overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

13.06.2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу зазначивши, що 13.12.2014 року між нею та відовідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Від першого шлюбу в неї є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка проживала з ними однією родиною. Шлюб між ними не склався, оскільки у зв'язку із значною різницею у віці між нею та відповідачем стали часто виникати непорозуміння, відповідач виказував їй ревнощі та на цьому ґрунті став бити її у присутності її неповнолітніх дітей. Отже, подальше продовження шлюбу з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам її неповнолітніх дітей. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з жовтня 2015 року, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила присвоїти прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з жовтня 2015 року року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

13.06.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 22.10.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Микільської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №4. Однією сім'єю проживали до жовтня 2015 року. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивачки, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що 22.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка згідно довідки довідки директора ПП «Володимирівське будинкоуправління №1» від 23.03.2016 за №223, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 551, 20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

13.06.2016 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 липня 2005 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 21 липня 2005 року (актовий запис № 263). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

13.06.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначено, що 16.05.2009 р. сторони уклали шлюб, від спільного проживання в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, вже більше чотирьох років з відповідачем фактично разом не проживають, примирення та збереження сімї неможливе, оскільки відповідач проживає з іншою жінкою від якої має дитину. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 16.05.2009 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають з 2012 року, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав заяву. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

13.06.2016 р. представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 04.12.2015 р. за позовом [PERSON] про витребування транспортного засобу із чужого незаконного володіння. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що позивач вів в оману суд стосовно місця проживання відповідача, не належно вказав, що автомобіль купив сам заявник за власні кошти. Тому із вищевикладених обставин просить суд скасувати заочне рішення та призначити його до нового розгляду. У судове засідання з'явився тільки представник позивача, який запропонував суду відмовити у даній заяві, як у необґрунтованій та надав суду письмові заперечення. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторони приходить до висновку, що зважаючи на не недоведеність своїх вимог, у заяві відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення потрібно відмовити як у безпідставній. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

13.06.2017 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Славутського району про визнання права власності на спадкове майно жилий будинок. Вказує на те, що 24.06.2002 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй жилий будинок, що розташований за адресою с. Крупець, провулок Горинський, 7, Славутського району, Хмельницької області. Він є спадкоємцем матері за законом, але йому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] сільська рада Славутського району проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно була власником житлового будинку, що розташований по провулку Горинський, 7 в с. Крупець, Славутського району, що підтверджується технічним паспортом виданим 16.05.2017 року Славутським БТІ та довідкою [PERSON] сільської ради. [PERSON] померла 24.06.2002 року, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-БВ № 190980 (а.с.4) [PERSON] є її сином, що стверджується свідоцтвом про його народження серії VI-УР № 1933484 від 19.09.1966 року (а.с. 5). [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що за [PERSON] може бути визнане право власності на належний його матері житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

13.06.2017 [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON], померла 05.04.2014 є рідною матірю [PERSON], померлого 06.06.1998. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказує, що 05.04.2014 його баба [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Заявник є спадкоємцем за правом представлення, оскільки його батько [PERSON] помер ще 06.06.1998. У встановлений законом строк, заявник [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після баби [PERSON], померлої 05.04.2014, але постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 17.10.2012 у видачі даного свідоцтва йому було відмовлено, у звязку з тим, що був відсутній факт родинних відносин між [PERSON], померлою 05.04.2014, та [PERSON], померлим 06.06.1998, через те, що останній був народжений в Казахстані та на теперішній час не збереглось його свідоцтва про народження. На підставі викладеного, заявник [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON], померла 05.04.2014, є рідною матірю [PERSON], померлого 06.06.1998. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Оскільки суду надано всі належні докази, то заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт родинних відносин, що [PERSON], померла 05.04.2014, є рідною матірю [PERSON], померлого 06.06.1998,підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.4), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.9), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.10) та актом від 06.06.2017 (а.с.15). Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

13.06.2017 [PERSON] звернулася в суд з позовом до Бачманівської сільської ради Славутського району про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок. Вказує на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], а [INFO] померла її мама [PERSON], які на день смерті проживали та були зареєстрованими в с. Бачманівка, Славутського району. Спадкодавець - батько - на день смерті являвся власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом виданим КП «Славутське БТІ» на вказаний будинок, актом - висновком № 29 від 18.11.2005 року. Після смерті матері відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. Позивачка є єдиним спадкоємцем матері за законом, але їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно був власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] що підтверджується технічним паспортом виданим КП «Славутське БТІ» на вказаний будинок, актом - висновком № 29 від 18.11.2005 року. [PERSON] помер [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (а.с.4). За життя спадкодавця право власності на вказаний житловий будинок в с. Бачманівка, Славутського району не було належним чином зареєстровано, а тому свідоцтво про право на спадщину видати спадкоємцю неможливо. [PERSON] є його дочкою [PERSON]та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 16.08.1966 року (а.с. 15). Інших спадкоємиців, які б претиндували на спадкове майно- житловий будинок немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що за [PERSON] може бути визнане право власності на належний її батькові житловий будинок в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

13.06.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних [PERSON] вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №903. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили на початку травня 2016 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалась повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що з 30.09.2011 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини припинили на початку травня 2016 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чиномпозов слід задовольнити. Крім того, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 640 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 130, 174, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

13.06.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач [PERSON]вказує, що з відповідачем по справі вона, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.4. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

13.06.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2253, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 24 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2253. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч. 1 ст. 55 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved