Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

13.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, вказавши, що він з 14.07.2010 року працював у відповідача заступником начальника заготовельно-складальського господарства, а з 03.12.2012 р. працював майстром. 02 грудня 2013 р. позивач був звільнений згідно наказу № 143-к від 29.11.2013 року по ст. 38 КЗпП України. Причина звільнення - позивачу тривалий строк не виплачували заробітну плату. Позивачу не виплатили заробітну плату частково за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2013 року. На день звільнення відповідач заборгував позивачу 9 978,46 гривень заробітної плати. Відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі та розрахункові в день звільнення до теперішнього часу, незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 9 978,46 гривень, та середній заробіток за затримку розрахунку по 3 088,90 грн. середнього заробітку на місяць з 03 грудня 2013 року по день фактичного розрахунку.| Позивач до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає , просить задовольнити в повному обсязі (а.с.25 - заява). Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку ( а.с.16,23 - повідомлення, а.с. 24 - лист №9423/4 від 09.04.2014 року). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно трудовій книжки [NUMBER] (а.с.6-копія книжки), позивач працював у відповідача з 14.07.2010 року на посаді працював у відповідача заступником начальника заготовельно-складальського господарства, а з 03.12.2012 р. працював майстром, 02 грудня 2013 р. року звільнився з посади за власним бажанням. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В супереч вищевказаної норми відповідач не розрахувався з позивачем. Відповідач не виплатив позивачу заробітну плату частково за липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2013 року. На день звільнення відповідач заборгував позивачу 9 978,46 гривень заробітної плати. Згідно довідки №151/23 від 24.01.2014 року (а.с.7 - копія довідки) середньоденна за робітна плата позивача становить 101,28 грн. Згідно листа №5-120/2969 від 23.12.2013 року (а.с.10 - копія листа) відповідач підтверджує наявністю заборгованості перед позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Ст. 47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117. 237-1 цього кодексу. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації кошти у визначені ст. 116 КЗпП України строки, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведения його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. З урахуванням вищевикладеного, стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні необхідно розрахувати з 03.12.2013 року по 28.04.2014 року, що складає 147 днів по 101,28 грн. в день (середньоденна заробітна плата), що дорівнює 14 888,16 грн.

Outcome: partial