Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

12 листопада 2015 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року обґрунтовуючи свою заяву наступним. Оболонським районним судом м. Києва 21.10.2015 року було постановлено заочне рішення за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору. У своїй заяві заявниця вказує, що вона не була присутня у судовому засіданні у зв'язку з тим, що не отримувала судової повістки, а отже не мала можливості скористуватись своїми правами, надані законом. З заочним рішенням заявниця ознайомилась 02.11.2015 року, у зв'язку з чим нею не пропущено строк звернення до суду з відповідною заявою. Окрім іншого заявниця зазначає, при постановленні судового рішення судом не було враховано, що заборгованість по кредитному договору є спірною, розрахунок заборгованості по кредитному договору, наданий представником позивача, не містить переконливих доказів щодо розміру заборгованості, розмір нарахованої позивачем пені також є спірним. Також заявниця вважає, що є підстави для визнання договору поруки, укладеному між позивачем та відповідачем [PERSON] припиненим, що також не було враховано судом при постановленні рішення. Вважає, що наведені нею докази є суттєвими для правильного вирішення справи. З огляду на викладене просить суд скасувати заочне рішення від 21.10.2015 року та призначити справу до розгляду у загальному порядку. В судове засідання заявниця та представник позивача не з'явились, про місце день і час розгляду заяви повідомлялись судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до вимог ч.1 ст. 231 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви за відсутності заявниці та представника позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява співвідповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення повинна бути залишена без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2015 року позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості був задоволений. Судом було постановлено заочне рішення в порядку ст. 224, 225 ЦПК України. Як зазначає у своїй заяві співвідповідач [PERSON], вона не була присутня у судовому засіданні, оскільки не отримувала судової повістки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово викликалися судом по відомому суду місцю проживання, та у зв'язку з неотриманням ними поштової кореспонденції, їх виклик у судове засідання був здійснений судом через опублікування оголошення у пресі у друкованому органі - газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 87-88). Таким чином суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] повідомлені про день, час і місце судового розгляду належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, а саме враховуючи неприбуття в судове відповідачів [PERSON] та [PERSON], які належним чином були повідомлені про місце, день і час розгляду справи, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти ухвалення судом заочного рішення, суд вважав за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. За таких обставин суд вважає, що судом було постановлене заочне рішення з дотриманням вимог ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Крім того суд вважає, що пояснення та докази на які посилається в заяві співвідповідач [PERSON] не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки такі докази зводяться до правової позиції співвідповідача щодо предмета спору. Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed