overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

14.12.2016 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що [INFO] року у її доньки [PERSON], [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Харцизськ Донецької Народної Республіки народився хлопчик - [PERSON]. Його мати - [PERSON] [INFO], у шлюбі не перебуває, відомості про батька відсутні. З метою отримання свідоцтва про народження дитини у державних органах реєстрації цивільного стану України, заявниця звернулася до Первомайського міського відділу ДРАЦС Головного Територіального управління юстиції у Миколаївській області, але їй було відмовлено, через те, що державні органи на території України не визнають документи видані «державними органами» на території не підконтрольній Україні, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даною заявою. Заявниця надала до суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, а заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Заінтересована особа, надала до суду листа в якому проти задоволення заяви не заперечує, просить слухати справу без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст.. 257-1 ч.1 ЦПК України передбачає, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками, або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Із відмови у проведенні державної реєстрації народження видно, що Первомайський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Миколаївській області 13.12.2016 року відмовив [PERSON] в реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] року у [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 426/296 виданим [INFO] року Центральною міською лікарнею №1 м. Харцизська Донецької Народної Республіки, так як заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.9). Із копії медичного свідоцтва про народження № 426/296 виданого [INFO] року Центральною міською лікарнею №1 м. Харцизська Донецької Народної Республіки видно, що [PERSON] [INFO] року народила хлопчика у вказаній лікарні( а.с.10). Із копії свідоцтва про народження, виданого Відділом РАЦС м. Первомайськ Миколаївської області 02.11.1988 року видно, що [PERSON] народилась [INFO] року в м. Первомайськ Миколаївської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.5) і саме остання звернулась до суду з даною заявою. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження дитини чоловічої статі матір'ю якої є [PERSON] данні про батька відсутні, що підтверджується вищевказаними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

14.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки [PERSON], за яким просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 27.12.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 138, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились в грудні 2016 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. \~\~\~\~\~ Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. При ухваленні вказаного рішення просила суд залишити їй шлюбне прізвище «Мушаровська». Заслухавши пояснення позивача, відповідачки та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.12.2002 року. \~ Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. \~Шлюбні відносини подружжя припинились в грудні 2016 року, сумісне життя останніх не склалось. \~\~\~\~\~\~ В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

14.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що в лютому 2009 року помер [PERSON], який проживав в [INFO]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, в тому числі право на земельну ділянку на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0153690, розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах, на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району. Померлий [PERSON] за життя 05 березня 2005 року на ім'я [PERSON] склав заповіт, яким заповів вищезазначену земельну ділянку, однак позивач позбавлений можливості звернутись до нотаріуса з метою отримання Свідоцтва про спадщину, оскільки потрібно було встановити факт його смерті. Рішенням Погребищенського районного суду від 12 липня 2016р. було встановлено факт, що [PERSON], [INFO], помер 19 січня 2009р. та реєстрація його смерті проведена Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 08.08.2016р., актовий запис №6. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернувся з обєктивних причин, а саме в звязку з перебуванням на лікуванні в м. Києві. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 201 від 19.12.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, після померлого 19.01.202009 року [PERSON], однак з поважних причин не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

14.12.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] та Турчинівської сільської радиЧуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її тітки - [PERSON], яка померла [INFO] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS].Крім позивача спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який на спадщину не претендує. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті тітки, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - [PERSON] до суду подав заяву згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач - Турчинівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Турчинівська сільська рада просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачами позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

14.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розіровання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 22.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки по веденню спільного господарства та виховання дитини, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Додатково вказала, що між сторонами відсутній спір про поділ майна та досягнуто згоди щодо того, що після розірвання шлюбу дитина залишитись проживати разом із нею, а відповідач матиме рівне право на участь у її вихованні Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Разом з тим, зауважив, що позивачем у позовній заяві невірно вказано дату укладення шлюбу. Додатково просив зафіксувати в рішення суду відсутність спору щодо поділу майна та те, що після розірвання шлюбу їх спільна дитина залишається проживати разом з матір'ю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 29 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітню [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Як встановлено судом зі змісту позову та підтверджується поясненнями позивача та відповідача в судовому засіданні, сторони хоча фактично й проживають разом, однак ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим, додатково строку на примирення не потребують. Відповідачем позов визнано в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 11.10.2003 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають несумісні характери, між сторонами виникають непорозуміння та сварки, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідача, сімейно-шлюбні відносини між ними припинено і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишаться проживати з відповідачем. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подала заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за її відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.07.1994 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~\~ в судове\~ засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність,\~ позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 16.07.1994 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили понад три роки, через постійні сварки та непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 16.02.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою та проживали однією сімєю до 2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільно нажите майно відсутнє. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що вони втратили почуття кохання, тому просив шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просив залишити прізвище «Сова», оскільки він його не змінював на «Пожарников» після реєстрації шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій вказав про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 16.02.2013 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №73 (а.с.3). Від спільного життя дітей не мають. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач, згідно заяви, на позові наполягає, відповідач позов визнала, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає разом з позивачем, а батько дитини проживає окремо. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Оскільки відповідач працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату - він має можливість та зобов'язаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходів і ці обставини є підставами для задоволення позову, з покладенням на відповідача судових витрат по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

14.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовував тим, що 11.11.2011 рокуміж ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, подружні відносини між ними припинені з 2016 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, тому він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 11.11.2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 11.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Сторони проживають окремо, що підтверджується довідкою з місця проживання, згідно якої позивач проживає за адресою [INFO] (а.с.8). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110,112 СК України,

Outcome: approved