Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

13 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 жовтня 1990 року у Виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 06 жовтня 1990 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], 1991 року народження. На протязі останніх трьох років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Ведення сторонами спільного господарства припинено та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року сторонам було наданий строк на примирення три місяці. Розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено до закінчення строку на примирення, визначеного судом. В подальшому сторони надали до суду заяви, відповідно до яких просили суд шлюб, укладений між ними, розірвати, в зв'язку з чим, ухвалою суду від 12 січня 2018 року провадження у справі поновлено. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала повністю. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 жовтня 1990 року у Виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №220 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 12 вересня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112 СК Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Таким чином, суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу відповідачем, яка у своїй заяві просить її прізвище залишити без змін «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved