Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

13.10.2020 року до суду звернувся позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до відповідачів [PERSON] , і [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця . 11.11.2020 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2020 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 11.12.2020 року. 11.12.2020 року розгляд справи відкладений до 29.01.2021 року. 29.01.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 22.03.2021 року в зв`язку із задоволенням клопотання про витребування доказів. 22.03.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 21.05.2021 року. 21.05.2021 року в судовому засіданні оголошена перерва до 30.08.2021 року. 27.07.2021 року до суду надійшла уточнена позовна заява. До участі в розгляді справи залучений відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] , виключений із числа відповідачів 30.08.2021 року закінчене підготовче с удове засідання. справа призначена до розгляду на 30.08.2021 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 30.08.2021 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно уточненої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів на користь позивача - заборгованість у сумі 16984.72 грн. за кредитним договором № б/н від 16.08.2006 року і понесені судові витрати по сплаті судового збору . В обґрунтування позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач посилається на наступне: [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим написала заяву б/н від 16.08.2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6900.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [PERSON] , підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.5 п. 2.1.1.2.6 Умов та правил надання Банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції на картрахунках Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. [INFO] позичальник [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.12.2017 року . Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників в зобов`язанні. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В процесі розгляду справи було встановлено, що спадкоємцями, тобто правонаступниками [PERSON] є відповідачі [PERSON] і [PERSON] Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 10.10.2017 року становить 16984.72 грн., яка складається з наступного: -16984.72 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з правонаступників боржника, що й стало підставою звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим написала заяву б/н від 16.08.2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6900.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією заяви. В подальшому кредитний ліміт змінювався. [PERSON] , підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.25 п. 2.1.1.2.6 Умов та правил надання Банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. [INFO] позичальник [PERSON] , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19.12.2017 року . Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Таким чином кредитні зобов`язанні, що виникли між позивачем та померлою [PERSON] , допускають правонаступництво. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до наданих суду матеріалів справи встановлено, що відповідачі [PERSON] , і [PERSON] , 19.04.2019 року отримали свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , і [PERSON] , прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є її правонаступниками та до них може бути пред`явлена вимога про повернення боргу, як до спадкоємців боржника. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 1281 ЦК України - Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. З наданих матеріалів судом встановлено, що позивачеві невідомо було про смерть боржника на дату його смерті [INFO] і коли саме такі відомості ним були отримані невідомо. Проте 26.10.2018 року позивачем була направлена претензія кредитора до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори. З наданих суду матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що спадкова справа заведена 06 квітня 2018 року. 19.04.2019 року відповідачам були видані свідоцтва про право на спадщину. В грудні 2018 року позивачем отримане повідомлення від державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про те, що спадкоємці повідомлені про наявність боргу, але не вказані особисті дані спадкоємців. Таким чином, суд вважає, що позивач не пропустив шестимісячний строк для направлення вимоги до спадкоємців померлого боржника відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України , оскільки про те, що відповідачам видані свідоцтва про право на спадщину в квітні місяці 2019 року позивачу не повідомлялось. Про дану обставину свідчить і той факт, що первісну позовну заяву позивач подав до осіб, я кі були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем. З наданої суду виписки за особовим рахунком [PERSON] , вбачається, що кредитними коштами користувались та здійснювалось поповнення рахунку і після смерті боржника в 2018 року. На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів, як спадкоємців боржника [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 16.08.2006 року в сумі 16 984 грн.,72 коп., яка складається з наступного: 16 984 грн.,72 коп., - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 1 051.00 грн., з кожного.

Outcome: approved