Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

14.02.2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію до обласного протитуберкульозного диспансеру міста [PERSON] та примусового лікування проти туберкульозу хворого [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, смт. Воскресенськ, вул. Кірова, 72, зареєстрований: [INFO], строком до трьох місяців без його згоди. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, [PERSON], знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Міської лікарні № 5 міста [PERSON] із захворюванням на заразну форму туберкульозу. Хворіє на туберкульоз з 2009 року. [PERSON] хворіє на заразну мультирезисттентну активну форму туберкульозу, неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні. Хворий злісно ухиляється від лікування хвороби, відвідує громадські місця, постійно порушує режим лікування, порушує санітарно-епідемічний режим бацилярного хворого, що становить загрозу розповсюдження туберкульозу серед населення, саме на цій підставі заявник і звернувся до суду з даною заявою. Лікар - фтизіатр протитуберкульозного кабінету в судовому засіданні, вказуючи на мотивований висновок лікаря - фтизіатра, просила винести рішення про обов'язкову госпіталізацію до обласного протитуберкульозного диспансеру міста [PERSON] та примусового лікування проти туберкульозу хворого [PERSON], строком до трьох місяців, без його згоди. Заслухавши пояснення лікаря протитуберкульозного кабінету, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і доцільність її задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України Про протидію захворювання на туберкульоз, туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані, у тому числі дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування та проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди і обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуючись вимог протиепідемічного режиму. За змістом ст. 346 ЦПК України, справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Так, судом зясовано, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті Міської лікарні № 5 міста [PERSON] із захворюванням на заразну форму туберкульозу. Хворіє на туберкульоз з 2009 року. З 04.11.2015 року у хворого підтверджена заразна (відкрита) мультирезистентна деструктивна форма туберкульозу легень, що потребує довготривалого лікування. Хворий неодноразово лікувалася в стаціонарі Миколаївського протитуберкульозного диспансера. Останє стаціонарне лікування в МОПТД хворий проходив з 21.01.2017 року по 11.01.2018 року, 345 л/д, виписаний за порушення лікарняного режиму, тобто - самовільне залишення відділення. Неодноразові попередження хворого щодо лікування позитивних результатів не принесли. Хворий на попередження медпрацівників не реагує, ухиляється від лікування. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону України Про протидію захворювання на туберкульоз у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи Національної поліції за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. За викладених обставин та на підставі діючого законодавства України, суд приходить до переконання про необхідність задоволення даної заяви.

Outcome: approved