Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

14 лютого 2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження заявлених вимог позивач зазначає, що 16 вересня 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі, який зареєстровано в Дунаєвецькому районному відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 199. В подружжя є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що близько двох років тому припинили шлюбні відносини і більше їх не поновлювали, через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та скандали ,втрату почуття любові . Ухвалою судді від 05 березня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року сторонам надавався строк для примирення два місяці, провадження у справі на цей строк зупинялося. 10 червня 2019 року ухвалою суду провадження поновлено за ініціативою суду. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2019 року сторонам надавався строк для примирення чотири місяці, провадження у справі на цей строк зупинялося. 04 лютого 2020 року ухвалою суду провадження поновлено за ініціативою суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву до суду, в якій позов підтримує, просить шлюб розірвати, за наданий термін не помирилися, проводити розгляд справи у його відсутності. Судовий збір з відповідачки не стягувати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак належним чином повідомлена про день і час судового засідання, що підтверджується довідками про доставку СМС -повідомлень. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2006 року в Дунаєвецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 199. В подружжя є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, постійні сварки та скандали, що привело до припинення шлюбних відносин близько двох років тому, з того часу проживають окремо . За наданий судом термін для примирення, сторони не помирилися. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають близько двох років, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, на розірванні шлюбу позивач наполягає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору , однак позивач відмовляється від стягнення з відповідачки судового збору.

Outcome: approved