Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Свій позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 10 листопада 2012 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та допомогу на утримання дружини, до досягнення дитиною трьох років. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.5), який не заперечує свого батьківства. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 14 липня 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 вищезазначеної статті зазначає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на наведене, суд проходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved