overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 (три тисячі) грн.щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю, навчається в гімназії, відвідує гуртки шахів та музичний. Позивач має дохід 3000-3300 грн., відповідач добровільно сплачує аліменти в розмірі 1300-1500 грн. Однак забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини позивач не може. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином. Позивач направила заяву, в якій позов підтримала, просила розглядати справу в її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а. с. № 3/. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 10.11.2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю - [PERSON] /а.с. №4/. [PERSON] має середню заробітну плату 3540 грн. /а.с. №5/. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що даних про дохід відповідача суд не має, суд вважає можливим стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], суд враховує матеріальне становище позивача, додаткові витрати на дитину, пов'язані з відвідуванням гуртків, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню у розмірі 1600 гривень щомісячно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11 серпня 2012 року. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2017 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач, [PERSON] , позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав викладених в позові.\~ Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши сторони, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11 серпня 2012 року. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження (а.с.2-3), який проживає разом з позивачем. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч.1п.1 ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року „Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв`язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави 640 грн. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року. Причиною розпаду сім`ї вказувала подружню зраду відповідача. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року. 20 листопада 2017 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду (а.с.12). В зв`язку з набранням чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, ухвалою суду від 12 січня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позов визнав, на розірвання шлюбу погодився (а.с.45). Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 11 серпня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 197 (а.с.3). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, надання судом строку для примирення до позитивного результату не привело, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки позивачем не заявлено клопотання про зміну прізвища, суд вважає що підстав для зміни її прізвища на дошлюбне, що передбачено ст.113 СК України, немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, в зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягти 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] року померла її рідна тітка [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи, які б підтверджували їх родинні зв'язки не збереглися. В судове засіданні заявник не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала, просила встановити факт, що вона є рідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Плисків Погребищенського району Вінницької області. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився також, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема довідкою Старостинецької сільської ради №1675 від 28.09.2017 року (а. с. 7), беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася [INFO] року, є рідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO] року. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася [INFO] року, є рідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO] року, іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 26 жовтня 2013 року у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З вересня 2017 року вони із відповідачем не ведуть спільно господарство, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Відповідач часто її ображає, іноді бє, погрожує фізичною розправою, зловживає спиртними напоями. Подальше проживання з ним неможливе, оскільки вона живе у постійному страху та хвилюванні. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, в них постійно виникають сварки, свідками яких стають діти, що негативним чином впливає на їх психічний стан та щоразу спричиняє їй та дітям душевні страждання. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд. В судове засідання, яке було призначено на 27 грудня 2017 року о 09.30 год., позивач [PERSON] не зявилася та подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

14 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У звязку з відмовою представника позивача від позовних вимог в частині стягнення аліментів, ухвалою суду від 13.02.2018 року провадження в справі в цій частині закрито. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав заяву про слухання справи за відсутності сторони позивача, в якій просив задовольнити позовні вимоги щодо розірвання шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому зазначила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 серпня 2002 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №1530. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з червня 2005 року. Спір щодо спільного майна відсутній. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

14 листопада 2017 року до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 28 серпня 2000 року помер брат заявника [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю). В теперішній час заявник [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН №0258377, що був виданий 26 грудня 1996 року Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області було помилково зазначено запис по батькові спадкодавця як «Михайлович», що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, згідно з якими він «Миколайович». Крім цього, Погребищенською районною державною адміністрацією, як Додаток 2 до розпорядження за №549 від 27.09.2007 року було складено список померлих громадян [PERSON] сільської ради, спадкоємцям яких видаються державні акти на право власності на землю. У цьому Списку також було невірно зазначено запис по батькові спадкодавця як «Михайлович». Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву в якій справу просив розглянути за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився також, подав заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просить справу розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Достовірно доведено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0258377 (а. с. 7) виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], який помер 28 серпня 2000 року та встановлено, що зазначене за №25 в Списку померлих громадян [PERSON] сільської ради (с. Ліщинці), спадкоємцям яких видаються державні акти на право власності на землю прізвище, імя, по батькові як «Кузьменко Іван Михайлович» слід читати як «Кузьменко Іван Миколайович», іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися успадкованим майном, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

\~\~\~\~ 14 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 11.02.2015 року у розмірі 13969 грн. 72 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. \~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. \~\~\~\~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 11.02.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. \~\~\~\~ Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови договору, внаслідок чого, станом на 30 вересня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 13969 грн. 72 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 480 грн. 11 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом\~- 9448 грн. 19 коп.; заборгованості за пенею та комісією 2900 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу \~641 грн. 42 коп. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. \~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

\~\~\~\~ 14 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 29.11.2012 року у розмірі 16548 грн. 80 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. \~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. \~\~\~\~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. \~\~\~\~ Судом встановлено, що 29.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~ Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. \~\~\~\~ Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови договору, внаслідок чого, станом на 30 вересня 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 16548 грн. 80 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1030 грн. 19 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом\~- 11554 грн. 38 коп.; заборгованості за пенею та комісією 2700 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу -\~764 грн. 23 коп. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. \~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved