Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

13.10.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання дитини, яка потребує додаткових витрат, пов`язаних з потребою лікування та вивченням англійської мови. У судовому засідання представник позивача пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач визнав позов частково і повідомив про свою згоду платити на користь позивача аліменти в розмірі ј частки заробітку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі і мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Натепер сторони проживають окремо, при цьому дочка залишилися з позивачем і знаходяться на її утриманні; відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дочки, що стало причиною звернення до суду з цим позовом. За приписом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів є такою, що ґрунтується на законі. Водночас суд констатує, що позивачем не надано доказів на підтвердження потреби дочки [PERSON] в постійному лікуванні та витрачання у зв`язку з цим коштів, а витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини не враховуються до загального розміру аліментів, оскільки підлягають стягненню шляхом пред`явлення позову в порядку, передбаченому статтею 185 Кодексу. За таких обставин, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на рівні ј частки усіх видів заробітку (доходу), але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, цей позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial