Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

12 липня 2016 року Львівський міський центр зайнятості звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2014р. було задоволено позовні вимоги Львівського міського центру зайнятості до [PERSON] щодо стягнення коштів - допомоги по безробіттю в сумі 12 315,89 грн. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015р. було задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2014р. №813/8635/13-а скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову Львівського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.11.2015 року касаційну скаргу Львівського міського центру зайнятості задоволено частково постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2014р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 року скасовано та провадження по справі закрито у звязку з тим що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і розяснено що спір, який виник між сторонами, може бути вирішений в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Верховного суду України від 28.01.2016 року №21-322а16 відмовлено у допуску справи про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 року. [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 16.04.2013р. Статус безробітної [PERSON] надано 16.04.2013р. У цій заяві відповідач підтвердила, що «...не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно». Перебуваючи на обліку, Відповідач отримала в центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 23.04.2013р. по 05.08.2013р. в сумі 12 315 грн. 89 коп. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, зясовано, що під час звернення 16.04.2013 року та отримання статусу безробітної згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 16.04.2013р. відповідач була зареєстрована я фізична особа-підприємець з 16.11.2001 року. 31.07.2013 року внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] згідно повідомлення Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 31.07.2013 року №24. У звязку з виявленням 06.08.2013 року факту подання [PERSON] недостовірних даних під час реєстрації в центрі зайнятості та набутті статусу безробітного 16.04.2013 року, [PERSON] безпідставно набула статус безробітної та отримала виплату допомоги по безробіттю оскільки належала до зайнятого населення. Виплата допомоги була проведена за період з 23.04.2013р. по 05.08.2013р. в сумі 12 315,89 грн. Львівським міським центром зайнятості скеровано претензію від 07.08.2013 року про відшкодування коштів [PERSON] за період з 23.04.2013р. по 05.07.2013р. у сумі 8 935,06 грн., яка залишена без задоволення. Просили стягнути з відповідача на користь Львівського міського центру зайнятості кошти у сумі 12315,89 грн. та судовий збір у сумі 1378 грн. У судовому засідання представник позивача позов підтримав та дав аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи та інші докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 16.04.2013 року дійсно звернулася до Львівського міського центру зайнятості із заявою щодо надання статусу безробітньої з виплатою допомоги по безробіттю, при цьому вказала, що не є підприємцем. Відповідно до поданої заяви [PERSON] надано такий статус та призначена допомога по безробіттю з 23.04.2013р. по 05.08.2013р. в сумі 12 315 грн. 89 коп. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» проведено перевірку та складено акт розслідування страхових випадків №21 від 06 серпня 2013 року, де Львівськім міським центром зайнятості виявлено факт подання заявником недостовірних даних, що мали місце під час одержання [PERSON] статусу безробітного, а саме: під час проведення реєстрації у центрі зайнятості [PERSON] приховала факт реєстрації як фізичної особи-підприємця з 16.11.2001 р., тобто не повідомила, що зареєстрована як фізична особа-підприємець, що призвело до незаконного отримання статусу безробітного та допомоги з безробіття, інших соціальних послуг. Львівським міським центром зайнятості надіслано претензію відповідачу від 07 серпня 2013 року про необхідність відшкодування коштів у сумі 8935,06 грн., яка залишена без задоволення. У звязку з неповерненням відповідачем вказаної суми Львівський міський центр зайнятості звертався з адміністративним позовом до [PERSON]. про стягнення цих коштів. Як вбачається зі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця з ПФУ 08.11-4788 від 28.11.2001 р. [PERSON] зареєстрована, як фізична особа-підприємець. Таким чином, на час подачі заяви до Львівського міського центру зайнятості щодо надання статусу безробітного від 16.04.2014 року [PERSON] подала недостовірні дані, що віна не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності та не є підприємцем. Оскільки [PERSON]. належала до зайнятого населення, вона безпідставно набула статус безробітної та у звязку з цим безпідставно отримала матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 23.04.2013р. по 05.08.2013р. в сумі 12 315,89 грн. Пунктом 3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч.4 ст.38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується ( частина четверта статті 38 в редакції Закону, що діє з 21.04.2011 року). За наведених обставин вимоги Львівського міського центру зайнятості, як органу Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, є підставними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved