Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

12 січня 2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 08.08.2014 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.08.2014 року. Позивач вважає, що спадкоємці майна [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 08.08.2014 року по 08.02.2015 року. В даному випадку, спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON], що підтверджується копією паспорта, де в якості адреси реєстрації значиться село Михайлики Шишацького району Полтавської області. Позивач вказує на те, що на виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України ним 01.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Шишацької державної нотаріальної контори. 12.02.2016 року позивачем було отримано відповідь з даної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. На думку позивача, відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач вказує і на те, що 17.07.2016 року до спадкоємця було направлено лист-претензію, згідно якого було предявлено вимоги, але ніяких дій не було виконано. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.02.2011 року становить 6054,67 грн., позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Сторони у судове засідання не зявилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, зазначивши, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, тому суд, на підставі ст.224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 08.08.2014 року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №274039, виданого виконавчим комітетом Михайликівської сільської ради Шишацького району 11.08.2014 року. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.02.2011 року становить 6054 грн. 67 коп. Частиною 1 статті 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Стаття 1282 ЦК України визначає, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Як вбачається з відповіді Шишацької державної нотаріальної контори за вих.№61/01-16 від 08.02.2016 року, спадкова справа до майна померлого 08.08.2014 року [PERSON] не заводилася. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У матеріалах справи відсутні докази наявності спадкового майна, яке було прийнято відповідачем після смерті її чоловіка. Сам лише факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не свідчить про фактичне прийняття спадщини та про наявність будь-якого спадкового майна. Оскільки відсутні докази набуття відповідачем права власності на спадкове майно, то неможливо встановити, чи перейшли до відповідача в порядку спадкування обовязки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами). З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі ст.ст.526, 530, 551, 608, 629, 1054, 1216, 1218, 1219, 1268, 1269, 1270, 1273, 1281, 1282, ст.ст. 60, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed