Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

13 січня 2016 року позивач, [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем по справі вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1990 року. Вказувала на те, що від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку, - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею, та знаходиться на її утриманні. Зазначала, що фактично їх родина розпалася через зловживання відповідачем спиртними напоями, і його небажанням проживати сімейним життям. Перебуваючи у стані алкогольного сп'янінн, відповідач постійно вчиняв скандали у сім'ї, ображав її. Все це призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові і поваги між ними. Посилалася на ті обставини, що після розпаду сім'ї вони з відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, спільного бюджету не мають. При цьому відповідач добровільно допомагати утримувати дитину не бажає. Вона офіційно не працевлаштована, має лише випадкові заробітки. Відповідач працює, та здатен надавати допомогу на утримання дитини. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким стягнути щомісячно на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання їх доньки, - [PERSON], [INFO] до її повноліття. Присутня у судовому засіданні позивачка [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог, вважає за необхідно задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 24 березня 1990 року між позивачем [PERSON] (а.с.4) та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГСу м. Кривого Рогу, актовий запис №322 (а.с.5), який на сьогоднішній день не розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають доньку, - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка на даний час проживає разом із позивачем за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Агрономічна, буд.№61 (а.с.12). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом зі слів позивача встановлено, що відповідач не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч.2 ст.180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України). З урахуванням наведеного, згідно з до ч.1 ст.182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст.180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки, - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181 СК України, та

Outcome: approved