Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

13.05. 2014 року до Кобеляцького районного суду звернулась Кобеляцька центральна районна лікарня ( далі по тексту ЦРЛ) із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] Позивач у позовній заяві вказує, що відповідачі обіймають в Кобеляцькій ЦРЛ відповідно посади: [PERSON]- головний лікар, [PERSON] - лікар-травматолог, [PERSON] - лікар-хірург, [PERSON] - лікар-інфекціоніст, [PERSON]- заступник головного лікаря з медичної частини, [PERSON] - рентгенлаборант, [PERSON]- лікар-рентгенолог, [PERSON] - молодша медична сестра травматологічного відділення, [PERSON] - колишня медична сестра травматологічного відділення, [PERSON]- завідувач педіатричним відділенням, [PERSON]-лікар травматолог, та всі вони брали участь у наданні медичної допомоги дитині [PERSON], 1992 року народження, після травми, отриманої 24.08.2003 року. Рішенням Козельщинського районного суду від 05.06. 2012 року та додатковим рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 14 червня 2012 року із Кобеляцької ЦРЛ, з огляду того, що хворому була надана недостатня та неякісна допомога, на користь [PERSON] стягнуто 2582, 43 грн. на лікування та 2481, 59 грн. за проведення експертних досліджень, на користь [PERSON] стягнуто моральну шкоду в розмірі 50000 грн., на користь [PERSON] і [PERSON] стягнуто моральну шкоду по 10 000 грн. кожному, та додатковим рішенням з Кобеляцької ЦРЛ на користь держави стягнуто 725, 82 грн. В період з 05.02.2013 року по 19.02.2013 року Кобеляцькою ЦРЛ повністю було виплачено відшкодування на загальну суму 84 893 грн. 22 коп., які позивач і просить стягнути із відповідачів в солідарному порядку. Ухвалою Кобеляцького районного суду від 01.07.2014 року прийнята відмова від позову Кобеляцької ЦРЛ до [PERSON] та провадження у справі закрито ( а.с. 46). В судовому засіданні представник позивача Шимко Т.І. підтримала позов Кобеляцької ЦРЛ та просить задовольнити позовні вимоги, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не визнали позовні вимоги позивача, пояснивши, що вони задоволенню не підлягають, оскільки винність жодного із відповідачів в заподіянні шкоди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не встановлена. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що станом на дату розгляду даної цивільної справи, ступінь винуватості кожного із відповідачів, не визначена. Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що держава, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа, вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Оскільки на даний час винність конкретних осіб в заподіянні шкоди потерпілому [PERSON] не встановлено, то відсутнє і право зворотної вимоги до винної особи.

Outcome: dismissed