overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

13 червня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 жовтня 2017 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, кожен з подружжя живе своїм окремим життям та інтересами, сім`я фактично припинила своє існування. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2017 року. Шлюб зареєстровано у Миргородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис - № 359 (а.с.4 справи 541/140/19). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. На даний час сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

13 червня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до до відповідача про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04 липня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 59. Мають малолітню [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в підготовче засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. (а.с.10). Відповідач в підготовче засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. (а.с.11). У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 04 липня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 59, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області. ( а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачці судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

14.01.15 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати останню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. До судового засідання представник позивача [PERSON], [PERSON] діючий на підставі довіреності, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розглядати справу за відсутністю представника, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідачі повідомлялась шляхом оголошення у пресі. Через неявку у судове засідання відповідача за згоди позивача суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі- продажу №422 від 04.02.2008 року, належить квартира [ADDRESS], загальною площею 101,4 кв.м, житловою 55,0 кв.м. Разом з позивачем за вказаною адресою зареєстрована невістка -відповідач [PERSON], факт реєстрації відповідача за зазначеною адресою підтверджується довідкою виданою ОСББ «Тополь-1» від 04.12.14 року №98 про склад сім'ї ( а.с. 13). Згідно акту про не проживання від 27.02.2015 року відповідач зареєстрована за вищезазначеною адресою, але там не проживає з 2012 року, її особистих речей та майна в квартирі не має. Відповідач участі в утриманні житла та участі у сплаті комунальних послуг не приймає, що створює перешкоди позивачці у здійсненні її права власності в повному обсязі, як то передбачено законодавством. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги ст. 405 ч.2 ЦК України наголошують на те, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачів, оскільки відповідач не проживає на зазначеній житловій площі більш одного року без поважних причин, в зв'язку з чим втратив право користування житловою площею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

14.01.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 06.09.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем припинені у 2012 році, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить відновити їй прізвище - [PERSON], [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 11-13 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.09.2008 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 442 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. ( а.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про відновлення їй прізвища - [PERSON], суд вважає за необхідне відновити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

14.01.2013 року позивач звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 29 травня 2004 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 106. Від спільного шлюбу подружжя має сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки сторони мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, два роки не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 29 травня 2004 року уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке було видано 07.08.2004 року. Від спільного шлюбу подружжя має має сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане виконавчим комітетом Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22.02.2005 року. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки сторони мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, два роки не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

14.01.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що одруження із відповідачем виявилось невдалим, через що з вересня 2013 року шлюбні відносини фактично припинились. В своїй заяві позивач зазначає, що шлюб у позивача перший. Спільних дітей сторони не мають. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 16.02.2013 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 19. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

14.01.2014 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є її батьком. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав частково. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач є донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що у Книзі реєстрації народжень 10.04.1995 зроблено відповідний актовий запис за № 352. /а.с 5/ [PERSON] є студенткою ДНУ ім. О. Гончара заочної форми навчання, курс 1, спеціальність - філологія (англійська), що підтверджується довідкою Дніпропетровського національного університуту ім. О.Гончара центр заочної та іечірньї форм навчання від 18.10.2013 №497/304. /а.с. 3/ Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на її утримання в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

14.01.2014р [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказав, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 18.02.2012 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2012 року. Сторони з липня 2013р. припинили шлюбні відносини. Таким чином, суд вважає, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст.ст. 110,112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

14.01.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує поти сплати аліментів, проте у меншій сумі, яку визначити вагається, оскільки зараз не працює, має мінливий дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки СКП «Гуртожиток» від 24.12.2013 р. за вих. № 4026, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не працює, має нерегулярний дохід, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. А саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182-184 Сімейний Кодекс України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

14.01.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбних відносинах, від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися через несумісність характерів, шлюбні стосунки носять формальний характер. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь позивача в утриманні дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані займатися вихованням і матеріальним забезпеченням своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Суд, визначаючи розмір аліментів, приймає до уваги те, що відповідач працездатний, не є інвалідом, фізично здоровий. Дитина також фізично здорова, її утримання не потребує значних додаткових матеріальних витрат. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу суд приймає рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2008 року, виданим відділом РАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 182. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних стосунків не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, шлюб, відповідно до ст.104,110,112 СК України, необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved