Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

14 березня 2019 року заявник, [PERSON], звернулася до суду про видачу обмежувального припису посилаючись на те, що з 1985 року по 2017р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який був розірвано на підставі рішення суду. [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. Впродовж тривалого часу, [PERSON], неодноразово вчиняв насильство по відношенню до заявниці, за що притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановами Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.02.2018р., 23 .05.2018р.,16.01.2019р.. 19 лютого 2019 року знову був складений протокол про насильство в сімї. Неодноразове притягнення до відповідальності не призводить до виправлення [PERSON] та запобіганню вчинення ним насильства по відношенню до заявниці, оскільки щоденно погрожує фізичною розправою, висловлюється до неї нецензурною лайкою, принижує та ображає, створює фізичні перешкоди в проживанні у будинку, відключає електроенергію, опалення, відкриває навстіж вікна у спільному помешканні, не дивлячись на холодну пору року. Із-за таких протиправних дій заявниця боїться приходити додому. Такі обставини спричиняють погіршення психічного та фізичного здоровя , а тому звернулася до суду і просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав з покладанням на нього обовязку: заборонити перебувати в місці спільного проживання з [PERSON]М.в с.Нестерівці вул.Деребасівська,16 на строк шість місяців. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року заяву прийнято до розгляду, відкрите окреме провадження і призначено судове засідання. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала подану заяву [PERSON] посилаючись на обставини, які зазначені у заяві та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа : [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про день і час розгляду заяви , про що свідчить довідка від 15.03.2019р., складена секретарем суду. Відповідно ч. ч. 1, 2\~ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до вимог\~ст. 55 Конституції України\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог п.1ч.1ст.350-2\~ ЦПК\~України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 травня 1985 року по 19 жовтня 2017 року, який розірвано рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2017р., копія якого оглянута в судовому засіданні. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою в с.Нестерівці по вул.Дерибасівській ,16 Дунаєвецького району, власником якого є [PERSON] Постановами Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 20.02.2018 року по справі № 674/239/18 та № 674/239/18, від 23 .05.2018р. справа №674/796/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст.\~173-2\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення за психологічне насильство щодо колишньої дружини [PERSON], яке полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, погромами фізичної розправи. Постановою судді Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2019р. скасовано постанову судді Дунаєвецького районного суду від 29 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON]за ч. 2ст.\~173-2\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення і визнано [PERSON] за ч.2 ст.173-2 КУпАП винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. З мотивувальної частини постанови від 16.01.2019р. вбачається, що 08 листопада 2018 року, [PERSON] повторно протягом року вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини, а саме ображав її та погрожував фізичною розправою. 19 лютого 2019 року працівниками Дунаєвецького ВП ГУНП В Хмельницькій області на [PERSON] складено адміністративний протокол за домашнє насильство відносно [PERSON], що підтверджується повідомленням №1012/105-2019 від 19.02.2019р.. Згідно повідомлень про вчинення домашнього насильства в сімї [PERSON] від 07 грудня 2018 року та 01 березня 2019 року «Територіальним центром соціального обслуговування» КУ Дунаєвецької міської ради, дану сімю взято на облік, як таку що перебуває в складних життєвих обставинах ,здійснено виїзди в сімю, проведено бесіду, що підтверджується листом повідомленням від 18.03.2019р. №159. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов'язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Згідно ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3)обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. З огляду на викладене, враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до частини першої\~ст.383 Цивільного кодексу України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Судом також встановлено,що рішенням Дунаєвецького районного суду від 14 грудня 2018 року , яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком та виселення та усунуто перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком в с.Нестерівці по вул.Дерибасівська,16 Дунаєвецького району Хмельницької області та виселення його із вказаного будинку. Згідно ст.\~350-6\~ч. 1,\~2,\~4 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, які дають підстави для видачі обмежувального припису відносно кривдника [PERSON]

Outcome: approved