Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~14.03.2019 представник позивачки звернулась\~в суд із даним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою, та встановити дні та час спілкування між нею та дитиною, та відвідування дитини по місцю її проживання. Просила визначити побачення три рази на тиждень: понеділок та середа з 17.00 до 19.00, субота з 10.00 до 18.00 за її місцем проживання, спільний відпочинок у першу половину літа з можливістю дитини проводити час з матір`ю за місцем її проживання, а також встановити необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку; у разі якщо святкові дні припадають на день побачення позивачки з дитиною, або цей день передує дню побачення чи є наступним після нього, то такі дні дитина проводить з матір`ю; в день побачення позивачка має право забирати дитину з дому, навчального закладу чи гуртка особисто. Крім того просить зобов`язати відповідача за два дні до зустрічі з дитиною надати позивачці точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, та повідомити її особисто про настання таких обставин на наступний день після їх настання. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову послалась на те, що сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. У них є неповнолітня дочка [PERSON] , 2015 р.н., яка проживає разом із батьком. Між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини із батьком, який чинить перешкоди матері у спілкуванні з дитиною. Остання неодноразово зверталась в місцеву поліцію та орган опіки та піклування із заявами щодо участі у спілкування з дитиною та перешкод з боку відповідача. Комісією з питань захисту прав дитини Червоноградської міської ради було визначено їй дні побачень з дочкою у вівторок та четвер з 18:00 до 21:00. Однак відповідач тривалий період часу чинить перешкоди в спілкуванні позивачки з малолітньою дитиною. Не виконує рішення комісії та не надає можливості дитині побачити свою маму. 23 квітня 2018 року з позивачки в користь відповідача стягнуто аліменти на дочку. Зазначає також, що позивачка має час відводити дитину до садочку, гуляти та іншим чином піклуватися про дочку, проживає у квартирі, де створені належні умови для проживання, виховання та утримання дитини. Спиртними напоями не зловживає, добре відноситься до дитини. Вважає, що відповідач, забороняючи позивачці спілкуватись із дочкою наносить їй моральний і психологічний дискомфорт, духовні страждання і переживання, а також спричинюють психологічну травму дитині. Намагання позивачки мирним шляхом врегулювати даний спір призвели до конфліктів. Відповідач штучно створює обставини, через які позивачка не може нормально зустрітись з дочкою, що порушує її права як матері. Тому просить надати позивачці можливість вільно спілкуватися з дочкою способами, які викладені у позовних вимогах. \~ \~ \~ \~28.03.2019 у справі відкрито провадження. \~ \~ \~ \~17.04.2019 відповідач подав відзив, в якому просив відмовити у позові. Вказав, що неповнолітня дочка на даний час проживає із ним. Він не чинив перешкод позивачці у спілкуванні зі дочкою, згідний щоб остання бачилась із дитиною у дні та години , визначені комісією з питань захисту прав дитини у вівторок та четвер з 18.00 до 21.00 у його присутності. Вважає, що такий спосіб участі позивачки у вихованні дитини буде достатній, враховуючи її минулу поведінку у шлюбі. Остання притягувалась до кримінальної відповідальності, вела аморальний спосіб життя, не доглядала за дітьми. Вважає, що позивачка не може гарантувати безпеку дитині та забезпечити нормальний розвиток. З неї також стягуються аліменти на дочку, однак остання ухиляється від обов`язку брати участь в утриманні дитини, на даний час заборгованість по аліментах становить 17750,58 грн.. \~ \~ \~ \~27.08.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва для долучення доказів. \~ \~ \~ \~04.09.2019 представник третьої особи надала витяг з рішення виконавчого комітету щодо розгляду висновку комісії з питань захисту прав дитини та заяву про розгляд справи у її відсутності. \~ \~ \~ \~06.09.2019 підготовче провадження по справі було закрито. \~ \~ \~ \~20.12.2019 розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача у зв`язку із неявкою його представника. \~ \~ \~ \~16.07.2020 в судовому засіданні позивачка та її представник просили позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому. \~ \~ \~ \~Позивачка суду пояснила, що відповідач перешкоджає їй бачитись із донькою [PERSON] , тривалий час не повідомляв про її місцезнаходження, не дає спілкуватись по телефону, навіть не дав можливості привітати її з Днем народження. Вона проживає із сином у спільній зі відповідачем квартирі. Відповідач проживає із дочкою окремо. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов заперечив повністю. Вказав, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, не цікавилась дитиною тривалий час та не доглядала її належним чином під час перебування у шлюбі. Остання знала в який садочок ходить дитина, однак жодного разу не навідувалась туди. Аліменти не сплачує, участі в утриманні дитини не бере. Немає доказів, що він чинить перешкоди їй у спілкуванні з дочкою. Він не заперечує щодо спілкування позивачки з дитиною, але в його присутності, з метою усунення негативного впливу на дитину. \~ \~ \~ \~Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки доводи позивачки нічим не підтверджені. Відповідачем не чиниться перешкод у її спілкуванні з дитиною. Враховуючи негативну характеристику позивачки, яка може вживати алкогольні напої та наркотичні засоби, проходила добровільне лікування з цього приводу, тому участь її у спілкуванні із дитиною у спосіб, заявлений у позовних вимогах, буде суперечити інтересам дитини. \~ \~ \~ \~Представник позивачки додатково пояснила, що позивачка не перебуває на обліку з приводу алкогольної чи наркотичної залежності. Остання є матір`ю дитини і має брати участь у її вихованні та спілкуванні із нею. Вона намагалась бачитись із дочкою в садочку, однак вихователі не давали їй такої можливості через те, що відповідач сказав їм, що вона позбавлена батьківських прав. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2015, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області (а.с. 13). Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] від 31.05.2016 у даному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). 23.04.2018 за заявою [PERSON] , Червоноградським міським судом Львівської області по справі №459/1086/18 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на корисить [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). Як вбачається із копій договору купівлі продажу від 22.06.2016 та довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради №29905 від 06.11.2017 позивачці належить Ѕ частина квартири по [ADDRESS] , де вона проживає на даний час (а.с.16-18,19). За даною адресою також зареєстрована дочка сторін [PERSON] . Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає за іншою адресою із батьком, що також підтвердив відповідач в судовому засіданні. Згідно із рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 26.10.2017 р. №192 (п.17) «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини» прийнято рішення, яким вирішення питання проживання [PERSON] , [INFO] , з одним із батьків покласти на думку суду (а.с.20). З копії акту обстеження умов проживання від 02.10.2017 встановлено, що за місцем проживання позивачки у квартирі створені задовільні умови для проживання дитини (а.с.21). З наданих суду копій довідок Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради та Червоноградської філії центру зайнятості відомостей та відомостей з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України від 01.02.2019, а також відомостей з реєстру платників податків від 20.02.2019 встановлено, що позивачка не працює та не має офіційних доходів (а.с.25,26,27,28-29). Як вбачається з копії повідомлення департаменту сім`ї, молоді та спорту від 20.11.2017 протягом березня-квітня надійшло подання Луцького ВП ГУНП у Волинській області щодо скоєння насильства в сім`ї, зокрема [PERSON] до [PERSON] від 22.03.2016 №3/6031, остання не перебуває на профілактичному обліку (а.с.50). Згідно із копіями постанов Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2016 позивачка [PERSON] двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї з приводу сварки з братом за ст.173- КУпАП (а.с.51,52). З копії вироку Червоноградського міського від 13.02.2018 встановлено, що позивачка притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт (а.с.53). Відповідно до копії витягу з протоколу №1 від 15.01.2018 на порядку денному комісії з розгляду заяв і документів комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Червоноградської міської ради розглядались заяви [PERSON] від 06.11.2017, 07.11.2017, 23.11.2017 щодо визначення способу участі у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , 2015 р.н. та спілкуванні з нею до вирішення питання в суді про визначення місця проживання дитини з одним із батьків (а.с.54). Згідно із копією розрахунку заборгованості Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 02.01.2019 у виконавчому провадженні ВП №56368094, яке було відкрито 10.05.2018, заборгованість позивачки зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 02.01.2019 становить 17\~750,58 грн. (а.с.55,56-57). В межах даного виконавчого провадження було накладено арешт на майно позивачки постановою державного виконавця від 03.09.2018 (а.с.62). Крім того 09.10.2018 державним виконавцем винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України, керування транспортирними засобами, користування зброєю та у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів (а.с.58,59,60, 61). З копії повідомлення Червоноградської місцевої прокуратури від 12.12.2018 встановлено, що у провадженні СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області перебувають кримінальні провадження №12016140150000319 від 18.02.2016 та №12018140150000368 від 22.02.2018 за фактом нанесення тілесних ушкоджень відповідачу [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України, досудове розслідування триває (а.с.63). З наданих відповідачем письмових пояснень свідка [PERSON] від 04.01.2019, який був допитаний в якості під присягою та звукозапис під час судового засідання під головуванням судді Кріля М.Д. слідує, що він знайомий зі сторонами. Позивачку знає з 2014 року з негативної сторони як маму і дружину. На його думку, вона неналежно виконувала свої материнські обов`язки щодо дітей, залишала дітей самих, зловживала алкоголем, проявляла безвідповідальність та байдужість до їх інтересів (а.с.64). Також відповідачем було надано фото та відеозаписи з умов проживання позивачки (а.с.70-80). Рішенням виконавчого\~комітету Червоноградської\~міської ради\~№43\~від 21.02.2018\~про затвердження\~висновків \~комісії з\~питань захисту\~прав дитини\~від 06.02.2018\~було вирішено\~дозволити матері\~ [PERSON] \~зустрічатись із\~малолітньою \~дочкою [PERSON] ,\~ [INFO] \~двічі на\~тиждень: вівторок та четвер з 18:00 до 21:00 до вирішення справи в суді про визначення місця проживання дитини із одним із батьків. 11.11.2019 рішенням Червоноградського міського суду Львівської області розірвано шлюб між сторонами та визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] . Дане рішення було оскаржене позивачкою в апеляційному порядку та постановою Львівського апеляційного суду від 04.02.2020 залишене без змін. Підставою винесення зазначеної постанови стало те, що [PERSON] не було доведено, що проживання дочки разом із нею буде відповідати інтересам дитини та вона зможе забезпечити її кращий рівні забезпеченості, розвитку та інтересів, ніж той, що забезпечується її батьком. Проживання дитини із батьком найбільше відповідатиме інтересам дитини, її розвитку і забезпеченню усіх потреб. Також зазначено, що додатковим доказом неналежного утримання позивачкою своєї доньки є вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 20 грудня 2019 року, яким її визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.\~164\~КК України (злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні) та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт. Статтею 61 ЦПК України\~ передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Отже, судом встановлено, що малолітня дитина сторін проживає разом із батьком - відповідачем по справі. Позивачка цікавиться дитиною, має бажання спілкуватись із нею та брати участь у її вихованні. Останній не вдалось добровільно визначити із відповідачем спосіб його участі у вихованні їхньої спільної дочки . Зі слів\~позивачки,\~відповідач \~чинить перешкоди\~у спілкуванні\~із дочкою,\~у зв`язку\~із чим\~ вона\~зверталась \~до виконавчого\~комітету Червоноградської\~міської ради\~Львівської областідля вирішення цього питання на комісії з питань захисту прав дитини. Заперечення відповідача у тій частині, що він не чинить жодних перешкод позивачці для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд до уваги прийняти не може, так як він у своїх поясненнях вказав на своє негативне ставлення до позивачки та її аморальний спосіб життя, підтвердив, що не дозволяє їй спілкуватись з донькою без його присутності. На думку суду, відсутні підстави для позбавлення позивачки як матері права спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9\~Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції). Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини другої статті 5\~ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У статті 18\~СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19\~СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). В силу ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Рівність прав батьків щодо дитини закріплена у нормі ст.141 Сімейного Кодексу України, де також зазначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Крім цього, відповідно до ст.ст. 150-153 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із ч.2, 3 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається зі змісту ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до змісту ст.159 СК України якщо той\~із батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та у\~її вихованні,\~зокрема якщо\~він ухиляється\~від виконання\~рішення органу\~опіки та\~піклування,\~другий із\~батьків має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про усунення\~цих перешкод.\~ \~Суд визначає\~способи участі\~одного з\~батьків у\~вихованні дитини\~(періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування. В окремих\~випадках,\~якщо це\~викликано інтересами\~дитини,\~суд може\~обумовити побачення\~з дитиною\~присутністю іншої\~особи.\~ Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відсутність в дитини спілкування із матір`ю може негативно вплинути на розвиток та формування дитини як особистості, яка не має повноцінного спілкування з обома батьками, у неї може сформуватися негативне, викривлене ставлення до іншого з батьків, як особи, негативне ставлення до інших членів родини іншого з батьків, тощо. Установивши, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування матері з дочкою, у тому числі за наслідком звернення матері до органу опіки та піклування відповідно до статті 158 СК України, урахувавши встановлені у цій справі конкретні обставини, інтереси дитини, а також інтереси відповідача та позивача, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову про визначення способу участі матері, яка проживає окремо від дочки, у її вихованні. З наданих суду доказів вбачається, що позивач має бажання та необхідні умови для участі у вихованні дочки, піклуванні про неї. Обмежень, які могли би перешкоджати їх спілкуванню, суд не знаходить. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що участь позивачки у вихованні своєї неповнолітньої дочки є доцільною. Однак, виходячи з інтересів дитини та умов її нормального виховання і навчання, а також враховуючи її вік, стан здоров`я, та зважаючи на конфліктні стосунки між сторонами, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, суд вважає, що доцільним буде визначити такий графік днів для зустрічей позивача із дочкою: двічі на тиждень у вівторок та четвер з 18.00 год. до 21.00 год. у присутності батька [PERSON] . Тому, з врахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору у даній справі до винесення рішення, позовні вимоги задоволено частково, тому згідно із ст.141 ЦПК України з позивачки та відповідача у користь позивачки слід стягнути по 420,40 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial