overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

13.01.2014р. до суду заявлено цей позов. В своїй позовній заяві позивачка просить змінити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], що стягуються з відповідача за рішенням Погребищенського районного суду від 18.02.2009р. в сумі 210 гривень 30 копійок щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Просить стягувати на її користь, на утримування їхнього спільного з відповідачем сина аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, так як вона на отримувані нею мізерні аліменти не має змоги забезпечити нормальне, повноцінне життя їхньому сину. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги змінила, та просила суд змінити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на її користь, на утримання їхнього малолітнього сина 300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні проти змінених позовних вимог не заперечував. З урахуванням позиції сторін та матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що з часу присудження аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 210 грн 30 коп. щомісячно, матеріальний стан відповідача покращився. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.192 СК України, у відповідності до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з часу винесення рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина, матеріальний стан відповідача значно покращився, а [PERSON] на отримувані нею мізерні аліменти на утримання сина, не має змоги забезпечити нормальне, повноцінне життя дитині, то з метою захисту майнових прав дитини, необхідно змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь держави витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 коп. При цьому суд зазначає, що такий розмір аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості, не суперечитиме інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого неповнолітніх дітей немає, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином, через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 10.04.2014 року № 26 (1519). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17.12.1993 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 791 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 02 вересня 2011 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації шлюбів за № 97. Від даного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в них не склалось через різні погляди на життя, шлюб виявився невдалим, і сторони припинили сімейні стосунки. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнала, позивач на позов підтримав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 02 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 97 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.02.1998 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №72. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в червні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 21.02.1998 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в червні 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що з відповідачкою проживали однією сім'єю з 2001 року. 12 червня 2010 року шлюб між ними було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року припинили шлюбні відносини. Шлюбні відносини не склалися з причини, що часто сварилися з різних побутових питань. У кожного виявилися різні характери, різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у її відсутність суду не надала. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 червня 2010 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні відносини припинені з березня 2014 року. Позивач наполягає на розірвані шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON], звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів. Позивач позов підтримує в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що він сплачує комунальні послуги за квартиру в якій зареєстровані діти від першого шлюбу, а також має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу сина - [PERSON], [INFO]. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини, крім того відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України при стягненні аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Тому з відповідача слід стягнути на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на користь позивача. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 23.09.1995 року було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського району Одеської області, актовий запис № 73. При цьому позивач посилається на те, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського району Одеської області, актовий запис № 73. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], матір'ю якого є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, надіслала суду заяву яка завірена начальником Чорноморської виправної колонії управління ДПтС України в Одеській області № 74 про визнання позову, та про згоду відносно слухання справи без її участі. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.03.2013 року [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів на утримання сина - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який вдруге не з'явився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.08.2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.08.2002 року, який зареєстрований виконкомом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №4. (а.с.5). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - 3/10 частини домоволодіння по [ADDRESS]. В позовній заяві позивач вказала, що вона є власником 3/10 частини домоволодіння по [ADDRESS]. В зазначеному домоволодінні зареєстрований [PERSON], але в спірному житловому приміщенні він не проживає з 2008року. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України просили задовольнити позовні вимоги. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки Адміністрації заводського району м. Миколаєва, позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. З 14.01.2005 року в зазначеному домоволодінні був зареєстрований відповідач [PERSON] Встановлено, що відповідач [PERSON] у вищезазначеному домоволодінні не проживає з 2008 року, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в ремонті житлового приміщення, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з будинком втратив, що підтверджується актом складеного працівниками Заводської районної адміністрації від 09.01.2014 року. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у вищевказаному домоволодінні більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями. Через це з вересня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені. Вказуючи на неможливість збереження сім'ї позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності та залишення прізвища набутого при укладанні шлюбу - [PERSON] Відповідач в судове засідання також не з'явився, подав заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 24.06.2000 року сторони уклали шлюб, від якого мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4-6) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили у вересні 2013 року, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

13.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання дітей, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу вона має доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Позивачка також зазначила, що відповідач допомогу в утриманні дітей їй не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився втретє без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони від спільного проживання без реєстрації шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-9) Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. (а.с. 5) У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved