Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] (далі - заявник, [PERSON].) звернулася до суду з вказаною заявою. Заява мотивована тим, що [INFO] року помер батько заявника [PERSON]. Відповідно до розпорядження голови Кролевецької РДА від 19.09.2003 року №448 [PERSON] було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 1,7801 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У травні 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про надання роз'яснення щодо можливості отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки, що належать померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], і які розташовані на території Камінської сільської ради Кролевецького району Сумської області, виданої на його ім'я, на підставі розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 19.09.2003 року №448. Однак, вивчивши документи, приватний нотаріус роз'яснив заявнику, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки вбачається різне написання прізвища спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]», а в документі, що підтверджує право власності на нерухоме майно - «[PERSON]». Представник заявника в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просила суд слухати справу і її відсутність. Представник заінтересованої особи Камінської сільської ради Кролевецького району Сумської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву, в якій просив суд слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER] Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.09.1965 року [PERSON] є донькою [PERSON]. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 травня 1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 4. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] визначено як «[PERSON]» (а.с. 11). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], [PERSON], який проживає в с. Камінь на підставі розпорядження голови Кролевецької районної державної адміністрації від 19.09.2003 року №448 є власником земельної ділянки площею 1,7801 га. (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відтак, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що внаслідок розбіжностей в написанні прізвища [PERSON] є об'єктивні перешкоди щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельні ділянки, що належали померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, судом встановлено, а відтак, заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягає задоволенню.

Outcome: approved