Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

14.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми відшкодування шкоди завданої злочином, вказавши, що вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.06.2013 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України, та стягнуто з нього на його користь у відшкодування шкоди завданої злочином, а саме, заподіяної смертю його дружини 9630 грн. матеріальної шкоди та 150000 грн. моральної шкоди. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 30.07.2013 року зменшено розмір стягнутої моральної шкоди до 100000 грн. Стягнення присуджених судом сум здійснюється в примусовому порядку Кобеляцьким районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, але відповідач до цього часу присуджене сплатив частково в сумі 2913 грн. Період прострочення становить з 30.07.2013 року по 13.09.2016 року, тобто 1141 день. Сукупний індекс інфляції за період прострочення становить 187,80%. Інфляційні втрати за вказаний період в такому разі становлять 95299,31 грн. Три проценти річних становлять 10164,11грн. Всього сума інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми становить 105463,42 грн. ( 95299,31 грн. + 10164,11 грн), що і складає ціну позову. Тому, позивач прохав суд стягнути з [PERSON] на його користь 105463,42 грн. інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми відшкодування шкоди завданої злочином. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що перебуваючи в місцях позбавлення волі не міг відшкодовувати суму завданої ним шкоди , призначеної йому за вироком суду. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов'язання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Таке зобовязання зводиться до сплати грошей, тобто, є грошовим зобовязанням. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно Аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, - «При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення». Згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Тому, з відповідача на користь держави підлягають до сплати судові витрати, повязані з оплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає суму 1054,63 грн. Беручи до уваги вищевикладене, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми відшкодування шкоди завданої злочином, що складає 105463,42 грн.

Outcome: approved