Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

14 листопада 2017 року позивач [PERSON] в особі його представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на кв. [ADDRESS]. Вищевказаний будинок є кооперативним і його мати набула права володіння цією квартирою шляхом виплати всіх пайових внесків. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину щодо майна матері. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину він звернувся до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив в оформленні спадщини, оскільки відсутній документ про право власності на квартиру. Враховуючи зазначене, у позивача виникла необхідність звернутись до суду для можливості визнання права власності на квартиру в порядку спадкування. У судове засідання 03.01.2018 року учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішення питання покладаються на розсуд суду. У відповідності з п.9 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 15.12.2017 року суд продовжує розгляд справи за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією. Оскільки учасники справи у судове засідання не з'явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] у віці 70 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER]. [PERSON] доводилась матір»ю позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] як члену ЖБК була надана квартира [ADDRESS] житловою площею 44,2 кв.м., яка повністю була виплачена. Факт сплати повної вартості вказаної квартири у 1991 році підтверджений довідкою № 153 від 03.11.2017 року, яка видана керуючим ОЖБК (а.с.14). Таким чином, аналізуючи обставини справи, суд приходить до наступного, [PERSON] будучи членом житлово-будівельного кооперативу № 2, сплатила повну вартість квартири, використовувала житлове приміщення квартири [ADDRESS] відповідно до його призначення. У разі викупу квартири член ЖБК стає її власником, а відтак набуває всіх правомочностей, які мають власники іншого житла. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач Косой В.А., відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом померлої матері та має право на успадкування її майна, в зв'язку з чим звернувся 21.11.2011 року до Першої чернігівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Заяви інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Статтею 1268 ч. 1 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 11.02.2016 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Богдановською О.М. була винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.12) Відповідно до вимог ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо втрачено документ, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від спадщини. Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], звернувшись до нотаріальної контори в передбачений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 1016/2011, тому суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на вищевказану квартиру, і тому за ним слід визнати право власності на дане майно в порядку спадкування.

Outcome: approved