Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

12 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила продовжити їй строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 18 лютого 2020 року позивачка позовні вимоги змінила та просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться у [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] яка була власником домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, у тому числі на вказане домоволодіння. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом щодо спадкового майна. Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріуса, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове майно та у зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини.. За таких обставин вона не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позов підтримує, а представник відповідач позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст. 206 ЦПК є всі законні підстави, виходячи з наступного. У [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, комори, двох сараїв, дровітні, воріт, огорожі, криниці, що підтверджується копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого ПП «ОЛВІ Р» (а. с. 22-24). Власником вказаного домоволодіння була [PERSON] , що підтверджується випискою з погоспогосподарської книги виконкому Липовицької сільської ради (а. с. 9) та довідкою № 185 від 17 лютого 2020 року (а. с. 9, 20). [PERSON] та [PERSON] доводилися батьками позивачки, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с. 6, 7). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 10, 11). [PERSON] була постійною жителькою села Липовиця, проживала у власному житловому будинку по [ADDRESS] , де була зареєстрована одна, однак протягом одного року до дня смерті разом проживала з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, яка видається у зв`язку з оформленням спадщини № 65 від 22 січня 2020 року (а. с. 8) та актом обстеження місця проживання позивачки від 14 лютого 2020 року (а. с. 19). За змістом\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ,\~а відповідно\~до ст.\~1217\~названого кодексу,\~спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦПК входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220\~ЦК України\~передбачено,\~що \~спадщина \~відкривається внаслідок\~ \~смерті \~ особи\~ \~або оголошення\~її померлою,\~а стаття\~1223 даного кодексу визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, здійснюється спадкоємство за законом. Право на\~спадкування \~за \~законом \~одержують \~особи,\~ визначені\~ у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.\~ Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 названого кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачкою письмові докази у їх сукупності судом встановлено, що [PERSON] була власником домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час смерті спадкодавець фактично проживала разом з нею без реєстрації. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Котелко С.Д. № 15/01-16 від 04 лютого 2019 року (а. с. 12). Отже у позасудовому порядку свої спадкові права позивачка захистити не може, а тому право власності на спадкове домоволодіння за нею необхідно визнати рішенням суду.

Outcome: approved