Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

14.09.2020 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №3492007/3і від 06.09.2007 року (далі кредитний договір), згідно якого останній отримав кредит в сумі 20000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 10,9 % річних. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.03.2013 року за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] стягнуто солідарно 4731,05 дол. США, що в еквіваленті становило 37801,09 грн. заборгованості за кредитним договором, 1148,28 грн. пені та судові витрати в сумі по 208,51 грн. з кожного. Станом на 21.07.2020 року [PERSON] має невиконані зобов`язання за кредитним договором №3492007/3і від 06.09.2007 року по нарахованих за період з 01.03.2013 року по 21.07.2020 року процентах за користування кредитними коштами в розмірі 1946,42 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 53723 грн. 33 коп.; по пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 21.07.2017 року по 20.07.2020 року в сумі 52734 грн. 39 коп. Також, з урахуванням того, що зобов`язання були не виконані вчасно перед банком, а виконувались протягом довгого періоду часу, за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачі мають нести відповідальність у виді сплати 3 % річних за період з 21.07.2017 року по 20.07.2020 року в розмірі 288 грн. 42 коп. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання вказаних зобов`язань, на направлені вимоги не реагує і заборгованість не погашає, а поручитель [PERSON] відповідає за повернення ним заборгованості за кредитним договором №3492007/3і від 06.09.2007 року в тому ж об`ємі, просить суд стягнути солідарно з відповідачів вищевказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 11 год. 00 хв. 26.10.2020 року, який за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] відкладався до 10 год. 00 хв. 13.11.2020 року та 15 год. 00 хв. 01.12.2020 року. 19.10.2020 року судом отримано відзив на позов представника відповідача [PERSON] [PERSON] , у якому вона позов не визнала, посилаючись на те, що звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та отримавши судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі ПАТ АБ «Укргазбанк» фактично використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилась несплаченою, а також сплати процентів та пені за порушення умов договору. Такими діями позивач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Оскільки порука є додатковим способом забезпечення виконання основного зобов`язання та має пряму залежність від його умов, отже наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить про закінчення строку дії договору, а тому на правовідносини, які виникли після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється. З огляду на вказане, просила в задоволенні позову відмовити повністю через його необґрунтованість та безпідставність. Представник позивача ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, в позовній заяві представник за довіреністю [PERSON] просив розгляд справи провести без участі представника банку, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, викладених у відзиві, просила у його задоволенні відмовити, застосувавши строк позовної давності, який на її думку позивачем пропущено. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити повністю, оскільки [PERSON] вже сплачено банку значно більшу суму від тієї, що стягнута рішенням суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на таке. Як встановлено в суді та вбачається з матеріалів справи, 06.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3492007/3і. Згідно п. 1.1. даного Договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 20000 дол. США на строк з 06.09.2007 року по 05.09.2014 року або по день визначений в п.3.3.11 цього Договору із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 10,9 % річних. На забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 06.09.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір поруки №3492007/3і, за умовами якого остання зобов`язалась перед кредитором відповідати солідарно з [PERSON] за виконання зобов`язань по кредитному договору №3492007/3і від 06.09. 2007 року. Згідно п. 5.1 кредитного договору №3492007/3і від 06.09.2007 року у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитись від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповернутої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки понесені банком за цим договором. У зв`язку з порушенням [PERSON] умов кредитного договору №3492007/3і у 2013 році, позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором з відповідачів. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.03.2013 року з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №3492007/3і від 06.09.2007 року в розмірі 4731,05 дол. США, що в еквіваленті на гривню по курсу НБУ становило 37801 грн. 09 коп., 1148 грн. 28 коп. пені, а всього 38949 грн. 37 коп. та з кожного по 208 грн. 51 коп. судових витрат. На виконання даного рішення судом було видано виконавчий лист, який пред`явлено позивачем для примусового виконання до Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області та на підставі якого 16.07.2019 року відкрито виконавче провадження №59560346. Згідно постанови старшого державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ЦЗМУЮ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Адамова С.В. від 09.11.2020 року заборгованість за кредитним договором сплачена в повному обсязі, виконавче провадження №59560346 закінчено. Згідно повідомлення ПАТ АБ «Укргазбанк» від 02.11.2020 року №50508/793/2020, копій квитанцій та виписки по рахунку станом на 30.09.2020 року, відповідач [PERSON] на виконання рішення суду від 26.03.2013 року в період з 18.07.2013 року по 04.05.2020 року здійснив платежі, які становлять 4731,05 дол. США заборгованості за кредитом, 1148 грн. 28 коп. пені та 417 грн. 02 коп. судових витрат. Для стягнення заборгованості, що виникла внаслідок тривалого невиконання [PERSON] кредитного договору №3492007/3і від 06.09.2007 року по процентах в розмірі 1946,42 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 53723 грн. 33 коп. за період з 01.03.2013 року по 21.07.2020 року; по пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 21.07.2017 року по 20.07.2020 року в сумі 52734 грн. 39 коп., 3 % річних за період з 21.07.2017 року по 20.07.2020 року в розмірі 288 грн. 42 коп. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з вказаним позовом. Вирішуючи позов в межах заявлених вимог суд зважає на наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч.\~1\~ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Через неналежне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором Банк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, тим самим на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, який задовольнив позовні вимоги Банку в повному обсязі, ухваливши рішення від 26.03.2013 року, яке набрало законної сили 08.04.2013 року. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а тому положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, в даному випадку ПАТ АБ «Укргазбанк» має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів до повного погашення заборгованості за кредитом та пені. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду\~від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентах за користування кредитними коштами у розмірі 1946,42 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 53723 грн. 33 коп., нарахованих за період з 01.03.2013 року по 21.07.2020 року, пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 21.07.2017 року по 20.07.2020 року в сумі 52734 грн. 39 коп. не підлягають до задоволення і у позові в цій частині слід відмовити. У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду, враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства, як додаткового (акцесорного) зобов`язання до основного договору та пряму залежність від його умов, вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року (справа № 6-75цс14), від 03 лютого 2016 року (справа № 6-2017цс15) та від 06 липня 2016 року (справа № 6-1199цс16) про презумпцію чинності поруки та неможливість її припинення на підставі частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, оскільки таке рішення саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору. А тому на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки. Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови п.п. 5.1-5.4 договору поруки №3492007/3і від 06.09.2007 року, укладеного ПАТ АБ «Укргазбанк» з [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову до останньої, оскільки порука припинилась. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями\~статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей\~\~526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу,\~за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від\~4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2013 році зобов`язання відповідача [PERSON] сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 04 травня 2020 року\~(дата останнього платежу з погашення боргу).\~\~Відтак кредитор має право на отримання\~сум, передбачених\~статтею 625\~ЦК України, за\~\~увесь час прострочення. Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто\~позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених в\~статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у\~статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.\~\~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому остаточне погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням 04.05.2020 року і є датою, коли зобов`язання відповідача [PERSON] перед банком за кредитним договором припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Такий правовий висновок, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки з позовом до суду банк звернувся 14.09.2020 року та дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошових зобов`язань в межах заявлених вимог, оскільки такі ґрунтуються на законі та підтверджені належними доказами. А тому, позов до [PERSON] про стягнення 3 % річних в сумі 288 грн. 42 грн. на користь позивача підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 4 грн. 27 коп. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial