Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

12 лютого 2021 року позивач звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, відповідно до якої просить: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною шестирічного віку. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що з 05 січня 2018 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони у справі мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка має фізичні вади та потребує постійного догляду. Позивач не має доходів, окрім соціальних виплат по догляду з дитиною до досягнення нею трирічного віку, при цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружити та дитини, а тому вона вимушено звернутися до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи про стягнення аліментів визначено суддю Мачуського О.М .. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 26 лютого 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі,проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який 05 січня 2018 року зареєстровано Сихівським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 4, що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 лютого 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони у справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного сану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Дитина перебуває на утриманні позивача [PERSON] та має вади фізичного розвитку. Так, відповідно до наданої суду медичної документації [PERSON] має основне захворювання герметична інфекція, ускладнення пов`язані з даним захворювання та потребує постійного лікування. Вказані обставини в ході розгляду справи відповідачем не оспорювались. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини в добровільному порядку не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. (ст. 191 СК України) За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 1 ст.75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2-4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За приписами ч.1-3 ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Частиною першою ст. 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», бере до уваги медичну документацію щодо стану здоров`я дитини та виходить з того, що право визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів належить одержувачу аліментів. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги думку відповідача, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволення а з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною шестирічного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачем було пред`явлено дві вимоги про стягнення аліментів, з відповідача, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Outcome: approved