Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

14.05.2020 [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , що зареєстрований 30.08.1997 Бердичівським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені з березня 2019 року. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 29.05.2020 у справі відкрито спрощене провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка та її представник, адвокат Григоришина В.В. до суду спрямували письмові заяві про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити, надали згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. Зі згоди позивачки, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб 30 серпня 1997 року у Бердичівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 449 ( а.с. 3). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, твердить, що шлюбні відносини припинені з відповідачем у березні 2019 року, а відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу до суду не спрямував, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved