Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

14.06.2021 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) площею 5, 62 га із земель колишнього КСП імені Шевченка Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області за рахунок вільних земель на території Сновської об`єднаної територіальної громади Сновського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; права на земельну частку (пай) площею 5, 62 га із земель колишнього КСП імені Шевченка Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області за рахунок вільних земель на території Сновської об`єднаної територіальної громади Сновського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . За життя батькам позивача належали права на земельні частки (паї), які перебували у колективній власності КСМ імені Шевченка, площею по 5, 62 га. Позивач є єдиним спадкоємцем та прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. 25.06.2020 р. позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак через відсутність правовстановлюючих документів, зокрема сертифікатів серії ЧН № 041798 та ЧН № 041799 на земельні частки (паї), позивач позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 22.06.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 21.07.2021 р. 06.07.2021 р. надійшло клопотання Сновської міської ради про розгляд справи без участі їх представника, зареєстроване за вх. № 2017. У клопотанні зазначено про визнання позовних вимог. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 21.07.2021 р. витребувано від приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко Олени Петрівни копії спадкової справи № 80/2020, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] . Оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 16.08.2021 р. 10.08.2021 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, зареєстроване за вх. № 526. Ухвалою Щорського районного суду Чрнігівської області від 12.08.2021 р. у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 16.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.09.2021 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, зареєстроване 14.09.2021 р. за вх. № 2890. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9, 69). Спадкова справа до майна померлого [PERSON] , не заводилася, що вбачається з копії відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 24.02.2020 р. № 871/01-17 (а. с. 67). Як вбачається із копії довідки Сновської міської ради від 03.02.2020 р. № 155, згідно записів по господарської книги № 256 в будинку [ADDRESS] станом на 15.01.1999 р. були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 08.09.1980 р. і виписаний 15.01.1999 р. в зв`язку зі смертю; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 17.07.1984 р. і виписана 11.12.1999 р. у зв`язку зі смертю (а. с. 79). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 8, 59). Згідно копії довідки Сновської міської ради від 03.02.2020 р. № 154 в будинку [ADDRESS] станом на 11.12.1999 р. були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 17.07.1984 р. і виписана 11.12.1999 р. в зв`язку зі смертю. На день смерті [INFO] [PERSON] за даною адресою була зареєстрована і проживала одна (а. с. 7, 78). [PERSON] та [PERSON] одружилися, про що 12.02.1957 р. Рогізківською сільською радою Щорського району було складено актовий запис № 5, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00025456959 від 04.02.2020 р. (а. с. 10-11, 70), повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00025463338 від 04.02.2020 р. (а. с. 71-73). [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 12, 74), копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 13, 75). На підтвердження позовних вимог позивачем надано копії ощадних книжок серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] та серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а. с. 7, 68). 24.06.2020 р. до майна померлої [PERSON] була заведена спадкова справа, що вбачається із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.06.2020 р. № 60678596 (а. с. 63). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.06.2020 р. № 238/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 19-20, 93-95). Як вбачається з копії відповіді міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 26.02.2020 р. № 292/417-20-0.202 [PERSON] , який проживав в с. Рогізки Сновського району Чернігівської області, сертифікат (ЧН № 041798) на право на земельну частку (пай) площею 5, 62 га в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано 11.07.1996 р. за № 296 друкувався та видавався. Станом на 01.01.2013 р. державний акт на право власності на земельні ділянки (паї) взамін сертифікату не друкувався та не видавався (а. с. 21). Як вбачається з копії відповіді міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 12.07.2020 р. № 1170/417-20-0.202 [PERSON] , яка проживала в с. Рогізки Сновського (Щорського) району Чернігівської області, сертифікат (ЧН № 041799) на право на земельну частку (пай) площею 5, 62 га в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано 11.07.1996 р. за № 297 друкувався та видавався. Станом на 01.01.2013 р. державний акт на право власності на земельні ділянки (паї) взамін сертифікату не друкувався та не видавався (а. с. 22). Вказане також вбачається з копій сторінок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Щорською райдержадміністрацією членам КСП ім. Шевченка (а. с. 23-25, 82, 85), відповіді міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24.06.2020 р. № 29-25-0.202-368/117-20 (а. с. 81), відповіді міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24.06.2020 р. № 29-25-0.202-369/117-20 (а. с. 84). [PERSON] та [PERSON] значаться у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або підприємства, що вбачається із копії державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 0002 з додатком 1 список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або підприємства (а. с. 26-31), копії списку членів бувшого КСП ім. Шевченка та пенсіонерів, які мають право на земельну частку (пай) (а. с. 85, 88). Надаючи оцінку обставинам справи суд зазначає про таке. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності не містять розбіжностей, а відповідач заявив про беззастережне визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно статті 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Зі змістом статті 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 525 ЦК Української РСР року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим). Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частина друга статті 548 ЦК УРСР 1963 року). За змістом абз. 1, 2 п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 р., в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем правомірно. У той же час, з матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, після чого позивач фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , таким чином задоволенню підлягають позовні вимоги шляхом визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування після [PERSON] . За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак на користь позивача підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial