Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

12 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2012 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно. На даний час дитина сторін стала часто хворіти ОРВІ, гострим бронхітом та ларингітом, дитина потребує суттєвого обстеження та постійного лікування, у зв'язку з чим потребує значно більших витрат для її нормального розвитку. Також змінились економічна ситуація в Україні, через що щомісячно на утримання доньки витрачаються чималі кошти. Відповідач фізично здоровий та матеріально забезпечений, працює неофіційно по найму у приватних осіб. Інших утриманців у нього не має. За таких обставин позивач просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів на утримання дитини з 500 гривень на 1/4 частину зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23 січня 2019 року. Ухвалою суду від 23.01.2019 ухвалено розгляд справи проводити у режимі відеоконференції та призначено на 20 лютого 2019 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій не заперечує проти розгляду справи за її відсутності, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 09.10.2004 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Могилів-Подільського міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 206, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до копії рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). Згідно з копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно з копією Свідоцтва про шлюб від 15.03.2017 серії [NUMBER] прізвище позивача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 10). Відповідно до довідки відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради № 15156 від 11 грудня 2018 року дитина [PERSON] зареєстрована з матір'ю [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з довідок Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільський міський центр первинно медико-санітарної допомоги» Могилів-Подільської міської ради від 31.10.208 та від 05.12.2018 дитина сторін хворіла гострим ларингітом та гострим бронхітом (а.с. 4). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2012 року з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. починаючи з 22.02.2012 і до досягнення нею повноліття (а.с. 11). Рішення набрало законної сили 27.03.2012 і підлягає виконанню. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної норми вбачається право позивача звернутись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа № 486/466/18). При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на зміну з часу ухвалення рішення суду від 15 березня 2012 року мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на рівний обов'язок батьків утримувати дитину, а також з урахуванням визнання відповідачем позову, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, тому вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved