Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

13 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка вказує, що 10 квітня 2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], 16 жовтня 2010року народження. Однак сімейні відносини між сторонами не склалися. Шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше знаходження в шлюбі суперечить інтересам позивача. Посилаючись на викладене позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина у необхідному обсязі добровільно не надає. Посилаючись на викладене та те, що відповідач працездатний, має мінливий, нерегулярний дохід за законом повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила стягувати з \~відповідача аліменти на утримання сина в твердій сумі 5500грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 квітня 2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №103 сторони уклали шлюб (свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №041551 видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 10.04.2010року). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], 16 жовтня 2010року народження (свідоцтво про народження серії 1-ОЛ №101843 видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 03.11.2010року) Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, сторони не проживають одною сімєю, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований 10.04.2010року між сторонами - розірванню. Оскільки клопотань, щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу від позивача не надходило, суд вважає за необхідне залишити позивачу шлюбне прізвище «Коршунова». Малолітній [PERSON], 16.10.2010року народження проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання сина у необхідному обємі не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за \~домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід за межами України. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших \~обставин, що мають істотне значення, \~суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне положення позивача та відповідача, виходячи з засад справедливості, зважаючи на визнання відповідачем позову суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5500грн. щомісячно підлягають задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved