Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

13.09.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду в звязку з тим, що [PERSON] 06 березня 2016 року близько 17-05 год. рухаючись на перехресті вулиці Терешкової у м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована, тому 14 вересня 2016 року МТСБУ сплатило потерпілій особі 37959,57 грн. страхового відшкодування. Відповідач відмовляється компенсувати позивачу понесені ним витрати в добровільному порядку, а тому МТСБУ на підставі ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~просило стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу 37959,57 грн. сплаченого страхового відшкодування, понесені судові витрати, витрати на послуги аварійного комісара. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не зявився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений\~належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Зокрема судом встановлено, що 06 березня 2016 року близько 17-05 год. рухаючись на перехресті вулиці Терешкової у м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2016 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON], як володільцю автомобіля\~[NUMBER] було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, у розмірі 41530,71 грн., що підтверджується звітом за № 047/03-16 від 11.04.2016 року. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був володільцем транспортного засобу\~ВАЗ, реєстр. номер [NUMBER]. Разом з тим на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована. Відповідно до ст. 22 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 41 Закону України\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед потерпілою, а саме 14 вересня 2016 року сплатив потерпілій особі 37959,57 грн. страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення за № 7156рв від 13.09.2016 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи обставини справи, а також вищенаведені положення закону, виходячи з того, що [PERSON] не виконав вимогу позивача щодо сплати в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування в добровільному порядку, а тому суд вважає вимоги МТСБУ в частині стягнення понесених витрат страхового відшкодування в розмірі 37959,57 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, МТСБУ понесло додаткові витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 558,20 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 163рв від 13 травня 2016 р. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved