Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

14.11.2017 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на період навчання спільної доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення нею 23 років. На підтвердження своїх вимог вказувала, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 02.07.2003 року, має доньку [PERSON], [INFO]. Стягнення аліментів, що були призначені їй на утримання доньки за виконавчим листом № АЄ-66/2003 від 20.03.2003 р. у розмірі ? усіх видів заробітку щомісячно, - припинено у звязку із досягненням донькою повноліття. Наразі, донька навчається на денній формі навчання на другому курсі Київського національного університету ім.. [PERSON] за державним замовленням, а тому потребує матеріальної допомоги. Згоду з відповідачем на добровільне утримання доньки не досягнуто. Донька потребує допомоги з оплати проживання, харчування, проїзду тощо. Вказане і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримувала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду електронною поштою заяву про розгляд справи за його відсутності, жодних заперечень не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-КЕ, № 042693 від 10.11.1999 року (а.с. 8). Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 02 липня 2003 року зроблено запис за № 228136 (а.с. 5). Довідкою № 2405, виданою Київським національним університетом ім. Тараса Шевченка 11.09.2017 року, підтверджено, що [PERSON], [INFO] є студенткою 2 курсу денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету імені [PERSON] ІV рівня акредитації; закінчує навчання 30.06.2020 р. (а.с. 3). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на вище вищевикладене, на дитину розповсюджується дія ст. 199 СК України, оскільки їй більше 18 років, але менше 23, вона продовжує навчання, потребує у звязку з цим матеріальної допомоги. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз'яснень, викладених\~\~в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~№ 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд бере до уваги те, що відповідач не заперечував щодо наявності у нього можливості по утриманню дитини, обовязок по утриманню дитини на період навчання покладений на обох батьків за законом, а також те, що відповідач є людиною свідомою та працездатного віку, суд приходить до висновку, що він все таки має змогу та зобовязаний надавати доньці матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частини його доходу. Відповідно до ст. 191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved