Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

13.09.2019 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача в межах вартості спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заборгованість за його кредитними зобов`язаннями згідно Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №4242 від 04.02.2009 року в сумі 15013, 32 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 04 лютого 2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено Договір №4242 про відкриття фізичній особі поточного рахунку та здійснення його розрахунково-касового за дебетово-кредитною схемою, відповідно до умов якого Банк відкрив Клієнту картковий рахунок. В подальшому між сторонами було укладено додаткові договори. За умовами Додаткового договору №2 від 24 квітня 2014 р. Банк встановив клієнту кредит у сумі 10 000 грн. на період дії платіжної картки зі сплатою 25,0 процентів річних щомісячно. В подальшому за заявою встановлено ліміт 14 900 грн. Клієнт користувався цими коштами. [INFO] [PERSON] помер, при цьому зобов`язання не виконано, борг склав по кредиту 14 897,83 грн. та проценти 115,49 грн. Згідно спадкової справи спадкоємцем [PERSON] є його син - [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину. Всупереч ст. 1282 ЦК України, відповідач вимоги Банку не виконав, у зв`язку з чим Банк змушений звернутись до суду. 19.11.2019 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву не подав. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2009 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України», було укладено Договір №4242 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, за умовами якого Банк відкрив Клієнту картковий рахунок. В подальшому укладено додаткові договори: Додатковий договір №1 від 11.06.2013 р.: Додатковий Договір №2 від 24.04.2014; Додатковий Договір №3 від 18.06.2014. На підставі заяви [PERSON] від 17.04.2014 р. Додатковим договором №2 встановлено кредитний ліміт 10 000 грн. Додатковим договором №3 від 18 червня 2014 р. встановлено кредит у розмірі 14 900 грн. Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Згідно розрахунків банку, що додано до матеріалів справи, заборгованість [PERSON] за кредитним договором склала 14 897,83 грн. та проценти 115,49 грн. 14 червня 2018 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] . Спадщина складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Зі змісту ст. ст.1216,1218 ЦК, вбачається, що до складу спадщини входять не лише права, але також і обов`язки спадкодавця. Обов`язки спадкодавця - це договірні та недоговірні майнові зобов`язання, які в силу їх правової природи можуть бути успадковані, тобто не є невід`ємно пов`язаними з особою їх попереднього носія - спадкодавця (ст. 1219 ЦК). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Зі змісту статті 1282 ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. Відповідно до статті 1281 ЦК України, Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Для визначення початку перебігу строку має значення не тільки безпосередня обізнаність особи з відкриттям спадщини, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про її відкриття. При цьому, дана норма містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про відкриття спадщини, покладається на позивача. Отже, виходячи з положень статті 1281 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до спадкоємця повинно бути пред`явлено протягом одного року від настання строку вимоги або ж протягом шести місяців від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини. З ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 липня 2019 року у справі № 489/4015/19 встановлено, що 13 червня 2019 року на адресу приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинській К.Т. ПАТ «Державний ощадний банк» направило претензію кредитора до спадкоємців [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. від 21.06.2019 року за вих. № 270/01-16, за заявою спадкоємця [PERSON] , 03 квітня 2018 року було заведено спадкову справу № 38/2018; 14 червня 2018 року на ім`я спадкоємця видано свідоцтво про право на спадщину за законом. У наданні більш детальної інформації відмовлено на підставі ст. 8 Закону України «Про нотаріат». Відтак, суд вважає доведеним, що про отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину кредитор дізнався з повідомлення приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. від 21.06.2019 року. Позов надійшов до суду із позовом 13 вересня 2019 року, отже Банком не пропущено строк пред`явлення вимоги. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1921 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved