Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

14.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у В РАЦС Вінницького МУЮ, актовий запис за №1764. Від спільного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. Відповідач неналежним чином бере участі в матеріальному утриманні та вихованні сина. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Тому, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття; та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини; в іншій частині позову, а саме щодо стягнення витрат на правову допомогу, просив суд відмовити. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено та сторонами не оспорюється, що 09.08.2009 року сторони зареєстрували шлюб у В РАЦС Вінницького МУЮ, актовий запис за №1764, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 09.08.2009 року (а.с.3). Від спільного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 03.02.2010 року (а.с.4), який проживає разом із позивачкою та знаходиться на утриманні останньої, що підтверджується довідкою МКП «ЖЕК №12» №7677 від 27.08.2014 року (а.с.15). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час сторони проживають окремо, позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини, те, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, працює оператором на Вінницькій кондитерській фабриці «Рошен»; інших утриманців, неповнолітніх, повнолітніх дітей, окрім спільної дитини сторін, не має. А тому, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивачки є достатньо вмотивованими, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України). Тому, витрати, понесені позивачкою на правову допомогу у розмірі 200 грн., що підтверджується квитанцією №293, виданою адвокатом [PERSON] (а.с.5) також підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved