Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

13 липня 2016 року Згурівська районна державна адміністрація Київської області як орган опіки і піклування в особі голови адміністрації [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі перебувають у зареєстрованому шлюбі, проживають разом, належним чином не виконують свої батьківські обов'язки, щодо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], характеризуються негативно. [PERSON] ніде не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, зловживає алкогольними напоями, постійно вчиняє фізичне насильство на дружиною [PERSON] в присутності дітей, схильний до порушення громадського порядку. [PERSON] останнім часом залишає дітей вдома та зникає в невідомому напрямку на декілька днів. Щодо [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є одинокою матір'ю. Відповідачі не займаються вихованням та забезпеченням дітей, не дбають про їх здоров'я. Діти постійно брудні та в брудному одязі, не забезпечені належними умовами проживання, діти шкільного віку не мають змоги належно виконувати домашні завдання, відпочивати та мати повноцінний сон. Сім'я проживає в будинку, який на праві власності належить батьку [PERSON], займають дві невеликі кімнати. Кімнати потребують генерального прибирання та значного ремонту. Відповідачі були попереджені про відповідальність щодо ухилення від виконання батьківських обов'язків, їм надавався шанс щодо виправлення ситуації, однак проведена робота позитивного результату не надала. Подальше перебування дітей в сім'ї загрожує їхньому життю та здоров'ю, тому просить відібрати від [PERSON] її п'ятьох малолітніх дітей, від [PERSON] - його трьох малолітніх дітей, без позбавлення їх батьківських прав. Стягнути із [PERSON] аліменти на користь п'ятьох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн на кожну дитину щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути із [PERSON] аліменти на користь трьох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн на кожну дитину щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Малолітніх дітей передати органу опіки і піклування для подальшого їх влаштування. Стягнути із відповідачів судовий збір в дохід держави. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, відповідач [PERSON] позов визнала повністю, в судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був оповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень на позов не надав. На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України є таким, якому судовий виклик вручено належним чином. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що на даний час дійсно не створено задовільні умови для проживання дітей. Проте вона намагається виправити ситуацію та бажає повернути дітей, працює по вільному найму, облаштовує житло в батьківській хаті в селі [PERSON], де проживають її батько та брат із сім»єю, які хворіли на туберкульоз. Вона проходить лікування у дерматолога. Дітей не відвідує, оскільки її не пускають до них, так як вона не надала відповідних медичних довідок. [PERSON] проживає натепер окремо від сім»ї в місті Києві, йому відомо про розгляд цієї справи. В судовому засіданні представники служб району, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що малолітні діти перебувають на обліку у відповідних службах як такі, що проживають в сім'ї, що опинилась в складних життєвих обставинах, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Раніше діти вилучались із сім'ї та були повернуті. Із відповідачами працівники служб неодноразово проводили роз'яснювальну роботу щодо належного виконання ними батьківських обов'язків, однак останні відповідних висновків не зробили. Вважають, що позов підлягає до задоволення повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мають незадовільний стан здоров'я (а.с.10, 13, 14, 15, 78-80 - копії свідоцтв про шлюб та про народження, висновків). [PERSON] є одинокою матір'ю щодо малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які є здоровими (а.с.11, 12, 16, 17, 64, 65 - копії свідоцтв про народження, витягів з реєстру, довідок). Відповідачі не створили достатні умови для проживання, навчання та утримання дітей, власного житла та земельних ділянок не мають (а.с.19, 20, 61 - копії довідок). Відповідачі по місцю проживання характеризуються негативно як такі, що неналежно виконують батьківські обов'язки, зловживають алкогольними напоями. [PERSON] не працює, має тимчасові заробітки, чинить насильство в сім'ї, порушує громадський порядок, раніше судимий (а.с.18, 22, 53, 54, 109 - копії довідок). Відповідачі перебувають на обліку у службах району, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей як такі, що неналежним чином виконують батьківські обов'язки. [PERSON] та [PERSON] не створили належних умов для проживання та утримання малолітніх дітей, діти не забезпечені належним місцем для відпочинку та навчання, одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, збалансованим дитячим харчуванням, не забезпечені санітарно гігієнічними умовами. [PERSON] внаслідок фізичного насильства з боку [PERSON] щодо неї постійно зникала з дому (а.с.24 - акт обстеження житлово-побутових умов). У 2014 році діти були вилучені із сім'ї із зазначених підстав та невдовзі повернуті, проте належних висновків не зробили. Виконком Вознесенської сільської ради прийняв рішення від 06.07.2016 № 18 про вилучення дітей із сім'ї відповідачів (а.с.23, 104-105 - копії рішень), на даний час діти [PERSON] та [PERSON] передані до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Сезенків», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - до КЗ КОР «Спеціалізований обласний Будинок дитини м. Боярка» (а.с.55-58 - копії актів, направлення та розпорядження). Відповідачі фактично не відвідують дітей (а.с.60, 72 - акт, копія інформації). Служба в справах дітей та сім'ї Згурівської райдержадміністрації та Згурівська райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважають за доцільне відібрати дітей від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав та стягнути із відповідачів аліменти на дітей (а.с.48-50 - висновок). Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно принципів 4, 6, 7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю; дитина має право на отримання освіти, яка має бути безкоштовною і обов'язковою, по крайній мірі, на початкових стадіях; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках; дитині повинна бути забезпечена повна можливість ігор і розваг, які б були направлені на цілі, що переслідуються освітою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до вимог ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представників районних служб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси дітей, думку прокурора, яка підтримала позов, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що залишення у батьків дітей є небезпечним для їхнього життя, здоров'я і морального виховання та відповідачі зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Вбачається за необхідне передати дітей органу опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації Київської області для подальшого влаштування. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, при визначенні розміру аліментів суд враховує усі істотні обставини справи, те, що відповідачі мають можливість надавати таку матеріальну допомогу на їхнє утримання, та вбачає за необхідне стягнути із [PERSON] аліменти на п'ятьох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн на кожну дитину щомісячно, із [PERSON] - на трьох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідачі мають обов'язок та можливість утримувати дітей, є особами працездатного віку, не працюють, тобто мають нерегулярний, мінливий дохід. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році: для дітей віком до 6 років з 1 травня - 1228 гривень; дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1531 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved