Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

14.12.2017р. позивач КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги водопостачання та водовідведення в повному обсязі не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.10.2014р. по 01.09.2017р. утворилась заборгованість в розмірі 69571,58грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. Заочним рішенням Хортицького районного суду м.Запоржжя від 05.03.2018р. позов задоволено повністю. Ухвалою суду від 01.12.2020р. заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоржжя від 05.03.2018р. скасовано, справа призначена до нового розгляді в спрощеному позовному провадженні. Представник позивача Нечет О.В. в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що проживання відповідача [PERSON] за іншою адресою жодними належними та допустимими доказами не підтверджено. Крім того, таке проживання не є підставою для його звільнення яві оплати за послуги водопостачання. В спірний період він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з заявами про тимчасову відсутність за цією адресою до КП «Водоканал» не звертався. Нарахування плати здійснювалось за цією адресою за кількістю зареєстрованих осіб, оскільки прибор облік води не встановлений. Розмір заборгованості визначений позивачем за вказаний період, але з урахуванням сальдо, яке малось на особовому рахунку станом на 01.10.2014р. Просить позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бобровник К.В. в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що в період з 15.03.2012р. по 26.08.2018р. відповідач [PERSON] не проживав за вказаною в позові адресою, мешкав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №87 від 18.07.2020р., видано. ЖБК «Медик-9». Тобто в зазначений в позові період з 01.10.2014р. по 30.08.2017р. він не користувався послугами водопостачання та водовідведення і не зобов`язаний їх оплачувати. Також вважає, що позов заявлений поза межами 3-річного строку позовної давності. Просить в позові відмовити повністю. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має\~виконуватися належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вимог цього\~Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. (далі Закон №1875-IV),\~який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з\~01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так,\~згідно з\~ст.32\~Закону\~України №1875-IV\~споживач зобов`язаний\~оплачувати надані\~житлово-комунальні\~послуги за\~цінами/тарифами,\~встановленими відповідно\~до законодавства,\~у строки,\~встановлені відповідними\~договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з п.10,20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ\~від 21.07.2005р.\~№630 (далі - Правила), плата за послуги постачання холодної води і водовідведення, вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання. У разі\~відсутності у\~квартирі та\~на вводах\~у багатоквартирний\~будинок засобів\~обліку води\~плата за\~надані послуги\~з централізованого\~постачання холодної\~води і\~водовідведення справляється\~згідно з\~установленими нормативами\~(нормами)\~споживання з розрахунку на одну особу. Згідно з п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з\~пп.1\~п.29\~Правил споживач\~має право\~на зменшення\~розміру плати\~у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Суд встановив, що квартира [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, підключена до мережі централізованого постачання холодної води і водовідведення, на неї відкритий особистий рахунок № [NUMBER] . Зазначені послуги надаються КП «Водоканал». В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] з 23.06.1994р., [PERSON] з 20.05.2004р. по т.ч., [PERSON] з 05.06.2007р. по т.ч., [PERSON] з 07.10.2008р. по т.ч. Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 31.08.2017р. заборгованість за послуги холодного водопостачання і водовідведення становить 69571,58грн. На даний час позивач вимагає стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01.10.2014р. по 31.08.2017р. в сумі 69571,58грн. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі як споживачі житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, у зв`язку з чим станом на 31.08.2017р. утворилась заборгованість в сумі 69571,58грн. При цьому, суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого постачання холодної води та водовідведення, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися,\~ факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату послуг не здійснювали, що спричинило виникнення заборгованості, розмір якої підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідачами також не спростований, тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення. Разом з тим, згідно з наданим суду розрахунком заборгованості за період з 01.10.2014р. по 31.08.2017р., який заявлений позивачем, відповідачам нарахована плата в сумі 27730,23грн., сплачено 0грн., борг за цей період становить 27730,23грн.. Заборгованість в сумі 69571,58грн. фактично визначена за більший період з урахуванням заборгованості станом на 01.10.2014р. в сумі 41841,35грн., в т.ч. за період з 01.05.2000р. по 31.03.2007р. в сумі 3564,54грн., яка стягнута за судовим наказом №2н-2994/07 від 22.10.2007р. З урахуванням вказаного, розглядаючи справу межах заявлених вимог, суд вважає, що фактично предметом позову у цій справі є заборгованість за період з 01.10.2014р. по 31.08.2017р. в сумі 27730,23грн. Ухвалюючи рішення, суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про те, що він з 15.03.2012р. по 26.08.2018р. не проживав за вказаною в позові адресою, не користувався відповідними послугами і не зобов`язаний їх оплачувати. В даному випадку суд виходить з того, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 07.10.2008р. по т.ч., вказана квартира не обладнана прибором обліку води, нарахування плати здійснюється за затвердженими нормативами споживання за кількістю зареєстрованих в квартирі осіб. При цьому, з приводу своєї тимчасової відсутності за вказаною адресою, що відповідно до п.29 Правил є підставою для зменшення плати, ні відповідач [PERSON] , ні інші відповідачі до КП «Водоканал» з письмовою заявою та підтверджуючими документами, не звертались, тобто правом на зменшення плати не скористались, що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось. Крім того, факт відсутності, не проживання відповідача [PERSON] в зазначеній квартирі, факт фактичного проживання за іншою адресою, на думку суду, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не підтверджений. Надану представником відповідача довідку ЖБК «Медик-9» №87 від 18.07.2020р., суд вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки вона складена та підписана одноособово головою ЖБК Родиною Т.М.. Жодних відомостей про те, на підставі чого нею в липні 2020р. зазначена інформація про проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період 2012-2018р. вказана довідка не містить. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту відповідачем та його представником суду не надано, тому перевірити зазначену в довідці інформацію в сукупності з іншими доказами неможливо. Також суд враховує, що в силу положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання особи є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Громадянин України зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.\~ Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування. Суд вважає, що вказані положення фактично узгоджуються з передбаченим п.29 Правил правом споживача, який не проживає за адресою, що зареєстрована як місце його проживання, на звернення до виконавця житлово-комунальних послуг із письмовою заявою на зменшення плати за ці послуги. Крім того, як встановлено судом, мається невиконане судове рішення про стягнення з цих же відповідачів заборгованості за послуги постачання холодної води і водовідведення за період з 01.05.2000р. по 31.03.2007р. в сумі 3564,54грн. (судовий наказ №2н-2994/07 від 22.10.2007р.). Однак, як вже зазначалось вище, відповідач [PERSON] з заявою про свою відсутність за зареєстрованим місцем проживання до позивача не звертався, у зв`язку із зміною свого фактичного місця проживання за новою адресою не зареєструвався, доказів звернення до будь-яких уповноважених органів з приводу наявності декількох місць проживання не надав. У зв`язку з цим суд не знаходить підстав для звільнення його від обов`язку здійснювати оплату заборгованості за послуги з постачання холодної води і водовідведення за зазначений позивачем період. Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Бобровник К.В. заявив про застосування строку позовної давності. Так, згідно з ст.257\~та ч.3 ст.267 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1,5\~ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~ст.252-255 ЦК України. Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що\~плата за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення відповідно до п.18 Правил вноситься споживачем щомісячно не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, у зв`язку з чим позовна давність за вимогами про стягнення плати за ці послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового щомісячного платежу, тобто з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, щодо кожного чергового щомісячного платежу. Беручи до уваги, що з даним позовом позивач звернувся до суду 14.12.2017р., враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства та конкретні обставини справи, суд вважає, що в межах 3-річного строку позовної давності позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.11.2014р. по 31.08.2017р., розмір якої згідно з наданим розрахунком становить 27\~187,19грн. Саме вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014р. по 31.10.2014р. заявлені поза 3-річним строком позовної давності. Поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено і судом не встановлено, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., з кожного по 400,00грн.

Outcome: partial