Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

13 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду\~ Харківської області з позовом, в якому просить суд визнати батьківство [PERSON], щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO],\~ де в розділі батько вказати [PERSON] та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј \~частини із всіх видів його заробітку (доходу). В судовому засіданні\~ позивач позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. В обґрунтування позову вказує, що в період з 2008 року по 2009 рік\~ вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. 13 квітня 2010 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьком дитини є відповідач, однак у зв'язку з тим, що він не захотів подавати заяву, яка б засвідчила його батьківство, відомості про батька записані у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач фактично визнав себе батьком дитини, забрав її з сином з полового будинку та привіз їх за місцем свого проживання. Деякий час піклувався про дитину. Проте згодом став сумніватися що він є батьком новонародженої дитини. На грунті чого стали виникати сварки, через що вона булла змушена переїхати проживати до своєї квартири. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Дитина, потребує матеріальної допомоги, піклування батька, а оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач звернулася до суду з позовом про встановлення його батьківства і стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач у попередніх судових засіданнях проти предявленого позову заперечував , пояснивши ,що дійсно деякий час проживав разом з позивачем, але після конфліктних ситуацій вони розійшлись, пізніше позивачка зазначила ,що це не його дитина. Після проведення судово молекулярно - генетичної експертизи позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Треті особи: представник Шевченківського РВ ДРАЦС ГТУ в Харківській області, та представник органу опіки та піклування Шевченківської РДА Харківської області, в судове засідання не зявилися надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд,\~вислухавши позивача,\~відповідача,\~дослідивши матеріали\~справи вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню,\~з наступних\~підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~\~\~\~ Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, та не заперечується сторонами що в період з 2008 року по 2009 рік позивач з відповідачем проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від їх фактичних шлюбних відносин народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ № 197250, актовий запис № 3, яке видане Борівською сільською радою Шевченківського району Харківської області 20 квітня 2010 року ( а.с.4). За положеннями до ст.\~125\~Сімейного кодексу\~України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст.135\~Сімейного кодексу\~України , при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків, заяви батька, або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно свідоцтва про народження, батьком дитини записаний громадянин України [PERSON], запис про батька вчинено у відповідності до ст.135 Сімейного\~\~ кодексу України. За клопотанням позивача по справі була проведена судова молекулярно-генетична експертиза. З висновків\~ експерта № 1004 Харківського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Ймовірність даної події складає 99,9999999997% . Статтею 128 Сімейного кодексу\~ України,\~ передбачено ,що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно правових рекомендацій ,викладений у\~ постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного Кодексу\~ України , зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~Кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» відповідно до ст. ст. 213,215\~ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю. За правилами до ст. 134 Сімейного кодексу\~ України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.\~п.\~20\~п.\~1\~Розділу ІІІ\~Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П.\~2.16.4.\~Розділу ІІ\~Правил \~передбачено ,що\~внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Частиною 4\~ст.\~6\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» передбачено ,що органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Враховуючи викладене, дослідженні по справі докази , а також визнання [PERSON] свого батьківства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання батьківства [PERSON], щодо дитини [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно зі ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України одним із способів виконання батьками свого обов'язку щодо утримання дитини є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини передбачені ч.1\~ст.\~182\~Сімейного\~ кодексу\~України. Відомостей про стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів на\~ утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб; наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення, сторонами суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~\~України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено , що за рішенням суду аліменти можуть бути визначені в частці від заробітку (доходу ) матері , батька дитини. Відповідач працює робітником КМК «Восток» в с.Борівське Шевченківського району Хакрівської області, отримує заробітню платню. Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно до досягнення сином повноліття, з дня подачі позову. Згідно\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відтак оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належної правової оцінки суд дійшов до висновку ,що позовні вимоги [PERSON] предявлені в інтересах дитини, є доведеними та такими ,що піддягають задоволенню . Відповідно до ст.133,\~141\~ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача. Окрім того з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті судові витрати повязані з проведенням судомо молекулярно генетичної експертизи у розмиру 7\~617.00 грн., які потверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved