Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що подарувавши у 2008 році належний їй будинок своєму синові [PERSON] тепер не має змоги у ньому проживати через постійні створювані ним перепони, зокрема сварки та заборону перебувати у будинку. Вжиті нею неодноразові звернення до органів внутрішніх справ не призвели усунення вказаних перешкод. У зв'язку з викладеним вона вимушена проживати у своїх родичів у с.Гречанівка та с.Миколаївка Гадяцького району Полтавської області, а іноді доводиться ночувати у хліві, а тому, уточнивши вимоги, просить суд зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні будинком по [ADDRESS], вселити її, а також стягнути на її користь судовий збір та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов фактично визнав та пояснив, що він не створює перепон матері у користуванні будинком, вона може користуватись своєю кімнатою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 15 червня 2009 року [PERSON] за нотаріально посвідченим договором подарувала [PERSON] будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], у якому вони зареєстровані. Із висновків про припинення перевірки за фактом події, що не містить ознак кримінального правопорушення від 22 червня, 06 липня, 22 липня, 26 листопада та 29 листопада 2013 року вбачається наявність між сторонами конфлікту щодо вирішення житлових питань. Із довідки Липоводолинського РВ УМВС України у Сумській області від 14 січня 2014 року вбачається, що [PERSON] 24 рази зверталася до органів внутрішніх справ з заявами про вчинення відносно неї протиправних дій [PERSON] Тричі у 2013 році [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї. Вказані факти не заперечуються сторонами. Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Із матеріалів справи вбачається, що позивач проживала у будинку як його власник до відчуження нерухомості своєму синові [PERSON], однак після цього продовжила там проживати як член сім'ї сина (власника). Встановлено, що відповідач умисно, шляхом залякування, створює перешкоди у доступі та користуванні матір'ю, яка навіть після відчуження своєї власності, як член сім'ї власника зберігає свої житлові права, вказаним належним йому житлом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню на її користь з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, у розмірі 229 грн. 40 коп. За відсутності акту виконаних робіт, свідоцтва про сплату єдиного податку, належного обґрунтування сплаченої суми, копії диплома про отримання відповідної юридичної освіти та іншого, надання правової допомоги щодо складання позовної заяви, яка подана від імені позивача, не доведено, а тому стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: approved