Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

13.06.2014 р. Служба автомобільних доріг Львівської області звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача завданої майнової шкоди в розмірі 25463,00 гривень та судові витрати в розмірі 254,63 гривень. Мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2013 року [PERSON] керуючи автомобілем «Volvo FH 12», д.н.з АО 4484 А.І на автодорозі Київ Чоп 533 км + 500 м. Пустомитівського району, Львівської області, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та здійснив дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої державі, в особі позивача, заподіяно майнову шкоду, яка зумовлена пошкодженням металевого огородження довжиною 24 м. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася,однак подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує про прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи у судове засідання не зявився повторно, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі чи відкладення судового розгляду справи до суду від останнього не надходило. У процесі судового розгляду справи відповідач подав суду письмове заперечення проти позову у якому вказує, що вимоги заявлені позивачем не обґрунтовані, оскільки завдану шкоду повинна відшкодовувати третя особа, в якої була застрахована цивільно правова відповідальність відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: СК «Оранта» у судове засідання за викликом суду не прибув. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача викладену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.11.2013 року у справі № 301/2635/13-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Також, із [PERSON] на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 25\~463 грн. Зазначеною постановою суду встановлено, що 28.09.2013 року о 14 год. 00 хв. [PERSON] на 533 км +500 м автодороги Київ - Чоп, Пустомитівського району, Львівської області керуючи автомобілем «Volvo FH12», реєстраційний номер «АО 44 84 АІ», не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого не справився з керуванням та вїхав у металеве огородження довжиною 24 метрів. Внаслідок зіткнення транспортний засіб та металеве огородження отримали механічні пошкодження. Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 03.12. 2013 року (а.с. 6) за апеляційною скаргою на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.11. 2013 року у справі № 301/2635/13-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5) вирішено: апеляцію задовольнити, постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.11.2013 року про накладення на [PERSON] на підставі ст. 124 КУпАП адміністративного стягнення в частині стягнення з нього 25\~463 грн. на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області скасувати. В решті вказану постанову залишити без змін. Відтак, згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню обставини встановлені постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.11.2013 року у справі № 301/2635/13-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 5) в частині встановлення обставин ДТП та пошкодження відповідачем металевого огородження. Згідно ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода завдана внаслідок вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Із довідки №03-3962/05-4д, видана 23.10.2013 року Службою автомобільних доріг у Львівській області (а.с. 7) слідує, що Служба автомобільних доріг у Львівській області є балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування Львівської області, в тому числі ділянки автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп км 533+500 та відповідно технічних засобів організації дорожнього руху (транспортного огородження, дорожніх знаків, сигнальних стовпчиків і т.ін). Зазначене свідчить про те, що Служба автомобільних доріг у Львівській області є належним позивачем у цій справі. [PERSON] кошторисного розрахунку вартості будівництва відновлення металевого барєрного огородження на а/д Київ Чоп км 533 +500, що було пошкодження внаслідок ДТП 28.09. 2013 року (а.с. 9-11) слідує, що вартість пошкоджень складає 25\~463,00 грн. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідач надані йому процесуальним законом права не реалізував та розрахунок заборгованості представлений суду позивачем не спростував. Суд критично оцінює покликання відповідача на те, що обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу покладається відповідно до умов договору страхування і до вимог ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика. Оскільки копія страхового полісу № АС / 2707870 не відповідає транспортному засобу, яким було завдано матеріальної шкоди позивачу. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню в користь останнього з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved