Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

14 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 24 «Восток-4», третя особа Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що матері позивача належала квартира [ADDRESS]. У жовтні 2012 року остання померла, після чого позивач звернувся до нотаріуса, проте йому було відмовлено через ненадання правовстановлювального документа на спадкове майно. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкову квартиру за законом (а.с.а.с. 3 5). 04 липня 2016 року суд своєю ухвалою замінив відповідача [PERSON] міською радою. У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Представник третьої особи до суду також не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матері позивача, [PERSON], 10.04.1964 року в Обслуговуючому кооперативі «ЖБК № 24 «Восток-4» була виділена квартира № 23 в будинку № 155А (тепер 135А) по пр. Кірова (тепер пр. [PERSON]) в м. Дніпропетровську (тепер м. Дніпро) (а.с.а.с. 8, 9, 13, 28). Пайовий внесок був внесений [PERSON] у повному обсязі (а.с. 28). 23 жовтня 2012 року [PERSON] померла (а.с. 6). 18 квітня 2013 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 15 липня 2015 року третя особа відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що він не надав правовстановлювальні документи на спадкове майно. Право власності на вказану квартиру на час розгляду справи не зареєстровано. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про те, що після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець її майна позивач. За правилами частини 1 статті 1269, частини 1 статті 1270 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву. Позивач протягом шести місяців після смерті матері звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже, у розумінні закону, прийняв спадщину. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв це майно після смерті матері і є спадкоємцем першої черги. При цьому суд вважає, що вказана вище квартира безумовно входить до спадкової маси, оскільки спадкодавець повністю сплатила пайовий внесок за неї, про що свідчить довідка Обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 24 «Восток-4» від 13.06.2016 року № 81.

Outcome: approved