Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

14 березня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 14 липня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/term/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими Тарифами Банку, що викладені на вищевказаному сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконував належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 14150,68 грн., з яких: 1525,29 грн. заборгованість за кредитом, 8775,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того, штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 650,03 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 615, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Заочним рішенням від 19 квітня 2016 року вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено, стягнуто з [PERSON] борг у розмірі 14150,68 грн. Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2018 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Судом задоволені клопотання представника відповідача про витребування доказів виписки по рахунку та доказів видачі банківської карти. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача позов визнала частково, надала відзив на позов, пояснила, що заборгованість за тілом кредиту, що становить 1525,29 грн., відповідачем визнається. Однак відповідач не згоден із сумою нарахованих процентів. Вказує, що позивачем в односторонньому порядку було змінено розмір погодженої сторонами річної ставки за користування кредитними коштами, а саме: з 3,0% на місяць з розрахунку 360 днів у році (36,0% на рік) до 2,5% на місяць (30% на рік), з 2,5% на місяць (30,0% на рік ) до 2,9% на місяць (34,8% на рік) та з 2,9% на місяць (34,8% на рік) до 3,6% на місяць (43,2% на рік). Представником відповідача також заявлено про застосування наслідків позовної давності до вимог про стягнення неустойки. Стороною відповідача позов визнано в розмірі 3006,63 грн., яка складається: 1525,29 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1181,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 грн. пеня за несвоєчасну сплату заборгованості. У своїй письмових поясненнях сторона відповідача визнає розрахунок наданий позивачем до моменту останнього платежу спрямованого на погашення заборгованості, а саме: до 18 червня 2013 року включно, та надає розрахунок процентів, який підлягає стягненню з відповідача, за спірний період. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 липня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом нарахованих на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою (а.с.7). Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток (різних видів), що запропоновані у Анкеті-заяві (а.с.8). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с.9-32). Однак відповідачем умови договору не виконувались належним чином, у звязку з чим станом на 31 грудня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором. Банк розраховує заборгованість у загальній сумі 14150,68 грн., в яку включає: 1525,29 грн. заборгованість за кредитом, 8775,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того, штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: що складається з фіксованої частини 500,00 грн. та процентної складової 650,03 грн. (а.с.5-6). \~ \~ Розрахунок заборгованості в частині суми тіла кредиту, наданий Банком, відповідачем не оспорююється, натомість сторона відповідача заперечує проти нарахування відсотків за користування кредитом у збільшеному розмірі, оскільки відповідач не підписував додаткових угод про зміну процентної ставки і не давав свою згоду на зміну процентної ставки. Також відповідач заперечує проти стягнення пені та штрафу, вказуючи, що таке стягнення є подвійною відповідальністю. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг та Тарифами банку. В анкеті-заяві, яку підписав відповідач, зазначено, що при оформленні платіжної картки «Кредитка Універсальна» або карти Gold Памятку, яка містить тарифи і основні умови кредитування. Відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку, про що розписався у анкеті (а.с.7, зворот). Відповідач не заперечує, що користувався карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Як вбачається з витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», зокрема по тарифу «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» - встановлено поточну проценту ставку у розмірі 3% (36 % на рік) (а.с.8) Саме вказану процентну ставку 36 % на рік було узгоджено сторонами договору під час його укладення (а.с.7-8) Угод про збільшення процентної ставки між сторонами не укладалось, і будь-яких доказів того, що відповідачу було повідомлено про збільшення процентної ставки і що він погодився на такі умови суду не надано. Водночас, з розрахунку заборгованості, наданого Банком, вбачається, що з 01.04.2015 року в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 43,20% (а.с.5-6). Враховуючи, що таке збільшення прошеної ставки відбулось з боку Банку в односторонньому порядку, без укладення відповідної угоди з позичальником (відповідачем), то суд приходить до висновку, що нарахування процентів може відбуватися лише за процентною ставкою 36%, яка була визначена при укладенні кредитного договору (підписанні анкети-заяви) . Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд враховує, що договором встановлено розмір процентної ставки 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, в тому числі останніх платежів відповідача, спрямованих на погашення боргу до 18 червня 2013 року включно, розмір процентів, який підлягає стягненню з відповідача, слід розраховувати наступним чином: розрахунок 30,00% річних за період з 18.06.2013 року по 31.08.2014 року (кількість днів - 440) на суму заборгованості 1 525,29 грн.( 1 525,29 грн. х 30% х 440/360 = 559,27 грн.); Згідно розрахунку позивача, за вказаний період (з 18.06.2013 року по 31.08.2014 року), сума погашених процентів становить 0,00 грн. розрахунок 34,80% річних за період з 01.09.2014 року по 31.01.2015 року (кількість днів - 153) на суму заборгованості 1 525,29 грн.(1 525,29 грн. х 34,80% х 153/360 = 225,59 грн.). Згідно розрахунку позивача, за вказаний період (з 01.09.2014 року по 31.01.2015 року), сума погашених процентів становить 0,00 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України та враховуючи вищезазначені положення закону, а також встановлений строк повернення тіла кредиту, який відповідає строку дії картки, яка діяла до 31 січня 2015 року включно, та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, суд вважає, що проценти слід стягувати на рівні розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Розрахунок процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період 01.02.2015 року по 31.12.2015 року, що підлягають нарахуванню, виходячи із сум заборгованості 1 525,29 грн. та кількості днів прострочення за спірний період: з 01.02.2015 по 05.02,2015 (ставка НБУ 14%, кількість днів 5) 2,93 грн.; з 06.02.2015 по 03.03.2015 (ставка НБУ 19,5%, кількість днів 26) 21,19 грн.; з 04.03.2015 по 27.08.2015 (ставка НБУ 30%, кількість днів 177) 221,90 грн.; з 28.08.2015 по 24,09.2015 (ставка НБУ 27%, кількість днів 28) 31,59 грн.; з 25.09.2015 по 29.10.2015 (ставка НБУ 22%, кількість днів 35) 32,18 грн.; з 30.10.2015 по 17.12.2015 (ставка НБУ 22%, кількість днів 49) 45,05 грн.; з 18.12.2015 по 31.12.2015 (ставка НБУ 22%, кількість днів 14) 12,87 грн. а всього: 367,71 грн. Відповідно до розрахунку позивача, за вказаний період (з 01.02.2015 року по 31.12.2015 року сума погашених процентів становить 0,00 грн., а загальний залишок заборгованості за процентами станом на 18 червня 2013 року становить 28,77 грн. Загальний залишок заборгованості за процентами, які слід стягнути з відповідача за спірний період складає 1181,34 грн. ( 28,77 грн. + 559,27 грн. + 225,59 грн. + 367,71 грн.). Щодо відповідальності за неналежне виконання кредитного зобовязання відповідачем, суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 2.1.17.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що в свою чергу узгоджується з правовою позицією. викладеною в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Так, п. 2.1.1.12.6.4 Договору визначено, що в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафта чи його частини понад 210 днів весь кредит (овердрафт) вважається простроченим та нараховується з дати переводу кредиту ( овердрафту) переводиться в статус прострочених боргових зобовязань відповідно до п.п.2.1.1.12.6.1. на залишок простроченої заборгованості боржник сплачує пеню у розмірі, визначеному п.п.2.1.1.12.6.1 діючих Правил (а.с. 30 зворот). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Водночас, суд вважає незаконним одночасне нарахування Банком і пені (неустойки, комісії) в сумі 2700,00 грн., і штрафу в сумі 1150,03 грн. відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 650,03 грн. штраф (процентна складова), виходячи з заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що є складовою договору, нараховується пеня за несвоєчасну сплату заборгованості у розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявністю прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів, при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше (а.с.8). Із розрахунку та виписки по картці/рахунку вбачається, що позивачем нараховувалася пеня кожного місяця, починаючи з 01 вересня 2013 року і до 31 грудня 2015 року. Стороною відповідача заявлено про застосування наслідків спливу спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнені неустойки (штрафу, пені). У межах спеціальної позовної давності (за один рік до дня звернення з позовом до суду) з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 300,00 грн. (1 525,29 грн. «сальдо заборгованості за кредитом х 1 % = 15,25 грн. (згідно Довідки не менше 30 грн. в місяць) та відповідно за один рік - 30 х 10 місяців = 300,00 грн.) На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не в повній мірі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача в частині стягнення тіла кредиту та заборгованості по сплаті відсотків, та частково про стягнення пені - порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: заборгованість за кредитом 1525,29 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1181,34 грн., пеня 300,00 грн., а всього заборгованість у розмірі 3006,63 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам (оскільки позов задоволено частково, на 21% від заявленої суми) у розмірі 290 грн. (21% від 14150,68 грн. (ціни позову). Крім того, з позивача на користь відповідача слід стягнути документально підтверджені (а.с.195-197) витрати на правничу допомогу за пропорційно задоволеним вимогам (79% від 2500,00 грн.), що становить 1975 грн.

Outcome: partial