overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 [INFO] в смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області померла мама позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 7,40 га, кадастровий номер 5123555100:01:001:0028, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 290106, яка розташована на території Миколаївської селищної ради, Миколаївського району, Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як син є спадкоємцем першої черги за законом. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , від спадщини не відмовився, але так як у нього були відсутні правовстановлюючі документи, він не міг звернутися у встановленому законом порядку до нотаріальної контори. Після того як він віднайшов правовстановлюючі документи, він звернувся в нотаріальну контору з проханням роз`яснити йому порядок прийняття спадщини. Оглянувши надані ним документи нотаріус повідомив, що він пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини, та рекомендував йому звернутися із позовною заявою до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк тривалістю в два місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, оскільки він не знав про наявність у мами спадкового майна. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 8 ), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу ( а.с. 9 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~13 [INFO] в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] , який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Золотопотіцької селищної ради с.Соколів Бучацького району Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с.Соколів Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 21 січня 2015 року і посвідчений секретарем Соколіввської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

13 березня 2005 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка на праві спільної сумісної власності належить йому, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцями першої черги на майно померлого є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що вона та відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], так як постійно проживали з ним до дня його смерті, але не можуть отримати свідоцтво про право власності в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та наявністю спору, звернулася до суду і просить визнати рівним частки у спільній сумісній власності на квартиру № 157 на вул. Кармелюка, 82 в м. Сміла та визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, відповідачі їх визнали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 9 жовтня 1995 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Після смерті [PERSON], 13 березня 2005 року, відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про право власності на житло від 9 жовтня 1995 року. Спадщину прийняли сторони по справі, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час її відкриття, що підтверджується довідкою ОСББ «Згода» від 4 липня 2016 року. Відповідачі відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, про що вказали в своїх заявах. Відповідно до повідомлення нотаріуса від 2 серпня 2016 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/4 частину квартири, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 368, 370, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

13 березня 2006 року в рахунок майнового паю Приватне підприємство «Земля», с. Андрієво Іванівка, Миколаївського району, Одеської області передало [PERSON] у власність автомобіль марки САЗ 3507, 1989 року випуску, синього кольору, вантажний самоскид, номер шасі № ХТН531400К1230226, реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХМ 321538 від 13.05.2017 року ( дублікат ). Передача здійснювалася відповідно до накладної та рішення комісії по розпаюванню майна ПП «Земля». Також позивачу було передано і документи на автомобіль. Переоформлення автомобіля на його прізвище зроблене не було. З 13 березня 2006 року і до цього часу автомобіль знаходився у позивача, він ним користується, але автомобіль залишається не переоформленим на його імя, так як органом реєстрації транспортних засобів не визнається його право власності на автомобіль, а керівництво ПП «Земля» не приймає заходів щодо переоформлення автомобіля. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно до ст. 334 ч. 1 ЦК України. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Земля», в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно. Представник Територіального сервісного центру 5148 регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, Центр № 5110 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, що підтверджується матеріалами справи копією акта ( а.с. 4 ), копіями накладних ( а.с. 5 6 ), копією документів на автомобіль ( а.с. 7 ), копією списку ( а.с. 8 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 9 10 ). У відповідності до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

13 березня 2008 року ЗАТ «Альфа-банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-банк) уклало з [PERSON] кредитний договір № 490058277, яким надало кредит в сумі 26732,67 доларів США строком по 13 березня 2015 року зі сплатою 14,5 % річних. Цього ж дня ЗАТ «Альфа-банк» уклало з [PERSON] договір поруки № 490058277-п, за яким на неї покладається солідарна відповідальність за невиконання [PERSON] кредитного договору. Посилаючись на те, що [PERSON] має 2456,31 доларів США заборгованості за кредитом, що за курсом НБУ еквівалентно 56263 грн. 98 коп., а також 15,77 доларів США заборгованості за відсотками, що за курсом НБУ еквівалентно 361 грн. 23 коп., банк звернувся до суду з позовом про стягнення з нього та [PERSON] цих сум. В судове засідання сторони не зявились, в направленій до суду заяві представник позивача просив розглядати справу у його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності з п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.8 кредитного договору № 490058277 від 13 березня 2008 року, ЗАТ «Альфа-банк» надало [PERSON] кредит в сумі 26732,67 доларів США для придбання автомобіля «Хюндай Соната» строком по 13 березня 2015 року зі сплатою 14,5 % річних, який належало сплачувати щомісячними рівними частинами по 508 доларів США до 13 числа кожного місяця. Згідно з п.п. 2.1, 3.1 договору поруки № 490058277-п від 13 березня 2008 року [PERSON] зобовязалась перед банком відповідати за виконання [PERSON] обовязків по сплаті кредиту та відсотків за кредитним договором № 490058277від 13 березня 2008 року; вона відповідає солідарно у тому ж обсязі, що і позичальник. Суду надано виписку по особових рахунках, згідно з якою з рахунку [PERSON] було переказано гроші за цільовим призначенням згідно кредитного договору від 13 березня 2008 року. Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 27 жовтня 2015 року [PERSON] нараховано 2456,31 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 56263 грн. 98 коп., заборгованості за кредитом, та 15,77 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 361 грн. 23 коп., заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. На підставі ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в рівних частках належить стягнути суму судового збору. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 549, 611, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

13 березня 2009 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ЖД № 175376. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку ( пай ) члена Колективного сільськогосподарського товариства «Шляхом Леніна», с. Левадівка, Миколаївського району, Одеської області, розміром 6,0 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку ( пай ). Для отримання спадщини позивачка не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору, так як необізнана у діючому законодавстві. Вона вважала, що так як мама на час смерті жила з нею, то вона вже є спадкоємцем який прийняв спадщину. Але мама була зареєстрована в [INFO], а позивачка в с. Левадівка по вулиці Братів Гордієнко, будинок № 29. Нещодавно вона звернулася в Ананьївську державну нотаріальну контору з проханням роз'яснити їй порядок отримання спадщини. Там же їй повідомили, що вона пропустила термін на подачу заяви про прийняття спадщини, після смерті мами і було рекомендовано звернутись в суд. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті мами [PERSON], яка померла 13 березня 2009 року в с. Левадівка, Миколаївського району, Одеської області, оскільки вона його пропустила з поважної причини, у зв'язку з тим, що вона юридично не освічена, тому не знала, що заява про прийняття спадщини подається протягом шести місяців після смерті спадкодавця. Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 4 ), копією Сертифіката на право на земельну частку ( пай ) [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 6 ), довідкою виданою виконавчим комітетом Левадівської сільської ради від 24.03.2009 року № 191, проте, що [PERSON], дійсно здійснила поховання своєї матері [PERSON] ( а.с. 7 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 8 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

13 березня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11809,54 грн., заборгованність за кредитом 790,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 7280,99 грн, заборгованність за пенею та комісією 2700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 538,55 грн., всього загальна сума забогованості склала 11809,54 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 березня 2011 року в розмірі 11809,54 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 березня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 900,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 березня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11809,54 грн., заборгованність за кредитом 790,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 7280,99 грн, заборгованність за пенею та комісією 2700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 538,55 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11809,54 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

13 березня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № DNAFF414802189, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 4465,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03 вересня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 7225,11 грн., заборгованність за кредитом - 4465,73 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 5,18 грн, заборгованність по комісії за користування кредитом - 437,64 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 1496,32 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 320,24 грн., всього загальна сума забогованості склала 7225,11 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNAFF414802189 від 13 березня 2013 року в розмірі 7225,11 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 13 березня 2013 року укладено кредитний договір № DNAFF414802189, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 4465,72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03 вересня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 7225,11 грн., заборгованність за кредитом - 4465,73 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 5,18 грн, заборгованність по комісії за користування кредитом - 437,64 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 1496,32 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 320,24 грн., всього загальна сума забогованості склала 7225,11 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

13 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що під час оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], дізнався про існування розбіжностей в написанні прізвища останнього у трудовій книжці від 19 жовтня 1968. Так, у цьому документі прізвище батька помилково зазначено як «[PERSON]», тоді як фактично його прізвище «[PERSON]». Посилаючись на викладені обставини, просив встановити факт належності його батькові вказаної трудової книжки. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 19 жовтня 1968 року Калінінським бавовняним заводом м. Калінінська Ташаузької області республіки Туркменістан було видано трудову книжку на ім'я [PERSON] (російською мовою). В подальшому в цей документ внесено виправлення згідно паспорту [NUMBER] від 14.12.1972р. - дописано «он же [PERSON]» (російською мовою) (а. с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2013р. (а. с. 6). Зі свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], виданого 18 червня 1992 року Парутинською сільською радою Очаківського району Миколаївської області (а. с. 5), вбачається, що батьком [PERSON] записаний «[PERSON]» (російською мовою). Вказані вище розбіжності у написанні прізвища та імені по батькові померлого [PERSON] в трудовій книжці ставлять під сумнів належність йому цього документу. Викладене підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями паспорту померлого (а. с. 8, 9), довідкою для отримання допомоги на поховання (а. с. 10), трудовою книжкою від 25 грудня 1985 року (а. с. 11), лікарським свідоцтвом про смерть (а. с. 12-13), з яких вбачається, що прізвище, ім'я та ім'я по батькові батька заявника - [PERSON]. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказана вище трудова книжка належить саме [PERSON], але при її виготовленні неправильно зазначено прізвище та не вказано ім'я по батькові, зважаючи на що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. На підставі викладеного,

Outcome: approved