overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

13.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 28 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області. З відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у кожного з них свої погляди на життя, звички в побуті, ставлення до людських цінностей. Через несумісність характерів та розбіжність в вирішенні побутових питань між ними часто виникали непорозуміння, що врешті призвело до припинення шлюбних стосунків. Тривалий час вони не проживають разом, не ведуть спільно свої господарства, не мають спільного бюджету. На даний час шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності позовні вимоги визнає. В підготовчому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім`єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст. 141,142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, решту судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

13.09.2019 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття В обґрунтування позову посилається на те, що в квітні 2019 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі. Позов судом задоволено та видано відповідний виконавчий лист. На даний час позивачу відомо, що відповідач продовжує офіційно працювати, а спільний син хворіє, потребує лікування та додаткового догляду, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј від усіх його видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, до суду не прибули. Надали заяви про розгляд справ за їхньої відсутності, в яких позивач позов підтримує, а відповідач його визнає. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється.Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2019 року Славутським міськрайонним судом видано виконавчий лист №682/1192/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів на утримання сина, суд виходить з того, що відповідач заявлені позовні вимоги визнає, такий розмір аліментів не суперечить вимогам закону, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

13.09.2019 до суду заявлено позов [PERSON] , в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 06 березня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис про шлюб № 343, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від даного шлюбу вони мають двоє дітей - [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 3897, свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24 жовтня 2008 року) та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №55, свідоцтво про народження [NUMBER] від 18 липня 2013 року). Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, як виявилось, вони мають різні характери, абсолютно різні погляди стосовно ведення спільного господарства, виховання дітей та сімейне життя взагалі. З даного приводу в них часто виникали суперечки та непорозуміння, що спричинило фактичне припинення шлюбних стосунків. Наразі вони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, проживають окремо. Примирення і збереження шлюбу він вважає неможливим та таким, що буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей. Представник позивача, адвокат Власюк Т.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , строк на примирення не надавати. Витрати по оплаті судового збору просив залишити за позивачем. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , біля матері, [PERSON] - немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

13.09.2019 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 15.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичева реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, з тих підстав, що шлюб існує формально, з дружиною спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Їх неповнолітня дитина проживає з відповідачкою. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач надіслала письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачка не повідомила про причини неявки та не подала відзиву на позовну заяву. Судова повістка їй направлялася за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, зі згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 15.02.2014 Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 34). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9). Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Оскільки подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати шлюб, відповідачка будь-яких заперечень проти розлучення не направила до суду, з огляду на причини розлучення, зважаючи, що сторони спільно не проживають, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

13.09.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування вимог заявниця зазначила, що після реєстрації шлюбу з [PERSON] вона змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] », на шлюбне - « [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу з [PERSON] вона змінила своє прізвище « [PERSON] », на шлюбне - « [PERSON] ». В її паспорті прізвище ім`я та по батькові на українській мові записані « [PERSON] », а на російській мові - « [PERSON] ». В її трудовій книжці від 07.04.1986 року прізвище ім`я та по батькові на російській мові записані « [PERSON] ». КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області їй було видано архівну довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № Г-150 від 02.04.2019 року, в якій вона за 1986-1991 роки значиться як « [PERSON] », а за 1992-1996 роки - « [PERSON] ». У зв`язку з необхідністю правильного нарахування їй пенсії, вона просила суд встановити факт належності їй зазначеної архівної довідки. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Представник Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши доводи заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області заявниці було видано архівну довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № Г-150 від 02.04.2019 року, в якій вона за 1986-1991 роки значиться як « [PERSON] », а за 1992-1996 роки - « [PERSON] ». В паспорті заявниці, її прізвище ім`я та по батькові на українській мові записані « [PERSON] », а на російській мові - « [PERSON] ». В свідоцтві про укладення шлюбу, прізвище ім`я та по батькові заявниці на російській мові зазначені « [PERSON] ». В судовому засіданні встановлено, що архівна довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № Г-150 від 02.04.2019 року КП «Трудовий архів» Балтської районної ради Одеської області, дійсно належить заявниці, що підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , копією трудової книжки, копією паспорту заявниці та копією свідоцтва про укладення шлюбу. За таких обставин заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

13.09.2019\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~Приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 5 948 грн. 10 коп.. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 16.09.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 30.09.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді слюсаря-складальника радіоелектронної апаратури та приладів 5-го розряду. Звільнений з роботи в порядку переведення в ТОВ «ЧЕЗАРА ТЕЛЕМЕТРІЯ». Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 5\~948 грн. 10 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 24.09.2019 за № 466/189. \~ \~ \~ \~Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

13.09.2019\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~Приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 33\~176 грн. 03 коп. станом на 01.09.2019. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 16.09.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 30.09.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач знаходиться у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді інженера-технолога. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає 33 176 грн. 03 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 24.09.2019 № 466/189. \~ \~ \~ \~Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

13.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 19.11.2010 року Нововолодимирівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області Україна, актовий запис № 03. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою суду від 30.09.2019 року залишено позовну заяву без руху. Ухвалою суду від 27.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.04.2020 рік. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 19.11.2010 року уклали шлюб, про що Нововолодимирівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області Україна було зроблено відповідний актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 13.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.09.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №549, мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає примирення неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.09.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.01.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Судом встановлено, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини та сторони не мають неповнолітніх дітей. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved