Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

13.08.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом про визначення, що частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], розташованої в [ADDRESS], площею 0,0569 га, становила 1/3, частка позивачів у спільній сумісній власності на земельну ділянку становить по 1/3 кожному. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що позивачам та [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі розпорядження КМДА від 05.02.1998 №215 було передано у спільну приватну власність земельну ділянку, площею 0,0569 га, яка знаходиться в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. З метою прийняття спадщини після смерті своєї матері, позивачі звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами. 06.05.2015 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що не виділено частки померлої у спільному майні. Враховуючи, що частки співвласників не визначені, позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. 24.09.2015 року [PERSON] подав уточнену позовну заяву, в якій відповідачем зазначив [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Третя особа в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі розпорядження КМДА від 05.02.1998 №215 передано у приватні власність земельну ділянку, площею 0,0569 га, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Наведена обставина підтверджується державними актами на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], [NUMBER] від 03.11.1999 (а. с. 11 - 13). [INFO] року [PERSON] у віці 85 років померла, про що складено відповідний актовий запис №14746, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві, серії [NUMBER] (а. с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить частина земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її син - [PERSON], донька - [PERSON] Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 18.03.1950, серії [NUMBER] від 17.04.1953 (а. с. 6, 8), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, серії АКМ №142494 від 25.12.2014 (а. с. 9). [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Згідно відповіді 12 КДНК від 09.10.2015 № 9225/02-14 із заявами про прийняття спадщини звернулися зазначені вище спадкоємці, а інші заяви про прийняття спадщини були відкликані. 06.05.2015 року державний нотаріус 12 КДНК виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 15), якою відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала [PERSON], у зв'язку з тим, що не виділено частки померлої у спільному майні з [PERSON] та [PERSON], а також у зв'язку з неможливістю визначити склад спадкового майна. З наведеного вбачається, що спір з приводу спадкового майна виник з тих підстав, що не виділено частки померлої у спільному майні на земельну ділянку, у зв'язку з чим позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання спадкового майна. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частинами 1, 2 статті 357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Як роз'яснено в абзаці 3 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: «Визначити, що частка померлого (П. І. Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила ?» (абз. 5, 6 п. 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13). Встановлено, що підставою звернення до суду стало те, що [PERSON], [PERSON] не можуть оформити спадщину після смерті [PERSON], оскільки частка спадкоємця не визначена. За таких обставин, враховуючи визнання сторонами позову, а також приписи ст. 357 ЦК України, роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року N 20 (абз. 3 п. 5) та лист ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 (абз. 5, 6 п. 3.4), підлягають задоволенню вимоги щодо визначення частки померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0569 га, а саме, що її частка становила 1/3. Вимоги про визначення часток позивача і відповідача не підлягають задоволенню, оскільки між ним відсутній спір з даного питання, а звернення до суду було обумовлене лише відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину і позов поданий з метою захисту саме спадкових прав.

Outcome: partial