Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

13 грудня 2016 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 16 квітня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 28.11.2016 року має заборгованість у розмірі 24550,42 грн., з яких: 1498,68 грн - заборгованість за кредитом; 18506,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1145,26 грн. - штраф (процентна складова). Тому просять стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 24550,42 грн. за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідачки, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилась, однак через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16 квітня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Позивач свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачці кредит у сумі 1500,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобовязань, відповідачка [PERSON] належним чином свої кредитні зобовязання не виконувала, внаслідок чого, станом на 28.11.2016 року, заборгованість по кредиту складає 24550,42 грн., з яких: 1498,68 грн - заборгованість за кредитом; 18506,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1145,26 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором № б/н від 16.04.2013 року. На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на день розгляду справи судом, [PERSON] не погасила наявну станом на 28.11.2016 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.04.2013 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила умови кредитного договору № б/н від 16.04.2013 року. \~\~Як з`ясував суд, вказаний вище кредитний договір, не був визнаний судом незаконним чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійним на сьогодні і ніким не був оскаржений. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеним між сторонами договором та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 24550,42 грн., з яких: 1498,68 грн - заборгованість за кредитом; 18506,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1145,26 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, відповідно \~до ст.88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved