Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачі є батьками малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Лутугинського районного суду від 17 грудня 2012 року малолітні діти були відібрані від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Протягом року відповідачі не усунули причини, що призвели до відібрання дітей, та не звернулися до служби у справах дітей Лутугинської районної державної адміністрації або до суду з заявою щодо повернення дітей в сім*ю. Розпорядженнями голови Лутугинської районної державної адміністрації від 08 січня 2013 року малолітнім дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Лутугинської обласної спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату, де перебувають до теперішнього часу. Мати періодично відвідувала дочок, батько жодного разу не відвідував. [PERSON] перебуває в Луганському обласному дитячому будинку № 1, його батьки жодного разу не відвідували, життям та здоров*ям не цікавилися,матеріальну допомогу не надавали. Оскільки відповідачі не виконують батьківські обов*язки, передбачені ст..150 Сімейного кодексу України, чим порушують інтереси малолітніх дітей, позивач просить позбавити їх батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та провила позов задовольнити. Надала суду пояснення по те, що відповідачка є матір*ю чотирьох дітей, троє з котрих були вилучені та направлені до притулку. Двоє дітей влаштовані в школу-інтернат, одна дитина - до дитячого будинку. Діти були відібрані у грудні 2012 року. Відповідачам були роз*яснені права та обов*язки, підстави повернення дітей у сім*ю. Пройшло більше року, але ніхто ні до Білівської селищної ради, ні до служби у справах дітей не звернувся з приводу повернення дітей. Декілька разів відвідували відповідачку за місцем проживання. Умови проживання були незадовільні. З відповідачкою спілкувалися і у телефонному режимі, попереджали про можливе позбавлення батьківських прав. Відповідачці вона особисто роз*яснювала умови повернення дітей, але до теперішнього часу ніхто не виявив бажання повернути дітей в сім*ю. Відповідачці роз*яснювала, що це вона повинна звернутися з відповідною заявою про повернення дітей, і це її волевиявлення. Аліменти з відповідачів були стягнуті, але аліменти вони не платили. Вважають за доцільне в інтересах малолітніх дітей позбавити відповідачів батьківських прав. Представник Лутугинської обласної загальноосвітньої школи-інтернату позов підтримала. Надала суду пояснення про те, що з 28 березня 2013 року у них перебувають [PERSON] та [PERSON]. До цього вони були на лікуванні у тубдиспансері. Мати періодично відвідувала дітей, привозила солодощі, одяг, який був у вжитку. Відвідувала раз на місяць. Батько дітей не відвідував, спілкувався по телефону. Аліменти відповідачі на утримання дітей не платять. Після спілкування з матір*ю у дітей є схильність до крадіжок, стають агресивні. Дітей також відвідує бабуся. Оскільки відповідачі не виявили бажання повернути дітей в сім*ю, матеріально їх не утримують, вважають за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Суду надала пояснення про те, що діти були відібрані у 2012 році. Після цього вона зробила в будинку ремонт, прибрала будинок. В будинку є необхідні меблі для дітей, місце для навчання, одяг. Дочок вона відвідувала в інтернаті, привозила їм солодощі, одяг. В останній час їй заборонили відвідувати дітей і вона спілкувалася з ними по телефону. Сина в дитячому будинку вона не відвідувала. Аліменти на утримання вона не платила із-за відсутності коштів, вона не працює, але має намір працювати та платити аліменти. Вона бажає повернути дітей в сім*ю. До селищної ради з заявою про повернення дітей вона не зверталася. В службі у справах дітей їй не казали, що необхідно писати заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суду надав пояснення про те, що з [PERSON] він розлучився у 2008 році. Як вона виховувала дітей, йому не відомо. Участі у вихованні та утриманні дітей він не приймає з 2008 року. Дітей не відвідував. Представник органу опіки та піклування Білівської селищної ради позов підтримала та просила його задовольнити. Надала суду пояснення про те, що після того, як у відповідачів були відібрані діти, відповідачка не зверталася до ради з приводу повернення дітей у сім*ю. Були неодноразові виїзди за місцем проживання відповідачки. Взимку будинок не опалювався, меблі старі, відсутній туалет, одяг для дітей. Вони спілкувалися з відповідачкою і роз*яснювали їй щоб вони усунула недоліки, працевлаштувалася, платила аліменти на дітей. Але з боку відповідачки ніяких дій не було. Оскільки до теперішнього часу відповідачка не виявила бажання повернути дітей в сім*ю, відповідач взагалі вихованням дітей не займається, а тому вважають за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав. Представник Луганського обласного дитячого будинку № 1 в судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження дітей /а.с.4,5/. У відповідності до ст..150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з рішенням Лутугинського районного суду від 17 грудня 2012 року малолітні діти були відібрані у [PERSON] та [PERSON] /а.с.6/. Підставами для відібрання дітей було те, що відповідачі вихованням дітей не займалися, матеріально їх не забезпечували, діти залишалися без догляду дорослих, були неохайні, будинок був в антисанітарному стані, для дітей не були створені належні умови для проживання, батьки неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за зловживання спиртними напоями, ухилення від виконання батьківських обов*язків. Малолітнім [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі розпоряджень голови Лутугинської районної державної адміністрації від 08 січня 2013 року /а.с.7,8/. Згідно з актом Луганського обласного дитячого будинку № 1 від 06 лютого 2014 року [PERSON] з 17 червня 2013 року перебуває у вказаному дитячому закладі та з цього часу батьки його не відвідували, долею дитини не цікавилися, листування не вели, матеріальну допомогу не надавали /а.с.15/. Згідно з довідкою Лутугинської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату від 10 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у вказаному закладі з 28 березня 2013 року, батько дітей - [PERSON] дітей не відвідував, мати - [PERSON] періодично відвідувала дітей /а.с.17 зворотна сторона/. Як вбачається з довідки Білівської селищної ради від 10 лютого 2014 року [PERSON] в смт.Біле, вул..Островського,7 Лутугинського району не з*являється, вихованням дітей не займався, щодо повернення дітей в сім*ю до ради не звертався /а.с.13 зворотна сторона/. Вироком Перевальського районного суду від 06 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України ( злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 22 жовтня 2012 року по 01 січня 2014 року, заборгованість зі сплати аліментів складає 22716 грн.), та призначено покарання у виді обмеження волі на 1 рік, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік /а.с.42/. Вироком Лутугинського районного суду від 17 січня 2014 року [PERSON] визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON] за період з 22 жовтня 2012 року по 17 листопада 2013 року, заборгованість зі сплати аліментів складає 14139,92 грн.), та призначено покарання у виді обмеження волі на 1 рік, на підставі ст..75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно з висновком органу опіки та піклування Білівської селищної ради відповідачі мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], вихованням яких не займаються, життям та здоров*ям дітей не цікавляться, матеріально дітей не забезпечують. Санітарно- гігієнічні умови в будинку незадовільні, мати не приймає до уваги зауваження комісії з приводу приведення житла в належний санітарний стан /а.с.3/. Як вбачається з характеристики на а.с.13, відповідачка [PERSON] характеризується незадовільно, не працює, постійного заробітку не має, зловживає спиртними напоями. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що за час його роботи в КМСН Лутугинського РВ ГУМВС ним складався адміністративний протокол у 2012 році відносно [PERSON] за ухилення від виховання дітей. Неодноразово у складі комісії він відвідував відповідачку. Декілька разів їм ніхто не відкривав двері. Коли їх впустили до будинку, то в будинку було брудно, велися ремонтні роботи, умови були антисанітарні. Наприкінці 2013 року також відвідував відповідачку за місцем проживання, але нічого не змінилося. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що відповідачку вона вже знає 3 роки, так як вона перебуває на обліку у службі у справах дітей. Малолітні діти були відібрані у батьків. До подачі позовної заяви до суду вони неодноразово викликали [PERSON], постійно відвідували за місцем проживання. Так як відповідачка деякий час проживала у своєї матері в м.Алчевську, то направляли листи і туди. Вона особисто телефонувала відповідачці та казала, що їй необхідно працевлаштуватися, змінити своє життя та вирішити питання про повернення дітей. . За весь час проживає уже з третім співмешканцем. В її присутності [PERSON] роз*яснювала [PERSON], що необхідно повернути дітей в сім*ю, давали роз печатку з переліком необхідних документів, але до теперішнього часу відповідачка ні у службу у справах дітей, ні в селищною раду, ні в суд не звернулася з заявою про повернення дітей у сім*ю. Востаннє перевіряли санітарно-побутові умови у [PERSON]. В будинку було проведено ремонт, було чисто прибрано, але дітей відповідачка не бажає забрати. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з 2008 року вихованням дітей не займається, їх життям та здоров*ям не цікавиться, дітей не відвідує, матеріальну допомогу не надає. Відповідачка [PERSON] періодично відвідує дочок у школі - інтернаті, сина в дитячому будинку не відвідує, його життям та здоров*ям не цікавиться, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. З часу відібрання дітей відповідачка привела житло в належний стан, але понад рік не вирішила питання про повернення дітей в сім*ю, з відповідними заяви не зверталася, що свідчить про її небажання повернути дітей в сім*ю. Посилання відповідачки на ту обставину, що їй ніхто не роз*яснив, що вона повинна була звернутися з заявою про повернення дітей та зібрати відповідні документи, суд вважає необґрунтованим та таким, що спростовується поясненнями представника позивача та свідка [PERSON]. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що вона бажає повернути дітей в сім*ю, але будь-яких дій на законне повернення дітей в сім*ю не вчинила, обмежившись тільки приведенням будинку в санітарний стан та періодичним відвіданням дочок, при цьому матеріально дітей не утримує, не працює. За таких обставин суд вважає в інтересах малолітніх дітей позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей.

Outcome: approved