Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

14.04.2015року позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказала, що з 13 червня 2013 року вона працювала на посаді заступника начальника відділення поштового звязку Попасна-1. 15 жовтня 2014 року на підставі наказу № 264к від 15.10.2014р. позивачка була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ч.1\~ст.38 КЗпП України. В поданому позові, який був позивачкою уточнений 10.06.2015 року, позивачка також зазначає, що при її звільненні відповідач не провів з нею відповідних розрахунків та не виплатив належні позивачці грошові суми при звільнені. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка, в поданому позові, який під час судового розгляду був уточнений (а.с.43), позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по зарплаті за липень 2014 року у розмірі 1663,52 грн. та за період з 01 серпня по 04 серпня 2014 року у розмірі 203 грн.60 коп., грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 13 червня 2014 року по 15 жовтня 2015 року у розмірі 434грн. 64 коп. Загальна сума стягнення визначена позивачкою становить 2301 грн.76 коп. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені, уточнені, позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача відповідно до наданих заперечень (а.с.70_71) позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, зазначаючи при цьому, що відділення поштового зв'язку Попасна-1 до жовтня 2014 року було підпорядковане Центру поштового зв'язку №5 м. Первомайська Луганської обласної дирекції, при цьому нарахування та виплата заробітної плати працівникам здійснювалось саме Первомайським центром на підставі табелів обліку робочого часу. Разом з тим, з липня 2014 року м. Первомайськ Луганської області опинився на тимчасово непідконтрольній Україні території, у зв'язку з чим вивезти будь-які бухгалтерські та інші документи з цього Центру після липня 2014 року не виявилось можливим. А тому, у зв'язку з відсутністю первинних документів (табелів обліку робочого часу тощо) у відповідача відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачці будь-яких сум, в тому числі й заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову за наступних підстав. Так, згідно ст.10\~п.3 та ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом даного позову являється спір між сторонами по справі про оплату праці позивачки, що регулюється трудовим законодавством України. В суді було встановлено, що згідно із записом в трудовій книжці, позивачка, з 13 червня 2013 року працювала оператором поштового звязку 1(першого) відділення поштового звязку Попасна-2 з повною матеріальною відповідальністю. 15 жовтня 2014 року позивачка звільнена із займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Вищезазначені записи затверджені печаткою Українського державного підприємства поштового звязку Луганської дирекції центру поштового звязку № 5 в м. Первомайськ. Вищезазначене підтверджено наданою позивачкою копією трудової книжки на а.с.6, оригінал трудової книжки позивачкою суду не надавався. Також, позивачкою надані декілька копій розрахункових листів (а.с.7) за лютий-травень2014 року, де зазначено, що [PERSON] зазначена, як оператор поштового звязку 1 класу Попасна-2. Згідно ст. 94, КЗпП України, ст.1 ЗУ «Про оплату праці» - заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст.96 КЗпП України основною організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики. Із наданих документів вбачається, що вимоги позивачки про оплату її праці (згідно позовних вимог), як заступника начальника відділення поштового звязку Попасна-1 безпідставні, так як в наданій нею ж копії трудової книжки, яка , згідно ст.48 КЗпП України, - є основним документом про трудову діяльність працівника зазначено, що позивачка працювала на іншій посаді, ніж стверджує в поданому позові. А тому, наданий позивачкою розрахунок на а.с.44,45 суд вважає нікчемним, так як незрозуміло за яку виконану роботу проведений такий розрахунок та із яких джерел були визначені норми оплати праці, покладені в основу такого розрахунку. При цьому, суд враховує наступне: В звязку з обставинами, що не залежали від сторін, а саме те, що з липня 2014 року м. Первомайськ опинився на території, яка стала тимчасово непідконтрольна державній владі, що є загальновідомими обставинами, які також відомі суду та широкому колу осіб, так як ця інформація транслювалась на центральних каналах засобів масової інформації, по телебаченню та інших джерелах і це не потребує доказування - за період липня 2014 року немає ніяких первинних документів, та інших документів, які б могли бути підставою для нарахування заробітної плати та інших платежів працівникові. Але ж, наявність первинних документів для оплати праці працівникові є обовязковим, а саме: - згідно із вимогами ст.19 Господарського Кодексу України, яка встановлює, що всі субєкти господарювання, відокремлені підрозділи юридичних осіб, які виділені на окремий баланс, повинні проводити первинний (оперативний) облік результатів роботи, складати та подавати у відповідності з вимогами закону статистичну інформацію, а згідно з вимогами Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 до таких документів відносяться: накази(розпорядження) про прийняття на роботу (форма П-1), накази(розпорядження) про припинення трудового договору (форма П-4) та безпосередньо табель використання робочого часу (форма П-5). А так, позивач не наддав доказів, які б підтверджували виконання нею трудових обовязків, за виконання яких вона вимагає виплату заробітної плати. Табель обліку робочого часу за липень 2014 року, наданий позивачкою (а.с.46) , суд оцінює критично, так як: - по-перше: даний документ не оформлений належним чином, не підписаний керівництвом (саме відповідальними особами центру поштового звязку № 5 в м. Первомайськ), що є обовязковою вимогою Наказу Держкомстату України від 05.12.2008р., № 489 і в наданому табелі посада [PERSON] знов таки визначена «опс», тобто російською «оператор почтовой связи» - по друге: цей табель наданий з боку позивачки тільки 10.06.2015р., без будь-яких затверджуючих ознак, в процесі розгляду справі у суді, що дає суду підстави, що такий документ просто надрукований за допомогою компютера після заперечень з боку відповідача з питань відсутності табеля обліку робочого часу. Також суд надає критичну оцінку наданим документам з боку позивачки, а саме копіям касових звітів за липень 2014 року на а.с. 47-55, так як із наданих матеріалів неможливо встановити, хто саме виконував зазначені поштові послуги, а також ці матеріали також не мають ніяких затверджуючих ознак. А так, суд зазначає, що без наявності первинних, вищезазначених документів неможливо усунути протиріччя щодо посади позивачки, які встановлені судом із її позову та наданих документів. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги позивачки не можуть бути задоволені у розумінні вимог трудового законодавства щодо оплати праці працівників. На підставі викладеного, ст.48, 94, 96 КЗпП України, ст.1 ЗУ «Про оплату праці», ст.19 Господарського Кодексу України положень Наказу Держкомстату України від 05.12.2008р., № 489,

Outcome: dismissed