overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

14 серпня 2020 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 квітня 2019 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та вказав, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02 квітня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 387 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

14 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 25 червня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №174. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з серпня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 червня 2016 року. Шлюб зареєстровано Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №174. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з серпня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

14 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 жовтня 1998 року сторони перебувають у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та поваги один до одного. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду ідентичну заяву, в якій позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1998 року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть примирення між подружжям є неможливим, оскільки і позивач і відповідач наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

14 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 05 червня 2004 року у виконавчому комітеті Королівської селищної ради Виноградівського районного Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №13. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом поміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України», про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 05 червня 2004 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виноградівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №13 (а.с.5). Від даного шлюбу народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (а.с.6) та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаються з матір`ю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

14 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 15 вересня 2018 року у виконавчому комітеті Оноцької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №10. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 15 вересня 2018 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виноградівським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №10 (а.с.7). Від даного шлюбу дітей немає. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

14 серпня 2020 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 19 липня 2013 року в Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №390. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них спільних дітей немає. Подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя, різні характери та протилежні погляди на шлюб і сім`ю. На грунті цього сімейне життя між ними поступово погіршувалося та це в кінцевому результаті призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, вони втратили почуття любові і поваги один до одного, примирення між ними є неможливе, а тому вона вирішила звернутись в суд. Просить проводити розгляд справи без її участі та проти ухвалення заочного рішення вона не заперечує. Ухвалою від 17 серпня 2020 року провадження по зазначеній справі було відкрито. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не надіслав та в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. За згодою позивача [PERSON] та у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований між ними 19 липня 2013 року в Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №390. Від даного шлюбу вони спільних дітей не мають. Однак подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя, різні характери та протилежні погляди на шлюб і сім`ю. На грунті цього відносини між ними поступово погіршувалося та це призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Як вбачається з матеріалами справи між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Вони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

14 серпня 2020 року АТ « Полтаваобленерго » в особі Шишацької філії АТ « Полтаваобленерго » звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 7 821 грн. 92 коп., понесеної товариством на відшкодування пошкодженого останнім майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01 червня 2019 року о 06 годині по вул. Солодовнікова в сел. Шишаки Полтавської області [PERSON] , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на електроопору. В наслідок ДТП електроопору технічно пошкоджено. Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 21 червня 2019 року у справі №551/540/19, яка 02 липня 2019 року набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Проте, вимога позивача АТ «Полтаваобленерго» про відшкодування понесених збитків у розмірі 7 821 грн. 92 коп. була проігнорована відповідачем [PERSON] . На підтвердження заявлених вимог, позивач просив витребувати із архіву Шишацького районного суду Полтавської області матеріали адміністративного провадження у справі №551/540/19. 17 серпня 2020 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду. 21 серпня 2020 року на адресу суду надійшла інформація про те, що відповідач дійсно зареєстрований на території Шишацького району Полтавської області. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року позов АТ «Полтаваобленерго» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, витребувано з архіву суду матеріали адміністративного провадження у справі № 551/540/19, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.38 /. Разом з тим, відповідачу [PERSON] рекомендованим листом за фактичною адресою місця проживання було надіслано копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду від 21 серпня 2020 року, в якій зазначено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 25 вересня 2020 року. Проте, до суду повернувся конверт, адресований відповідачу, з відміткою про те, що адресат відмовився від отримання поштової кореспонденції. Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року проведення судового засідання у справі відкладено до 10 год. 00 хв. 28 жовтня 2020 року / а.с.67 /. При цьому, відповідачу [PERSON] рекомендованим листом за зареєстрованою та фактичною адресами місця проживання було надіслано копію ухвали суду від 25 вересня 2020 року. Проте, до суду повернувся конверт, адресований відповідачу, із відміткою про те, що адресат відмовився від отримання поштової кореспонденції. За правилами ч. 9 ст.130 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

14 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. У своїй заяві позивач зазначив, що вони з відповідачем з 06 серпня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини з відповідачем припинили у липні 2018 року через сварки та з того часу вони проживають окремо. Оскільки відповідач не бажає піти в органи РАЦС щоб розірвати шлюб, позивач просив суд, шлюб укладений між ним та відповідачем у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 серпня 2016 року, актовий запис № 500 - розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в порядку встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлена про час і місце розгляду справи, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 06 серпня 2016 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 06 серпня 2016 року, актовий запис № 500 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося через сварки. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу на надала, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved