overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

13 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 11 грудня 2012 року, про що було зроблено актовий запис № 396. Від сумісного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з серпня 2013 року, спільне господарство не ведеться. У сім'ї часто виникали сварки і суперечки з суттєво важливих питань. Вказує, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 11 грудня 2012 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення слухання справи до суду від неї не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 грудня 2012 року, актовий запис № 396 (а.с.6). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення позивача, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

13 березня 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Зубильненською сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 6. Від спільного шлюбу в них є двоє дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя. Відповідач не забезпечував сім'ю, постійно нехтував сімейними цінностями. На даний час вони разом не проживають більше року, спільного господарства не ведуть. Позивач проживає разом із дітьми в своїх батьків. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та пояснила, що на даний час вони з відповідачем разом не проживають. Просить розірвати шлюб стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Терміну на примирення не надавати. Відповідач позов визнав. Не заперечує проти розірвання шлюб та стягнення з нього судових витрат. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 10 грудня 2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного шлюбу в них є двоє дітей. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки сторони не бажають. Вони фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

13 березня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 2010 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. 07 серпня 2012 року шлюб між сторонами був розірваний, відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, інших утриманців не має. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, через що змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій не заперечував проти стягнення з нього аліментів, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (а.с.2). На підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2012 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.3). Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 0458 від 04.03.2014 року, позивач проживає разом з сином [PERSON], який знаходиться на її утриманні (а.с.6). Виходячи з положення ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України, вимоги ст.182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоров'я та стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривен 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

13 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 12 серпня 1995 року у відділі реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 374, від спільного проживання мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12 серпня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 374, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Костянтинівського міськвиконкому (а.с.4). Сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

13 березня 2014 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 02 грудня 2012 року [PERSON] своєю розпискою підтвердив факт отримання в неї грошових коштів в сумі 1000 євро. За умовами даної розписки відповідач зобов'язувався повернути їй зазначену грошову суму до 05 січня 2013 року. Ні в обумовлений час, ні наданий час [PERSON] грошову суму їй не повернув. Крім цього [PERSON] взяв на себе зобов'язання сплатити на її користь відповідну грошову суму за час користування коштами. За умовами розписки виплата відсотку була обумовлена в розмірі 5% на місяць, яка мала бути виплачена 05 січня 2013 року при поверненні відповідачем основного боргу. На сьогоднішній день заборгованість [PERSON] становить 23 202,33 грн., а саме: заборгованість по позиці 1000 євро, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 12 890,33 грн., та заборгованість по процентам - 800 євро, що по курсу НБУ становить 10 312 грн.. Оскільки відповідач ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання, то просить суд стягнути з нього на її користь 12 890,33 грн. боргу, 10 312 грн. процентів за час користування коштами та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі і через засоби масової інформації, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання. Встановлено, що 02 грудня 2014 року [PERSON] позичила [PERSON] 1000 євро, що становить по курсу НБУ 12 890,33 грн.. Даний борг відповідач зобов'язався повернути до 05 січня 2013 року, про що написав розписку /а.с.9/. Однак у вказаний термін відповідач не погасив свій борг. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. За умовами розписки відповідач зобов'язувався виплатити позивачці 5% місячних за час користування її коштами. На сьогоднішній день заборгованість [PERSON] перед позивачкою становить 23 202,33 грн., а саме: заборгованість по позиці 1000 євро, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 12 890,33 грн., та заборгованість по процентам - 800 євро, що по курсу НБУ становить 10 312 грн./а.с.4/. Оскільки відповідач ухиляється від повернення боргу, то суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з нього на користь [PERSON] борг в сумі 23 202 (двадцять три тисячі двісті дві) грн. 33 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст.,ст. 525, 526, 530, 1048 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

13 березня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції за актовим записом №19. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Будучи працездатним та здоровим, відповідач проживає окремо від сім'ї та не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи вищенаведене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким щомісяця стягувати з [PERSON], 1978 року народження, жителя [ADDRESS] аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] на її користь. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності, а також повідомив місце його проживання на день розгляду справи. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 3) [PERSON] народився [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.4, 6 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки відповідач працездатний та має можливість надавити дитині матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

13 березня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Також позивач просив: виключити з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] як батька дитини; внести до актового запису відомості, що батьком дитини являється він, [PERSON]. Змінити [PERSON] прізвище «Сіпко» на прізвище «Бойко», по бітькові «Сергіївна» на «Віталіївна», ім.»я залишити без змін. [PERSON] у позовній заяві зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2012 р. по 17.03.2014 р.. Фактично сімейні відносини між відповідачем [PERSON] та [PERSON] припинилися у травні 2013 р.. З травня 2013 р. між ним та [PERSON] встановилися близькі стосунки, вони почали жити однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Приблизно, у вересні 2013 р. [PERSON] завагітніла. 31 травня 2014 р. у них народилася донька [PERSON]. Оскільки дитина народжена до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу, то її батьком був записаний [PERSON]. 08.11.2014 р. він і [PERSON] зареєстрували шлюб. Живуть разом. У судове засідання з»явилися позивач і 3-я особа [PERSON]. Відповідачі про слухання справи були повідомлені належним чином, але до суду не з»явилися. Ленінський ВДРАЦС ХМУЮ надіслав листа з проханням розглянути справу за відсутністю його представника на свій розсуд. Приймаючи до уваги, що відповідачі були належним чином повідомлені ( [PERSON] через оголошення у пресі), але до суду не з»явилися, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, проте, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.17). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку (а.с.16). З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 лютого 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Миколаївською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 лютого 2010 року. Шлюб зареєстровано Миколаївською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис №01 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення дітьми повноліття підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved