Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

13 травня 2014 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати легковий автомобіль HONDA CIVIC, н.з. [NUMBER], чорного кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], 2007 року випуску спільним сумісним майном подружжя; залишити у власності [PERSON] легковий автомобіль HONDA CIVIC, н.з. [NUMBER], чорного кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER] року випуску, стягнувши з останнього на користь [PERSON] 1/2 частини вартості легкового автомобіля в сумі 83 922,00 гривень, а також судові витрати . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 06 липня 2002 року зареєстровано шлюб, який 08 серпня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час проживання в шлюбі придбали за сумісні кошти легковий автомобіль HONDA CIVIC, н.з. [NUMBER], чорного кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], 2007 року випуску, зареєструвавши право власності якого на відповідача [PERSON] вирішуючи питання про розподіл спільного сумісного майна подружжя, відповідач добровільно не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що 06 липня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбу зроблено актовий запис № 340, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 06 лютого 2002 року. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судом також встановлено, що під час шлюбу подружжя за сумісні кошти придбало легковий автомобіль HONDA CIVIC, н.з. [NUMBER], чорного кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], 2007 року випуску, зареєстрований на відповідача [PERSON], що підтверджується довідкою Новомосковського ЦНП №14/9 ЦНП-8 від 18 січня 2014 року. Відповідно до Звіту про оцінку транспортного засобу № 12/14 від 29 квітня 2014 року, ринкова вартість легкового автомобіля HONDA CIVIC, н.з. [NUMBER], чорного кольору, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], 2007 року випуску складає 167 844,00 гривень. Відповідно до ст.ст. 60, 61, 69, 70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.4 ст.65 СК України, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Матеріали справи не містять домовленості про поділ майна або шлюбного договору, доказів того, що позивач чи відповідач не дбали про матеріальне забезпечення сім'ї, приховували, знищували чи пошкодили спільне майно, витрачали його на шкоду інтересам сім'ї. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України подружжя мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя, придбаним під час шлюбу та належним їм на праві спільної сумісної власності, тому суд вважає, що вимоги позивача в частині визначення спільної сумісної власності подружжя та його поділу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми за надання юридичних послуг та оформлення позовної заяви, суд вважає відмовити, оскільки позивачем не надані документально докази, які б підтвердили даний факт. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 836,42 гривень.

Outcome: partial