Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

15.01.2014 р. та уточнивши вимоги заявою від 06.03.2014 р. позивач звернувся з позовом у суд до відповідача про стягнення «підйомних» виплат у сумі 10000 доларів США по курсу НБУ на день постановлення рішення. У судове засідання позивач та його представник не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. Від представника позивача надійшла заява із проханням розглянути справу без участі сторони позивача та зазначена позиція про підтримку позовних вимог в повному обсязі. У поясненні зазначається позиція сторони позивача про те, що передбачені умовами контракту «підйомні» є беззаперечною договірною компенсацією відповідно до ч. 1,3 ст. 120 КЗпП України. Умови контракту позивачем не порушувались, погоджений сторонами строк дії трудових відносин був дотриманий повністю. Отже підстав для утримання роботодавцем передбачених контрактом виплат не існує. Позивач не погоджується із позицією відповідача про відсутність у нього права на звернення до суду загальної юрисдикції через можливість вирішення спору у палаті вирішення спорів при Федерації Футболу України. Крім того, позивач у порядку ч. 2 ст. 185 ЦПК України подав заяву про сумнівність як доказу по справі наданого відповідачем документу від 01.01.2011 р. (положення про преміювання) як додатку до трудового контракту та довідки із статистичними даними виступів позивача у ПФК «Олександрія». Даний документ, як зазначається у заяві, до позивача не доводився. Погоджені сторонами строки виплати позивачу «підйомних» не допускають можливості підрахунку кількості зіграних ним матчів, оскільки перша сума мала виплачуватись на 3 календарних дні після укладення контракту, які підпадали на неігровий період. Друга сума мала виплачуватись позивачу на початку сезону2011/2012 р.р., коли було проведено всього 3 офіційні матчі у новому сезоні. Представники відповідача у судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. Від зазначеної установи надійшла письмова заява із проханням розглянути справу без участі їхнього представника та надіслане письмове заперечення по суті заявленого позову. У запереченні зазначають, що неузгодженості між футболістом та клубом можуть вирішуватись у дисциплінарному органі відповідної ліги або асоціації, контрольно-дисциплінарному комітеті, Апеляційному комітеті федерації футболу України, дисциплінарних органах ФІФА чи спортивному арбітражному суді відповідно до підсудності. Даний спір вже вирішувався у палаті вирішення спорів за заявою позивача. рішенням палати з вирішення спорів Федерації футболу України від 17.03.2013 р. вимоги [PERSON] у частині невиплати заробітної плати за червень 2012 р. були задоволені. У частині ж невиплати «підйомних» у розмірі 10000 доларів США у задоволенні вимог позивача було відмовлено. Апеляційну скаргу на зазначене рішення до міжнародного арбітражного суду зі спортивних питань [PERSON] не подав. Також, як зазначає відповідач у запереченні, «підйомні» не відносяться до основної заробітної плати і є додатковою заохочувальною виплатою та виплачуються за наявності умов передбачених Положенням про виплату додаткових заохочувальних винагород, затвердженим Радою клубу. Згідно умов даного «Положення» підйомні сплачуються футболісту у тому разі, якщо він зіграє за команду 70% чи більше ігрового часу. [PERSON] не зіграв зазначеної кількості часу за команду. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Олександрія»» є юридичною особою, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 28.01.2011 р. між позивачем [PERSON] та ПФК «Олександрія» був укладений Трудовий контракт на строк до 01.07.2012 р. з додатковою угодою №1 до нього, згідно якого позивач був прийнятий у футбольну команду «Олександрія» на посаду спортсмена-футболіста і зобов'язався виконувати відповідні трудові обов'язки, а позивач зобов'язався виплачувати йому за це заробітну плату та інші передбачені контрактом виплати. Та, згідно п.п. 1.2 Додаткової угоди відповідач зобов'язався щомісяця виплачувати Позивачеві заробітну плату в еквіваленті від 2500 доларів США до 3000 доларів США. Згідно п.п. 3.5 Додаткової угоди Відповідач зобов'язався протягом дії Контракту сплатити позивачеві беззаперечну заохочувальну виплату - «підйомні» у розмірі 20000 доларів США на умовах нетто, двома сумами по 10000 доларів США до 01.02.2011 р. та до 01.08.2011 р. По закінченню строку дії контракту, а саме - 29.06.2012 р. [PERSON] відповідачем було звільнено. На момент звільнення за відповідачем рахувалась заборгованість по щомісячній заробітній платі у сумі 7500 доларів США та була не сплачена частина «підйомних» у еквіваленті 10000 доларів США. Згідно ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, у якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до ч. 2 п. 3.3 Контракту відповідач зобов'язався дотримуватись законодавства України про працю і правил охорони праці, виконувати умови оплати праці футболіста у відповідності з Контрактом і Додатковою угодою. Згідно п. 1.2 Контракту контракт є строковим трудовим договором, укладеним відповідно до вимог ст. 21, 23, 24, 36, 40, 97, 103, 187-195, 198-199 КЗпП України, ст. ст. 23, 23-1, 23-2, 23-3 Закону України «Про фізичну культуру і спорт», Постанови Кабінету Міністрів України «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», Регламенту всеукраїнських змагань з футболу серед професіональних команд. Згідно ч. 4 ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором. Згідно ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З огляду на викладене, суд не погоджується із доводами відповідача про непідсудність даного спору суду загальної юрисдикції враховуючи зміст положень ст. 124 Конституції України ч. 3 ст. 3 ЦПК України. Також суд не погоджується із доводами відповідача про те, що «підйомні» є додатковою заохочувальною виплатою та виплачуються за наявності умов передбачених Положенням про виплату додаткових заохочувальних винагород, затвердженим Радою клубу, оскільки в п. 5 Додаткової угоди підписаної між сторонами «підйомні» є беззаперечною заохочувальною виплатою, яка підлягала до сплати у обумовлений сторонами строк. Таким чином, із огляду на те, що згідно з додатковою угодою сума «підйомних» є беззаперечною заохочувальною виплатою, яка позивачеві ані в установлений угодою строк, тобто - до 01.08.2011 р., ані станом на момент звільнення, тобто - 29.06.2012 р., виплачена не була, вимоги останнього підлягають повному задоволенню. Станом на день постановлення рішення з урахуванням офіційного курсу НБУ (100 доларів США становить 960.07 грн.) на користь позивача підлягає стягненню 96007 гривень. Крім того із відповідача на користь держави необхідно стягнути 960 грн. 07 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. 94, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved