Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

14.07.2017 року в.о. головного лікаря обласної психіатричної лікарні № 2 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, посилаючись на те, що він хворіє на хронічну психіатричну хворобу: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, оскільки він висловлює реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих. Представник обласної психіатричної лікарні № 2, лікар психіатр, в судовому засіданні підтримав подану заяву і прохає її задовольнити. Дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, опікуна, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З висновку комісії лікарів обласної психіатричної лікарні № 2 від 14.07.2017 року вбачається, що [PERSON] з 2009 року хворіє на хронічну психіатричну хворобу: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, вперше лікувався в цьому закладі з 14 по 22 червня 2009 року, в подальшому неодноразово проходив лікування в психіатричних лікарнях. [PERSON] висловлює маячні ідеї величі, а також на релігійні теми, буває збудженим та агресивним щодо дружини, висловлює думку, що дружину треба було ще вбити раніше, оскільки вона в усьому винувата. Комісія вважає, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку у звязку з безперервним типом течії хворого і агресивним ставленням до дружини, висловлюванням думки про необхідність її вбити, тобто виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Опікун [PERSON], його дружина [PERSON] пояснила, що вдома він відмовляється приймати призначені йому ліки, вона не може забезпечити прийом ліків, внаслідок чого психічний стан [PERSON] погіршується, тому його необхідно госпіталізувати до психіатричного закладу. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Статтею 22 Закону України Про психіатричну допомогу передбачено, що заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричног закладу протягом 24 годин з дня її надходження. Заяви лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються судом за місцем проживання особи у десятиденний строк з дня їх надходження. Заяви представників психіатричних закладів про продовження госпіталізації в примусовому порядку розглядаються судом за місцем знаходження психіатричного закладу у десятиденний строк з дня їх надходження. Судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов'язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов'язковою. Згідно зі ст. 279 ЦПК України заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з тих підстав, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. На підставі наведеного,

Outcome: approved