Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

14 вересня 2020 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 11 червня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них немає дітей. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та бажання мати дітей. Зазначає, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства з жовтня 2018 року. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам; примирення не бажає, оскільки відповідач постійно влаштовувала суперечки, які негативно позначились на його емоційному стані та самопочутті. З огляду на зазначене, просить суд розірвати шлюб сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву від 12.10.2020р. про розгляд справи у його відсутності; своє рішення щодо розірвання шлюбу вважає виваженим та остаточним (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву від 26.10.2020р. про розгляд справи у її відсутності; позов підтримує в повному обсязі; просить прізвище після розлучення не змінювати (а.с. 29). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 11 вересня 2014р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1536, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11.09.2014р. Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції (а.с. 5). Як зазначає позивач [PERSON] сторони припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини ще у жовтні 2018р.; примирення не бажає, оскільки збереження сім`ї суперечитиме його інтересам, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надала та в заяві вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки сімейні відносини сторін припинились ще у жовтні 2018р., позивач не бажає збереження шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем не ставиться вимога про зміну прізвища відповідача, суд не вирішує вказаного питання та роз`яснює, що відповідач вправі звернутися в органи державної реєстрації актів цивільного стану в разі бажання відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 420, 20 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в сумі 420, 20 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved