Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

13.11.2020 [PERSON] звернулася до суду із заявою, яка була уточнена 27.01.2021 та 22.02.2021, у якій просила: встановити факт її постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. На обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її (заявника) батько - [PERSON] , який проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 1960 року по день смерті [INFO] . Дружина батька (мати заявника) [PERSON] померла [INFO] . Після смерті матері вона постійно проживала з батьком за вказаною адресою, здійснювала догляд за ним та житловим будинком до дня його смерті, а після смерті батька доглядає за будинком. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, у якому вона постійно з батьком проживала. Відповідно до положень статті 1217 ЦК України та статті 1223 ЦК України вона (заявник) є єдиним спадкоємцем майна, що належало її батькові на час його смерті, та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з батьком на час відкриття спадщини. Але в передбаченому законом порядку оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має змоги, оскільки не подала у відповідний строк заяву про прийняття спадщини та була зареєстрована з батьком за однією адресою. 15.01.2016 приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Кожушна Л. М. повідомила їй, що враховуючи положення статей 1268-1272 вона зобов`язана для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] надати документи, що підтверджують факт прийняття нею спадщини після померлого, а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання. Викладені обставини стали підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявника з її батьком на час відкриття спадщини. 16.11.2020 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 16.12.2020. 27.11.2020 представник заінтересованої особи сільський голова Великогомільшанської сільської ради Усіченко А. В. подав заяву, в якій просив розглянути справу без представника сільської ради (а. с. 20). 16.12.2020 за клопотанням представника заявника [PERSON] відкладено судовий розгляд. 16.01.2021 залучено до участі у справі Зміївську міську раду Харківської області, як правонаступника заінтересованої особи Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської області, відкладено судовий розгляд. 25.01.2020 в зв`язку з перебуванням судді у відпустці відкладено судовий розгляд. 22.02.2020 представник заінтересованої особи - Зміївської міської ради Харківської області Штефан Є. О. подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника міської ради та ухвалити рішення на розсуд суду (а. с. 53). 22.02.2020 представник заявника [PERSON] подала до суду заяву з проханням провести судовий розгляд за її та заявника відсутності, наполягала на задоволенні заяви з підстав, викладених у ній (а. с. 59). 22.02.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Дослідивши доводи заявника, викладені у заяві, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Рішенням I сесії VIII скликання від 11 грудня 2020 року № 31-1 вирішено розпочати процедуру реорганізації Великогомільшанської сільської ради (ЄДРПОУ 04397537) шляхом її приєднання до юридичної особи - Зміївської міської ради (ЄДРПОУ 04058674) (а. с. 35-36). Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] (а. с. 9, 10, 12). На підставі свідоцтва про право власності від 15.06.1990, виданого виконкомом Готвальдівської районної ради, [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 8). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 06.10.2005 Великогомільшанською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років в с. Пасіки Зміївського району Харківської області (а. с. 11). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 02.01.2015 Великогомільшанською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 86 років в с. Пасіки Зміївського району Харківської області (а. с. 7). Даними паспорта Серія МК № 541088, копія якого надана заявником, підтверджується, що [PERSON] з 18.12.2002, зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а. с. 6). З інформації № 02-19/165 від 23.03.2016, наданої Великогомільшанською сільською радою Зміївського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 1960 року по день смерті [INFO] (а. с. 13). Згідно акта обстеження, який складено 23.03.2016 депутатом Великогомільшанської сільської ради Усіченко В. О., в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , дочка померлого [PERSON] дійсно проживала з батьком за адресою: [ADDRESS] , та здійснювала догляд за ним та житловим будинком до дня смерті, після смерті батька доглядає за будинком (а. с. 15). З листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. № 10/02-17 від 15.01.2016 вбачається, що [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] належить надати документи, що підтверджують факт прийняття нею спадщини після померлого, а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання (а. с. 14). Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Заявник [PERSON] надала докази, сукупністю яких підтверджується, що вона постійно проживала з батьком [PERSON] до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення цього факту залежить виникнення права [PERSON] на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Встановити цей факт іншим порядком неможливо, оскільки під час постійного проживання за спадкодавцем заявник була зареєстрована за іншою адресою. За таких обставин, заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved