Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

13.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивач в обґрунтування позову посилається на те, що вона має у приватній власності житловий будинок з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул.. Карла Маркса, 8, с. Велика Костромка Апостолівського району Дніпропетровської області. Нещодавно вона вирішила відчужити свій будинок, але з»ясувалося, що це зробити неможливо, оскільки у будинку з 17.01.1993 року зареєстрований [PERSON], [INFO], син односельця, який проживає в селі без поштової адреси та номера по вул.. Високопільській. У 1993 році вона давала згоду секретарю сільської ради на тимчасову реєстрацію у своєму будинку у якості підопічного [PERSON], при цьому він не був внесений до її домової книги, лише значився зареєстрованим у документах сільської ради. Відповідач жодного дня не проживав у неї в будинку, жив у будинку свого батька, він не був членом її сім»ї. На даний час відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі. Просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком № 8 по вул.. Карла Маркса в с. Велика Костромка Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з»явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить в задоволенні позову відмовити, так як іншого житла в нього не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. П.1 ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право власності являється власником житлового будинку № 8 по вул.. Карла Маркса, с. Велика Костромка Дніпропетровської області (а.с.7) Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «АБТІ» від 17.06.2011 року житловий будинок з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами по вул.. Карла Маркса, 8 с. Велика Костромка Дніпропетровської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії САС № 508456 від 07.06.2011 року згідно рішення виконавчого комітету Великокостромської сільської ради № 26 від 25.05.2011 року). (а.с.8) Відповідно довідки виконавчого комітету від 30.06.2015 року за адресою по вул.. К.Маркса, 8, в с. В.Костромка Дніпропетровської області зареєстровані: [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON] та підопічний [PERSON] (а.с.5) Згідно акту обстеження матеріально побутових умов громадянки [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], виявлено, що в будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON] син, [PERSON] внучка, [PERSON] Громадянин [PERSON] фактично за місцем реєстрації не проживає на протязі 9 років. Майна в даному помешканні немає.(а.с.16) За відомостями адресно- довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України Дніпропетровської області [PERSON], [INFO] зареєстрований з 17.01.1993 року за адресою: с. Велика Костромка, вул.. К.Маркса, 8 Дніпропетровської області. ( а.с.24) Відповідно вироку Апостолівського районного суду від 06.10.2014 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 156 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально виконавчому закладі закритого типу. Також з вироку встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному будинку, не проживає за місцем реєстрації протягом 9 років, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved