Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 20 березня 2017 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БК № 400171, актовий запис № 4719. За життя [PERSON] скористався правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. В нотаріальний орган позивач [PERSON], подав заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом не виносилась, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, про його втрату було повідомлено через засоби масової інформації (оголошення в районній газеті «Колос»). Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер 20 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БК № 400171 (а.с. 7), був власником земельної ділянки площею 1,8479 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 387615 (а.с. 11) та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.13). У встановлений законом строк позивач по справі [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 20 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БК № 400171, був власником земельної ділянки площею 1,8479 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 387615 та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки. У встановлений законом строк позивач по справі [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, то з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на це майно.

Outcome: approved