Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

14.08.2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , в якій він просить суд оголосити рідного брата заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя м. Миколаєва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , померлим. В обґрунтування вимог посилається на те, що у зв`язку із встановленням майнових питань, пов`язку із встановленням майнових питань, пов`язаних із прийняттям спадщини, у заявника виникла необхідність в судовому порядку оголосити померлим його рідного брата - [PERSON] . Останній раз у заявника спілкування з братом відбулось у 2004 році, особисто бачились за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS] . Для розшуку брата заявник неодноразово звертався до Центрального ВП ГУНП у Миколаївській області. Останній раз він звертався 01.03.2018 року, про що отримав відповідь, що під час проведення перевірки встановити місце знаходження [PERSON] не надалось можливим. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 31.08.2018 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 14.01.2021 року прийнято справу за вказаною заявою заяву до свого провадження. 25.07.2019 року до суду надійшла заява від представника заінтересованої особи, в якій він просить розглядати справу без його участі, заперечень щодо вимог заявника не має. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що про зникнення [PERSON] їй стало відомо в 2009 році, коли вона познайомилася з заявником [PERSON] . Вона жодного разу не бачила [PERSON] , а про його існування знає лише зі слів чоловіка - [PERSON] . Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії Довідки від 22.02.2018 року за вихідним № 271, виданої ТОВ ЖЕК «Забота» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , 1988 року народження (син власника особового рахунку), [PERSON] , 1982 року народження (син власника особового рахунку), [PERSON] , 1962 року народження (колишня дружина власника особового рахунку). Поряд з цим, власник особового рахунку - [PERSON] помер [INFO] . 28.02.2018 року представник заявника - адвокат Герасимець М.М., в інтересах [PERSON] , звернувся до Центрального відділу поліції ГУНП у Миколаївській області з метою надання допомоги у встановленні місця знаходження [PERSON] , [INFO] , рідного брала [PERSON] 19.03.2018 року Центральним відділом поліції ГУНП у Миколаївській області повідомлено, що під час перевірки встановити місце знаходження [PERSON] не видалось можливим. В силу п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до змісту зазначеної норми, кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла, і в залежності від підстав визнання особи такою, що померла, визначається строк, протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місці її постійного проживання. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 132/1201/18. Так, за обставин у випадку, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування, суд оголошує особу померлою за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування; за загальним правилом - протягом трьох років. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Із заяви вбачається, що [PERSON] протягом 17 років відсутній за адресою останнього місця проживання: [ADDRESS] , відомостей про можливе його місцезнаходження заявник також не має. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, заявник звернувся до суду. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою матеріально-правового зв`язку. У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Аналізуючи наведені обставини справи, суд приходить до переконання, про обґрунтованість поданої заяви, оскільки [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання відсутній близько 17 років та немає відомостей про місце його перебування. Разом з тим, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які загрожували б життю [PERSON] суду не надано, а тому його необхідно оголосити померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved