Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 9301002694207, причин неявки до суду відповідач не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.04.2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення набрало законної сили 23.04.2013 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей [PERSON], 29.08.2008 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7, 8). Неповнолітні діти проживають разом із своєю матірю [PERSON] за адресою: місто Рубіжне, вулиця Ватутіна, будинок 24/1, що підтверджується довідкою № 9370 від 22.09.2014 року, виданою виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради (а.с. 9). В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, доказів в спростування цього твердження відповідачем до суду не надано. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути аліменти з [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову, тобто з 13.10.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Одночасно суд розяснює, що відповідно до ч 3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved