Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

13 вересня 2018 року до суду надійшла позовна заява Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - позивач) до [PERSON], [PERSON] (далі - відповідачі), про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, яка мотивована тим, що позивачем надано послуги з теплопостачання житлової квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON], а [PERSON] зареєстрована в даній квартирі, відповідачам присвоєно особовий рахунок [NUMBER]. Опалювальна площа квартири [ADDRESS], складає 29,64 кв. м. З 21.11.2014 року згідно постанови № 146 від 17.10.2014 року діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 12,57 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення. З 01.05.2015 року згідно постанови № 1171 від 31.03.2015 року діяли тарифи, затверджені Національною комісією, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 20,90 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги. З 01.07.2016 року згідно постанови № 1101 від 09.06.2016 року діють тарифи, затверджені Національною комісією, що здійсню державне регулювання у сфері комунальних послуг для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії в розмірі 39,67 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги. Відповідачі в односторонньому порядку не виконують покладені законодавством зобов'язання щодо оплати послуг з теплопостачання. Позивач надав відповідачам послуги по опаленню з жовтня 2015 року по квітень 2018 року на загальну суму 16 632,61 грн. Таким чином, сума боргу боржника станом на 01.09.2018 року становить 16 632,61 грн. Позивач вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання комунальних послуг. З огляду на зазначене, позивач просить вказану заборгованість та судові витрати стягнути із відповідачів. Учасники судового процесу у судове засідання не з'явились, представник позивача подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подавали. З огляду на зазначене, 15.02.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Як вбачається із статутних документів позивача, позивач надає послуги із постачання теплової енергії квартир, зокрема, квартири, власником якої є [PERSON], а [PERSON] зареєстрована в даній квартирі. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по наданню відповідних послуг, відповідно до принципу змагальності сторін доказів протилежного суду не надано. Однак відповідачі вказані послуги не оплатили з жовтня 2015 року по квітень 2018 року на загальну суму 16 632,61 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою із особового рахунку /а.с. 11-13/. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, а також пунктів 15, 17, 20, 23, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на те, що відповідачі належним чином зобов'язання згідно умов фактично укладеного договору не виконали, доказів іншого суду не надано, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідачів на користь позивача слід стягнути також 1762 грн. 00 коп. сплаченого судового збору, по 881 грн. 00 коп. з кожного /а.с. 1/. З огляду на зазначене, на підставі ст. 526 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, п.п. 15, 17, 20, 23, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року,

Outcome: approved