Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

13.07.2021р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог він зазначив, що 09.07.2018р. між сторонами був укладений Договір споживчого кредиту №2215-18/СК, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 2500,00грн. зі сплатою процентів за його користування, з кінцевим терміном повернення 06.08.2018р. У порушення умов договору відповідач вказані зобов`язання належним чином не виконала у зв`язку із чим станом на 06.07.2019р. виникла заборгованість у розмірі 18469,60грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2500,00грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 1087,50грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4798,50грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими штрафними санкціями в розмірі 9312,50грн.; трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 218,60грн.; інфляційного збільшення боргу в розмірі 552,50грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.07.2018р. між ТОВ «Менеджмент інвестицій» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 2215-18/СК, згідно умов якого кредитор надає, а позичальник отримує кредит у розмірі 2500 грн., терміном на 29 календарних днів, а саме: з 09.07.2018р. по 06.08.2018р., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,50% в день від суми заборгованості, що сплачується у день фактичного повернення, але в будь-якому випадку не пізніше 06.08.2018р. включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,50% в день від суми заборгованості до повного погашення. На виконання умов договору позивач 09.07.2018р. видав відповідачу кредит в сумі 2500 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, не повернула кредит та не сплатила проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим склалася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 06.07.2019р. склала 18469,60грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2500,00грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 1087,50грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4798,50грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими штрафними санкціями в розмірі 9312,50грн.; трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 218,60грн.; інфляційного збільшення боргу в розмірі 552,50грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або належно виконаного зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Відповідно до пункту 1.2. договору споживчого кредиту № 2215-18/СК від 09.07.2018р. відсоткова ставка за користування кредитом становить 1,50% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту, але у будь-якому випадку - не пізніше 06.08.2018р. включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,50% в день від суми заборгованості до повного погашення. Пунктом 5.1. цього договору передбачено, що позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахуванням на рахунок кредитора в такі строки: а) повернення кредиту - до 06.08.2018р.; б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або пролонгації договору. Згідно з пунктом 8.2. договору позичальник, який порушив строки повернення обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Пунктом 8.3. договору передбачено, що у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Відповідач в порушення ст. 526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов`язань не виконала, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 06.07.2019р. становить 18469,60грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2500,00грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 1087,50грн.; заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4798,50грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими штрафними санкціями в розмірі 9312,50грн.; трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 218,60грн.; інфляційного збільшення боргу в розмірі 552,50грн., яка і підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved