Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

15.01.2015 року [PERSON] (далі Позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідача) з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS] спільною сумісною власністю сторін, розділити вказане домоволодіння, визнавши за нею право власності на ? частини даного домоволодіння, а в ? за відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що вказане майно набуте ними за час шлюбу та оскільки з нею залишилася проживати неповнолітня дитина, яка повністю перебуває на її утриманні, аліменти відповідач сплачує не в повному обсязі, а тому вважає, що її частка на майно має бути збільшена. Позивачка та її представник в судовому засіданні доводи позовної заяви підтвердили, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, а саме оскільки будинок придбано за спільні кошти то будинок має бути поділений пополам. Щодо сплти аліментів на дитину, зазначив, що виплату здійснює на підставі судового рішення за наявності фінансів через засоби поштового зв'язку. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом статей 60, 69-71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від доходу подружжя, в разі поважної причини відсутності самостійного заробітку у одного з подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу, та у разі поділу майна частки подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки, допускається за його згодою. Згідно копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 23.01.1999 року Позивач та Відповідач зареєстрували шлюб 23.01.1999 року, який розірвано на підставі судового рішення від 09.12.2014 року, що сторонами не заперечувалося. У шлюбі між ними, як батьками, [INFO] народилася донька [PERSON] актовий запис 52. В межах заявлених вимог, судом встановлено, що за час шлюбу сторонами придбано будинок №98 (дев'яносто вісім) (технічна характеристика будівель та споруд: житловий будинок А-1 (саман), розмір житлової площі якого становить 26,5 кв.м., загальна площа становить 43,3 кв.м., сарай Б-1 (ракушечник), сарай В-1 (шлакобетон), сарай Г-1 (цегла), сарай Д-1 (бетон), сарай Е-1 (цегла), колодязь №1) розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 14.12.2004 року. Доказів, зворотного сторонами не надано. Щодо іншого майна, як вказали сторони спору у них не має. При цьому, підстав для застосування положень частини 3 ст. 70 СК України, не вбачається, а тому суд виходить із загальних засад поділу майна між подружжям, тобто 1/2 кожному з подружжя. Обставини на, які посилається позивачка є необґрунтованими. Так як наявність дитини на утриманні та сплата аліментів не в повному обсязі, само по собі не може свідчити про наявність підстав передбачених ч.3 ст. 70 СК України. Таким чином суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме необхідно визнати спірний будинок спільною сумісною власністю Позивача та Відповідача, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частини будинку. В іншій частині позов є необґрунтованим, а тому підлягає залишенню без задоволення. Судові витрати слід розподілити порівну, стягнувши на користь Позивачки половину сплаченого судового збору.

Outcome: partial