Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

13.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23.02.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 220. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між ними часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, що робило спільне життя нестерпним. Вказує, що шлюбні відносини припинені з січня 2017 року, відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Вважає подальше сумісне життя, примирення та збереження сімї неможливими. З приводу розподілу майна спору не виникає. Просить суд розірвати шлюб. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що шлюбні відносини подружжя зберегти неможливо. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.02.2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 220. (а.с.13) Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2017 року. Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми та позицію представника позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім'ї за бажанням відповідача буде нічим іншим, як примушуванням позивача до збереження шлюбних відносин. Таким чином, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За таких обставин та беручи до уваги представлені представником позивача договір про надання правової допомоги, квитанція, калькуляцію вартості правової допомоги (а.с. 20-22), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 800 грн. витрат на правову допомогу. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved