Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

13.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими (згідно уточнення від 02.12.2019 року) просить: встановити факт проживання його, [PERSON] , однією сім`єю з [PERSON] з березня 2008 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 3,30 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,64 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. 27.01.2000 року [PERSON] залишив заповіт, згідно якого заповів земельну ділянку [PERSON] . Осіб, які мають право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , немає. Оскільки житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка, яка розташована за тією ж адресою неохоплена заповітом, то вищевказане спадкове майно спадкується за законом. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON] , немає. Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] являється [PERSON] . [PERSON] був цивільним чоловіком матері позивача [PERSON] . Вони разом мешкали за адресою: [ADDRESS] . Вони мешкали разом більше 20 років. Досягли похилого віку та потребували стороннього догляду. З березня 2008 року позивач разом із дружиною переїхав жити за адресою: [ADDRESS] , де вони разом вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними є сімейними, отже позивач, [PERSON] , має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] (дружина позивача), яка пояснили, що [PERSON] був цивільним чоловіком її свекрухи [PERSON] , яка являється матір`ю [PERSON] . [PERSON] стала погано бачити та у березні 2008 року вони переїхали жити до них за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер. Також вони здійснили його поховання. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району за № 0297 [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району за №397 від 19.06.2019 року. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 513950, виданого 01.02.2010 року Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011052100250, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5122083800:02:001:0030). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913611, виданого 15.03.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00027, [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,30 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122083800:01:001:0188. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913611, виданий 15.03.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00027, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,64 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5122083800:01:002:0287. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 3,30 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,64 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до заповіту від 27.01.2000 року, посвідченого секретарем Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 25, [PERSON] заповів земельну ділянку [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб, які мають право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , немає. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та присадибна земельна ділянка, яка розташована за тією ж адресою неохоплена заповітом, то вищевказане спадкове майно спадкується за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті [PERSON] , немає. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті [PERSON] являється [PERSON] . Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. В судовому\~засіданні було\~встановлено,\~що [PERSON] \~був цивільним\~чоловіком матері\~ [PERSON] -\~ [PERSON] .\~Вони разом\~мешкали за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Вони мешкали\~разом більше\~20\~років.\~Досягли похилого\~віку та\~потребували стороннього\~догляду.\~З березня\~2008\~року позивач [PERSON] разом із дружиною переїхав жити за адресою: [ADDRESS] , де вони разом вели спільне господарство, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними є сімейними, отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Досліджуючи показання свідка [PERSON] , судом було встановлено, що [PERSON] був цивільним чоловіком матері позивача - [PERSON] . Вони разом мешкали за адресою: [ADDRESS] . З березня 2008 року до них переїхав жити [PERSON] та вони разом вели спільне господарство, відносини між ними були сімейними. Крім того, згідно довідки Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №385 від 07.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно провів поховання [PERSON] (актовий запис про смерть №1181 від 29.08.2013 року) та [PERSON] (актовий запис про смерть №1454 від 23.10.2013 року). Отже [PERSON] має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, [PERSON] було відмовлено. Проаналізувавши докази, що є в матеріалах справи, показання свідка, суд дійшов до висновку, що стосунки, які склались між [PERSON] та [PERSON] були сімейними, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, проживали разом з березня 2008 року до дня відкриття спадщини, тобто до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Отже [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] Також, приймаючи до уваги, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved