Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

13.05.2014 року орган опіки та піклування Волноваської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання дитини. Позивач зазначив, що відповідачі доводяться батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка з 14.03.2013 року за заявою батьків та за розпорядженням голови райдержадміністрації була тимчасово влаштована до міського спеціалізованого будинку дитини м. Донецьк на повне державне забезпечення. Однак після закінчення терміну батьки дитину не забрали, про що було складено відповідний акт. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не працюють, ніде не зареєстровані, проживають тимчасово в будинку, який не опалюється та фактично не придатний для проживання. В будинку антисанітарні умови, електропостачання відсутнє, піч розвалена, вікна розбиті, штори, ковдри відсутні. Тому просив суд в інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав, стягнути з них аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходу з кожного, які перерахувати на розрахунковий рахунок дитини. Представник позивача Маган М.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити по підставах, зазначених у позові, надавши судові відповідні пояснення. Позицію позивача в судовому засіданні підтримав прокурор Волноваської районної прокуратури Донецької області. Комунальна лікувально-профілактична установа «Міський спеціалізований будинок дитини, м. Донецьк», була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за відсутності свого представника (а.с. 41). Особи, які брали участь у справі, не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника третьої особи, а тому суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника зазначеної третьої особи, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 158 та статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили (а.с. 31,32). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши позицію прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо: вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктами 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статтей 57-60 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). З акту головного лікаря КЛПУ ГСДР м. Донецьк Логвиненко Н.Г. від 23.10.2013 року вбачається, що розпорядженням голови Волноваської РДА № 99 від 14.03.2013 року дитина [PERSON], як дитина покинута в пологовому будинку, на підставі заяви батьків [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштована на повне державне забезпечення до дитячого закладу КЛПУ «ГСДР м. Донецьк» (а.с.11) 17.01.2014 року розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації № 33 малолітній дитині [PERSON], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з чим вона користується усіма пільгами, передбаченими законодавством, для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.9) 17.02.2014 року розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації № 90 малолітню [PERSON] влаштовано на повне державне забезпечення (а.с.10). До теперішнього часу відповідачі дитину не відвідували, не цікавились нею. Згідно акту обстеження умов проживання житлово-побутові умови проживання сім'ї [PERSON] є незадовільними, а в будинку вони проживають тимчасово, у зв'язку з тим, що не є його законними власниками, в самому будинку холодно, піч розвалена, кімнати не опалюються, умови крайнє антисанітарні. Електроенергія відключена за несплату. З меблів є лише диван, вікна розбиті. (а.с.17). Відповідачі вихованням та утриманням своєї дитини не займаються, разом з нею тривалий час не проживають, матеріально не допомагають, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджено також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та ДІМ Волноваського РВ [PERSON] (а.с.12,19) Судом встановлено, що з відповідачами неодноразово проводились профілактичні бесіди, однак вони свій спосіб життя та ставлення до виконання батьківських обов'язків не змінили, дитина фактично залишилась без батьківського піклування (а.с.18) 07.05.2014 року головою Волноваської РДА складено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, в якому зазначив, що малолітня [PERSON] з 14.03.2013 року за заявою батьків та за розпорядженням голови райдержадміністрації була тимчасово влаштована до міського спеціалізованого будинку дитини м. Донецьк на повне державне забезпечення. Однак після закінчення терміну батьки дитину не забрали, про що було складено відповідний акт. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не працюють, ніде не зареєстровані, проживають тимчасово в будинку, який не опалюється та фактично не придатний для проживання. (а.с. 3). Суд погоджується з наданим висновком органу опіки та піклування, оскільки він є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини. Всупереч вимогам статті 10 ЦПК України, відповідачі не надали суду доказів на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дитини. Даючи оцінку вказаним доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків та ухилення відповідачів від виконання своїх обов'язків, а саме: відповідачі не піклуються про фізичний розвиток дитини, її вихованням, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, не створили належних побутових умов, а тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідачів батьківських прав. Оскільки позивач при пред'явленні до суду позову звільнений від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статтею 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідачів в дохід держави судові витрати.

Outcome: approved