Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

13.03.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, на яке вона витрачає не менше 1000 грн. в місяць. Вказана сума витрачається нею на наступне: ліки - 200 грн., на школу - 170 грн., на музичну школу - 170 грн., на одяг та взуття - 200 грн., відвідування секції з легкої атлетики - 300 грн. Відповідач не надає грошей на утримання їх сина. Зважаючи на її тимчасові фінансові ускладнення, а саме перебування на обліку в Одеському міському центрі зайнятості, виникає потреба у фінансовій допомозі на утримання сина зі сторони батька. Добровільно відповідач не бажає здійснювати матеріальну допомогу. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] (ІНН [NUMBER]) на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву (вх. № 11459 від 23.03.2015 р.) з проханням справу розглянути в її відсутності та на позовних вимогах наполягала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву (вх. № 11460від 23.03.2015 р.) з проханням справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між [PERSON] та [PERSON] 13.11.2014 року було розірвано шлюб на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Дитина на даний час проживає з матір'ю та виховується матір'ю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 180, 182, 185, 191, 199 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved