Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

15.01.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до керівника СТОВ «Світанок» Дзюб В.Г., в якому просить визнати дії відповідача щодо відмови у видачі довідки про те, що він працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві на даному підприємстві неправомірними та зобов'язати відповідача видати довідку про те, що він працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві на даному підприємстві, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначав, що він працював у СТОВ «Світанок» трактористом-машиністом понад 20 років, тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак він не має можливості реалізувати своє право на призначення та отримання пенсії, оскільки відповідач відмовив йому у видачі уточнюючої довідки про його роботу на зазначених посадах. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК Украни. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. По справі встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до трудової книжки колгоспника з 1975 року був членом колгоспу « 20 років Жовтня» Виблівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області та з 1975 по 1977 рік працював трактористом колгоспу. З трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] виданої [PERSON] встановлено, що останній був членом колгоспу « 20 років Жовтня» с.Виблі Куликівського району Чернігівської області з 09.06.1980 по 23.03.2000, та 23.03.2000 року переведений на роботу в СТОВ «Світанок» в зв'язку з реорганізацією колгоспу « 20 років Жовтня» в СТОВ «Світанок», звідки був звільнений 01.03.2005 за згодою сторін. Відповідно до записів у вищезазначеній трудовій книжці колгоспника, що містяться на сторінках 6-7, [PERSON] з 09.06.1980 по 01.03.2005 працював на посаді тракториста. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД №688958 від 14.02.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 23.03.2005 зареєстроване сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок» с. Виблі Куликівського району Чернігівської області, керівником якого є Дзюб Віктор Григорович. Позивач [PERSON] звернувся до відповідача Дзюб В.Г. як до керівника СТОВ «Світанок», яке є правонаступником колгоспу « 20 років Жовтня», з проханням видати йому довідку про роботу трактористом-машиністом, який був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві, з метою призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак відповідач відмовився видати позивачеві вказану довідку, що послужило підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Статтею 49 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Відповідно до ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду належних доказів правомірності своєю відмови у видачі позивачеві довідки про його роботу трактористом-машиністом, який був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві. Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання керівника СТОВ «Світанок» Дзюб В.Г. видати довідку про роботу [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання дії відповідача щодо відмови у видачі довідки про те, що позивач працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року в тваринництві на даному підприємстві неправомірними, слід зазначити, що діючим законодавством не передбачено такий спосіб захисту прав, як визнання дій керівника підприємства, з яким особа перебувала у трудових правовідносинах незаконними, тому в задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial