Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

13.08.2014р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі10887,92грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06.12.2012р. між ним та відповідачкою був укладений договір №ODSARX25650197, згідно якого остання отримала кредит в сумі 5963,69грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 06.12.2012р. по 05.12.2015р.. Свої зобов'язання відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 15.07.2014р. виникла вказана прострочена заборгованість по сплаті кредиту, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5386,50грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6,55грн., заборгованості по комісії за його користування в сумі 2347,34грн., а також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором нарахована пеня в сумі 2152,87грн. та штрафи у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 494,66грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки на його користь (а.с.2-3). В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.29). Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності (а.с.31). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 06.12.2012р. між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір №ODSARX25650197, за яким позивач (за договором - банк) надав відповідачки (за договором - позичальник) кредит в сумі 5963,70грн. з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 0,12% річних на строк 36 місяців з 06.12.2012р. по 05.12.2015р.. Вказаний договір складається із заяви позичальника №ODSARX25650197 (а.с.5) та умов і правил надання банківських послуг (а.с.6-15). За цим договором відповідачка зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості за кредитом щомісячними платежами в сумі 344,88грн. у період з 20 по 24 число кожного місяця (п.7 заяви позичальника, а.с.5). Свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, внаслідок чого станом на 15.07.2014р. виникла заборгованість в сумі 10887,92грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5386,50грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6,55грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 2347,34грн., а також за несвоєчасне виконання позичальником своїх зобов'язань за договором їй нарахована пеня в сумі 2152,87грн. та штрафи у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 494,66грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №ODSARX25650197 від 06.12.2012р., укладеним між позивачем та відповідачкою, станом на 15.07.2014р. (а.с.4). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, та в строк встановлений договором. Згідно зі ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені) (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідальність за порушення строків повернення платежів, передбачених договором, встановлена п.п.2.4.5.1 умов і правил надання банківських послуг у вигляді сплати пені в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення, а також п.2.4.5.5 цих умов, згідно якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00грн. + 5% від суми заборгованості (а.с.12-зворот). Крім того, як встановлено ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за вказаним договором в сумі 10887,92грн.. Також згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 243,60грн. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.88 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved