Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

13 вересня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Мар'янівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 10 травня 2002 року зроблено відповідний актовий запис №02, та збільшити розмір аліментів, стягнутих на користь позивачки рішенням Баранівського районного суду від 05 січня 2017 року. Ухвалою суду від 14 вересня 2018 року було відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання (а. с. 18). Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 22). У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати покласти на неї (а.с. 27 ). Відповідач в судове засідання не явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.26). Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі (а. с. 8). Під час спільного проживання у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 9), [PERSON], [INFO] (а.с. 10) та [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 05 січня 2017 року з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення ними повноліття. (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є неприпустимим і порушує права на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки сторін були припинені, позивачка переконана, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що дана сім'я розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1,2ст.184СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров'я когось із них. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та отримання позивачем державної допомоги по догляду за дитиною. Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що відповідач офіційно працює та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000, 00 грн. щомісячно на кожну дитину. В своїй заяві відповідач позовні вимоги визнав, тому суд вважає можливим задовольнити позов в частині збільшення розміру аліментів. Спір про місце проживання дітей відсутній. Судові витрати суд покладає на позивачку (а.с.27) Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved