Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

14.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] Після смерті останнього залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №901898, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.07.2006 року за №01.06.521.00071, кадастровий номер №5122080400:01:001:0731. [PERSON] заповіт не залишав. На день смерті спадкодавця спільно з ним з кола спадкоємців першої черги проживали та були зареєстровані мати [PERSON] та батько [PERSON] 27.11.2012 року у передбачений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, мати стала спадкоємицею після смерті сина. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №901898, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.07.2006 року за №01.06.521.00071, кадастровий номер №5122080400:01:001:0731, яку вона фактично прийняла після смерті сина [PERSON], але не встигла юридично оформити; земельної ділянки площею 1,96 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №854522, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.2005 року за №01.05.521.00276, кадастровий номер №5122080400:01:001:0200. [PERSON] заповіт не залишала. 25.02.2013 року у передбачений законом шестимісячний строк вона звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], батько [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини. 16.01.2013 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Багатянської сільської ради, за умовами якого усе своє майно він заповів їй. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із: житлового будинку [ADDRESS]; земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №901899, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.2005 року за №01.06.524.00958, кадастровий номер №5122080400:01:001:0727; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,1460 га, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №390987, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 08.12.2009 року за №010952101100, кадастровий номер №5122080400:02:001:0008; недоотримана пенсія за період з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 1065 гривень 08 копійок. 25.12.2013 року у передбачений законом шестимісячний строк вона звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Листом за №883/02-14 від 18.04.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за тих підстав, що спадкодавцем за життя не була проведена державна реєстрація права власності. Позивач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника (а.с.94). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 1,00 га, розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №901898, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.07.2006 року за №01.06.521.00071, кадастровий номер №5122080400:01:001:0731 (а.с.7, 51, 52). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 22.06.2012 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6, 56). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено копією спадкової справи, заведеної Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 27.12.2012 року за №787/2012 (а.с.54-64). Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] стали його батьки [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 30.06.1979 року (а.с.8, 61). Інших спадкоємців, які заявили про свої права на спадкове майно, не встановлено. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. На час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих.№789 від 24.03.2014 року (а.с.9). 27.11.2012 року, у передбачений законом шестимісячний строк, [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] (а.с.55, 57). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 02.01.2013 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №901898, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.07.2006 року за №01.06.521.00071, кадастровий номер №5122080400:01:001:0731, яку вона фактично прийняла після смерті сина [PERSON], але не встигла юридично оформити; земельної ділянки площею 1,96 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №854522, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.2005 року за №01.05.521.00276, кадастровий номер №5122080400:01:001:0200 (а.с.7, 11, 51, 52). За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено копією спадкової справи, заведеної Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 25.02.2013 року за №101/2013 (а.с.65-76). Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] стали її чоловік [PERSON], що підтверджено копією актового запису про шлюб №22 від 10.05.1974 року, складеного виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00013946464 від 28.05.2014 року, та дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 27.06.1975 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим виконкомом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 10.11.1996 року (а.с.22, 23, 46-49, 74, 76). Інших спадкоємців, які заявили про свої права на спадкове майно, не встановлено. Частиною 1 ст.1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала разом із спадкодавцем [PERSON], однак у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 25.02.2013 року, у передбачений законом шестимісячний строк, [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] (а.с.66, 67). 16.01.2013 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований за №4, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося [PERSON], що підтверджено копією спадкової справи, заведеної Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 25.12.2013 року за №539/2013 (а.с.77-93). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 11.10.2013 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.13, 80). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконкому Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих.№794 від 24.03.2014 року; земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №901899, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22.12.2005 року за №01.06.524.00958, кадастровий номер №5122080400:01:001:0727; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 0,1460 га, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №390987, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 08.12.2009 року за №010952101100, кадастровий номер №5122080400:02:001:0008; недоотриманої пенсії за період з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року в сумі 1 065 гривень 08 копійок, що підтверджується листом Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області за №11292/06 від 28.05.2014 року (а.с.17, 18, 45, 51, 52). Судом встановлено, що у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.78, 79). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 18.04.2014 року за №883/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, спадкодавцем за життя не була проведена державна реєстрація права власності (а.с.24, 87). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтво про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за №324-753/0/4-13 від 15.05.2013 року. Приймаючи до уваги, що іншого способу захисту права на спадкове майно позивач не має, а також враховуючи ту обставину, що відповідач, безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved