Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

14.12.2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в якому вказав, що [PERSON] 15.03.2019 року біля 17.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля під`їзду будинку за [ADDRESS] , наніс йому дерев`яною палицею та руками удари по різним частинам тіла, внаслідок чого йому були заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні в Бахмацькій ЦРЛ з 15.03.2019 року по 22.03.2019 року. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.09.2020 року [PERSON] був засуджений за скоєння вказаного кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, до 150 годин громадських робіт. Моральну шкоду, яку він оцінює в 12000 гривень, обґрунтовує тим, що внаслідок винних дій [PERSON] йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, приниженні зі сторони [PERSON] , стражданнях, так як внаслідок тілесних ушкоджень, перебував в стресовому стані та до даного часу приймає медичні препарати для лікування наслідків отриманих тілесних ушкоджень. В судовому засіданні позивач [PERSON] в повному обсязі підтримав позовні вимоги і просив суд задовольнити їх із зазначених у позові підстав. Також пояснив, що після отримання тілесних ушкоджень внаслідок винних дій [PERSON] , стан його здоров`я значно погіршився і йому необхідні кошти для лікування та подальшої медичної реабілітації. [PERSON] після ухвалення вироку суду не попросив у нього вибачення і поводить себе зухвало. Також просив вирішити питання щодо витрат на правовоу допомогу в сумі 3000 гривень, стягнувши їх з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки. Про причини неявки не повідомив. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01.09.2020 року, який не оскаржувався та набрав законної сили 02.10.2020 року, [PERSON] визнаний винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і йому призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. Вказаним вироком встановлено, що 15.03.2019 року близько 17.00 години [PERSON] , знаходячись біля під`їзду будинку за [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно кинув дерев`яну палицю в [PERSON] , влучивши останньому в область ноги, після чого тією ж дерев`яною палицею наніс один удар в область голови зліва, правою рукою наніс один удар в область лівої руки та правою рукою наніс один удар в область голови зліва, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, гематомами лоба та лівої скроневої ділянки голови, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше 21 дня. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 7 ст. 128 КПК України визначено, що ссоба, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі 12000 гривень та 3000 гривень витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За приписами п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з п.п 5, 9 вищезаначеної ППВСУ відповідно до\~\~ загальних\~\~\~\~ підстав\~\~\~\~ цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та\~\~ вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується\~\~ факт\~\~ заподіяння\~\~ позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення пепереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вбачається зі змісту виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 22.03.2020 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Бахмацької ЦРЛ з 15.03.2019 року по 22.03.2019 року внаслідок отриманих тілеснх ушкоджень (а.с. 5). Заявлений позивачем позов на загальну суму 15 000 гривень 00 копійок, із яких: 12 000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди та 3000 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню. В рахунок відшкодування моральної шкоди слід стягнути 8000 гривень, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі позивачу, як потерпілому, заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав позивач у результаті заподіяння йому тілесних ушкоджень [PERSON] . За приписами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 41 від 02.12.2020 року [PERSON] сплатив адвокату Антоненку І.Є. 3000 гривень за надання правової допомоги (а.с. 6). Повноваження представника позивача - адвоката Антоненка І.Є. підтверджені договором на надання правової допомоги від 01.12.2020 року (а.с. 7). Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 02.12.2020 року на виконання умов Договору від 01.12.2020 року визначені види робіт правової допомоги та вказана їх вартість на загальну суму 3000 гривень (а.с. 8). Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а також враховуючи категорію справи та об`єм роботи представника позивача, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір і стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень 00 копійок в рахунок повернення витрат за надання правничої допомоги, які підтверджені документально. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 560 гривень 56 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог (66,67%). В іншій частині позовних вимог відмовити.

Outcome: partial