Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулась в Зіньківський районний суд Полтавської області з зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що прийнявши спадщину після смерті матері, [PERSON], вона не може оформити свої права на спадщину по причині відсутності запису в сертифікаті на земельну частку (пай) про перехід права до іншої особи. В судове засідання сторони не прибули, від них надійшли заяви в яких, позивач [PERSON] позов підтримує в в повному обсязі, а відповідач, Шилівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області, не заперечує проти позову. Сторони просять суд розглядати справу за їх відсутності. Суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги письмові заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 09 червня 1999 року померла мати позивачки, [PERSON], про що Виконавчим комітетом Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області 10 червня 1999 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №21 та видано свідоцтво про смерть серії I-КЕ №115324. За останнім місцем її проживання [INFO], відкрилася спадщина, яку позивач прийняла. У спадковій справі №70 на майно померлої [PERSON], заведеної державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори [PERSON], 31.01.2001 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на сертифікати ЗАТ «Інвестиційна компанія «ТЕКТ», а 23.02.2001 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 2.78 умовних кадастрових гектари, що знаходяться в КСП «Дружба». До складу спадщини, яку прийняла позивач, також входить земельна частка (пай) розміром 2.78 умовних кадастрових гектари, у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» село Шилівка Зіньківського району Полтавської області, право на яку перейшло до [PERSON] на підставі договору дарування укладеного 02.02.1998 року. За цим договором [PERSON] подарувала матері позивачці [PERSON] своє право на земельну частку (пай) розміром 2.78 умовних кадастрових гектари, у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» село Шилівка Зіньківського району Полтавської області, посвідчене Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ПЛ №0322792 зареєстрованого 6 листопада 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №721. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) позивачу відмовлено з підстав відсутності запису в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) про зміни, які вносяться до сертифікату у звязку з передачею права на земельну частку (пай). Про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус [PERSON] 28.04.2015 р. винесла постанову №407/02-31. Відсутність запису у сертифікаті про право на земельну частку (пай) змін, які вносяться у звязку з передачею права на земельну частку (пай) перешкоджає в належному оформленні спадкових прав, тому законне право позивача на спадщину підлягає судовому захисту виходячи з наступного. До цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України (№435-IV) застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. За прписами ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Спадкоємцями першої черги згідно ст.529 ЦК Української РСР є дочка померлої. Прийняття позивачкою спадщини мтері підтверджена діями державного нотаріуса щодо заведення спадкової справи №70, видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вчинюючи нотаріальні дії у спадковій справі нотаріусом перевірено родинні відносини позивачки із спадкодавцем та її право на спадкове майно. Статею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 документом, який посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай). Форма сертифіката затверджена постановою КМУ № 801 від 12 жовтня 1995р. Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Форма сертифіката містить розділ про зміни, які вносяться до сертифіката у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай), яке заповнюється уповноваженим на те органом районною державною адміністрацією. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власнику частки (паю) земельної ділянки в натурі, ця норма закріплена пунктом 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25.10.2001 р. Не внесення змін до сертифікату у звязку з передачею права на земельну частку (пай) не змінює та не припиняє цього права для обдарованої, тому входить до складу спадщини [PERSON], так як належало їй на час відкриття спадщини. Судом не встановлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Враховуючи вищевикладене та відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», Указу Президента України від 8.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 524-527, ст.ст.529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06), ст. ст. 10, 11, 57, 60,130, 197, 213- 216, 223 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved