Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-04 00:00:00

12 серпня 2019 року з Петропавлівського районного суду Дніпропетровсьої області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 078,56 грн. та судові витрати по справі. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 31 березня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/82900/3186/82. Далі між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/82900/3186/82. 25 квітня 2017 року між АТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 20170425 у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. Згідно п. 2.2. Договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених у попередньому реєстрі боржників Прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2. Договору та з моменту підписання Сторонами Реєстру Боржників, складених за формою. Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20170425 від 25.04.2017 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13078,56 грн., з яких 13078, 56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 0 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею. На виконання п. 2.7 Договору відступлення права вимоги на адресу відповідача АТ «КІБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Однак відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки передбачені Кредитним договором. Представник позивача Мінаков А.А. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того, надав суду заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до змісту якої зазначив, що відповідно до додаткової угоди від 07.08.2013 року до кредитного договору 010/82900/3186/82 від 31.03.2006 року кредитний договір було змінено та викладено в новій редакції. Сума кредиту на картковому рахунку була встановлена в розмірі 9 900 грн., строк повернення кредиту 07.08.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості доданого позивачем до позову останній платіж, погашення за кредитним договором відбулося 27.04.2016 року в розмірі 500 грн. Даним договором визначені строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 20 числа включно кожного календарного місяця. Отже договором передбачені окремі самостійні зобов`язання які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку тому право кредитора є порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу і перебіг позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Відповідач припинив виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом саме 27.04.2016 року (останній платіж 500 грн.) Позивач звернувся до суду з позовом 16.07.2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Представником позивача надано до суду заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до змісту якого зазначив, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов. У червні 2019 року ТОВ «ФК «ЄАП» звернулося до Петропавлівського районного суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Згідно п. 17.6 Кредитного договору № 010/82900/3186/82 від 31.03.2006 року до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у сімдесят років. Враховуючи п.17.6 Договору та правову позицію Верховного суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1824цс15, позивач вважає що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 010/82900/3186/82 від 31.03.2006 року в сумі 13 078,56 грн. обмежується останніми 70 роками перед зверненням позивача до суду. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 19.08.2019 року відкрито провадження по даній цивільній справі. 12.09.2019 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду позовні вимоги ТОВ «Фінансова агенція з повернення боргів» задоволено повністю. 03.02.2020 року відповідач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду з заявою про перегляд заочного рішення. 19.02.2020 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду від 12.09.2019 року скасовано, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного провадження. Враховуючи наявність заяв від представника позивача та представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. 31 березня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/82900/3186/82, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, зі строком на 24 місяця, строк повернення 31 березня 2008 р. (а.с.6) 07.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного Договору № 010/82900/3186/82, яким встановлено поточний кредитний ліміт 9 900 грн. та визначена дата закінчення строку користування кредитом - 07.08.2017 року. (а.с. 7-9) Однак, відповідач у порушення умов договору не виконував взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим, згідно з наданим розрахунком, станом на 26 квітня 2017 року виникла заборгованість у розмірі - 13078,56 грн., з яких 13078, 56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 0 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею. (а.с. 24-26) 25 квітня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 114/33, відповідно до умов якого до АТ «КІБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 010/82900/3186/82. (а.с.17-18) Крім того, 25 квітня 2017 року між АТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір про відступлення права вимоги № 20170425 у відповідності до умов якого, АТ «КІБ» передав ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні АТ «КІБ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. (а.с.19-21) Відповідно до Витягу з реєстру боржників (а.с. 21) до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги за кредитним договором № 010/82900/3186/82 до [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими. При цьому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як роз`яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Згідно із додатковою угодою до кредитного Договору № 010/82900/3186/82 від 07.08.2013 року та додатку № 2 до Додаткової угоди (а.с. 7-10) сторони погодили строк дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.3.1 Кредитного договору), кінцевий строк користування кредитними коштами - 07.08.2017 року (Розділ І Додаткової угоди), так і строки виконання зобов`язання із щомісячним погашенням платежів, а саме щомісяця до 20 числа включно кожного календарного місяця ( Додаток № 2 до Додаткової угоди). Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок (ст. 253 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте\-ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами Кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, а саме 20 числа кожного календарного місяця впродовж строку кредитування (48 місяців), то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, а саме з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач здійснив останній платіж 27.04.2016 року (а.с. 24-26), ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача 16.07.2019 року, тобто після спливу позовної давності щодо останнього щомісячного платежу. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 19 березня 2014 року у справі N 6-20цс14 та Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року № 444/9519/12. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed