Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

13 лютого 2017 року, позивачка [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 03), від якого у сторін народилась малолітня донька Лілія, [INFO], яку після розірвання шлюбу вона просила залишити собі на виховання, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні сварки та скандали, які постійно виникали у їхній сім'ї, а також, у звязку з тим, що відповідач в присутності дітей бє її, та вчиняє сварки. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду письмову заяву, в якій частково визнав позов, в частині розірвання шлюбу, і не визнав в частині залишення їхньої доньки на виховання позивачці, та просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 13). \~\~ Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 10 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 03), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 259702, виданого повторно 19.08.2016 р., в період якого у подружжя народилась малолітня донька Лілія, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖД № 484411 від 19.08.2016 р. (а.с. 3,6). З матеріалів позову вбачається, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося через постійні сварки та скандали, непорозуміння, відповідач в присутності дітей бє позивачку, та вчиняє сварки. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи категоричні позиції позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитині та моральним засадам суспільства. В той же час відповідно до ст. 158 ч. 1 СК України, вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї - за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, а тому вимоги з приводу залишення малолітньої доньки Лілії, [INFO], на виховання матері [PERSON] не підлягають задоволенню, враховуючи відсутність відповідного висновку Органу опіки та піклування з цього приводу.

Outcome: partial