Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

14 березня 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та надвірними будівлями і спорудами і знесення самочинно збудованого гаража, в якому посилалися на те, що вони є співвласниками кв.№2 в буд.№2 по вул..Ізюмській в м.Чернівці. [PERSON] подарував [PERSON] ? частину квартири. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000га., яка належить співвласникам будинку на праві спільної сумісної власності. Вказували, що між ними немає домовленості щодо користування земельною ділянкою, оскільки змінився власник кв.№1, яким була [PERSON]В, а в теперішній час власником цієї квартири стала [PERSON] Між ними та [PERSON] склався відповідний порядок користування надвірними будівлями та спорудами. Надвірні будівлі і споруди знаходяться у спільній сумісній власності, а тому як у літній кухні, так і в сараях, і в підвалі, є частки як їхні, так і відповідачів у розмірі відповідно 57/100 та 43/100 частин. Вважали, що до [PERSON], яка стала власником кв№1, мала би перейти частина земельної ділянки у власність, а вони бажають виділити в натурі частку земельної ділянки, яка має належати їм на праві приватної власності у розмірі 43/100 від всієї земельної ділянки, площею в 0,1000 га і частина надвірних будівель та споруд і встановити порядок користування ними. Потреба у виділенні в натурі частини земельної ділянки та надвірних будівель і споруд, встановлення порядку користування ними виникла внаслідок того, що [PERSON] створила свою сім»ю, не має окремого житла, бажає збудувати житловий будинок на своїй частині земельної ділянки. Також вказували, що експертом згідно експертного будівельно-технічного дослідження від 28 березня 2012 року запропонований проект розподілу земельної ділянки у відповідності до часток квартир №2 та №1 житлового будинку. Крім цього посилаючись на висновок будівельно-технічного дослідження №1252, обставини, які мали та мають місце, стосовно закріплення певного прядку користування земельною ділянкою та надвірними спорудами, просили виділити їм частину земельної ділянки в натурі площею 0,0430 га, що становить 43/100 частин земельної ділянки від 0,10 га, яка була у спільній сумісній власності по вул..Ізюмській,2 в м.Чернівці та встановити порядок користування цією земельною ділянкою, припинити право спільної сумісної власності на цю ділянку, виділити та надати їм у користування певні господарські будівля та споруди по вул..Ізюмській, 2 в м.Чернівці, виділити на надати в користування [PERSON] також певні господарські будівлі та споруди, припинити право спільної сумісної власності на надвірні будівлі і споруди та зобов»язати [PERSON] знести самовільно збудований гараж. 6 червня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності, в якому посилалася на те, що вона є власником кв№1 в буд.№2 по вул..Ізюмській в м.Чернівці на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2010 року. Крім цієї квартири за попереднім власником [PERSON] зареєстровано також право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га по вул..Ізюмській, 2 в м.Чернівці. окрім [PERSON] право спільної сумісної власності на цю земельну ділянку мають власники кВ.№2, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] За домовленістю співвласників державний акт виданий на прізвище [PERSON] Крім цього вказувала, що на момент посвідчення договору купівлі-продажу квартири документи, які потрібні для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки не були готові, хоча вона з попереднім власником провела повний розрахунок і договір купівлі-продажу земельної ділянки домовилися укласти одразу після оформлення всіх необхідних документів. Крім того між власниками земельної ділянки склався відповідний порядок користування надвірними будівлями та спорудами і саме на цих умовах нею було придбано кв№1 в буд32 по вул..Ізюмській в м.Чернівці та земельну ділянку. Посилаючись на вимоги ст.ст.120, 126 ЗК України, ст.. 328 ЦК України, обставини, що мали місце, які складають предмет та зміст цього позову, просила визнати за нею право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована по вул..Ізюмській, 2 в м.Чернівці. В ході судового розбирання сторонами подані уточнення до своїх позовних заяв, збільшення своїх позовних вимог, які знайшли своє відображення в аналізі сторонами висновку №14033 судової комплексної будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, проведеної на підставі ухвали Шевченківського райсуду м.Чернівці від 14 березня 2014 року, який складений 17 червня 2014 року. В судовому засіданні позивачі-відповідачі свій позов підтримали в повному об»ємі, позов, пред»явлений до них, не визнали і дали з цього приводу детальні, ґрунтовні пояснення, ствердивши обставини, що мали місце. Зокрема, [PERSON] показала, що дійсно вона при продажі квартири [PERSON] продала частину земельної ділянки 57% та прибудинкові споруди. Сказала, що ніяких претензій до цієї земельної ділянки вона не має і вона (земельна ділянка) їй не потрібна. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши місце, заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності підлягає до часткового задоволення, а позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та надвірними будівлями і спорудами і знесення самочинно збудованого гаража, до задоволення не підлягає. Зокрема свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він з 2004 року проживає [INFO] і його господарство межує з земельною ділянкою, яку [PERSON] хотіла продати його сестрі 7 років тому. В продаж квартири вона включала і все господарство сарай, літню кухню, город, але коли сестра не захотіла купувати все господарство [PERSON] на цих же умовах продала господарство іншим покупцям. У сусідів не було ніколи суперечок в користуванні господарством. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] він знає давно, вона і йому колись пропонувала купити квартиру, город, кухню, підвал, сарай, криницю та гараж. Він проживає з 1986 року і з цього часу знає [PERSON] користувалася всіма надвірними спорудами. [PERSON] на цих умовах і купила у [PERSON] квартиру з земельною ділянкою. Всім сусідам навкруги відомо, що [PERSON] наряду з іншим майном була продана і земельна ділянка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству і знала раніше [PERSON] як власника квартири, так і теперішню власницю [PERSON] Їй також відомо, що [PERSON] хотіла продати хату та землю, говорила, що у неї є всі необхідні документи для цього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що йому відомо на яких умовах [PERSON] продала свою квартиру [PERSON] біля 2 років тому. Вона продала квартиру разом із земельною ділянкою та «з усією господаркою». Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що 2 роки тому він викупив цей будинок у [PERSON], яка сама запропонувала це. Він з дружиною вирішили купити цю квартиру тільки тому, що вона продавалася разом з земельною ділянкою. Сам будинок їх не дуже цікавив, оскільки був вже дуже стареньким. [PERSON] було надано доручення для того, щоб мати можливість продати майно. На даний час в квартирі ніхто не проживає. Йому не було відомо, що серед надвірних будівель є і самочинно збудовані будівлі. Судом встановлено, що дійсно мали і мають місце обставини, вказані сторонами по даній справі, які стверджені їхніми поясненнями та копіями договору купівлі-продажу квартири від 28 червня 2010 року з якої вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила кВ.№1 в буд.№2 по вул..Ізюмській, в м.Чернівці, державного акту на право власності на земельну ділянку по вул..Ізюмській, 2 в м.Чернівці, виданого [PERSON], розписки [PERSON] про продаж нею спірної квартири разом з сараєм, літньою кухнею, вбиральнею, довідки ЧКОБТІ від 12 червня 2012 року про те, що щодо розрахунку ідеальних часток між квартирами будинку: кв№1 загальною площею 39,00 кв.м., в тому числі 1 житлова кімната площею 25,30 кв.м., складає 57/100 частин будинку, а кв№2 площею 29,80 кв.м., в тому числі 1 житлова кімната площею 17,00 кв.м. складає 43/100 частини будинку, даний будинок знятий з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Чернівці та передано у спільну сумісну власність власникам квартир надвірні будівлі та споруди: літня кухня літБ, сарай літБ, вбиральня літВ, сарай літГ, підвал літПД/Б, криницю №1 та огорожу №2, звіту про результати обстеження надвірних будівель і споруд на подвір»ї буд.№2 по вул..Ізюмській в м.Чернівці щодо визначення їх технічного стану та експлуатаційної придатності, договору дарування від 30 липня 2004 року, з якого видно, що [PERSON] подарував [PERSON] ? квартири [ADDRESS], висновку №1252 експертного будівельно-технічного дослідження від 28 вересня 2012 року, висновку №33 експертного будівельно-технічного дослідження від 18 січня 2013 року, заяви [PERSON] про визнання нею позову і незаперечення розглядати справу без її участі, а земельну ділянку, яка їй належала за законом, вона передала [PERSON], висновку №14033 судової комплексної будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи. Проаналізувавши вищевказані докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в спільній сумісній власності підлягає до часткового задоволення, а позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про виділ частини земельної ділянки в натурі та частки в надвірних будівлях та спорудах, що є у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою та надвірними будівлями і спорудами і знесення самочинно збудованого гаража, до задоволення не підлягає. Зокрема, суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на її користь у відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн. та 4\~000 грн. за надання правової допомоги через необґрунтованість їх пред»явлення. Разом з цим суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] 8625,00 грн. в рахунок компенсації за нерівність часток в будівлях і спорудах.

Outcome: approved