Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

14 березня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана позовна заяваБараненко О.В. про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви позивачка вказала наступне. Сторони одружені з 08 листопада 2008 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку- Бараненко [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Між сторонами були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства з грудня 2016 року, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, позивачка зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, тому вона звернулась до суду та просила суд шлюб розірвати (а.с. 2-3), залишивши доньку проживати з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Бараненко». Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду завчасно письмову заяву про визнання позову, справу по суті просив розглядати без його участі. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2008 року, шлюб зареєстровано Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 868, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку- Бараненко [PERSON], [INFO], (а.с.5), яка проживає з позивачкою. Також у судовому засіданні встановлено, що з грудня 2016 року між сторонами були остаточно припиненні подружні стосунки та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, відсутність довіри в родині, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю позивачка не бажає, донька проживає разом з нею. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені в грудні 2016 \- року та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, донька проживає з позивачкою находиться на утриманні позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам та інтересам дитини, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Визначається, що доньку сторін доцільно залишити проживати з матірю (позивачкою по справі), яка має окреме власне упоряджене житло,, інтереси дитини не порушуються. Позивачка в судовому засіданні підтвердила, що не заявляє вимог до відповідача стосовно відшкодування понесених нею при зверненні до суду судових витрат, рішення про повернення витрат вирішується сторонами добровільно. На підставі викладеного,

Outcome: approved