overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] у розмірі 1000 гривень, щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не бажає в добровільному порядку матеріально забезпечувати дитину, а тому просить стягувати аліменти на їх утримання . До початку судового засідання позивач [PERSON] подала до суду заяву в якій позов підтримала, просила розглядати без її участі, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень, щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, повторно про причине неявки суд не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що змінений позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] виданого 28.03.2002 року, відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Мукачево, відповідач [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин справи та матеріального становища дитини, які не має інших доходів, крім утримання батьків. За таких обставин, суд вважає, виходячи із принципів розумності та справедливості, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що змінений позов підлягає до задоволенню відповідно до вимог ст.183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01.10.1994 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом м. Моспіне, Пролетарського р-ну, Донецької області, актовий запис № 67 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 01 січня 1994 року зареєстрували шлюб Виконкомом м. Моспіне, Пролетарського р-ну, Донецької області, актовий запис № 67 (а.с. 3), від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.11.2011 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 578 з відповідачем по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2013 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 25 листопада 2011 року зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 578 (а.с. 5), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2013 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що 20 серпня 2004 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. [INFO] народилась їх донька - [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачкою не склалося та шлюбні стосунки між ними були припинені більше двох років потому. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, тому просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в адресованій суду заяві просив справу розглянути у його відсутність та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте в адресованій суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу із [PERSON] визнала та просила справу розглянути у її відсутність. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального районного управління юстиції м.Миколаєва, сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2004 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 156. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Проте шлюб між сторонами не склався, вони фактично припинили шлюбні відносини більше двох років потому та мешкають окремо один від одного. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], сторони мають неповнолітню доньку [PERSON]. Спір між сторонами щодо місця проживання їх доньки, яка залишилася біля матері, чи розподілу спільного майна, на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від травня 2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Сторони до суду не з'явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 17.05.2008 р. (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

14 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач просив суд розглядати справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 липня 2008 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

14 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на користь доньки [PERSON] на час її навчання. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача на користь доньки [PERSON] на час її навчання. Відповідач [PERSON] у судове засідання про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд за згодою позивачки розглядає справу заочно. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Суд, вислухавши позивачку, третю особу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідність до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). В теперішній час донька [PERSON] навчається в одинадцятому класі учбово-виховного комплексу № 15 (а.с. 7) та на період свого навчання потребує матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісяця на користь [PERSON], на період її навчання, але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

14 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 8 жовтня 2011 року з відповідачем перебуває в шлюбних відносинах, від яких [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Її коштів для повноцінного утримання їх спільної дитини не вистачає. Відповідач на даний час працює в ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» ЦВНГ № 4, має стабільний дохід, у нього задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків не має. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не прибув, надавши заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони з 8 жовтня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 3). Матеріально забезпечувати дочку в добровільному порядку відповідач відмовляється. [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює в ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» ЦВНГ № 4, регулярно отримує заробітну плату, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

14 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, в поданій до суду заяві просив розглянути справу за його відсутності. Проти позову не заперечував. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції 27.01.2009 року, актовий запис № 93, [PERSON] народився [INFO], батьком дитини є [PERSON].. На даний час дитина проживає разом із матір»ю - [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює і має для цього матеріальну можливість, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

14 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 26 квітня 2013 року. За час шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], Відповідач не виконує батьківські обов?язки, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, погодилася на пропозицію відповідача про зменшення розміру аліментів до 500 гривень щомісячно. Відповідач позов визнав в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наданої копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини є сторони [PERSON] та [PERSON] Довідкою Соболівської сільської ради підтверджується, що дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сторони погодилися на визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. З урахуванням обставин, вказаних у ст.182 Сімейного кодексу України, та зважаючи на те, що між сторонами досягнуто згоди про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, суд вважає, що розмір аліментів, які належить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання однієї дитини, слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved