Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

13.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостіза кредитним договором. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.06.2013 року [PERSON] отримав кредит в АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] погодився, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на банківському сайтіwww.рrіvatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. При укладенні даного договору сторони керувались також ст. 634 ч. 1 ЦК України. Відповідач [PERSON] використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасив борг, тому заборгованість відповідача перед банком станом на 15.06.2020 року загалом становить 22 939,39 грн. Дана сума складається з: заборгованості за тілом кредиту - 3 988, 64 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1 433, 68 грн.; нарахованої пені - 15 948, 53 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 068, 54 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути борг та судові витрати з відповідача. Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Поліщук Т.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.06.2013 року [PERSON] отримав кредит в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом відкриття кредитного рахунку та встановлено кредитний ліміт на суму 2500 грн. (а.с. 18, 20). Відповідач [PERSON] погодився, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, що викладені на банківському сайті www.рrіvatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.52 договору - короткостроковий кредит. Який надається банком клієнту в разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. На підставі п.1.1.1.3.2.3, 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору банком використано право щодо зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, щодо зміни в «Умовах та правилах надання банківських послуг». У разі незгоди зі змінами в «Умовах та правилах надання банківських послуг» або «»Тарифах» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 договору. Пунктом 2.1.1.12.3 договору визначено, що відповідач зобов`язаний повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору в разі невиконання зобов`язань за договором, клієнт, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. У разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, зо діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.рrіvatbank.ua з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору (п.2.1.1.12.7.2). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п.2.1.1.12.6.2 договору клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до ст. 549 ЦК України, п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Починаючи з 181 дня з моменту порушення клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». При укладенні даного договору сторони, крім іншого, керувались ст. 634 ч. 1 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач використовував картковий рахунок та кредитні кошти та прийняв пропозицію банку на укладення договору (ст. 642 ЦК України). Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши [PERSON] кредитні кошти, який, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не був оспорений відповідачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 15.06.2013 року станом на 15.06.2020 року (а.с. 12, зворот) загалом становить 22 939, 39 грн. Дана сума складається з: заборгованості за тілом кредиту - 3 988, 64 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1 433,68 грн.; нарахованої пені - 15 948,53 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 068, 54 грн. - штраф (процентна складова). Суд вважає, що сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача. Так, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який відповідатиме загальним засадам цивільного законодавства, в тому числі справедливості, добросовісності і розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Загальна сума неустойки (пеня, штрафи), заявлена позивачем, складає 17 517, 08 грн., що значно перевищує суму боргу по кредиту та відсоткам. Враховуючи вищенаведені норми Закону, суму кредиту, те, що кошти отримувались на споживчі цілі, враховуючи інші істотні обставини, а також загальні засади цивільного законодавства щодо розумності і справедливості (ст. 3 ЦК України), суд вважає можливим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшити розмір неустойки до розміру, що складає заборгованість за простроченим тілом кредиту та відсотків. Тому стягненню підлягає сума боргу, яка виникла станом на 15.06.2020 року і складається з: заборгованості за тілом кредиту - 3 988, 64 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1 433, 68 грн. та неустойки - 5 422, 32 грн., а всього - 10 844, 64 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в загальній сумі 2 102,00 грн., сплата яких підтверджена платіжним дорученням від 26.06.2020 року (а.с. 6).

Outcome: approved