 доларів США, що еквівалент в національній валюті по курсу НБУ (дол. - 21,133059 грн.) - 344023,17 грн., пеню в сумі 1812,49 грн., а також 3458 грн. сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що дійсно між ПАТ «Ерстк Банк» та [PERSON] 10.06.2008 року, було укладено договір кредиту № 014/6954/3/17387, відповідно до якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 28000 доларів США, зі строком користування до 09.06.2018 року та сплатою 14,5 % річних. (а.с. 5-14, 22). Згідно кредитної угоди передбачено, що відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати платежі за кредитом (а.с. 5-14). Однак відповідач порушував умови договору в зв'язку з чим станом має заборгованість (а.с. 21). Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-ІV (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved