Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

14 грудня 2017 року позивачі звернулись в суд з позовом до ТОВ «Галеас», [PERSON] про виділ майна в натурі, припинення права власності. Свої вимоги мотивують тим, що 30 вересня 2016 року між ними та [PERSON] укладено договір дарування 54/100 нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] . Зазначене нежитлове приміщення є частиною спільної часткової власності, з яких: 27/100 частини належить [PERSON] , 27/100 частини - [PERSON] , 4/100 частини - ТОВ «Галеас» та 42/100 частини - [PERSON] . Приміщення сторін є відокремленими частинами об`єкта, належне їм приміщення має окремий вихід та може бути виділено в натурі, що підтверджується висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 31 березня 2017 року № 128. Нежитлове приміщення потребує термінового ремонту, у зв`язку з чим вони звернулись до відповідачів для отримання відповідного дозволу на здійснення ремонту та фінансування пропорційно часткам майна у частковій спільній власності, проте такої згоди не отримали. Просять суд ухвалити рішення, яким: - виділити в натурі майно, що належить позивачам на праві спільної часткової власності, а саме 54/100 частини нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] ; - припинити право спільної часткової власності на частину нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року призначено в справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явились, їх представник подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 188). Представник відповідача - ТОВ «Галеас» не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник відповідача - [PERSON] не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 177). Суд за письмовою згодою представника позивачів ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30 вересня 2016 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 54/100 часток нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] в рівних частках (а.с. 8-10). З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 листопада 2016 року вбачається, що нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] є частиною спільної часткової власності, з яких: 27/100 частини належить [PERSON] , 27/100 частини - [PERSON] , 4/100 частини - ТОВ «Галеас» та 42/100 частини - [PERSON] (а.с. 11-14). З позову вбачається, що між сторонами наявні суперечності щодо користування зазначеними нежитловими приміщеннями. Позивачі просять виділити в натурі майно, а саме 54/100 частини нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статей 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. На підтвердження своїх доводів щодо можливості виділу часток в натурі та визначення конкретного варіанту поділу нежитлових приміщень в натурі між співвласниками та виділу їм такого майна представник позивачів просив призначити в справі експертизу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року призначено в справі судову будівельно-технічну експертизу. 04 жовтня 2018 року до суду надійшов Висновок експерта № СЕ-1227-1-1000.18 судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня 2018 року (а.с. 104-113). З наданого висновку вбачається, що група нежитлових приміщень № 117 за адресою: [ADDRESS] фактично є відокремленим об`єктом із самостійним виходом, який не потребує додаткових переобладнань та з технічної точки зору може бути виділений в натурі. За таких обставин, суд вважає за доцільне виділити в натурі частку позивачів із спільного майна з відповідачами з урахуванням висновку експерта, зокрема, виділивши в натурі позивачам 54/100 частини нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] , що складається з групи нежитлових приміщень № 117 загальною площею 285,3 кв.м., а саме наступні приміщення: тамбур площею 2,5 кв.м., підсобне площею 8,0 кв.м., сходова клітка площею 6,7 кв.м., сходова клітка площею 9,3 кв.м., коридор площею 31,5 кв.м., підсобне площею 4,8 кв.м., сауна площею 6,0 кв.м., підсобне площею 14,6 кв.м., основне площею 8,6 кв.м., основне площею 7,7 кв.м., коридор площею 9,5 кв.м., душова площею 12,1 кв.м., санвузол площею 15,6 кв.м., підсобне площею 18,8 кв.м., підсобне площею 12,6 кв.м., підсобне площею 14,1 кв.м., підсобне площею 4,1 кв.м., основне площею 30,2 кв.м., підсобне площею 2,7 кв.м., основне площею 29,9 кв.м., основне площею 15,3 кв.м., основне площею 5,8 кв.м., основне площею 11,3 кв.м., комора площею 3,6 кв.м. Суд вважає, що такий виділ групи нежитлових приміщень в натурі повністю відповідає часткам співвласників приміщень та порядку користування, який склався між сторонами. За таких обставин, підлягає задоволенню і вимога про припинення права спільної часткової власності на частину нежитлових приміщень № 117 та № 119 ( в літ. А) за адресою: [ADDRESS] . З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивачів підлягає судовий збір.

Outcome: approved