Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

13.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини. Із позову вбачається, що 22.12.2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Шабельківської селищної ради міста Краматорська Донецької області, актовий запис № 69. Від цього шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До теперішнього часу позивач та відповідачка не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Діти мешкають з позивачем та його батьками протягом 10 років за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Пантелеімона Куліша, будинок 98. Зареєстровані діти за місцем проживання відповідачки, по б-ру Машинобудівників, 49/106 в м.Краматорську. Оскільки сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися через протилежні характери, фізичну та психологічну несумісність, погляди на життя та на виховання дітей, що призводило до сварок та непорозуміння, котрі іноді відбувалися на очах дітей, в провадженні Краматорського міського суду Донецької області слухаються дві справи про розірвання шлюбу за моєю позовною заявою та заявою позивачки: № 2/234/1775/17, № 234/1530/17ц. На момент подання цього позову шлюб ще не розірвано. З січня 2017 року відповідачка більше не живе з дітьми, бажання до спілкування з сином та дочкою виявляє дуже рідко. Раніше неодноразово мати без пояснення мотивів своєї поведінки залишала дітей з позивачем та протягом тижня мешкала зі своїми батьками, що викликало в дітей нестабільний емоційний стан. Позивач вважає, що відповідачка не зможе надати дітям належне виховання та догляд не тому, що є хворою людиною, має інвалідність та ніде не працює. Проблема в тому, що вона не проявляє інтересу до процесу виховання та розвитку дітей, не має відповідних знань та не бажає їх здобувати, вона не вважає за потрібне здійснювати догляд за дітьми або щось робити у домашньому господарстві. Дітям з матір`ю не цікаво проводити час, останнім часом вони вже не потребують спілкування з нею. Фактично з 2008 року утриманням дітей, піклуванням про їх виховання та навчання, організацією їх відпочинку, дозвілля, побуту займалися позивач та його батьки. Обидві дитини проживають з позивачем та його батьками добровільно, за власним бажанням, та мають усе необхідне для свого розвитку та відпочинку. Позивач любить своїх дітей, йому подобається піклуватися про них, проводити з ними вільний від роботи час. В особистому житті він веде здоровий спосіб життя, не зловживає алкоголем, не палить, маю самостійний дохід та постійне місце проживання. Зараз він працює приватним підприємцем, має дохід 4000,00 грн. Будинок, в якому діти мешкають, належить його батькові, [PERSON]. У будинку є всі необхідні житлово-побутові умови. Таким чином, проживання дітей разом з позивачем відповідає їх інтересам. Позивач має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідачка забезпечити не взмозі. Відповідачка мешкає в двокімнатній квартирі свого батька. В цьому приміщенні відсутні необхідні житлово-побутові умови для проживання та повноцінного розвитку дітей. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки з дітьми і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлення піклування матері. На час подання позовної заяви дочці виповнилося 3 роки, [PERSON] відвідує дитячий садок «Ведмежатко». Сину [PERSON] 10 років, він навчається у 4-му класі ЗОШ 1-3 ступенів № 17.Діти між собою добре спілкуються, мають взаємну прихильність один до одного, донька любить свого брата, сумує за ним, обом подобається жити разом з батьком. Останнім часом ні менша донька, ні 10- річний син не виявляли бажання жити з матір`ю. Крім того, вважає, що дітей неможна розлучати між собою. Батьки позивача [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] допомагають позивачу у вихованні та утриманні дітей. В межах будинку, де всі мешкають, відсутні сварки та непорозуміння. Просить визначити місцем проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], за місцем проживання їх батька [PERSON] за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул. Пантелемона Куліша, будинок 98 . 22.05.2017р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання дитини. Із позову вбачається, що 22 грудня 2006 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у виконкомі Шабельківської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 69. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина, [PERSON], [INFO], та доньку, [PERSON], [INFO]. З моменту укладання шлюбу, позивачка та відповідач мешкали разом з його батьками по вул. П.Куліша ([PERSON]), 98 в м. Краматорську Донецької області в будинку, що належить батькові відповідача. При цьому діти з самого народження та до теперішнього часу були зареєстровані разом позивачкою в квартирі № 106 по бул. Машинобудівників, 49 в м. Краматорську. Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем складувалися дуже непросто. Відповідач закінчив дев'ять класів середньої школи. Жодної іншої освіти він не має. На протязі спільного сумісного життя відповідач офіційно ніде не працював. Іноді мав незначні тимчасові прибутки сумнівного походження. Дітьми не займався, ніколи їх не водив в парк чи в місця дитячих розваг, не цікавився їх успіхами в школі чи в дитячому садочку. Зловживав спиртними напоями, після вживання яких, знаходячись в агресивному стані, безгрунтовно неодноразово завдавав позивачці тілесні ушкодження, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність. Все це відбувалося на очах дітей. Відповідача не зупиняв той факт, що позивачка є інвалідом другої групи з дитинства. Батьки відповідача ніяким чином не реагували на його поведінку. Відповідач та його родина намагалися ізолювати позивачку від її рідних, пропонували перестати спілкуватися з батьками та братом, не давали можливості піти на роботу. У вказаному будинку по вул. П.Куліша, 98, який складається з трьох житлових кімнат, вони мешкали родиною з семи осіб, а саме: позивачка з відповідачем, його батьки, двоє неповнолітніх дітей, а також сестра матері відповідача [PERSON], яка є психічно хворою людиною, страждає на шизофренію та епілепсію. Мати відповідача, У стінова [PERSON], є її опікуном. Батько відповідача має декілька судимостей, зловживає спиртними напоями та також страждає на епілепсію. Сам будинок не обладнано жодними зручностями, в ньому не має туалету, все це знаходиться на вулиці. Коли відповідач з батьками залишали будинок, та йшли у своїх справах, вони зачиняли вхідні двері будинку на ключ, залишаючи мене, психічно хвору сестру матері відповідача та наших дітей в будинку. В наслідок чого позивачка не мала можливості навіть вийти з дому, погуляти з дітьми, сходити до туалету. Відповідач з його родиною намагалися подавити волю позивачки, лякали її. На її очах та очах дітей відповідач неодноразово в грубій формі штовхав психічно хвору тітку [PERSON] на підлогу, та робив їй пригнічуючи ін'єкції. При цьому вона дуже голосно кричала, намагалась вирватись, пугаючи дітей. В такі моменти донька Єлізавета дуже лякалась та плакала. 20.07.2009 року відповідач почав душити позивачку шнурком, бив ногами по ногах. Відповідач неодноразово скривався від суду та слідства. Тричі, а саме у 2001, 2003, 2007 роках був об'явлений у розшук Краматорським відділом поліції ГУНП в Донецькій області за ст.ст. 122 ч. 1 (тілесні пошкодження середнього ступеня важкості), 185 ч. З (крадіжка) КК України. Крім того відповідач двічі притягався до адміністративної відповідальності, а саме:07.07.2012 року за ст. 126 ч. 2 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., а також 07.07.2012 року за ст. 130 ч. 1 КУпАП (керування транспортним засобом у стані сп'яніння) у вигляді громадських робіт. Знущання, побої, позивачка терпіла заради дітей. Вона боялась піти від відповідача, забрати дітей з того будинку, опасаючись реакції відповідача, який міг завдати шкоду її життю та здоров'ю, а також життю та здоров'ю дітей. 03.01.2017 року відповідач, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння став знов завдавати позивачці удари у різні частини тіла, а потім штовхнув на кровать та почав душити подушкою. Все це відбувалося на очах дітей. Позивачка вирвалась та хвилюючись за своє життя та здоров'я залишила будинок по вул. П.Куліша, 98. У лютому 2017 року позивачка звернулась до Краматорського міського суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Станом на теперішній час шлюб між нами не розірвано. З січня 2017 року позивачка живе за місцем її з дітьми реєстрації по бул. Машинобудівників, 49-106 в м. Краматорську. Відповідач не дає позивачці бачитися з дітьми за її бажанням, лімітує в часі зустрічі. Вважає, що в родині відповідача життю, здоровлю та психологічному розвитку дітей загрожує небезпека. Відповідач та його батьки залякали дітей та постійно настроюють проти позивачки. Просить визначити місцем проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], за місцем проживання їх матері [PERSON] за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 49-106. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.05.2017р. цивільні справи обєднані в одне провадження та справі присвоєно номер 2/234/3171/17. У судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги свого позову підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у ньому та просив їх задовольнити. Додатково пояснив суду, що відповідач-позивач [PERSON] за власним бажанням, починаючи з початку 2017р. мешкає окремо від нього та дітей. На теперішній час шлюб між ними розірвано згідно рішення Краматорського міського суду. Також пояснив, що перешкод для спілкування дітей з матірю не чинить. Вважає, що за місцем його мешкання створені усі умови для дітей і тому вони повинні залишитися проживати разом із ним. Вимоги зустрічного позову не визнав у повному обсязі з тих підстав, що [PERSON] неналежним чином виконує свої материнські обовязки щодо виховання сина, просив відмовити у їх задоволенні. Представник позивача-відповідача за довіреністю [PERSON] вимоги первісного позову підтримала у повному обсязі з зазначених у ньому підстав. Зустрічний позов не визнала повністю та пояснив суду, що діти повинні проживати разом із батьком, так як в його родині створені усі належні умови для виховання дитини, а [PERSON] не має змоги створити необхідні для дітей умови, стоїть на обліку у в психоневрологічному диспансер. Відповідач-позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та пояснила суду, що [PERSON] та його батьки перешкоджають їй у спілкуванні з дітьми. Вона кохає свого чоловіка і бажає з ним проживати однією родиною, однак його батьки постійно втручаються у їх взаємовідносини. З першого дня їх проживання взяли на себе всі домашні турботи, самі купують продукти харчування, готують їжу. Фактично вихованням дітьми займається не [PERSON], а його батьки. Пояснила, що має двокімнатну квартиру з усім необхідним, яка на праві власності належить її батьку. Отримує пенсію по інвалідності. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Представник відповідача- позивача за довіреністю [PERSON] з первісним позовом не погодилися, вимоги зустрічного позову підтримала у повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судовому засіданні пояснила, що виходячи зі ставлення сторін по справі до своїх батьківських обовязків, враховуючи інтереси малолітніх [PERSON] та [PERSON], орган опіки та піклування вважає доцільним визначити їх місце проживання в родині батька. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що позивач та відповідачка це син з невісткою. Вони проживали разом з ним відразу після одруження. Після того як народилися онуки, за ними постійно піклувалися він, дружина та син. Оксана ніколи не займалася дітьми. Вона не вміє готувати, прати, спілкуватися з дітьми. Більше усього діти люблять його та сина. Свідок [PERSON] пояснив суду, що родину [PERSON] знає 4 роки. Оксана ніколи не піклувалася про дітей, [PERSON] постійно відвозив дітей до школи, учив зі старшим сином уроки, дітям подобається жити з татом. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною рідного брата [PERSON]. Часто буває у цієї родини у гостях. Оксана зовсім з дітьми не спілкується, а батько повністю займається дітьми, бабуся та дідусь також все роблять для дітей. Після того як [PERSON] пішла від [PERSON], діти ніколи до неї не просяться, а Діма зовсім соромиться матері. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач його батько, відповідачка- мама. Він проживає з батьком і бажає з ним залишитися. В будинку де вони мешкають все по доброму, баб ушка готує та пере речі, папа допомагає вчити уроки. Мама пішла взимку і стало краще. Він кохає сестричку [PERSON] та бажає щоб вона мешкала з ними. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідачка його донька. Вона з позивачем проживає 10 років, взаємовідносини завжди були складні, вони проживали за місцем мешкання батьків позивача. Зять постійно бив доньку. Він пропонував дітям жити самостійно у його квартирі по бул. Машинобудівників, але зять відмовився. Позивач не дозволяє йому спілкуватися з онуками. Донька добра матір, вони завжди допомагали як дітям так і онукам. Донька любить свого чоловіка і бажає з ним мешкати. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2017 року у м. Краматорську Донецької області народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження І-НО №118720. матірю дитини є [PERSON], а батьком [PERSON]. (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження, серія І-НО №545995, 18 липня 2013 року у м.Краматорську народилася [PERSON], матірю дитини є [PERSON], а батьком [PERSON]. (а.с.16). В судовому засіданні встановлено, що в лютому 2017 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені і діти за мовчазною згодою матері стала мешкати з батьком [PERSON] за місцем його постійного проживання за адресою: [INFO]. Позивач-відповідач [PERSON] має постійне місце мешкання де зареєстрований за адресою: [INFO], проживає разом з батьками. Згідно договору дарування жилого будинку від 08.05.2003 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою: м. Краматорськ, вул. П.Куліша, 98. (а.с.19). Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. (а.с.22). Згідно довідки та характеристики ТОВ «Краматорський комбінат дитячого харчування», [PERSON] характеризується позитивно та отримує доход у розмірі 129333,22 грн за півроку. (а.с.26-27). Згідно виписки із акту огляду МСЕК, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. (а.с.48). Згідно довідки з адресного бюро, [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд.49 кв.106. (а.с.62). Згідно довідки [PERSON] отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1347 грн.(а.с.63). Згідно копії технічного паспорту, [PERSON] має у власності автомобіль.(а.с.85). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 10.07.2017 року за адресою: м. Краматорськ. бул. Машинобудівників, 49-106, де мешкає [PERSON], умови проживання задовільні. Створені умови для перебування та проживання дітей. (а.с.91). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 12.06.2017 року за адресою: м. Краматорськ, вул. П.Куліша, 98, де мешкає [PERSON], умови проживання задовільні. Створені умови для перебування та повноцінного розвитку дітей. (а.с.92). Згідно довідки голови міжрайонної травматологічної МСЕК, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з дитинства безстроково по патології кістково-м'язевої та нервової системи.(а.с.93). Згідно висновку психологічної діагностики та бесіди з [PERSON], 10.03.2007 року, зясовано, що останній має достатній для свого віку соціально-комунікативний рівень. Відхилень психологічного характеру не виявлено. [PERSON] показує стійку емоційну прихильність та почуття любові до батька. Дитина також вказує на почуття безпеки та впевненості поряд з ним. Бажання спілкуватись та проживати з матір'ю [PERSON] не проявляє. На питання щодо причин негативного ставлення до біологічної матері, хлопчик вказує, що йому дуже добро жити з батьком, а з матір'ю дитині спілкуватися важко. Пізніше згадує, що в дитинстві (ще до народження сестри) він просив матір грати з ним, але вона завжди відмовлялась. На питання психолога: «Чому мати не гралась? Як ти думаєш?, хлопчик твердо відповів: «Мабуть, їй байдуже». Під час обстеження спостерігається порушення емоційного звязку з біологічною матір'ю. Дитина негативно ставиться до матері, в розмові не бажає говорити про неї та згадувати. [PERSON] має дуже сильну емоційну привязаність до сестри. Він край негативно відноситься до розлучення з нею. За даними психодіагностики можна зробити висновок, що емоційної переваги хлопець надає батькові та негативно ставиться до матері. (а.с.107-108). Згідно довідки головного лікаря «Міська психіатрична лікарня» [PERSON] на диспансерному обліку не перебувала. Одноразово 13.04.2005 року звернулася до лікаря психіатра з метою оформлення документів на МСЕК і був виставлений діагноз: органічний розлад особистості і поведінки внаслідок перенесеної травми головного мозку. Рекомендован нагляд у консультативній групі.(а.с.111). Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], виходячи зі ставлення сторін по справі до своїх батьківських обовязків, враховуючи інтереси малолітніх [PERSON] та [PERSON], орган опіки та піклування вважає доцільним визначити їх місце проживання в родині батька. (а.с.115-117). Згідно інформації наданої начальником НП ГУНП в Донецькій області, [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності. (а.с.118-119). З матеріалів справи та пояснень свідків судом також встановлено, що [PERSON] дітей відвідує дуже рідко, ніколи не зявляється ані до школи ані до дитячого садочку, не відвідує доньку в день її народження, продуктами харчування та одягом їх не забезпечує, яких небудь заходів щодо воззєднання з дітьми не приймала. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Турбота про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування до самостійного життя є обовязком батьків. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 161 СК України визначаючи місце мешкання дитини, суд враховує рівність прав та обовязків батьків, виходить із інтересів дитини, приймає до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, ставлення дитини до кожного з них, вік дитини, стан його здоровя та інші обставини, котрі мають суттєве значення. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ухвали ВССУ від 11.05.2012 року, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини необхідно виходити з балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обовязком батьків діяти в її інтересах. При цьому слід враховувати не тільки принцип 6 Декларації, а й Конвенцію та положення національного законодавства. Представляючи інтереси батька, на противагу принципу 6 Декларації, доцільно використовувати норми Конвенції, яка будується на доктрині найкращих інтересів дитини і не встановлює дискримінаційних положень щодо пріоритету прав матері на виховання і проживання дитини з нею. Національне ж сімейне законодавство, яке будується на основі Конвенції, передбачає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суд виходить з принципу рівності прав і обовязків обох батьків, віддаючи перевагу тому з них, хто може створити найбільш сприятливі умови для виховання дитини. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо окремих питань судової практики у справах про визначення місця проживання дитини» від 17.08.2017 року, вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Схожа норма міститься також у частині шостій ст.7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ. Який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опікуна над дітьми, і жодні презумпції. Які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги. (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини». Отже, ретельно оцінивши докази про справі, прагнучі забезпечити дотримання найкращих інтересів дитини, а саме того, що дитині необхідно рости в сімейному оточенні, в атмосфері любові та турботи, мати гідні умови проживання, враховуючи перш за все думку та ставлення дитини, суд приходить до висновку, що в теперішній час, враховуючи вік дітей, їх ставлення до батьків, а також те, що [PERSON] має діагноз «органічний розлад особистості і поведінки», необхідно визначити місце мешкання малолітніх [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], за місцем проживання їх батька [PERSON] за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вул. Пантелемона Куліша, будинок 98, і як слід позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення.

Outcome: approved