Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

14 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 31 січня 2015 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обовязку по утриманню дитини, інших зобовязань аліментарного характеру та стягнень за виконавчими документами не має. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справу в його відсутність, позов визнає (а. с. 15). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. В силу ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України та розясненнями, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 31 січня 2015 року (а. с. 3). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-БП №185774 [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 4). За інформацією Білопільської міської ради позивачка проживає в [INFO]. До складу її сімї входить донька [PERSON], [INFO] та чоловік [PERSON] (а. с. 5). При визначенні розміру аліментів у даних правовідносинах суд враховує те, що дитина проживає та знаходиться на утриманні позивачки. У свою чергу відповідач на рівні з матірю повинен приймати участь в утриманні доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду, тобто з 14 червня 2017 року. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved