Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

14 січня 2020 року [PERSON] звернулось до суду із позовом до [PERSON] , третя особа управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області в особі відділу примусового виконання рішень про визнання права власності на земельну ділянку а саме: визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 0,053 га, кадастровий номер 6810100000:35:001:0589 яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що в результаті набуття права власності на садовий будинок загальною площею 51.6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до позивача переходить і право власності на земельну ділянку, площею 0.053 га. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться під будинком. Про перехід права власності свідчить і акт про реалізацію предмета іпотеки від 20 липня 2016 року, в якому зазначено що садовий будинок знаходиться саме на цій земельній ділянці. Проте формулювання, викладене в акті про реалізацію предмета іпотеки, не дозволяє позивачу зареєструвати право власності на земельну ділянку. Необхідність визнання права власності на земельну виникла у зв`язку з відновленням права позивача вільно користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`яввся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 31.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 3322 садового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний садовий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВКК №256747, посвідченого 31.03.2008 року Лучковською Т.М . , приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим номером 3322. Право власності на садовий будинок було зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 16632353, що підтверджувалось Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2007 року за №15547176. Вищевказаний садовий будинок складається з однієї кімнати площею 25,8 кв.м., гаража 25,8 кв.м., загальна площа і складає 51,6 кв.м.. Вказане вище нерухоме майно, а саме садовий будинок [ADDRESS] , та земельна ділянка під садовим будинком були передані в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра», місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Артема, 15, код ЄДРПОУ - 20025456, на підставі договору іпотеки, посвідченого 31 березня 2008 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстровим номером 2037. У зв`язку із неналежним виконанням кредитного договору, Державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Кухар Людмилою Валеріївною, у порядку примусового виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №2218/22796/12 від 25,12.2013 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 2 662 682,00 грн, заборгованості, актом від 11.03.2014 №42175207 було описано та арештовано садовий будинок,загальною площею 51,6 кв.м. розташований на земельній ділянці розміром 0,053 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений вище садовий будинок [ADDRESS] був переданий на реалізацію до Державного підприємства «СЕТАМ», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 73, код ЄДРПОУ 39958500. 23.06.2016 року Державним підприємством «СЕТАМ» за адресою [ADDRESS] , було проведено електронні торги з продажу вказаного арештованого майна, про що свідчить протокол проведення електронних торгів №177572 від 23.06.2016 року. Переможцем електронних торгів, який придбав садовий будинок, загальною площею 51,6 кв.м., розташований на земельній ділянці розміром 0,053 га та, що знаходиться за адресою; [ADDRESS] , являється [PERSON] , що зареєстрована за адресою [ADDRESS] , податковий номер [NUMBER] . Реалізація предмета іпотеки відбулась із дотриманням вимог Закону України «Про іптеку». Даний садовий будинок та земельна ділянка виступили предметом іпотеки, згідно договору від 31 березня 2008 року між ВАТ іКБ «Надра» та [PERSON] . Акт про реалізацію предмета іпотеки від 18.07.2016 року був підставою для видачі нотаріусом і отримання [PERSON] свідоцтва про придбання майна з торгів та державної реєстрації права власності на садовий будинок. 14 вересня 2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Першого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області, видано свідоцтво, яким посвідчено, що [PERSON] на праві власності належить садовий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі акту про реалізацію предмета іпотеки від 18 липня 2016 року, затвердженого начальником Першого ВДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Цегелею В.В., позивачем було придбано: - садовий будинок загальною площею 51,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 0,053 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .; В акті про реалізацію предмета іпотеки від 18 липня 2016 року зазначено наступне: «Цей акт є підставою для видачі нотаріусом і отримання [PERSON] свідоцтва про придбання майна з торгів та державної реєстрації права власності на садовий будинок, загальною площею 51,6 кв.м., розташований на земельній ділянці розміром 0,053 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у порядку, встановленого чинним законодавством України ». У видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку [PERSON] , відмовляє нотаріус з тих підстав, що земельну ділянку не зазначено в акті про реалізацію предмета іпотеки від 18 липня 2016 року окремим об`єктом нерухомого майна, що є однією з обов`язкових вимог, які повинні бути зазначені в акті. [PERSON] передав майнові права на земельну ділянку в іпотеку банку. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не оформив, право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку не зареєстрував. Відповідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, у статті 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України визначений принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна людина має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Стаття 392 ЦК України зазначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 321 ЦК України забезпечено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору. Відповідно до ч.2 ст. 656 ЦК України Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Згідно з ч.4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ст. 392 ЦК України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права на земельну ділянку знайшли своє підтвердження.

Outcome: approved