overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що сторони з січня 2015 року остаточно припинили ведення спільного господарства у звязку з різними поглядами на життя, втратою почуття любові та взаємного порозуміння; примирення та відновлення сімї неможливе, шлюб має формальний характер. Відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання малолітнього сина, однак ухиляється від цього. Відповідачем позов визнаний. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2007 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони остаточно припинили ведення спільного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням матеріального становища відповідача та визнанням ним позову, суд вважає за можливе стягувати з нього 1000 грн. аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягнення в дохід держави судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала до суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглядати без її участі та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2013 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з червня 2015 року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, дала згоду на заочний розгляд справи, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, щосторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2010 року (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини припинено з грудня 2012 року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судовому засіданні позивач позов підтримав, а відповідач його визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року (а.с. 15). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено з 22 червня 2015 року. Поновлювати шлюбні стосунки сторони наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважать неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 18 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 195. Від спільного проживання 14 липня 2012 року у них народився син [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. При цьому, просила залишити їй прізвище «Внукова». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також зясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище Внукова. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 19 від 13.08.2015 року (а.с. 3) у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

13 серпня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2003 року, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не працює, від утримання неповнолітніх дітей ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON]. на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в присутності представника [PERSON], підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги позивачки, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2003 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, актовий запис № 1653 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Відповідач не працює, від утримання неповнолітніх дітей ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоров'я дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

13 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з листопада 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони з чоловіком втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, в сімї виникають конфлікти з різних причин. З січня 2015 року вони припинили шлюбні стосунки. Зберігати сімю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 3). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати, залишити їх прізвище «Денисюк», не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 2009 р., який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №\~691, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії І-КИ №\~304240 від 01 вересня 2010 року, актовий запис №\~383 (а.с. 4). Між позивачем та відповідачем виникають сварки, вони втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки з січня 2015 року. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з позивачкою. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач надала до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] на їхню неповнолітню дитину аліментів у розмірі ? частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини. Відповідачем позов визнаний. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], 13 жовтня 2012 року, батьком якої зазначено відповідача. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягнення в дохід держави судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

13 серпня 2015 року представник ЖКП «Жилкомплекс» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2012 року по 31.07.2015 року в розмірі 3607,53 гривень, посилаючись на те, що відповідачі, проживаючи за адресою: [INFO], не вносять плату за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.05.2012 року по 31.07.2015 року у них утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 3607,53 гривень. Відповідачі у добровільному порядку суму боргу не сплачують, у звязку з чим позивач був змушений звертатися до суду з позовом про стягнення суми боргу у примусовому порядку, а також просив стягнути суму інфляційний втрат в розмірі 2642,05 гривень, три відсотки річних в сумі 351,96 гривень та витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України власники та наймачі квартир зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають за адресою: [INFO], не вносять плату за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території, внаслідок чого за період з 01.05.2012 року по 31.07.2015 року у них утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 3607,53 гривень, що підтверджується наданими розрахунками. У судовому засіданні встановлено, що фактично між сторонами існують правовідносини з надання житлово-комунальних послуг і користування такими послугами, які витікають із зазначених вище нормативно-правових актів. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.12.2014 року скасовано судовий наказ від 14.11.2014 року про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЖКП «Жилкомплекс» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 3281,94 гривень, за період з 01.11.2011 року по 01.10.2014 року, а також судового збору в розмірі 121,80 гривень. Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідачів на користь позивача у відшкодування оплати судового збору 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ 13 серпня 2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~Вказаним рішенням позов задоволено та шлюб між сторонами розірвано, але вимога щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. залишилася поза увагою суду та не була зазначена в рішенні. 30 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судового збору у розмірі 640,00 грн. на її користь. \~\~\~\~\~ В судове засідання 03.11.2017 року для вирішення питання про стягнення судових витрат\~ сторони не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Їх присутність не є обов'язковою, відповідно до ст. 220 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи\~ з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної фізичною особою заяви немайнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~ При подачі позову [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.,\~ а при винесенні рішення судом\~ дійсно не було вирішено питання про стягнення даного судового збору з відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00\~ грн. по вимогам немайнового характеру- а саме розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, так як з 26.01.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], має з ним сина [PERSON], [INFO], відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає . Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з'явився, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подав. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, наслідки заочного розгляду йому роз'яснені. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відповідно до ст. 182 СК України стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців; інші обставини, що мають істотне значення, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить, що сторони несуть однаковою мірою обов'язок по утриманню сина з метою забезпечення його гармонійного фізичного і духовного розвитку . Тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved