Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

13 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги підтримали та просили їх задовольнити, в обгрунування вимог заявниця пояснивши, що вона отримада державний акт на право приватної власності на землю яка розташована на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. При написанні її ім'я в державному акті на право приватної власності на землю , було зроблено помилку її імені, вказавши його [PERSON], тоді як в інших документах її ім'я зазначено як - [PERSON]. Виправити дану помилку в адміністративному порядку невзмозі, так як в відповідних установах вона отримала відмови, тому звернулась до суду та просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю Р2 №760229, кадастровий номер 6325784500:02:001:0231. В судове засідання представник заінтересованої особи: Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився надавши письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення заявника, представника заявника , свідка, перевіривши матеріали справи , вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріали справи містять Державний акт на право приватної власності на землю (серія ХР-27-00-094975), виданий Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №426 від 12 грудня 2002 року, площею 6,6446 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6325784500:02:001:0231, розташованої на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, де ім'я заявниці вказане як [PERSON]. 5 червня 1997 року Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області був виписаний паспорт громадянина України ( серія [NUMBER] на ім'я [PERSON]. 30 липня 1999 року в Державній налоговій інспекції була отримана довідка про присвоєння ідентифікаційного коду [PERSON]. З трудової книжки колгоспника виданої 29 травня 1965 року , вбачається ,що вона видана на ім'я [PERSON]. Таке ж прізвище ,ім'я та по батькове зазначено у пенсійному посвідчені (серія [NUMBER] ) виданого 9 лютого 1999 року. Відповідно до довідки №02-28/1900 Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 01 серпня 2014 року, заявниці відмовлено в виправлені помилки в написанні її ім'я в державному акті на право приватної власності на землю. Пунктом.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року №43 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04.06.99 за №354/3647, визначено, що усі записи на державних актах мають бути зроблені чітко і розбірливо державною мовою, виправлення не допускається. Тому заявниці запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання. Довідкою №1211 відділу Держземагентства у Шевченківському районі Харківської області від 29 липня 2014 року зазначено, що згідно п.2 Порядку реєстраційних прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №703 від 22 червня 2011 року з 1 січня 2013 року державну реєстрацію прав власності та інших речових прав на нерухоме майно проводять структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, тому виправити дану помилки в правостановлюючому документі, а саме: державному акті на право приватної власності на землю та видати новий документ не можливо. Заявниці запропоновано звернутися до суду. Допитаний судом свідок: [PERSON] підтвердила, що [PERSON] , є дружиною її померлого батька , та засвідчила ,що вона отримала державний акт на землю, помилку вони додивились тільки зараз, в усіх її документах її ім'я зазначено як [PERSON]. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі наданих документів, пояснень свідка, суд дійшов до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа і документи видані на ім'я однієї стосуються іншої. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином встановлення факту належності право установчих документів має для заявниці юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявнця може мати право на земельну ділянку, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості , суд вважає заяву [PERSON] доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Outcome: approved