Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

13.05.2014 року Охтирський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом, який згодом був частково змінений, в інтересах [PERSON] до відповідача з позовом про дострокове припинення договорів оренди шляхом розірвання, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] являється власником земельної ділянки загальною площею 2,52 га, яка розташована на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії СМ №120467 від 05.10.2004 р. Зазначену земельну ділянку орендує відповідач на підставі договору оренди від 20.01.2007 року, зареєстрованого 14.12.2007 року у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України за № 040761504097. Відповідач ТОВ «Лотуре - Агро» в порушення істотних умов договору не використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, починаючи з 2014 року не обробляє земельну ділянку, не виконує зобов'язання по договору, а з 2013 року не сплачує орендну плату. Відповідно до пункту 38 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору оренди землі розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати. Підстава ст. 30 Закону України «Про оренду землі». Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду. Крім того, без згоди позивача, як орендодавця, в порушення вимог закону відповідачем передано в користування його земельну ділянку, тобто в суборенду третім особам - ПАТ Банк Камбіо» на підставі договору застави від 03.09.2013 р., яке згодом 18.04.2014 р. уклало договір з ТОВ «Діамант Агро» про відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до якого право вимоги за основними договорами та Договором застави переходить до ТОВ «Діамант Агро», що виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. В зв'язку з цим прокурор і звернувся в суд з даним позовом, яким просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 20 січня 2007 року між [PERSON], РНОКПП [NUMBER], та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре Агро» код ЄДРПОУ 34287465, зареєстрований в Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 14 грудня 2007 року за №040761504097. В судовому засіданні прокурор Хащина Л.В. підтримала позовні вимоги та зазначила, що крім несплати орендної плати, відповідачем при використанні земель сільськогосподарського призначення на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області були порушені вимоги Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону земель» та інших нормативних актів, внаслідок чого була створена загроза порушення якісного стану землі та її родючості, що також є порушенням умов договору та підставою для його розірвання. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що у справі маються письмові розписки. Суд вважає, що за даних обставин розгляд справи можливо провести без участі представника відповідача, на підставі наявних документів, так як доказів про поважність причин його неявки суду не надано та ухвалити заочне рішення, оскільки прокурор проти цього не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.01.2007 року між [PERSON], яка є власником земельних ділянок загальною площею 2,52 га, в тому числі ріллі - 2,40 га, сіножаті - 0,12 га, розташованих на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, право власності на які підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії СМ №120467 від 05.10.2004 р., та ТОВ «Лотуре Агро» було укладено договір оренди землі строком на 10 років, який 14.12.2007 року був зареєстрований в Державному реєстрі земель за № 040761504097. Пунктом 31 договору оренди землі передбачені обов'язки орендаря, який, зокрема, зобов'язаний виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором; дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. Пунктами 9-11 Договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 450,98 грн. за рік, що становить 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки, і виплачується за взаємною згодою сторін у грошовій, натуральній та відробіткової формах. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі - один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, натуральна - до 20 числа останнього у звітному році місяця. Однак, відповідач з 2013 року умов вказаного договору не виконує і орендної плати за використання земельної ділянки за вказаний період позивачці [PERSON] не сплатив, передав земельну ділянку без її згоди в суборенду третім особам ТОВ «Діамант Агро», в порушення умов договору і вказаних нормативних актів, що є підставою для розірвання цього договору. Дані правовідносини випливають із договору оренди землі і регулюються договором оренди, Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, ЦК України. Пунктами 15,16 договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Згідно п. 28 договору оренди землі, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим Договором, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 31 договору оренди землі передбачено обов'язок орендаря виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим Договором, дотримуватися режиму природоохоронного використання земель. Пунктом 38 договору оренди передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору оренди обумовлена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати. Відповідно до вимог ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою. Землекористувач зобов'язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 652 ЦК України та п.п. «г», «д» ст. 141 Земельного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України «Про оренду землі»), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 цього Закону, має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати. Залучення третіх осіб до обробітку землі та оплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Згідно з ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу. Так, в матеріалах справи маються копія договору застави від 03.09.2013 року, згідно якого ТОВ «Лотуре-Агро» передає право оренди земельної ділянки ПАТ «Банк Камбіо», копія договору від 01.10.2013 року між Спільним українсько-німецьким підприємством «Магдон», ТОВ «Лотуре-Агро» та ПАТ «Банк Камбіо» про обробіток та копія договору про відступлення права вимоги від 24.03.2014 року, відповідно до якого до ТОВ «Діамант-Агро» перейшли всі права та обов'язки щодо проведення обробітку та виплат за спірним договором оренди земельної ділянки, хоча сама позивачка згоди на це не давала. Самі ж вищевказані договори не зареєстровані належним чином. При вирішенні даної справи суд керується правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 12 лютого 2014 року (у справі № 6-166 цс 13), предметом якої був спір про розірвання договору оренди землі і зробив правовий висновок про те, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що права позивачки порушені та підлягають захисту, оскільки, відповідачем порушуються істотні умови договору оренди землі, не сплачується орендна плата, не використовується земельна ділянка, крім того, земельна ділянка фактично передана без згоди орендодавця в користування ТОВ «Діамант - Агро», що є підставою для розірвання договору оренди землі. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 626, 651, 652 ЦК України, ст. ст. 22, 96, 125, 141 ЗК України, ст. ст. 24, 25, 32 ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: approved