overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 120. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, вони втратили почуття взаємної поваги та любові. Сімейні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Вважає, що за таких обставин примирення та збереження сім'ї між ними не можливе. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення. Після розірвання шлюбу висловила бажання відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 120. Від шлюбу дітей не мають. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], що видане 01 жовтня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім'ї є втрата почуття поваги і любові. Порозуміння між сторонами не досягнуто, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

13 лютого 2014 року, [PERSON], звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказує, що між ним та відповідачем 16 травня 2008 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану, Талалаївського районного управління юстиції в Чернігівській області, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ЕЛ № 033202 від 16 травня 2008 року та зроблено запис в книзі реєстрації шлюбу актовий запис № 18. Від шлюбу мають не повнолітню доньку [PERSON] [INFO], матірю якої є відповідачка. На даний час донька проживає з матірю. Сімя розпалася по причині несумісності характерів, поглядів на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння, зникла повага один до одного, що також впливає на виховання дитини. Позивач та відповідач проживають окремо на протязі 1 (одного) року, спільного господарства не ведуть, контакту між собою не підтримують. Сумісне життя і збереження сімї неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтвердив. Відповідачка позов визнала та просить шлюб розірвати. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше існування сімї суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі статей 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. Позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, являється матір'ю заявника. Дану заяву [PERSON] обґрунтував наступним. Після смерті матері відкрилася матері відкрилася спадщина на її майно, а саме на земельну ділянку, площею 2,5868 га, яка розташована на території Горишківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Спадкоємцем даної земельної ділянки заявник є по заповіту. В даний час виникла необхідність оформлення належним чином своїх прав на спадкове майно, однак вияснилося, що існують розбіжності записів у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтві про народження заявника мати записана російською мовою «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть матері та інших правовстановлюючих документах- [PERSON] В зв'язку з тим, що факт родинних відносин має для заявника юридичне значення і впливає на прийняття спадщини, тому з цією заявою він вимушений звернутись до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві та попросив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Горишківської сільської ради у судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення заяви. Суд,заслухавши пояснення заявника, розглянувши заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин із своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Горишківка Томашпільського району Вінницької області. Той факт, що [PERSON] являється сином [PERSON] підтверджується довідкою Горишківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 324 від 26.11.2013 року, № 60 від 24.02.2014 року, № 61 від 28.02.2014 року, з яких убачається, що [PERSON] та [PERSON] являється однією і тією ж особою та матір'ю [PERSON] Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємця, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Причиною неможливості одержання заявником свідоцтва про право на спадщину є неможливість відновлення актового запису про народження. Оскільки, судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно являється сином [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Горишківка Томашпільського району Вінницької області, даний факт підтверджується довідками Горишківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, факт родинних відносин має для заявника юридичне значення і впливає на прийняття ним спадщини, тому заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду с заявою про скасування рішення Микитівського районного суду м. Горлівки від 25 грудня 2003 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, посилаючись на те, що в березні 2001 року поїхав на заробітки у Російську Федерацію. З 2002 року припинив спілкуватись з дружиною. В теперішній час повернувся до міста Горлівки, та дізнався, що дружина визнала його безвісно відсутнім рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки від 25.12.2003 р. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, та просив скасувати рішення про визнання його безвісно відсутнім. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заінтересована особа Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського МУЮ у Донецькій області явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Рішенням Микитівського районного суду міста Горлівки від 25 грудня 2003 року [PERSON], [INFO], уродженця м. Горлівки Донецької області, визнано безвісно відсутнім. [PERSON] який був визнаний судом безвісно відсутнім, з'явився, тому рішення Микитівського районного суду м. Горлівки від 25 грудня 2003 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, підлягає скасуванню. На підставі ст.45 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначає, що з листопада 2013 року вони з відповідачем припинили спільне проживання й з того часу син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, хоча має постійне місце роботи, де отримує сталий дохід, а також отримує пенсію, як інвалід третьої групи. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивачка [PERSON] подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] також подав письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти позову не заперечує та погоджується на стягнення з нього аліментів на сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів свого доходу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 19 липня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом із матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини. Ці обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, має постійне місце роботи, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 14 листопада 2009 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться у неї на вихованні. 10 грудня 2013 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя, виховання дітей. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачкою вважає неможливим. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 14 листопада 2009 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться на вихованні у позивачки. 10 грудня 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання вони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дочки. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу і мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача, а також те, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 червня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1087. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO] Вказує, що спочатку подружнього життя відносини були нормальними, проте згодом почали погіршуватись, тривалий час між ними виникали суперечки та непорозуміння з різних питань, які згодом почали носити тривалий характер. Після одруження вони проживали разом підтримували подружні відносини та вели спільне господарства, проте за останній рік відносини між ними погіршились та на даний час вони проживають окремо не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обов'язків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сім'я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив та додатково пояснив, що вони з позивачкою дійсно на даний час проживають окремо не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, сім'я розпалась остаточно примирення між ними неможливе. Просив суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 20 червня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1087 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини не ведуть спільного господарства та на час розгляду справи проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

13 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі позову. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не забезпечує доньку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved