Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

13 серпня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із заявою окремого провадження, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення належність йому документу договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого 08 лютого 1994 року старшим державним нотаріусом Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] В обґрунтування заяви посилався на те, що у вказаному договорі його прізвище зазначено як «Лурье» (через мякий знак), в той же час як воно пишеться «Лурє» (через апостроф). З метою внесення виправлення в договір він звернувся до Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори, з якої надійшла відповідь від 07 серпня 2015 року про відмову, оскільки нотаріус [PERSON] в нотаріальній конторі не працює, договір здано до Дніпропетровського обласного нотаріального архіву. В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити, надав для огляду оригінал договору купівлі-продажу, належність якого просить встановити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглядати справу без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду не зявився, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник в обґрунтування своїх вимог надав документи з яких судом встановлено, що 08 лютого 1994 року між [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений старшим нотаріусом Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №\~1-792 (а.с. 6-7) Як вбачається з напису на договорі купівлі-продажу від 08 лютого 1994 року, право власності за цим договором зареєстроване Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 04 травня 1994 року, про що внесено запис до реєстрової книги за №\~33п-53 (а.с. 7) Правильне написання прізвища [PERSON] через апостроф «Лурє», що підтверджується наданими до суду документами (а.с.\~а.с.\~2 5). Як вбачається з паспорту заявника він прописаний (зареєстрований) за адресою [ADDRESS] з 04 квітня 1994 року (а.с. 5). Крім того, заявником надано до суду оригінал договору від 08 лютого 1994 року. У звязку з наведеним суд приходить до висновку, що в договорі від 08 лютого 1994 року йдеться про заявника, прізвище якого невірно зазначено. Оскільки внесення змін до правовстановлювального документа неможливо через те, що нотаріус [PERSON] не працює у Пятій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, а договори за 1994 рік здані до Дніпропетровського обласного нотаріального архіву, що підтверджується листом від 07 серпня 2015 року №\~1226/01-16 (а.с. 8), заявник не має інших можливостей встановити факт належності документів, окрім як в судовому порядку. Відповідно до ч.2\~ст. 234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 256 ЦПК України\~передбачено перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження, де серед іншого зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлювальних документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі документів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявником надані достатні докази в підтвердження викладених ним обставин. Встановлення факту належності документів безпосередньо породжує для заявника юридичні наслідки стосується підтвердження його права власності на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи наведене, заяву про встановлення факту належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченого 08 лютого 1994 року старшим нотаріусом Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], який був укладений на імя [PERSON], слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved