Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

12 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В своїй позовній заяві посилається на те, що її мати [PERSON] склала заповіт, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження про те, що все належне їй майно, заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належний їй житловий будинок [ADDRESS] . Вказує, що на момент відкриття спадщини вона являлась особою пенсійного віку, тобто була непрацездатною особою і має право на обов`язкову частку в спадковому майні. Крім неї інших спадкоємців передбачених законом немає. У визначений законом шестимісячний термін не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вона перебувала на заробітках за межами України. Після повернення до України вона дізналась про те, що рішенням Володимир-Волинського міського суду від 31 травня 2005 року за заявою дочки - [PERSON] , її та дочку [PERSON] було визнано безвісно відсутніми. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.02.2019 року рішення про визнання її безвісно відсутньою було скасовано. З метою прийняття спадщини вона зверталась до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви їй було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Вважає, що вона пропустила шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд слухати справу у її відсутність, задовольнити позов та визначити їй додатковий строк терміном чотири місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява відповідача, в якій просить слухати справу в її відсутність, заявлений позов визнала повністю. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України. В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 18 грудня 2018 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021648892 від 11.12.2018 року, позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] . Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31.05.2005 року [PERSON] та [PERSON] визнано безвісно відсутніми. Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.02.2019 року заяву [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задоволено. Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 31 травня 2005 року у цивільній справі № 2-263/2005р. про визнання [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) безвісно відсутніми скасовано. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 326/2018 року, що 22 серпня 2018 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Володимир-Волинського міського нотаріально округу Волинської області Гордійчука Б.І. заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Судом встановлено, що після відкриття спадкової справи на підставі витягу зі Спадкового реєстру було виявлено заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П., 17.11.2015 року за реєстровим №2-1230. Згідно даного заповіту, [PERSON] , все належне їй майно, де б воно не було і з чого воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] . Судом встановлено, що 11.01.2019 року [PERSON] звернулась до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . З листа завідувача Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Олейник А.П. від 14.01.2019 року № 38/01-16 вбачаться, що нею було повідомлено [PERSON] про заведення спадкової справи № 326/2018 року щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та роз`яснено право на обов`язкову частку у спадковому майні. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Позивач звернулася до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , на що отримала роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і про те, що вона пропустила встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із пропуском строку їй було рекомендовано звернутися в суд. Отже, як встановлено у справі та підтверджено відповідними належними та допустимими доказами, позивач пропустила строк для прийняття спадщини. З письмових пояснень позивача вбачається, що після смерті матері [PERSON] вона у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у зв`язку з тим, що тривалий час перебувала за межами України на заробітках, а після повернення дізналась про винесення Володимир-Волинським міським судом 31.05.2005 року рішення про визнання її безвісно відсутньою. Суд вважає, що причини названі позивачем не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З врахуванням принципу верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, з врахуванням доводів позивача щодо поважності причин пропуску нею строків для прийняття нею спадщини по смерті її матері, а також із врахуванням того, що факт прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд визнає такі причини поважними та задовольняючи позов встановлює [PERSON] додатковий строк тривалістю в чотири місяці для надання можливості подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved