Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

13.06.2018 року [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про усунення перешкод в праві користування, розпорядження власним майном, про визнання особи такою, що втратила право проживання і користування житлом. Свої вимоги обґрунтовує наступним. Стверджує, що вона [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Центральна (колишня Леніна), будинок № 40, с.Павлівка Марїнського району Донецької області. Відповідач по справі, син позивача, зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2016 року. Позивач зазначає, що їй доводиться оплачувати комунальні послуги і за сина також, проте ніякої участі в утриманні квартири він не приймає. Вона зверталася до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належної позивачу квартири, проте відповідач відмовляється це зробити через постійне проживання за межами країни. Тому позивач змушена звернутися із цим позовом про усунення перешкод в праві користування, розпорядження власним майном, про визнання особи такою, що втратила право проживання і користування житлом до суду з метою захисту своїх порушених прав. Ухвалою суду від 23.06.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 21.12.2001 року, який посвідчено приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 1757, позивач [PERSON] є власницею жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: вулиця Центральна (колишня Леніна), будинок № 40, с.Павлівка Марїнського району Донецької області. Як вбачається з копії паспорта громадянки України [PERSON], [INFO], серії ВЕ\~732144, виданого 21.03.2002 року Марїнським РВ УМВС України в Донецькій області, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Як вбачається з копії паспорта громадянина України [PERSON], [INFO], серії ВТ\~127967, виданого Марїнським РВ ГУДМС України в Донецькій області, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно акту обстеження на предмет проживання від 01.06.2018 року, складеного депутатом Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак не проживає за вищезазначеною адресою з січня 2018 року. Крім того, відповідно до повідомлення Павлівської сільської ради Марїнського району Донецької області від 21.06.2018 року за № 593/02-24, [PERSON] зареєстрований за адресою: вулиця Центральна (колишня Леніна), будинок № 40, с.Павлівка Марїнського району Донецької області, однак фактично не проживає за вищезазначеною адресою. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач є членом сім'ї позивача, і відсутній за місцем реєстрації більш одного року, в зв'язку із чим втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. Виходячи з положень абз. 2\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки, судом встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад одного року, відповідач позовні вимоги визнав, тому викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.\~4,\~7,\~12,\~264,\~265,280 ЦПК України, ст.\~391,\~319,\~405 ЦК України, суд

Outcome: approved