Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

12 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до Будьоннівського районного суду м. Донецька з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем 25 вересня 1993 року був зареєстрований шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, коштів на утримання дитини не вистачає. Незважаючи на те, що у відповідача інших осіб на утриманні не має він матеріальну допомогу на дитину не надає, через що позивачка змушена звернутися до суду. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід, просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.. У судове засідання відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані докази в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Із копії рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 22 квітня 2013 року, яке набрало законної сили вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25 вересня 1993 року відділом РАЦС Будьоннівського райвиконкому м. Донецька, актовий запис № 607 - розірвано. [PERSON] після розірвання шлюбу залишено прізвище «[PERSON]». Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] мають дитину - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів громадського стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька зроблено актовий запис № 354. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку відхилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у грошовій і (або) натуральній формі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності з частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши представлені сторонами відповідно ст. 60 ЦПК України докази, суд вважає, що [PERSON] не виконує щодо неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, він має нерегулярний, мінливий дохід. Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 600, 00 грн., але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 листопада 2013 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно зі ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України та статтею 4 Закону України «Про судовий збір» судові видатки у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн. належать до стягнення з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved