Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

14.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. У звязку із тим, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги підтримує повністю та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги визнає та просить слухати справу за його відсутності. Суд вважає докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду справи за відсутності сторін, якщо від них надійшли письмові заяви, що передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України /розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів/. Дослідивши матеріали справи та письмові заяви сторін, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року. В період шлюбних відносин у сторін народилася дитина: [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження від 01.09.2013 року серія [NUMBER], батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.3 /. Із позовної заяви вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і реєстрації № 961 від 13.11.2017 року / а.с. 5/. Сторони по справі не можуть досягти згоди про добровільну щомісячну сплату аліментів відповідача [PERSON] на утримання дитини. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначення розміру аліментів у частці від заробітку /доходу/ батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, письмові заяви сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх неповнолітньої дитини. Згідно зі ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved