Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

13.09.2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вона з 25.08.2012 року перебуває у шлюбі зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки знаходиться в працездатному віці, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її [PERSON] , [INFO] користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилась, але до його початку надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, але до його початку надав заяву, якою просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, визнав розмір стягуваних з нього аліментів в розмірі 1/3 частини від його доходу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши докази, які були надані суду, приходить до наступного: Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб з якого вбачається, що 25.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача « [PERSON] » ( а.с.5). Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 272 від 15.08.2014 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с.6). Згідно Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201 від 02.07.2014 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2-3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З наданих письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, принаймні іншого відповідачем не доведено. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей передбачених ст.188 СК не встановлено. Однак, позивач просить суд стягувати на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Суд, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial