Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

12 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , законний представник [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування на житлову квартиру, третя особа Зубівська сільська рада Миргородського району Полтавської області. Просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Мотивуючи позовні вимоги, тим що [INFO] помер її дід - [PERSON] , який постійно проживав в с. Зубівка Миргородського району. Своїм посвідченим заповітом від 04 жовтня 2017 року належну йому, зокрема, квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідав їй. В установленому законом порядку вона прийняла спадщину, оскільки звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було роз`яснено, що для оформлення права на спадщину на квартиру шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату необхідно подати правовстановлюючий документ та витяг з Реєстру прав власності. Як з`ясувалося при підготовці документів для оформлення спадщини: згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 17 лютого 2020 року право власності на квартиру [ADDRESS] ) зареєстрована в реєстровій книзі 3 за [PERSON] згідно договору дарування квартири від 17.09.2004 року, посвідченого Першою Миргородською ДНК за р. № 1-1959. Оригінал правовстановлюючого документа на квартиру не зберігся. За поясненнями нотаріуса в разі отримання дубліката правовстановлюючого документа, він підлягає реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині внесення змін щодо документів на підставі яких виникло право власності, що є неможливим після смерті власника, оскільки його цивільна правоздатність припинилася в момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Постановою від 06 лютого 2020 року [PERSON] приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру. В зв`язку з наведеним відсутні умови для одержання нею в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину і вона змушена звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину в судовому порядку. Ухвалою судді від 18 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . Ухвалою суду від 02 жовтня 2020року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася . Представник позивача, адвокат Педорич В.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовільнити, суду пояснив, що спадкодавець [PERSON] , своїм посвідченим заповітом від 04 жовтня 2017 року належну йому, зокрема, квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідав позивачу. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у зв`язку з зі відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Законний представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача, адвокат Ковердяєва Л.В. в судовому засіданні заявлені вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явися, в раніше поданій заяві просив проводити розгляд справи без участі представника (а.с. 143). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав в с. Зубівка Миргородського району (а.с. 6). [PERSON] був дідом позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.10.1991, де в графі мати зазначена [PERSON] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.03.2018 відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.02.1971 де в графі батько зазначений [PERSON] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 46-49). Своїм посвідченим заповітом від 04 жовтня 2017 року [PERSON] належну йому, квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідав [PERSON] (а.с. 14). Заповітом від 04 жовтня 2017 року [PERSON] належну йому, земельну ділянку площею 3,16 га, яка розташована Зубівська сільська рада, Миргородського району, Полтавської області, що належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №107062 заповідав синові [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). [PERSON] був батьком відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 16.07.2008 (а.с. 57). Позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. із заявою про прийняття спадщини (а.с.43). Законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. із заявою про прийняття спадщини (а.с.30). Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 17 лютого 2020 року право власності на квартиру [ADDRESS] ) зареєстрована в реєстровій книзі 3 за [PERSON] згідно договору дарування квартири від 17.09.2004 року, посвідченого Першою Миргородською ДНК за р. № 1-1959 (а.с. 8). Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Карбан Є.О. від 06 лютого 2020 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру (а.с.7). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України. Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності квартири підтверджений, а тому зазначена квартира входять до складу спадщини після його смерті. Позивач є спадкоємцем по заповіту майна, яке належало померлому діду [PERSON] , позивач вчинила дії по прийняттю спадщини, тому вона набула право на це майно в порядку спадкування. Оскільки право позивача на оформлення її спадкових прав на квартиру померлого [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved