Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

12 січня 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради (далі Управління) звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 13092 грн. 60 коп., які були їй безпідставно виплачені з бюджету як державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] не повідомила Управління про смерть платника аліментів батька її дітей [PERSON], внаслідок чого у період з березня 2013 року по лютий 2015 року їй безпідставно виплачено соціальну допомогу у зазначеному вище розмірі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково до наведених у позовній заяві підстав пояснила, що відповідно до наданої відділом РАЦС інформації син відповідачки [PERSON] 20 вересня 2013 року отримав свідоцтво про смерть [PERSON] Окрім цього, відповідачу [PERSON] розяснювалися наслідки неповідомлення нею Управління про зміну обставин, що впливають на право отримання соціальної допомоги. Також представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заперечень, заяв чи клопотань від неї не надійшло. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що до [PERSON] за її заявами була призначена і у період з березня 2013 року по лютий 2015 року виплачена державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину, або місце проживання їх невідоме. Допомога виплачувалась на дітей відповідача [PERSON] і [PERSON] Ці обставини підтверджуються заявами [PERSON] про призначення допомоги від 1 березня, 4 вересня 2013 року, 17 березня, 5 вересня 2014 року, відповідними рішеннями Управління про призначення допомоги від 5 березня, 5 вересня 2013 року, 18 березня 2014 року, 8 вересня 2014 року. Згідно тексту зазначених заяв відповідача [PERSON], їй було розяснено обовязок повідомити Управління про зміну будь-яких обставин, що впливають на виплату допомоги, та наслідки його невиконання. 5 лютого 2013 року помер батько дітей відповідача і платник аліментів [PERSON]. Це підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть. Однак відповідач, знаючи про смерть батька дітей, не повідомила Управління про цю подію та продовжила щопівроку звертатися до Управління із заявами та отримувати зазначену вище допомогу. Таким чином, з березня 2013 року по лютий 2015 року [PERSON] отримала з державного бюджету 13092 грн. 60 коп. Окрім пояснень представника позивача, порушення відповідачем [PERSON] обовязку повідомити Управління про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги, також підтверджується тим, що відповідач, подаючи у жовтні 2015 року заяву про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, самостійно надала Управлінню свідоцтво про смерть платника аліментів [PERSON], видане 30 вересня 2013 року відділом РАЦС по Олександрійському району. Таким чином, вона, отримавши у 2013 році свідоцтво про смерть мала достовірно знати про наявність підстав для припинення виплати допомоги, однак не повідомила про них і натомість продовжувала щопівроку звертатися до Управілння із заявами про призначення допомоги. Будь-які докази, які б спростовували такий висновок суду у справі відсутні, заперечень щодо цих обставин відповідач також до суду не подала. Правовідносини, які є змістом спору врегульовані нормами ч.8-10 ст.181 СК України, глави 83 ЦК України і постановою КМУ від 22 лютого 2006 р. N 189 Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Згідно пункту 10 цієї постанови виплата тимчасової допомоги припиняється у разі смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти. Про цю подію одержувач зобов'язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Повернення безпідставно набутої допомоги згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України можливе лише якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що безпідставна виплата відповідачу [PERSON] тимчасової допомоги була наслідком порушення нею обовязку повідомити Управління про смерть платника аліментів, тобто виникнення підстави для припинення виплати допомоги. Отже, відповідач діяла недобросовісно, отримуючи безпідставно у період з березня 2013 року по вересень 2015 року зазначену допомогу. Саме тому, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved