Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

13.07.2018\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 1800 доларів США, що на день подання заяви за курсом НБУ України становить 47196 грн, 00 коп., а також 10% від суми позики за кожен день прострочення 2160 доларів США, що становить 56635,20 грн. та судові витрати в розмірі 1038,31 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає те, що 15.06.2018 позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в розімірі 1800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, еквівалентно 47196,00 грн. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути позичені кошти до 30.06.2018, а у разі прострочення виконання зобов`язання за даною розпискою, [PERSON] зобов`язався сплатити йому суму боргу з урахуванням 10% від загальної суми позики за кожен день прострочення. Він неодноразово звертався до відповідача про повернення йому позичених коштів, однак [PERSON] такі вимоги ігнорує та не виконує взяті на себе зобов`язання. Оскільки у встановлений в розписці строк кошти відповідач не повернув та ухиляється від виконання свого зобов`язання, то він змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львіввської області від 16.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 16.01.2019 [PERSON] скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що жодних коштів від позивача він не отримував, однак він брав в оренду в нього автомобіль марки «Опель Вектра», 1999 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , за який мав сплачувати 300 грн. щоденно. Оскільки 24.05.2018 на даному автомобілі потрапив в ДТП та сильно його пошкодив, позивач почав вимагати в нього гроші. Розписку про отримання позики написав під тиском та у зв`язку з погрозами з боку [PERSON] про факт передання йому грошей [PERSON] в розписці не зазначено, а тому дана розписка не відповідає вимогам щодо укладення договору позики. Як в момент підписання розписки, так і раніше, грошові кошти [PERSON] не були йому передані. Враховуючи наведене, фактично укладення між ними договору позики не відбулось. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Одним із способів захисту цивільних прав може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Судом встановлено, що 15.06.2018 [PERSON] отримав в борг у [PERSON] 1800 доларів США, що еквівалентно 47196,00 грн. за офіційним курсом НБУ, які зобов`язався повернути до 30 червня 2018 року у доларах США, або повернути дану суму у гривнях, по курсу НБУ з рук в руки [PERSON] . У разі прострочення повернення грошових коштів у встановлений термін, зобов`язується сплатити [PERSON] відсотки у розрахунку 10% від суми позики за кожен день прострочки. Станом на день звернення позивача в суд відповідач [PERSON] борг в сумі 1800 доларів США, позивачу не повернув, чим порушив вимоги ст.1049 Цивільного кодексу України та зобов`язання по вищевказаному договору. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] суму боргу в розмірі 1800 доларів США, що еквівалентно сумі 47196,00 грн. за офіційним курсом НБУ. Що стосується вимоги позивача про стягнення процентів за кожен день прострочення, то суд зазначає, що за правовою природою, сторони обумовили забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. Відповідно до положень ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з договору позики розмір боргу становить 1800 доларів США, в той час, коли розмір неустойки за 12 днів становить 2160 доларів США, що явно перевищує суму боргу. З врахуванням ч.3 ст.551 ЦК України , а також вимог розумності, добросовісності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути неустойку в розмірі 900 доларів США, що буде достатньою відповідальністю боржника за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак з відповідача слід стягнути 707 грн. 94 коп. судового збору в користь позивача [PERSON] .

Outcome: partial