Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

13.01.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 01.02.2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] 01.02.2006 року отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.09.2014 року заборгованість складає 7608,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, але до суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, врахувавши думку представника позивача, відповідачки, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 01.02.2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] 01.02.2006 року отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.9-15) Свої зобов'язання Банк виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. [PERSON] у порушення норм закону та умов договору свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 30.09.2014 року утворилася заборгованість в сумі 8638,20 грн., яка складається з наступного: - 1471,14 грн. - заборгованість за кредитом; - 7167,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 1867,76 грн., яка була задоволена судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області від 10.01.2008 року.(а.с.5) Різниця становить 6770,44 грн. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 338,52 грн. - штраф (процентна складова).(а.с.6-8) Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки абонент несвоєчасно вносить кредит, заборгованість по його сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved