Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

15.01.2014 року [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що сімейні відносини із відповідачем не склалося. Подружнє життя було нестабільним, між подружжям постійно виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. Відповідач нецензурно висловлювався до позивачки, зчиняв бійки, вульгарно називав її, дорікав, що вона погана дружина. В зв'язку з такою поведінкою відповідача, з 29 грудня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, позивачка з дочкою [PERSON] перейшла мешкати у будинок своєї матері в с. Адамівка, а відповідач залишився жити у своїх батьків. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. В підтримання позову позивачка пояснила, що протягом шлюбного життя відповідач неодноразово ображав її, принижував в очах інших, обзивав її матір, безпідставно ревнував та бив. Вони часто між собою сварились та конфліктували, а перед Новим роком відповідач прочитав в її телефоні смс -повідомлення, після чого вчергове вчинив скандал та побив. У зв'язку з цим позивачка залишила відповідача та разом із дочкою перейшла жити у будинок своєї матері, де й мешкає й досі. Протягом наданого судом строку для примирення [PERSON] погрожував їй по телефону, дитину навідував у п'яному стані, розповсюджував серед людей наклепи. Тому [PERSON] настоювала на розірванні шлюбу, та просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, і також просив шлюб розірвати. Підтвердив факт роздільного проживання із [PERSON] від 29 грудня 2013 року. Вважає, що їхня сім`я розпалась через подружню зраду позивачки, і примирення між ними неможливо. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 01 вересня 2009 року у Адамівській сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. В період шлюбного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що протягом подружнього життя у сім`ї [PERSON] виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. На теперішній час сторони не підтримують подружніх відносин і їхній шлюб існує формально. Як позивач, так і відповідачка, примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Спору стосовно поділу спільного майна, місця проживання дитини та її утримання між сторонами немає. Ухвалою суду від 03.02.2014 року сторонам було надано строк для примирення три місяці, але, як пояснили у судовому засіданні позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], примирення між ними не досягнуто і таке неможливо,оскільки протягом цього строку стосунки між ними ще більше погіршились. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень на користь позивачки.

Outcome: approved