Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

12 грудня 2019 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 31 липня 2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Представник позивача, посилаючись на ст.ст. 608, 1218, 1219 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначив, що спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 08 серпня 2017 року до 08 лютого 2018 року. У даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] , оскільки відповідно до копій паспортів позичальника та відповідача їх адресою реєстрації зазначено [ADDRESS] . Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість позичальника, яка станом на дату смерті складає 7014,96 гривень: 695,81 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4970,66 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1348,49 гривень - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень. 08 січня 2020 року з адресно - довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області було отримано інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою суду від 09 січня 2020 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, прийшов до такого. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.10). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, позичальник при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.7 Договору позичальник зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. У встановлені договором строки, позичальник [PERSON] зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 7014,96 гривень, яка складається з: 695,81 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4970,66 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1348,49 гривень - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень. [INFO] року позичальник [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.47). 25 жовтня 2017 року (відповідно до Реєстру згрупованих поштових відправлень 05 грудня 2017 року) представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з Претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с.51). 19 січня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано лист з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори відповідно до якого на підставі вищезазначеної претензії заведено спадкову справу № 757/2017. Спадкоємці [PERSON] будуть ознайомлені з претензією кредитора під час оформлення спадкових справ (а.с.52). 24 листопада 2019 року на адресу відповідача [PERSON] банком направлено лист - претензію з пропозицією сплатити заборгованість позичальника [PERSON] (а.с.53). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. З метою встановлення дійсних обставин справи та встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину, судом було витребувано з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №757/2017 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З зазначеної спадкової справи вбачається, що 06.09.2018 року представник АТ КБ «ПриватБанк» повторно звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з Претензією кредитора від 21 серпня 2018 року в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с.95). 06 вересня 2018 року Восьмою дніпровською державною нотаріальною конторою було повідомлено представника позивача, що із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] , ніхто не звертався. У разі звернення спадкоємців до нотаріальної контори, вони будуть ознайомлені з претензією кредитора під час оформлення спадкових справ (а.с.102). Представник позивача звертаючись до суду з дійсним позовом до [PERSON] зазначив, що відповідно до копій паспортів померлого позичальника [PERSON] та відповідача [PERSON] місцем їх реєстрації зазначено [ADDRESS] , тобто відповідач прийняла спадщину померлого позичальника в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. У статті 12 ЦПК України закріплено принцип змагальності цивільного процесу, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З зазначеними представником позивача доводами суд погодитися не може, оскільки в матеріалах справи міститься довідка з адресно - довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області відповідно до якої відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проте з 17 березня 2016 року була знята з реєстрації та вибула в м. Українськ, Донецької області (а.с.68). Враховуючи, що відповідач [PERSON] на момент смерті позичальника [PERSON] [INFO] не проживала із спадкодавцем на час його смерті та відкриття спадщини, тому вона не вважається такою, що прийняла спадщину, отже суд приходить до висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити у повному обсязі. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень, які поніс позивач підлягають покладенню на нього відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed