Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

13 вересня 2018 року КС «Добробут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 1718,86 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 06 жовтня 2016 року між Кредитною спілкою «Добробут» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 96Н/16, згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 6250,00 гривень строком 12 місяців до 06 жовтня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35,5% річних. Кредит був наданий на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за його користування. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кошти у розмірі 6250 гривень. Проте, відповідач умови договору кредиту не виконав в повному обсязі, в результаті чого, станом на 27 серпня 2018 року виникла заборгованість в сумі 1718,86грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 768,26 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом з 23 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року - 950,60 грн.. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , перед позивачем по поверненню кредиту та сплати відсотків, між позивачем з одного боку та [PERSON] з іншого боку, а також між позивачем та [PERSON] були укладені договори поруки від 06 жовтня 2016 року. Відповідно до п. 3.2. договорів поруки [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність з [PERSON] перед КС «Добробут». Добровільно заборгованість відповідачем не погашається, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно на його користь з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 06 жовтня 2016 року в сумі 1718,86 грн. грн., а також судові витрати в сумі 1762,00 грн.. 29 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрите провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про місце, дату і час розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Суд, дослідивши надані позивачем докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 жовтня 2016 року між Кредитною спілкою «Добробут» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 96Н/16, згідно якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 6250,00 гривень строком 12 місяців до 06 жовтня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35,5% річних (а.с. 5). Згідно п. 1.1 Договору кредитор на підставі цього договору надає, а позичальник отримує грошові кошти в розмірі 6250 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути спілці грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених цим договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 6250 гривень. Відповідно до п.п. 2.1., 3.1. договору позичальник зобов`язується платити суму процентів за користування позикою в розмірі 25,5% річних, строком до 06 жовтня 2016 року. До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за потрібне застосовувати наступні норми права. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наданого до суду розрахунку (а.с. 2-3) вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 1718,86 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 27 серпня 2018 року виникла заборгованість в сумі 1718,86грн., яка складається з: заборгованість по кредиту - 768,26 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом з 23 березня 2018 року по 27 серпня 2018 року - 950,60 грн.. Крім того, 06 жовтня 2016 року між позивачем та [PERSON] , а також між позивачем та [PERSON] були укладені договори поруки, згідно яких вони прийняли на себе зобов`язання відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] .. У відповідності до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно з частинами 1-2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові, обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому, є всі підстави для задоволення позову та присудження до солідарного стягнення на користь позивача з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі, підтвердженому розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1762,00 грн. (а.с.1)

Outcome: approved