Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

12 травня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. 19 травня 2020 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду. Ухвалою підготовчого судового засідання від 16 березня 2021 року замінено відповідача у цивільній справі №451/670/20 з Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області на Радехівську міську раду Львівської області. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 16 листопада 2017 року. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме земельна часка(пай) розміром 1,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості) згідно сертифікату серії ЛВ № 0097571 від 24.02.2000 року та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 15.07.1987 року. За життя [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робила. Не було дане майно також і об`єктом спадкового договору. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину належним чином та у встановлений строк є рідна сестра спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Однак, прийнявши спадщину [PERSON] не встигла переоформити право власності на себе, оскільки [INFO] вона померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2001 року. За життя [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робила. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину належним чином та у встановлений строк є дочка спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Підтвердженням цьому є відповідна довідка Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 01.06.1961 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.04.1981 року. Однак, наразі позивач не може оформити за собою право власності у вищезазначеному спадковому майні. Причиною цьому є недоведеність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджували право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно. Просить суд, встановити факт родинних відносин, зокрема те, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 1,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату серії ЛВ №0097571 від 24.02.2000 року. Визнати за [PERSON] , у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-7). У підготовче судове засідання представник позивача та позивач не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги підтримують, наполягають на задоволенні позовних вимог (а.с.38). Представник Радехівської міської ради Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.37). За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим повторно 16 листопада 2017 року(а.с.8). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, зокрема, земельна часка(пай) розміром 1,10 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості) згідно сертифікату, серії ЛВ №0097571 від 24.02.2000 року та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 15.07.1987 року(а.с.9,10, 11-13). Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину належним чином та у встановлений строк є сестра спадкодавця - [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №404/02-17 від 15.10.2019 р., виданою Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області(а.с.19). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 14.06.2001 року(а.с.14). Батьками [PERSON] , [INFO] , зазначаються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00023675744 від 15 серпня 2019 року(а.с.15-15 зворот). Родинні відносини спадкодавця з спадкоємцем підтверджуються, свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим 01 червня 1961р., з якого вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , матір`ю, якої зазначається [PERSON] (а.с.16). 02 квітня 1981 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що знаходить своє підтвердження у свідоцтві про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 2 квітня 1981 р.(а.с.17). За життя [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робила. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину належним чином та у встановлений строк є дочка спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, підтвердженням цьому є довідка №404/02-17 від 15.10.2019 р., видана Корчинською сільською ради Радехівського району Львівської області(а.с.19). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON] . Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved