Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

13 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] де зареєстровані її сини - відповідачі [PERSON] та [PERSON] Останні не проживають в квартирі без поважних причин з червня 2014 року. В зв'язку з викладеним просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач, [PERSON], позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго», в судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення прийняти на підставі матеріалів, наявних у справі. Третя особа, Миколаївська міська рада, належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явилася. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору на надання у користування житлової площі квартиронаймачу, укладеного між ЖКО СловГРЕС та [PERSON] на підставі ордеру №249 від 05.05.1980 року. Згідно довідки КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» від 11.05.2016 року відповідачі, [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що відповідачі вибули з даної квартири за власним бажанням. [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірній квартирі з 20 червня 2014 року, місце їх перебування невідоме, що підтверджується актами про не проживання від 14.04.2016 року. Перепон у користуванні житлом їм ніхто не чинив. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни, зокрема , у разі відсутності без поважних причин понад шість місяців. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін , пояснили, що в зазначеній квартирі [PERSON] та [PERSON] не мешкають з червня 2014 року. Квартиру залишили добровільно, забрали майно та особисті речі, позивач не чинила їм перешкод в користуванні квартирою. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не мешкають без поважних причин в квартирі [ADDRESS] червня 2014 року, тобто понад шість місяців без поважних причин, в добровільному порядку виписатися з вказаної квартири не бажають. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved