overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою і свої доводи мотивував тим, що він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] У свідоцтві про його народження виданого 05.03.1958року Октябрьскою сільскою радою, серія [NUMBER] прізвище вказано « [PERSON]», в графі мати [PERSON]. Паспорт виданий 24.06.1997 року Пролетарським РВ УМВС України в Донецькій області на прізвище « [PERSON]». При житті мати склала заповіт від 22.12.2010 року, згідно якого все майно яке належить їй на час смерті заповідає йому [PERSON]. У даний час виникає необхідність встановлення родинних відносин між ним і матір»ю з причини одержання свідоцтва про право на спадщину. Тому просить у судовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та його померлою матір»ю. У судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Зацікавлена особа Калінінська с/рада в судове засідання не з»явились, надали заяву в якій просять справу розглянути у їх відсутність, заявлені вимоги визнають. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню з наступного. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] вказали, що заявник та померла [INFO] [PERSON] є рідними сином та матір»ю. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]./а.с.4/ Згідно свідоцтва про народження [PERSON] в графі мати вказано [PERSON]./а.с.7/ Аналіз викладених доказів приводить суд до впевненості, що заявник [PERSON] та померла [INFO] [PERSON] є рідними сином та матір»ю, тому на підставі ст. 256 ЦПК України вимоги заявника підлягають задоволенню оскільки встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, т.я. дає йому прав на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.09.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 244. Свої вимоги мотивує тим, що 19.09.2008 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони з відповідачем виявилися зовсім різними людьми, у кожного з них своєрідний характер, свої погляди на життя та побут, через що в сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив суд її задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що дійсно 19.09.2008 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних відносин не підтримують та зберігати сім'ю наміру не мають. Тому згодна на розірвання шлюбу з [PERSON], який існує лише формально. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, наданий судом строк для примирення не мав позитивних наслідків, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним відповідачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 29.01.1994 року Берецькою сільською Радою народних депутатів Первомайського району Харківської області, актовий запис № 1, мотивуючи свій позов тим, що п'ять років потому подружжя припинили сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини оскільки вони втратили почуття любові один до одного і поновлювати їх не бажають. Фактично сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23.02.2003 року до 12.04.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дітям. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 23.02.2003 року до 12.04.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтв про народження дітей, відповідач [PERSON] являється батьком останніх (а.с. 4, 5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітніх дітей, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям, які знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила , що у них з відповідачем є спільна дитина - син [PERSON] [INFO]. Відповідач надає кошти на утримання дитини, але не регулярно та недостатньо. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини -сина [PERSON] 2007 року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що дійсно у них з позивачкою є спільна дитини -син [PERSON], який проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі. Він надає кошти на утримання дитини, але не щомісячно, купує дитині речі, спілкується з дитиною. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина в тому розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину -сина [PERSON] [INFO] (а.с. 2). Дитина проживає разом з матір'ю. Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 27 серпня 2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через втрату почуття кохання, байдужість чоловіка до справ сім'ї. Шлюбно-сімейні стосунки з цих причин припинено з жовтня 2013 року. Збереження шлюбу за викладених обставин суперечить її інтересам. Спору з приводу місця проживання дитини та розподілу майна немає, малолітній син проживає разом з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу у її відсутності, вказала, що позов підтримує, на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача згодна. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, письмового заперечення на позов не направив. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Бугаївській сільській раді Глобинського району Полтавської області 27.08.2011 року, актовий запис № 4. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Спорів з приводу місця проживання дитини та розподілу майна немає. Син проживає разом з матір'ю. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала докази, які свідчать про сплату нею судового збору в сумі 244 грн. Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка за подання до суду позову немайнового характеру (в даному випадку - про розірвання шлюбу), складає 243 грн. 60 коп. Саме цю суму, плата якої була передбачена законом, суд стягує з відповідача на користь позивачки. Решта суми, як необґрунтовано сплачена, стягненню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просила визнати її сина, [PERSON], [INFO], недієздатним. На обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання, є інвалідом другої групи з психіатричного захворювання, його життєдіяльність різко обмежена. Одночасно просила встановити відносно [PERSON] опіку, призначивши її його опікуном. До початку судового засідання від заявника [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутності, доводи заяви підтримала повністю. Від заінтересованої особи Департаменту з питань праці та соціального захисту населення до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Вказана установа не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з актом №229 судово - психіатричного експерта від 23.04.2014 року / а. с. 23 - 25/, [PERSON], [INFO], страждає на важку розумову відсталість /різко виражена імбецильність/, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 240 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров'я. Враховуючи, що [PERSON] не розуміє значення своїх дій, суд вважає недоцільним його виклик у судове засідання. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /а/ керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про … визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про необхідність визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що він позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Що стосується вимог [PERSON] в частині встановленні відносно [PERSON] опіки та призначення її його опікуном, суд вважає за доцільне відмовити у їх задоволенні, оскільки вказані питання суд може вирішити лише за поданням органу опіки та піклування, яке в рамках цієї справи не подавалося. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою , уточнивши позовні вимоги, просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь, на утримання [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісяця, посилаючись на те, що син є студентом 3 курсу денного відділення Горлівського технікуму Донецького націлнального університету. Син проживає разом із нею. Відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, аліментів нікому не сплачує. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку судового доручення був допитаний Гайсинським районним судом Вінницької області де пояснив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі , оскільки не працює, власного житла не має, проживає з сестрою, отримує пенсію, однак відмовляється подати суду довідку про доходи та довідку про реєстраційний номер облікової картки платника податків, на розгляд справи в його відсутність погоджується. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним читном. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається в Горлівському технікумі Донецького націоального університету на третьому курсі денного відділення, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Навчання закінчується 30.06.2015 року. Згідно зі ст.199 Сімейного кодексу України -якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідач, [PERSON], 1963 року народження, працездатний, не працює, отримує пенсію, доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища, а саме: відомостей щодо розміру пенсії та свого сукупного доходу суду не надав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів, суд бере також до уваги матеріальне становище позивача та [PERSON] який отриує стипендію в розмірі 620 грн. на місяць, та вважає можливим визначити аліменти у вигляді ? частини доходу відповідача , щомісяця, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви до закінчення позивачем навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалює рішення за наявними обставинами в справі. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері ( а.с. 2), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.02.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

14.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 01.10.1994 року знаходиться у шлюбі, який зареєстровано міськвиконкомом м.Моспіне Пролетарського району Донецької області та від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, однак відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до її повноліття. Позивач в попередньому судовому засіданні на позові наполягала. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 01.10.1994 року знаходяться у шлюбі (а.с.3), від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Красноармійської міської ради від 17.02.2014 року (а.с.13). З жовтня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, однак відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 243,60 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved