overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON]звернувся до суду з позовом до ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі Відокремленого підрозділу «[PERSON] електроенергетична система»,третя особа: заступник директора Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»-директор Відокремленого підрозділу «[PERSON] електроенергетична система» [PERSON] про скасування наказу про звільнення,про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах , звільнений з посади заступника директора-головного інженера Відокремленого підрозділу «[PERSON] електроенергетична система» наказом №497-к від 15.12.2015 у звязку із скасуванням допуску до державної таємниці на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.Вказане звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним, оскільки наявність допуску до державної таємниці не є обов*язковою умовою для роботи на зазначеній посаді,скасування допуску до державної таємниці було безпідставним, у порушення вимог ст. 40 КЗпП України йому не було запропоновано переведення на іншу роботу не пов*язану з державною таємницією. Розпорядженням Управлінням СБУ в Харківській області від 25.01.2015року №6д йому було надано доступ до державної таємниці за формою 1.Наказом від 29.01.2015№8 йому був наданий допуск до державної таємниці як головному інженеру-першому заступнику директора. 08.06.2015року він був переведений на посаду заступника директора-головного інженера ВП «ПЕС» ДП»НЕК»Укренерго». Листом від 13.11.2015року №70\\26-17883 Управління СБУ в Харківській області було повідомлено про скасування позивачу допуск до державної таємниці,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 20.09.2014 року відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 328. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, просила залишити шлюбне прізвище. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2014 року, виданого відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 328. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Дзержинської міської ради про встановлення факту родинних відносин та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] року померла її баба - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач звернулась до Дзержинської нотаріальної контори з метою отримання спадщини. Оскільки позивачем пропущено строк для подачі заяви для прийняття спадщини та відсутні документи, які б підтвердили факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON], нотаріусом було запропоновано звернутись до суду. Строк для прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, у зв'язку з юридичною необізнаністю. Тому заявниця просить встановити факт родинних відносин та встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини у судовому порядку. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Факт родинних відносин обґрунтований та підтверджений матеріалами справи, а саме: копією паспорту позивача (а.с.6); копією свідоцтва про народження позивача (а.с.7); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8); копією дорогову купівлі-продажу (а.с.9). Відповідно до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.8,12). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, спадкоємцем на яку є позивач. Строк для прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, у зв'язку з юридичною необізнаністю. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, що починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд знаходить, що доводи позивача про поважність пропуску строку для прийняття спадщини заслуговують на увагу, а тому вважає можливим подовжити строк для прийняття спадщини на три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, де вказала, що перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. 13.01.2014 року відповідач залишив сім?ю, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини не надає, а тому просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Київ, Київської області, проживаючого за адресою [ADDRESS], працюючого в філії ПАТ «Миколаївобленерго» Казанківського району Східного округу на посаді інженера виробничо-технічної групи, на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказав, що заперечень стосовно позову не має, згоден платити аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. В графі батько записано [PERSON], в графі мати - [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області від 15.01.2016 року до складу сім'ї [PERSON], зареєстрованої за адресою [ADDRESS], входять син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області від 15.01.2016 року на утриманні [PERSON], зареєстрованої за адресою [ADDRESS], перебувають діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Договір про утримання дитини не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене, частка заробітку (доходу) відповідача [PERSON], яка буде стягуватись щомісяця позивачу [PERSON], як аліменти на утримання дитини, визначається у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 31.07.2010 року, зареєстрованим в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №437. Від шлюбу мають неповнолітніх сина - [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.07.2010 р., шлюб зареєстровано у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №437 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 15 липня 1995 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, порозуміння у вирішенні важливих питань, через різні погляди на життя та сімейні цінності. З цих причин шлюбні відносини фактично було припинено в травні 2015 року, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна немає. Місце проживання дитини визначено, дитина залишилася проживати разом із батьком. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов визнає. Повідомив, що позивач в даний час проживає з іншим чоловіком, тому примирення між ними не можливе. Підтвердив, що дитина проживає разом з ним і знаходиться на його повному утриманні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Глобинському районному відділі реєстрації актів громадянського стану 15 липня 1995 року, актовий запис № 62. Мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач створила нову сім»ю. Дитина проживає разом з батьком, місце проживання дочки визначено за згодою сторін. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2014 року, про що 01.03.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ було складено відповідний актовий запис за №91 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2014 року). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.09.2014 року, актовий запис №2687 від 02.09.2014 року). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається, чим порушує право на забезпечення дитини гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2016 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

15.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.08.2007 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 82, посилаючись на те, що шлюбні відносини не склалися з причин несумісності характерів та різні погляди на життя, а також неналежну поведінку відповідача. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає та буде мешкати разом з матір'ю. Шлюбні відносини фактично припинені з весни 2014 року, спільне господарство не ведеться, спір про майно, який виник, буде вирішено в іншому провадженні. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивача, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив не застосовувати заходи щодо примирення. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 11.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 82 /а.с. 7/. Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] актовий запис № 5, яка мешкає разом із [PERSON] /а.с. 8, 9/. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про майно, однак, він буде вирішений в іншому провадженні, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

15.01.2016 року Головний лікар КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» [PERSON] звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації у психіатричний стаціонар в примусовому порядку у відношенні громадянки [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO]. В судовому засіданні представник психіатричного закладу підтримала заяву та пояснила, що 19.01.2015 року КЛПУ « Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» звернулася до суду із заявою про призначення засобів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку гр. [PERSON], [INFO], у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу, виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. 20.01.2015 року рішенням Краматорського міського суду хворій були призначені заходи медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування. 27.07.2015 року рішенням Краматорського міського суду хворій були продовжені заходи медичного характеру у вигляді стаціонарного примусового лікування. У теперішній час хвора знаходиться на примусовому стаціонарному лікуванні у Краматорській психіатричній лікарні із діагнозом: помірна розумова відсталість. Документи, що обгрунтовують необхідність продовження заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної допомоги у примусовому порядку, розглянуті на засіданні комісії лікарів-психіатрів. Висновок комісії лікарів-психіатрів № 6/1 від 15.01.2016 року. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про продовження примусової госпіталізації в психіатричний заклад у відношенні хворої [PERSON], [INFO], згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування громадянки [PERSON], [INFO], можливе тільки в умовах стаціонару. На підставі викладеного та згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» представник заявника просить суд винести ухвалу про продовження примусової госпіталізації [PERSON], [INFO] в психіатричний заклад в примусовому порядку без її усвідомленої згоди. В судове засідання [PERSON], [INFO] лікарем доставлена не була через свій психічний стан. Прокурор в судовому засіданні також підтримала заяву та не заперечувала проти її задоволення та продовження відносно [PERSON], [INFO] заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару без її згоди. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів (протокол КЕК) № 6/1 від 15.01.2016 року [PERSON], [INFO] потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі у примусовому порядку. /а.с.2/ Таким чином, суд дійшов висновку, що у відношенні [PERSON], [INFO], варто продовжити госпіталізацію в психіатричному закладі в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

15.01.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved