Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

13.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Піщанської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Крім того, позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,08 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та право власності на земельну ділянку площею 0,4771 га, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя набув право власності на земельну ділянку площею 5,080 га, кадастровий номер 1223285500-01-015-0293, яка йому була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та була розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 050968, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 30.04.2002 року. Крім того, батько був власником житлового будинку за [ADDRESS] . Батько позивача склав заповіт, яким все своє майно з чого б воно не складалося заповів їй. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, звернувшись з відповідною заявою до Новомосковської районної державної нотаріальної контори, однак свої спадкові права не оформила та не отримувала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Між тим, після смерті [PERSON] її матір [PERSON] , також звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй обов`язкової долі у спадщині, внаслідок чого отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину зазначеної вище земельної ділянки площею 5,080 га, кадастровий номер 1223285500-01-015-0293, яка йому була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та була розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а також свідоцтво про право власності на Ѕ частину майна спільної сумісної власності - житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в с.Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, як дружина, що пережила чоловіка. Такі ж свідоцтва про право власності на Ѕ частини майна подружжя [PERSON] отримала на дві земельні ділянки загальною площею 0,250 га, кадастровий номер 1223285500-03-006-0343, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,4771 га, кадастровий номер 1223285500-03-006-0344, що передана для ведення особистого селянського господарства, розташована за тією ж адресою. На ці земельні ділянки та житловий будинок [PERSON] також отримала і свідоцтва про право на спадщину на 1/12 частину визначеного майна, як на обов`язкову частку у спадщині. В свою чергу, [PERSON] також все своє майно заповіла позивачу по справі та померла [INFO] . Звернувшись до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, позивач не змогла їх отримати через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, як на майно, на яке набув право власності її батько, так і на майно, на яке було видане свідоцтво про право на спадщину її матері [PERSON] . Зазначені обставини позбавляють можливості позивача оформити свої спадкові права після смерті батька та матері, тому вона в судовому порядку просить визнати за нею право власності на 7зазначене вище нерухоме майно. Ухвалою суду від 13 травня 2018 року відкрите провадження у справі, цією ж ухвалою зобов`язано Новомосковську районну державну нотаріальну контору надати до суду копії спадкових справ після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представник позивача до початку розгляду справи по суті звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, представник відповідача - Піщанської сільської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, провів заочний розгляд справи.. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 листопада 1954 року між Бершадським [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.12). [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 14), яка 10.05.1980 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 21). [PERSON] 28.01.1991 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 34 (а.с. 15). [PERSON] 11.02.1991 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалося заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Піщанської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 45 (а.с. 20). [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 22). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Такі ж роз`яснення містяться у і п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. На виконання ухвали суду про витребування доказів Новомосковською районною державною нотаріальною конторою подано копію спадкової справи після смерті [PERSON] , у відповідності до якої [PERSON] 25 травня 2011 року звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом, зазначеним вище. В свою чергу, [PERSON] , як дружина померлого [PERSON] , звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на майно подружжя, а також про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщини. Таким чином, з представлених матеріалів вбачається, що 06.10.2011 року на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право власності на Ѕ частину спільного сумісного майна подружжя, яке складається з: -житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; -земельної ділянки загальною площею 0,250 га, кадастровий номер 1223285500-03-006-0343, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] ; -земельної ділянки загальною площею 0,4771 га, кадастровий номер 1223285500-03-006-0344, що передана для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] . Крім того, 06.10.2011 року на ім`я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадину за законом, остання набула право на спадкування на Ѕ частку житлового будинку житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; земельної ділянки загальною площею 0,250 га, кадастровий номер 1223285500-03-006-0343, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована по [ADDRESS] ; земельної ділянки загальною площею 0,4771 га, кадастровий номер 1223285500-03-006-0344, що передана для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] . Свідоцтва про право на спадщину на 5/12 частин переліченого спадкового майна за заповітом видане не було. 06 жовтня 2011 року на ім`я [PERSON] Новомосковською районною державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину земельної ділянки площею 5,080 га, кадастровий номер 1223285500-01-015-0293, яка була передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та була розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 050968, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 30.04.2002 року. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частко зазначеної земельної ділянки не було видане. Після смерті [PERSON] Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 37, у відповідності до якої з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] . [PERSON] відмовлено відповідними листами державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітами після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки останньою не представлені до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на спадкове майно. Як зазначає позивач у своєму позові надати оригінали всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно своїх батьків вона не має можливості з підстав, зазначених вище. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суду не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що даний об`єкт нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя, частки 7/100 частин торгівельного комплексу [PERSON] та [PERSON] є рівними. Відповідно до ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до спадкоємців. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Аналізуючи викладе, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та має бути задоволений, встановлені в судовому засіданні обставини щодо набуття за життя спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] право власності на спірне нерухоме майно, дають суду підстави відповідно до ст.1216 ЦК України, з урахуванням часток у праві власності, визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельні ділянки, однак з різних підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved