Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Вказувала, що відповідач хоча і зареєстрований, проте тривалий час за вказаною адресою не проживає, не бере участі у утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначила, що реєстрація відповідача у квартирі не дає її можливості реалізовувати своє право власності належним чином. 14.09.2018 року Ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно Ухвали суду від 14.09.2018 року було вирішено питання про виклик в судове засідання свідків. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали проводиться заочний розгляд справи. Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого. [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Ленінською районною Радою народних депутатів, є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Згідно Довідки, виданої ОСББ «Корабел» від 26.07.2018 р. за № 189, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте у вказаній квартирі не проживає. Відповідно до Акту від 26.07.2018 р., підписаного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] та посвідчений головою правління ОСББ «Корабел», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] відповідач - [PERSON] не проживає з 1 квітня 2017 року. Тобто, відповідач у квартирі позивача не проживає більш ніж один рік. Вказані обставини підтвердили свідки [PERSON] [PERSON], опитані у судовому засіданні. З їх слів вбачається, що відповідач є хворим на алкоголізм, тому постійного місця проживання не має, у квартирі не з'являвся з весни 2017 року. Квартира відчинена, його речей у ній не має. Позивач є хворою людиною, перебуває на утримані сестри у місті Києві, де мешкає з квітня 2017 року. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач не мешкає за вказаною адресою тривалий час, отже позовні вимоги про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Outcome: approved