Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

13 червня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням [PERSON] Вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку за адресою: м. Суми, вул. Ювілейна, 28. Відповідач є донькою позивача, зареєстрована у вказаному будинку, але з жовтня 2016 року донька позивача уклала шлюбу та змінила місце проживання. За місцем реєстрації немає особистих речей відповідача, вона не несе обовязку по утриманню квартири, не сплачує комунальні послуги. Знятись з реєстрації відповідач не бажає. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у квартирі порушує її право власності та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі позивача. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.29-30). У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: м. Суми, вул. Ювілейна, 28, що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом з реєстру про державну реєстрацію КП «СМБТІ» (а.с. 10-11). Згідно довідки ЦНАП Сумської міської ради від 19 червня 2018 року, у будинку за адресою: м. Суми, вул. Ювілейна, 28, зареєстрована [PERSON] (а.с.17). Із копії паспорта, свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] (а.с.9,12-15). Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.\~\~ Із пояснень позивача, зазначених нею у позові, заяви відповідача та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач є членом сімї власника квартири - донькою, однак вона не проживають за місцем реєстрації більше року. Відповідач визнала позов в повному обсязі. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, то у відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає за потрібне ухвали рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнається судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком за адресою: м. Суми, вул. Ювілейна, 28. Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно її заяви. На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved