Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

13.05.2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пре`явлення даного позову і до закінчення навчання дитиною або до досягнення нею 23 років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позову зазначила, що їх з відповідачем повнолітня донька проживає з нею, перебуває на її утриманні та з 01.09.2019 року навчається у КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради на денній формі навчання на бюджеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги свого батька. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати допомогу доньці. Ухвалою судді від 26.05.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У зв`язку з вищевикладеним, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Повнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради № 83 від 06.04.2020 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу КЗ «Запорізький медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради зі спеціальності 223 медсестринство (лікувальна справа) денної форми навчання, бюджетна основа. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як зазначила позивач у позові, відповідач працює на ПАТ «Запоріжвогнетрив», має постій дохід в розмірі 15000 грн. на місяць та в змозі надавати матеріальну допомогу доньці. Повнолітня [PERSON] навчається в медичному коледжі за денною формою на бюджетній основі, яке вимагає значних витрат, тому потребує матеріальної допомоги, яку позивач в повному обсязі надати не може. Таким чином, в цій частині позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону, підлягає задоволенню. Разом з тим, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50% розміру прожиткового та не більше 10 прожиткових мінімумів, встановлених для дитини відповідного віку, - не ґрунтуються на нормах закону, оскільки за змістом ст. 6, 182 СК України зазначений мінімальний гарантований розмір аліментів встановлено для неповнолітніх дітей, а обмеження десятьма прожитковими мінімумами стосується вимог про стягнення аліментів, заявлених у наказному провадженні. З огляду на те, що позивачка в порядку позовного провадження просить стягнути аліменти на повнолітню дитину до закінчення нею навчання, і нормативно-правове врегулювання даних правовідносин передбачено відповідною спеціальною главою СК України, заявлені позивачкою в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 13.05.2020 року. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial