Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

13 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить винести рішення про усиновлення нею вихованця Миколаївського обласного будинку дитини [PERSON], [INFO]; міському відділу ДРАЦС ММУЮ внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», дату народження з «[INFO] року» на «[INFO] року», ім'я та по батькові дитини залишити без змін. Записати батьками дитини: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Заявник посилається ся на те, що власних дітей не має, тому бажає усиновити дитину. Факт усиновлення нею добре обміркований, вважає, що спроможна дати усиновленій дитині необхідну любов та турботу. З 08 червня 2017 року перебуває на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей Миколаївської міської ради. На обліку в психо-наркологічному диспансері не перебуває, фізичних, інфекційних та інших захворювань не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, стан здоров'я не перешкоджає усиновленню. Мати хлопчика [PERSON] позбавлена батьківських прав, про що свідчить рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.03.2015 року, відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України. Адміністрацією Миколаївського обласного будинку дитини надано згоду на усиновлення дитини, Викнавчий комітет Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей Миколаївської міської ради надали висновок про доцільність усиновлення ними дитини. Зі станом здоров'я дитини та правовими наслідками усиновлення ознайомлена. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву, наполягаючи на її задоволенні. Представник Служби у справах дітей Миколаївської міської ради Пінюгіна С.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, вказуючи на те, що усиновлення [PERSON] заявницею відповідає інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей від 24.04.1967 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров'я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров'я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем (ч. 1 ст. 212 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 212 СК України, крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Статтею 224 СК України передбачено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров*я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров*я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим в день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] перебуває з 08 червня 2017 року на обліку кандидатів в усиновлювачі в Службі у справах дітей Миколаївської міської ради. Згідно з рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 13.05.2015 року №352 [PERSON] було призначено опікуном [PERSON]. Дитина [PERSON] народився [INFO] року, мати дитини - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с. 20). Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.03.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.22). Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 24). З часу влаштування дитини [PERSON] до Миколаївського обласного будинку дитини батьки та інші родичі долею дитини не цікавились та не відвідували. Також судом встановлено, що у відповідності до ст.ст. 211, 212 СК України заявниця може бути усиновлювачем дитини. Заявниця [PERSON] здорова, про що свідчить відповідний висновок. Заявниця на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на території України станом на 13.06.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, засудженою не значиться та в розшуку не перебуває, працює, отримує доходи. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS], проживають і мають постійне місце реєстрації проживання [PERSON], 1971 р.н., [PERSON], 1965 р.н., [PERSON], 2008 р.н., [PERSON], 2008 р.н. Для виховання, розвитку та проживання дитини створено умови, в квартирі чисто, затишно, сучасний ремонт, необхідні меблі, побутова техніка (а.с.9). Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради надано висновок №1185/02.02.01-22/22/14/17 від 09.06.2017 року про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7). Службою у справах дітей Миколаївської міської ради наданий висновок №731/25.03-05 від 08.06.2017 року про можливість заявниці бути усиновлювачем (а.с.4). Згідно зі ст.ст. 229, 231 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи; передбачено право на зміну прізвища, імені та по батькові особи, яка усиновлена. Тому прохання заявниці про внесення змін в актовий запис про народження дитини також обґрунтоване.

Outcome: approved