Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

13 травня 2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що із відповідачем [PERSON] зареєстрував шлюб 16 червня 2001р. Від спільного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. 30 січня 2009р. рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська шлюб між вин та відповідачем [PERSON] було розірвано. Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2013р. з його на користь [PERSON] на утримання дитини були стягнуті аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 700грн. На момент ухвалення рішення у 2013р.він мав нерегулярний мінливий дохід у середньому 5000грн. Проте з 24.03.2014р. він працює на посаді водія автотранспортних засобів мобільної групи реагування в ДФ ТОВ «Венбест-Дніпро» по теперішній час із щомісячною заробітною платою 1240грн, а також сумісно проживає разом із жінкою, яка офіційно не працює та має на утриманні дитину 2000р.н. На підставі викладеного позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі з 700грн. щомісячно до 400грн Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову по суті не заперечувала. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.15). Відповідно до рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 листопада 2013р. з [PERSON] (ІПН [NUMBER]), [INFO] було стягнуто аліменти на користь [PERSON], (ІПН [NUMBER]), аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно (а.с.4). Згідно довідки даною [PERSON], в тому що він дійсно працює в ДФ ТОВ «Венбест - «Венбест-Дніпро» на посаді водія автотранспортних засобів мобільної групи реагування з 24.03.2014р. по теперішній час з посадовим окладом 1240грн.(а.с.5). У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.1 ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин ,що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій валюті. Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначено чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно диспозиції ч.1 ст.192 СК України, право на зменшення або збільшення розміру аліментів, виникає тільки за наявності певних обставин, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейний кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю. З часу прийняття рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2009 року про стягнення аліментів фактично змінився сімейний стан як позивача так і відповідача. З 12 листопада 2013р. позивач сплачував аліменти на користь відповідача на утримання їхньої дитини у твердій грошовій валюті у розмірі 700грн. щомісячно, але на той час у нього була заробітна платня 5тис.грн. Але з 24.03.2014р. він працює на посаді водія автотранспортних засобів мобільної групи реагування в ДФ ТОВ «Венбест - «Венбест-Дніпро» із щомісячною заробітною платою 1240грн, а також сумісно проживає разом із жінкою, яка не має роботи. Суд вважає, що у позивача суттєво погіршився матеріальний стан, зменшилася заробітна плата, що підтверджується довідкою ДФ ТОВ «Венбест-Дніпро»(а.с10). За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. На підставі ч.3 ст.82 ЦПК України у зв'язку із складним матеріальним становищем, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судового збору.

Outcome: approved