Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

14.03.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 24.07.2009 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов котрого останній отримав кредит у розмірі 8100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. 14.11.2015 року позичальник [PERSON] помер. У звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобовязань з повернення кредиту виникла заборгованість, яка станом на дату його смерті становила 8354,63 грн. та складалась з: тіла кредиту у розмірі 6945,66 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 1408,97 грн. Позивач зазначив, що звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк 12.05.2017 року до [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори із претензією кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь про те, що після смерті [PERSON] спадкоємці останнього із заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була зведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач зазначив, що за час життя позичальник [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. За вказаною адресою разом із [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], останній постійно проживав зі спадкодавцем на час смерті [PERSON], а отже в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України відповідач вважається таким, що прийняв спадщину. У зв'язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 8354,63 грн. та судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 66). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.07.2009 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов котрого останній отримав кредит у розмірі 8100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 12-46). Судом встановлено, що 14.11.2015 року позичальник [PERSON] помер (а.с. 50). У звязку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобовязань з повернення кредиту виникла заборгованість, яка станом на день його смерті становила 8354,63 грн. та складалась з: тіла кредиту у розмірі 6945,66 грн.; відсотків за користування кредитом у розмірі 1408,97 грн. (а.с. 6-11). Як встановлено судом ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.05.2017 року, у встановлений законом шестимісячний строк, звернулося до [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори із претензією кредитора (а.с. 53). [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори від 15.05.2017 року за вих.. № 1695/02-14 ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про те, що після смерті [PERSON] спадкоємці останнього із заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була зведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 54). За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Однак позивачем у поданому позові навіть не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем позичальника [PERSON] та до якої черги спадкоємців останній належить. Крім того, позивачем не зазначено та не надано доказів прийняття відповідачем спадщини після смерті [PERSON]; не встановлена вартість спадкового майна та не доведено, чи відповідає за розміром вартість майна, у разі прийняття спадщини відповідачем, вимогам кредитора. Сам по собі факт реєстрації за тією самою адресою, що і спадкодавець, не свідчить про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяви не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: dismissed