Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

12 липня 2018 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 31.12.2011 року він уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у 2011 році у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дніпро міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1020. Віл шлюбу сторони мають дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх п'яти років сімейні життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають їх діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє йому душевні страждання. На теперішній час у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. Вважає, що подальше життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дітей. Просить не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але до початку судового засідання через канцелярію суду від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.12.2011 року, шлюб зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1020 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.11-12). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі сімейні стосунки припинені. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved