Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи від дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення їх сином повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач жодним чином не приймає участі у утриманні їхнього малолтінього сина. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 12 жовтня 2005 року сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Міським відділом РАЦСу Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1591. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], участі у вихованні сина не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька, в зв'язку з чим вона змушена одна утримувати сина, працюючи на некваліфікованій роботі та отримуючи сукупний місячний дохід близько 600,00 грн., чого недостатньо для належного та необхідного забезпечення та утримання сина та її особистого проживання. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також позивач вказує, що відповідач не має офіційної роботи, не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого суб'єкта господарювання (юридичної чи фізичної особи-підприємця), що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити. Разом з тим, сторони не надали суду доказів стосовно того чи мають вони інших неповнолітніх або повнолітніх дітей, які продовжують навчання, та/або непрацездатних утриманців, а так само стосовно того чи мають вони будь-які фінансові зобов'язання та/або чи проводяться з них будь-які стягнення за виконавчими документами. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач страждає на будь-які хронічні захворювання та/або є непрацездатним. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу дитині. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved