Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

12 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 11653 гривні 45 копійок, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.08.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою , складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладені договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, яки може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Позивач свої зобовязання виконав належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2016 року становить 11653 гривні 45 копійок, з яких: 6949,87 грн. заборгованість за кредитом; 3272,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 531,12 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, надавши квитанцію про сплату заборгованості від 07.09.2016 року на суму 11660 гривень. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що укладеного договору № б/н від 10.08.2011 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.01.2016 року заборгованість відповідача становить 11653 гривні 45 копійок, з яких: 6949,87 грн. заборгованість за кредитом; 3272 гривні 46 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 400 гривень заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень штраф (фіксована частина); 531,12 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Після звернення банку з позовом до суду відповідач добровільно сплатив суму заборгованості про що свідчить квитанція від 07.9.2016 року на суму 11660 гривень та розрахунок заборгованість по кредитному договорі від 01.10.2016 року. За таких обставин суд вважає, що слід відмовити задоволені позову та стягнути з відповідача на користь позивача сплочений судовий збір. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved