Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

13 червня 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідаач [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що 27 березня 2013 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви позичальник приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщенні в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 27 березня 2013 року та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26005051814466 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до умов договору кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 18000 грн. 01 вересня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов про надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за Договором б/н від 27 березня 2013 року, строком на 36 місяців з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на умовах передбачених договором. У звязку з порушеннями зобов*язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач станом на 30 травня 2016 року має заборгованість\~116\~259,75 грн., яка складається з наступного: 75550,08 грн.\~заборгованість за кредитом; 10312,58 грн.\~заборгованість по процентам за користування кредитом; 12265,09 грн.\~штраф згідно угоди; 18132,00 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати, сплачені при зверненні до суду. Представник позивача у судове засідання не з*явився, надав до суду заяву про розгляд справу у його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з*явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 березня 2013 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви позичальник приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщенні в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 27 березня 2013 року та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору. Відповідно до договору позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26005051814466 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до умов договору кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. (а.с.11, 12-23, 24-25) 01 вересня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов про надання продукту кредитних карт строком на 36 місяців з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на умовах передбачених договором. (а.с. 10) Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту [PERSON] (а.с. 26) 27 березня 2013 року було встановлено ліміт 1000 грн., 20 травня 2013 року 3000 грн., 18 липня 2013 року 18\~000 грн. Відповідно до розрахунку за договором б/н від 01 вересня 2015 року станом на 30 травня 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 116\~259,75 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 75550,08 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10312,58 грн., 12265,09 грн. штраф згідно угоди, заборгованість за пенею та комісією в сумі 18132,00 грн. (а.с. 27). Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.\~\~ Згідно зі ст.ст.\~549,\~550 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с. 42). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. За таких обставин суд вважає неправомірним нарахування позивачем відповідачці у справі за угодою неустойки (пені та/або штрафу). Таким чином, суд дійшов висновку, що загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за угодою від 01 вересня 2015 року станом на 30 травня 2016 року без врахування нарахованих пені та штрафу складається із: - суми заборгованості за кредитом 75550 грн. 08 коп., суми заборгованості за відсотками 10312 грн. 58 копійок, а всього 85862 грн. 66 коп.,що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. Згідно з ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial