Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

14 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], та [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], такими, що втратили право користування житловим будинком за номером 2, що розташований по вулиці Березова, місто Ромни, Сумської області. Вимоги позову мотивовані реєстрацією відповідачів у вищевказаному будинку, в якому вони не проживали і не проживають, їх речі в будинку відсутні, житловим приміщенням не користуються, не беруть участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачують, в будинку фактично лише зареєстровані з 2015 року, проживають в [INFO] за іншими адресами, чим створюють перешкоди у реалізації права власності позивача. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, в заяві до суду позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання також не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань до суду не надходило, відзиву на позов не направляли. Від Управління адміністративних послуг Роменської міської ради надійшло клопотання до суду про розгляд справи за відсутності представника, при винесені рішення покладаються на думку суду. Згідно ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2006 року належить будинок, що знаходиться за адресою: вул. Березова, 2, м. Ромни, Сумська область (а.с. 12-14). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян та довідки про склад сімї з місця реєстрації № 01-35/8468 від 06.09.2018, виданої управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради, за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Березова, 2, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 15-19). Як вбачається з акту проведення обстеження сімей міста на предмет фактичного проживання для призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого нічного побутового палива виходячи з обставин, які склалися, за підписами голови квартального комітету [PERSON] та мешканців міста [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що зареєстровані члени сімї за адресою м. Ромни,вул. Березова, 2: [PERSON], [PERSON], [PERSON], хоча фактично проживає лише [PERSON], а [PERSON], [PERSON] проживають за іншою адресою (а.с. 20). Відповідно до довідок голови квартального комітету [PERSON] від 02.11.2018 за адресою м. Ромни, вул. Березова, 2, був зареєстрований [PERSON], 13,03.1960 р.н., паспорт серії МВ 436467, з 21.10.2015, але не проживав і не проживає на даний час, та була зареєстрована [PERSON], паспорт серії МА 730930, з 06.03.2015, яка навчалась і не проживала з 2015 року та в даний час проживає за іншою адресою (а.с.21-22). Відповідно до ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41\~Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності. Статтею 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до пункту 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сімї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним судом України у постановах від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16, 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Свідок [PERSON], [INFO], мешканка м. Ромни, вул. Березова, 4, в письмових поясненнях до суду, підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Ромни, вул. Березова, 2, не проживають більше трьох років, речі їх в будинку відсутні. Факт реєстрації відповідачів у будинку за адресою м. Ромни, вул. Березова, 2, що належить позивачу, порушує її право власності, відповідачі вибули у інше місце проживання понад трьох років тому, в звязку з чим втратили право на користування житлом за вказаною адресою. З огляду на встановлені обставини, аналізуючи докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. З відповідачів, на підставі ст. 141 ЦПК України, в прибуток держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору, по 384 грн. 20 коп. з кожного. На підставі положень ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 142, 200, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 279, 280 ЦПК України, суд, - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial