Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

13 липня 2017 року позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження її сина, дані про дату та місце його народження та про його батьків. Заявник посилається на те, що 29 вересня 2014 року в м. Саки в Сакській районній лікарні в неї народився син. Документом, що посвідчує факт народження сина є медичне свідоцтво про народження дитини серії 3512 №016224 (дублікат), видане 31.05.2017 року. Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною радою України відповідно до ЗУ « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207 VІІ від 15.04.2014 року. Встановлення факту народження їй необхідний для переїзду з сином на територію України. 13 липня 2017 року вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо реєстрації народження дитини, але отримати свідоцтво про народження її сина неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану 13 липня надав їй довідку про відмову у видачі свідоцтва про народження її сина. Раніше приїхати на територію України вона не змогла так, як хворів її батько, який згодом помер, вона практично лишилася сама без засобів існування у неї не було можливості ні з ким залишити свого неповнолітнього сина. Лише у червні2017 року, у неї зявилася можливість у фінансовому плані та зявилась людина, яка погодилась тимчасово побути з її неповнолітнім сином. У зв'язку з вищевикладеним заявниця не може документально підтвердити факт народження дитини, а тому звернулася із відповідною заявою до суду. В судове засідання заявниця не зявилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Від заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу, заперечень та доповнень по справі немає. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Це розяснення відповідає змісту ч.2 ст.259 ЦПК України. Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року № 129-VIII Верховна Рада України визнала Російську Федерацію державою-агресором, яка від початку агресії наприкінці лютого 2014 року систематично порушує загальновизнані норми міжнародного права, права людини, в тому числі право на життя мирних громадян України, та закликала міжнародних партнерів України, зокрема, не допустити безкарності винних за злочини проти людяності, вчинені від початку російської агресії проти України; визнати Російську Федерацію державою-агресором; посилити тиск на Російську Федерацію, у тому числі шляхом запровадження нових секторальних обмежувальних заходів (санкцій), щоб зупинити російську агресію та примусити російське керівництво виконати у повному обсязі усі пункти Мінських домовленостей, припинити незаконну окупацію Криму. Законом України « Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» від 04 лютого 2016 року № 990-VIII встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, які відображені в ст.257-1, п.8 367 ЦПК України. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15.04.2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16.09.2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року. Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як вбачається зі змісту наказу Мінюсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження ,затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07 листопада 2014 року №1085-р, м. Донецьк відносно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст. до ст.257-1, 367 п.8 ЦПК України . Судом встановлено, що заявниця є громадянкою України, [INFO], що підтверджується паспортом серії ЕС 363991, має індивідуальний реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. (а.с.4-5). Факт народження дитини підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження серії 3512 № 0166224, видане 31.05.2017 року державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Сакська районна лікарня» (а.с.6) 13.07.2017 року за №1160/14.39-137 Петропавлівським районним ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації народження її дитини у звязку з тим, що медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 0166224, видане 31.05.2017 року державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Сакська районна лікарня», не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини в Україні та отримання свідоцтва про її народження встановленого зразку, а також для переїзду з дитиною на територію України для проживання. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 257-1, п.8 ст.367 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» »№1207-VII від 15.04.2014 року,

Outcome: approved