Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

13.06.2018 року [PERSON] від імені та в інтересах якого діяв [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до ПрАТ «Агрохімцентр». В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 06.09.2010 року [PERSON] відповідно до наказу № 10-К призначено на посаду першого заступника голови правління ПрАТ «Агрохімцентр». 27.12.2017 року відповідно до Протоколу № 1 загальних зборів ПрАТ «Агрохімцентр» прийнято рішення про скорочення з 01.03.2018 року штатних одиниць, у тому числі, першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр». Цього ж дня ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 37-К про попередження щодо скорочення штатних одиниць у зв`язку зі змінами в організації праці працівників ПрАТ «Агрохімцентр». Зазначене попередження отримано [PERSON] 09.01.2018 року. 22.02.2018 року ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 7-К про звільнення [PERSON] 28.02.2018 року з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення зазначено: рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27.12.2017 року, попередження про скорочення штатних одиниць від 27.12.2017 року, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії [NUMBER] . Із зазначеним наказом [PERSON] ознайомився 26.02.2018 року. Звільнення із займаної посади [PERSON] вважає незаконним з наступних підстав. Пунктом 11.14 Статуту ПрАТ «Агрохімцентр», що затверджений загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» 07.04.2017 року та п. 5.1 Положення про Правління ПрАТ «Агрохімцентр», що затверджене загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» 04.03.2016 року передбачено посаду - перший заступник голови правління товариства, який обирався членом правління товариства. За даними протоколу № 2 від 20.12.2017 року, на позачергових загальних зборах акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр», першого заступника голови правління Онищенка Л.М., який пропрацював у товаристві 19 років, 17 із яких був членом правління товариства, не було обрано членом правління. На цих же позачергових зборах не обговорювалося питання щодо внесення змін в організацію праці працівників товариства. Голова правління [PERSON] . за 10 днів до закінчення поточного 2017 року не видавав наказів щодо структурної перебудови в підрозділах товариства та відповідних змін в організації праці працівників. Не внісши змін на загальних зборах акціонерів товариства до п. 11.14 Статуту ПрАТ «Агрохімцентр» щодо скорочення посади першого заступника голови правління товариства, оскільки виключно до компетенції загальних зборів відноситься внесення змін до Статуту товариства (п. 9.5.2 Статуту), [PERSON] , перевищивши свої повноваження, 27.12.2017 року видав незаконний наказ № 37-К «Попередження про скорочення штатних одиниць», яким було передбачено скорочення з 01.03.2018 року штатної одиниці - посади першого заступника голови правління. А тому, і наказ про звільнення № 7-К від 22.02.2018 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. З попередженням про скорочення штату працівників від 27.12.2017 року, [PERSON] ознайомився 09.01.2018 року, тобто звільнити останнього могли не раніше 09.03.2018 року. У попередженні від 27.12.2017 року на якому є підпис [PERSON] про його отримання зазначено «… відповідно до наказу № 37 від 27.12.2017 року «Про скорочення штату працівників», в той час як у наказі про звільнення № 7-К від 22.02.2018 року підставою звільнення є «… попередження про скорочення штатних одиниць, наказ № 37-К від 27.12.2017 року…». Відповідно до наказу № 7-К від 22.02.2018 року [PERSON] було звільнено 28.02.2018 року, хоча згідно попередження останнього мало бути звільнено 01.03.2018 року. Таким чином, мало місце порушення ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, оскільки ПрАТ «Агрохімцентр» звільнило [PERSON] раніше, ніж за два місяці після попередження про звільнення. Також, згідно даних трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] та наказу про прийняття на роботу № 44-К від 12.10.1998 року, останній працює на підприємстві з 1998 року, а тому має перевагу залишення на роботі за правилами ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України. Крім того, ПрАТ «Агрохімцентр» не виконали і свого обов`язку щодо працевлаштування [PERSON] за правилами ч. ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України, а саме не запропонували іншої роботи на підприємстві. На думку [PERSON] , повідомлення у попередженні від 27.12.2017 року про те, що на даний момент у товаристві відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані для подальшого працевлаштування, не є належним виконанням зазначеного вище обов`язку. А тому, звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» є незаконним, а наказ № 7-К від 22.02.2018 року про звільнення [PERSON] підлягає скасуванню. Підлягає до стягнення і середній заробіток за час вимушеного прогулу за правилами ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України. Так, за даними, наданого представником позивача розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, станом на 21.03.2019 року суму до стягнення становить 288 288, 56 грн. З огляду на зазначені вище обставини, просив суд: - визнати незаконним звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» на підставі наказу № 7-К ПрАТ «Агрохімцентр» від 22.02.2018 року; -скасувати наказ № 7-К ПрАТ «Агрохімцентр» від 22.02.2018 року про звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр»; -поновити [PERSON] на посаді першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр»; -стягнути з ПрАТ «Агрохімцентр» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.02.2018 року по день ухвалення судом рішення. Представник позивача [PERSON] , звертаючись до суду від імені та в інтересах [PERSON] з позовом про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, заявив про поновлення пропущеного місячного процесуального строку на звернення до суду з зазначеним позовом. Свою заяву обґрунтував наступним, оскільки з наказом про звільнення [PERSON] був ознайомлений 26.02.2018 року, то останнім днем звернення до суду було 26.03.2018 року. Однак, зазначений вище строк було пропущено з поважних причин, оскільки події пов`язані з незаконним звільненням [PERSON] негативно вплинули на стан його здоров`я. У листопаді 2017 року [PERSON] під час загострення гіпертонічної хвороби перебував на лікуванні денного стаціонару поліклініки Київської обласної лікарні № 2. У кінці 2017 року в приміщенні поліклініки у [PERSON] стався пароксизм, ритм серця останнього вдалося відновити через 1, 5 години. Лікарем було виписано направлення на госпіталізацію до кардіологічного відділення. Після зазначених вище подій, [PERSON] проходив тривалий курс лікування, а факт його незаконного звільнення похитнув і без того важкий стан здоров`я у зв`язку з чим останнім було пропущено строк на звернення до суду за захистом своїх прав. [PERSON] і станом на день подачі позову проходить лікування та систематично відвідує лікаря, про що свідчать записи у його медичній картці. Йому, як представнику позивача не було надано повноважень на подання позовної заяви до суду без попереднього її погодження з позивачем [PERSON] , а останній через проблеми зі здоров`ям не мав можливості погодити позовну заяву, а зробив це, як тільки пройшов курс лікування та покращив стан свого здоров`я. Зважаючи на такі обставини, просив поновити [PERSON] строк на звернення до суду з позовом до ПрАТ «Агрохімцентр» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та надати йому можливість відновити його ж порушені права. 13.06.2018 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, визначено дату, час та місце підготовчого судового засідання. 27.09.2018 року судом отримано відзив на позовну заяву ПрАТ «Агрохімцентр». Відповідно до змісту зазначеного вище відзиву, ПрАТ «Агрохімцентр» не визнає заявлені позовні вимоги з огляду на наступне. На думку представника відповідача, при вирішенні питання щодо поновлення процесуального сроку, необхідно звернути увагу на наступне. Строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. [PERSON] було звільнено 28.02.2018 року. У свою чергу, договір про надання правової допомоги № 06-Ц між АО «ІнХелп» та [PERSON] було укладено 23.02.2018 року. Позовна заява підписана та зареєстрована у Голосіївському районному суді м. Києва 13.06.2018 року. У заяві про поновлення пропущеного процесуального строку зазначено, що [PERSON] з листопада 2017 року перебував на лікуванні денного стаціонару поліклініки Київської обласної лікарні № 2 та у зв`язку із загостренням гіпертонічної хвороби проходив тривалий курс лікування. З огляду на це, представник позивача був обмежений у повноваженнях щодо подання позовної заяви до суду без погодження клієнта. Оскільки [PERSON] через проблеми із здоров`ям не міг вчасно погодити позовну заяву, ним був пропущений процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права. 06.06.2018 року АО «ІнХелп» було зроблено адвокатський запит № 212/18 про надання інформації про нараховану та виплачену заробітну плату [PERSON] під час перебування на посаді першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року включно, свідчить про те, що лише з 06.06.2018 року позивач [PERSON] та його представник почали збирати докази по справі та підготовку позовної заяви. Також особливої уваги заслуговує той факт, що у «період загострення гіпертонічної хвороби та перебування на лікуванні», позивач [PERSON] був присутній 16.03.2018 року на річних зборах акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр», де брав участь у голосуванні по питаннях порядку денного, що підтверджується бюлетенем № 6 для голосування. Окрім цього, 26.03.2018 року [PERSON] особисто подав вимогу до наглядової ради та правління ПрАТ «Агрохімцентр» щодо обов`язкового викупу його акцій. Таким чином, [PERSON] мав можливість і міг вчинити всі дії щодо підготовки позовної заяви. ПрАТ «Агрохімцентр» не вважає поважною причину пропуску [PERSON] строку для звернення до суду з вимогами про поновлення на роботі через денне лікування, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про розлади стану здоров`я, які унеможливлюють подачу позову, його підписання, узгодження, надсилання. Саме по собі надання медичної картки не свідчить про неможливість подачі позову без наявності експертиз чи висновків лікарів. Крім того, з амбулаторної картки хворого не можливо встановити період лікування, що позбавляє можливості визначити період перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні. Таким чином, позивач відповідно до правил ст. ст. 38, 44 ЦПК України не був позбавлений можливості вжити заходів з захисту свого порушеного права через представника. Тому, вказаний строк, поновленню не підлягає та є підставою для відмови у задоволенні вимог в частині поновлення на роботі. Щодо визнання незаконним звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» на підставі наказу № 7-К ПрАТ «Агрохімцентр» від 22.02.2018 року то зазначено, що позивач з 12.10.1998 року обіймав посаду заступника голови правління-начальника відділу фінансів, прогнозів та приватизації за контрактомЗ 1998 року позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. У 2010 році [PERSON] був призначений на посаду першого заступника голови правління товариства, відповідно до заяви [PERSON] На засіданні наглядової ради 14.12.2017 року розглянуто причини збиткової діяльності товариства та прийнято рішення, яким визнано роботу [PERSON] незадовільною та ліквідувати посаду першого заступника голови правління з покладеними на нього функціональними обов`язками як неефективну. В зв`язку з цим на засіданні правління ПрАТ «Агрохімцентр» було прийнято рішення скоротити з 01.03.2018 року з дотриманням вимог чинного законодавства України, наданням компенсації згідно зі ст. 44 КЗпП України такі штатні одиниці: першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій та комерційного директора виконавчого апарату, що підтверджується протоколом № 1 засідання правління ПрАТ «Агрохімцентр`від 27.12.2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Розроблення штатного розпису має здійснюватися на основі внутрішніх організаційно-нормативних документів (чинна структура і чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів. Таким чином, даний наказ прийнятий відповідно до вимог закону, оскільки підприємство вправі самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. Одночасно з попередженням [PERSON] про майбутнє звільнення, його було повідомлено, що у товаристві відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування [PERSON] , а також у разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована відповідно до чинного законодавства. 22.02.2018 року було винесено наказ № 7-К про звільнення [PERSON] 26.02.2018 року [PERSON] ознайомився із вказаним наказом про що є відповідна відмітка. Таким чином, процедура скорочення чисельності працівників була дотримана ПрАТ «Агрохімцентр». [PERSON] було звільнено правомірно з дотриманням положень чинного законодавства України. При цьому, поновлення [PERSON] на посаді є неможливим, оскільки дана штатна посада скорочена. Отже, як чинним законодавством, так і міжнародним, визначено, що обов`язковими умовами звільнення працівників з ініціативи роботодавця є не тільки наявність поважної причини, але й відповідне попередження про звільнення. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював, тобто сама по собі та обставина, що позивач не був попереджений про наступне звільнення за два місяці, не тягне за собою поновлення на роботі, а є підставою для зміни дати звільнення. Отже, навіть у разі припущення недодержання двомісячного строку персонального попередження [PERSON] про наступне звільнення, відсутні будь-які підстави для поновлення позивача на роботі. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 09.10.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначив, що відповідач пропустив строк для надання відзиву на позовну заяву, оскільки позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 27.06.2018 року, тобто орієнтовно відповідач мав би отримати ухвалу в ці ж дати, а відзив на адресу представника позивача надійшов тільки 27.09.2018 року, в той час, як в ухвалі про відкриття провадження у справі зазначено, що відзив має бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Відповідач посилається у відзиві на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, проте, позивач обґрунтував пропуск звернення до суду та надав суду підтверджуючі первинні медичні документи, які підтверджують неможливість подання позовної заяви у визначені строки, а тому доводи відповідача є надуманими та необґрунтованими. У відзиві відповідач вказує, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Позивач не заперечує того факту, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, проте, [PERSON] наголошує на тому, на позачергових зборах відповідно до протоколу № 2 від 20.12.2017 року не обговорювалося питання щодо внесення змін в організацію праці працівників товариства. Голова правління товариства [PERSON] за 10 днів до закінчення поточного 2017 року не видавав наказів щодо структурної перебудови в підрозділах товариства та відповідних змін в організації праці працівників. Не внісши змін на загальних зборах акціонерів товариства до п. 11.14 статуту ПрАТ «Агрохміцентр» щодо скорочення посади першого заступника голови правління товариства, оскільки виключно до компетенції загальних зборів відноситься внесення змін до статуту товариства (п. 9.5.2 статуту), [PERSON] , перевищивши свої повноваження, 27.12.2017 року видав незаконний наказ № 37-К «Попередження про скорочення штатних одиниць», яким передбачено скорочення з 01.03.2018 року штатної одиниці - першого заступника голови правління. Крім того, відповідачем не надано пояснень щодо доводів позивача стосовно того, що позивач має переважне право на залишення на роботі відповідно до правил ст. 42 КЗпП України, яким визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] та наказу про прийняття на роботу № 44-К від 12.10.1998 року, [PERSON] працює на підприємстві з 1998 року, а тому беззаперечно має право в залишенні на роботі. Обов`язокпередбачений ст. ст. 40, 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, відповідач, як роботодавець не виконав. Також не було дотримано вимоги щодо попередження за два місяці про наступне вивільнення, оскільки [PERSON] попереджено 09.01.2018 року, а звільнено 28.02.2018 року. Просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі з зазначених у позовній заяві підстав. 18.10.2018 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзвив, відповідно до змісту яких, ПрАТ «Агрохімцентр» отримали відповідь на відзив 12.10.2018 року. Відповідач стверджує, що 31.07.2018 року представник ПрАТ «Агрохімцентр» звертався до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився лише 11.09.2018 року. Відтак, відповідач подав відзив протягом п`ятнадцяти днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи, а тому вважає, що строк встановлений для подання відзиву не пропущено. Щодо скорочення штатної посади ПрАТ «Агрохімцентр», статутом не передбачено внесення змін до статуту у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці та/або скорочення чисельності або штату працівників. Таким чином, порушення щодо прийняття рішення про скорочення штатної посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій з боку ПрАТ «Агрохімцентр» відсутні. Одночасно з попередженням позивача про майбутнє звільнення, його було повідомлено, що у товаристві відсутні вакантні посади, які могли б бути запропоновані для подальшого його працевлаштування, а також у разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи викладене вище, та з урахуванням довідки № 173 від 16.10.2018 року, ПрАТ «Агрохімцентр» стверджує, що на момент попередження про звільнення та звільнення (з 27.12.2017 року) у товаристві відсутні вакантні посади та будь-яка робота, що відповідала б освіті, кваліфікації та досвіду [PERSON] . Таким чином, процедура скорочення чисельності працівників була дотримана відповідачем, позивача було звільнено правомірно з дотриманням положень чинного законодавства України. При цьому, поновлення позивача на посаді є неможливим, оскільки дана штатна одиниця скорочена. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 19.10.2018 року ухвалою суду до участі у справі у якості третьої особи залучено [PERSON] 19.10.2018 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 21.03.2019 року до участі у справі у якості відповідача залучено голову ліквідаційної комісії ПрАТ «Агрохімцентр» Лободу О.М. Будучи присутніми у судовому засіданні 06.11.2019 року позивач [PERSON] та його представник підтримали заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, що зазначені у відзиві, просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог повністю. Третя особа заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши думку позивача [PERSON] , його представника, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що ПрАТ «Агрохімцентр`аві є юридичною особою приватного права зареєстроване в ЄДРПОУ 25.04.1996 року, ідентифікаційний код - 23497084, вищий орган управління - загальні збори, виконавчий орган - правління, інші - наглядова рада, ревізор,з 13.03.2019 року перебуває у стані припинення (а.с.214-217). За даними Статуту ПрАТ «Агрохімцентр», затвердженого загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» протоколом №1 від 07 квітня 2017 року, товариство за типом є приватним, створене з метою здійснення підприємниької діяльності для одержання прибутку в інтересах акціонерів товариства, максимізації добробуту акціонерів у вигляді зростання ринкової вартості акцій товариства, а також отримання акціонерами девідендів. Органами товариства є: загальні збори акціонерів; наглядова рада; правління; ревізор. Загальні збори є вищим органом товариства і можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До виключної компетенції загальних зборів належить - визначення основних напрямів діяльності товариства; затвердження положень про загальні збори, наглядову раду, правління та ревізора. Наглядова рада є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної Законом України «Про акціонерні товариства» та статутом контролює та регулює діяльність правління товариства. Правління товариства є виконавчим органом товариства, яке здійснює управління поточною діяльністю товариства, формує фонди, забезпечує накопичення основних засобів необхідних для статутної діяльності товариства несе відповідальність за ефективність роботи товариства, згідно з принципами та порядком, встановленими статутом товариства, рішеннями загальних зборів товариства, постановами наглядової ради товариства. Правління вирішує всі питання поточної діяльності товариства, зокрема - підбір, розстановка та підготовка кадрів. Наказом голови правління ПрАТ «Агрохімцентр» №10-к від 06 вересня 2010 року з особового складу, призначено [PERSON] з 06 вересня 2010 року на посаду першого заступника голови правління товариства (а.с. 27). За даними протоколу №1 засідання правління ПрАТ «Агрохімцентр» в новому складі, що відбулося 27.12.2017 року, присутні члени правління та голова наглядової ради слухали голову правління Педоса А.І. про причини збитковості роботи товариства в 2017 році, який запропонував здійснити заходи щодо зміни організації праці працівників товариства. Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України запропонував скоротити з 01 березня 2018 року штатні одиниці - першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій та комерційного директора виконавчого апарату. Правління ухвалило відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України скоротити з 01 березня з дотриманням вимог чинного законодавства України першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій - одноголосно (а.с.28). Цього ж дня головою правління ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 37-К про попередження щодо скорочення штатних одиниць у зв`язку із змінами в організації праці працівників ПрАТ «Агрохімцентр», на підставі рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27 грудня 2018 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з 01 березня 2018 року наступні одиниці: - перший заступник голови правління департаменту економіки та інвестицій - 1 штатна одиниця, посадовий оклад 14850 грн.; директор комерційний виконавчого апарату - 1 штатна одиниця, посадовий окдлад 14000 гривень (а.с. 29). Як видно зі змісту наданої суду відповідачем копії наказу №37-К від 27.12.2017 року про попередження про скорочення штатних одиниць з його змістом було ознайолмлено позивача [PERSON] 27 грудня 2017 року, що не заперечував останній у судовому засіданні (а.с.205 зворот). Попередження про скорочення штату працівників ПрАТ «Агрохімцентр» від 27.12.2017 року першому заступнику правління Онищенку Л.М. , яким [PERSON] ще раз було повідомлено про зміни в організації праці працівників товариства ПрАТ «Агрохімцентр» на підставі рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27 грудня 2017 року та відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України прийняте рішення про скорочення штату працівників, а також повідомлено, що на момент повідомлення у товаристві відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані йому для подальшого працевлаштування, а у разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована йому у відповідності до чинного законодавства. Зазначене попередження містить підпис [PERSON] про його отримання 09 січня 2018 року. (а.с. 30). 22.02.2018 року головою правління ПрАТ «Агрохімцентр» видано наказ № 7-К про звільнення [PERSON] 28.02.2018 року з посади першого заступника голови правління департаменту економіки та інвестицій ПрАТ «Агрохімцентр» у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення зазначено: рішення правління ПрАТ «Агрохімцентр» від 27.12.2017 року, протокол №1, попередження про скорочення штатних одиниць від 27.12.2017 року, наказ №37-К від 27.12.2017 року (а.с. 31-32). Із зазначеним вище наказом про звільнення [PERSON] ознайомився 26.02.2018 року, при цьому зазначив, що вважає його звільнення із займаної посади незаконним. (а.с.32). Звертаючись до суду з позовом, представник позивача стверджував, що скорочення посади, яку обіймав позивач [PERSON] мало місце з порушенням, оскільки не було внесено змін до статуту щодо скорочення його посади, попереждженням про скорочення йому було повідомлено про скорочення його посади з 01 березня 2018 року, однакт звільнення мало місце до сплину двох місяців, крім того не запропоновано іншої вакантної посади. Відповідно до прави п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а частиною другою цієї ж статті встановлено, що звільнення з підстав, зазначених зокрема у пункті 1 допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу. Правилами ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників та у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці влсник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі організації. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» , розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнювальний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. Положенням про правління ПрАТ «Агрохімцентр», затвердженого загальними зборами акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» від 04.03.2016 року: положення про правління ПрАТ «Агрохімцентр» розроблено відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства», статуту ПрАТ «Агрохімцентр» та рекомендацій принципів корпоративного управління. Положення визначає правовий статус, компетенцію, склад, строк повноважень, порядок формування та організацію роботи правління, а також права, обов`язки та відповідальність членів правління товариства. Положення затверджується загальними зборами товариства і може бути змінено та доповнено лише ними. Голова та члени правління товариства обираються загальними зборами товариства в кількості не менше 5 осіб на строк 5 років. Голова наглядової ради вносить пропозиції щодо кількісного та персонального складу членів правління на розгляд загальних зборів товариства. (а.с.63-73). За даними протоколу №2 позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр» від 20 грудня 2017 року, зборами затверджено порядок денний серед якого і питання під номером четвертим щодо - прийняття рішення про припинення повноважень голови та членів правління. За результатами голосування прийнято рішення: припинити повноваження голови правління Лободи О.М. та членів правління [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 20 грудня 2017 року . (а.с.75-82). Відповідно до правил ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Розроблення штатного розпису має здійснюватися на основі внутрішніх організаційно-нормативних документів (чинна структура і чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів. На думку суду, за встановлених судом обставин, відповідачем з дотриманням чинного законодавства, що регулює діяльність господарського товариства, а також внутрішніх організаційно-правових документів прийнято рішення про скорочення чисельності працівників, серед яких було скорочено посаду, яку обіймав позивач у справі [PERSON] .. У той же час, судом встановлено, що, звільняючи позивача з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідачем порушено двохмісячний термін попередження про звільнення з пістав скорочення чисельності та штату працівників, а також невиконано вимогу щодо надання останньому можливості працевлаштування не тільки за відповідною професією чи спеціальністю, яку він обіймав, а й на будь-яку іншу роботу у цьому ж товаристві за своїм розсудом. Проте, зазначені обставини не можуть стати підставою для задоволення позову [PERSON] про визнання його звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з огляду на наступне. За правилами ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Звертаючись до суду з позовом, представник позивача заявив про поновлення пропущеного місячного процесуального строку на звернення [PERSON] до суду з зазначеним позовом. За твердженням представника позивача, зазначений вище строк було пропущено з поважних причин, оскільки події пов`язані з незаконним звільненням [PERSON] негативно вплинули на стан його здоров`я. Так, в обґрунтування зазначеної обставини, представник позивача посилається на те, що у листопаді 2017 року [PERSON] під час загострення гіпертонічної хвороби перебував на лікуванні денного стаціонару поліклініки Київської обласної лікарні № 2. У кінці 2017 року в приміщенні поліклініки у [PERSON] стався пароксизм, ритм серця останнього вдалося відновити через 1, 5 години. Лікарем було виписано направлення на госпіталізацію до кардіологічного відділення. Після зазначених вище подій, [PERSON] проходив тривалий курс лікування, а факт його незаконного звільнення похитнув і без того важкий стан здоров`я у зв`язку з чим останнім було пропущено строк на звернення до суду за захистом своїх прав. Йому, як представнику позивача не було надано повноважень на подання позовної заяви до суду без попереднього її погодження з позивачем [PERSON] , а останній через проблеми зі здоров`ям не мав можливості погодити позовну заяву, а зробив це, як тільки пройшов курс лікування та покращив стан свого здоров`я. Заперечуючи проти позову з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом, представником відповідача зазначено, що у «період загострення гіпертонічної хвороби та перебування на лікуванні», позивач [PERSON] був присутній 16.03.2018 року на річних зборах акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр», де брав участь у голосуванні по питаннях порядку денного, що підтверджується бюлетенем № 6 для голосування. 26.03.2018 року [PERSON] особисто подав вимогу до наглядової ради та правління ПрАТ «Агрохімцентр» щодо обов`язкового викупу його акцій. А тому, [PERSON] мав можливість і міг вчинити всі дії щодо підготовки позовної заяви. Як видно зі змісту правової позиції сформованої на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа № 367/6233/14-ц від 21.06.2017 року), якщо позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку є обґрунтованими, проте особа пропустила місячний строк, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП на звернення до суду із позовом про захист своїх прав, висновок суду про обгрунтованість вимог позивача буде правильним, однак такі вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, адже позивач не навів поважних причин пропуску строку. За даними виписного епікризу з карти № 497 хворого денного стаціонару поліклініки [PERSON] , останній перебував в денному стаціонарі поліклініки з 16.11. по 29.11.2017 року з діагнозом: секвестрована кила МХД L5-S1, кила МХД L4-L5. Гострий диско генний ішеорадикулоневрит L4, L5, S1 зліва з периферичним парезом лівої стопи, вираженим больовим і м`язово-тонічним с-мом, стато-динамічними порушеннями. IXC: стабільна стенокардія напруги ІІФК. Атеросклеротичний кардіосклероз. Аортосклероз. Пароксозмальна форма ФП. Пароксизм 27.11.17 р., відновлення ритму через 1,5 год. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ГЛШ, 4 гр. ризику. СНІ ст. ФКП. Цукровий діабет ІІ типу середнього ступеню важкості в ст. мед. субкомп. Діабетична ангіопатія, полінейропатія н/кінц. Д. гепатоз. Д. ретинопатія. ГІІМК 2004 р. Змішаний зоб (а.с. 15-16). Також зазначено, що від госпіталізації у кардіологічне відділення [PERSON] категорично відмовився. Так, проаналізувавши зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно мав проблеми зі здоров`ям, потребував медичної допомоги та звертався за нею, крім того, проходив курс лікування на денному стаціонарі з 16.11. по 29.11.2017 року. Однак, представник відповідача, заперечуючи проти позову, повідомив суд про те, що [PERSON] був присутній 16.03.2018 року на річних зборах акціонерів ПрАТ «Агрохімцентр», де брав участь у голосуванні по питаннях порядку денного, що підтверджується бюлетенем № 6 для голосування. 26.03.2018 року [PERSON] особисто подав вимогу до наглядової ради та правління ПрАТ «Агрохімцентр» щодо обов`язкового викупу його акцій (а.с. 164-166, 167, 168). Крім того, позивач та його представник не заперечували факту ознайомлення [PERSON] з наказом про звільнення 26.02.2018 року. Тобто за правилами ч. 1 ст. 233 КЗпП України, останнім днем звернення до суду є 26.03.2018 року. За даними відмітки про одержання Голосіївським районним судом м. Києва позовної заяви [PERSON] , поданої від імені та в інтересах [PERSON] до ПрАТ «Агрохімцентр» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, що міститься на аркуші справи № 2, зазначену позовну заяву отримано 13.06.2018 року та цього ж дня здійснено її автоматизований розподіл, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, що міститься на аркуші справи № 1. Так, [PERSON] пропустив строк звернення до суду з позовом про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до ПрАТ «Агрохімцентр» майже на 2, 5 місяці, що є суттєвим проміжком часу. Твердження представника позивача про те, що він був обмежений у повноваженнях щодо подання позовної заяви до суду без погодження з клієнтом, а. [PERSON] через проблеми із здоров`ям не міг вчасно погодити позовну заяву, у зв`язку з чим було пропущено процесуальний строк для звернення до суду за захистом свого права, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки самим позивачем та його представником зазначено про те, що [PERSON] перебував на лікуванні денного стаціонару Київської обласній лікарні № 2, а отже міг зустрітися зі своїм адвокатом в інший час доби або вихідний день для погодження змісту позову. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення [PERSON] пропущеного процесуального строку на звернення до суду з позовом про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до ПрАТ «Агрохімцентр», оскільки хвороба, яка стала причиною пропуску зазначеного строку не була настільки психотравмуючим для нього фактором, що заважало б йому погодити з представником позовну заяву, а відтак, відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судовго збору, з огляду на висновки суду про відмову в задоволенні позову [PERSON] , відповідно до правил ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на рахунок держави. На підстави викладеного,

Outcome: dismissed