Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

14.01.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15.01.2019 року було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін відкрито провадження у даній цивільній справі №234/569/19. Копія вищезазначеної ухвали, відповідачу- разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, було надіслано в порядку ст.272 ЦПК України, що підтверджується супровідним листом. Згідно позову, позивачці [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 01.06.1991 року. Крім позивачки у вищевказаній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка з 1997 року і по теперішній час у будинку не проживає, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, комунальні послуги не сплачує, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала та просила його задовольнити, була не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляд справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, була не проти їх задоволення. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази - ксерокопію паспорта позивача [PERSON] , копію договору дарування від 01.06.1991 року, відповідно до якого [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] , акт про не проживання від 10.01.2019 року відповідно до якого, відповідачка [PERSON] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , однак з 1997 року за вищевказаною адресою не проживає, довідку КП «СЕЗ» від 17.12.2018, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] , з 1997 року, тобто понад один рік без поважних причин не користується житловим будинком [ADDRESS] , яка належить по праву приватної власності позивачці [PERSON] , власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved