Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

12 липня 2016 року заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САК № 971032, індексний № 20902253 від 24 квітня 2014 року, яке видане державним реєстратором реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] на імя відповідача на земельну ділянку площею 2 га кадастровий № 6820387500:04:005:0396, що розташована в межах території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області посилається на те, що право власності на вказану земельну ділянку було набуто [PERSON] всупереч вимогам Земельного кодексу України. Вказує, що останній не звертався до Білогірської районної державної адміністрації з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки та передачу її у власність, проект землеустрою не погоджувався відділом Держземагенства в Білогірському районі, а до реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції з метою видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) було подано розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» від 29 грудня 2012 року № 500/2012-р, якого по офіційній документації вказаної установи не існує, а лише є в наявності та має юридичну силу під аналогічним номером та датою інше розпорядження «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населеного пункту» із списком інших осіб, яким надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою і серед яких відповідач [PERSON] не значиться. Прокурор Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що повідомлення по факту видачі невідомими особами підробленого розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року № 500/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність» з додатком (список 29 громадян, серед яких значиться [PERSON], яким затверджено проекти із землеустрою та передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства) внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на даний час проводяться необхідні слідчі дії. Представник позивача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відповідності до ст. ст. 74, 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, двічі в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою представників позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився. Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] на підставі заяви, вчиненої від імені [PERSON], та документів, поданих для проведення державної реєстрації, прийнято рішення № 12643542 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим № 6820387500:04:005:0396, що розташована на території Сивківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області (а.с. 15-16), видано свідоцтво про право власності серії САК № 971032, індексний № 20902253 від 24 квітня 2014 року (а.с. 13) та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, запис № 5458382 (а.с. 14). Зазначене свідоцтво про право власності на земельну ділянку видане на підставі документів, поданих від імені [PERSON], а саме копії розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації № 500/2012-р від 29 грудня 2012 року, скріпленого печаткою загального відділу (а.с. 35-37), та копії витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 38-41). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 6, ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавленні в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень визначених ст. 122 Земельного кодексу України. Після цього, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону. В п. 3 ч 1. ст. 24 вищевказаного Закону вказано, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа. З показань прокурора в судовому засіданні, а також досліджених в судовому засіданні письмових документів встановлено, що відповідач [PERSON] протягом 2012-2014 років із заявою (клопотанням) про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Сивківської сільської ради площею 2 га та надання йому земельної ділянки у власність до Білогірської районної державної адміністрації не звертався, проектної документації не виготовляв і в нотаріальному порядку не уповноважував на вказані дії інших осіб. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, крім інших необхідних документів, включають рішення відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, судом встановлено, що розпорядження про надання дозволу на виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Білогірською районною державною адміністрацією в 2012-2013 роках не приймалися, що підтверджується листом-повідомленням від 11 березня 2016 року № 47/04-02-15-265/2016 (а.с. 33). При цьому, встановлено, що зміст наявного в матеріалах справи розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року № 500/2012-р «Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок у приватну власність», скріпленого не гербовою, а печаткою загального відділу, з додатком (список 29 громадян, серед яких значиться [PERSON], яким затверджено проекти із землеустрою та передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства) не відповідає дійсності, а відтак не має юридичної сили для його правозастосування (а.с. 35-37). Слід зазначити, що під даним номером та датою (№ 500/2012-р від 29 грудня 2012 року), але з іншою назвою прийняте, пройшло паспортизацію та зареєстроване по внутрішній документації установи інше розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року № 500/2012-р «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населеного пункту» з додатком (список 10 громадян, серед яких [PERSON] не значиться і яким надано дозвіл на оформлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства з земель державної власності) (а.с. 17-20). Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. У відповідності до п. 8-1 ч. 1 ст. 18 вказаного вище Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своєї позиції, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність, суд вважає, що оскільки відсутнє відповідне рішення органу державної влади про передачу [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, тому державна реєстрація права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане з порушенням вимог законодавства, не може бути проведеною на підставі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак позовні вимоги заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави підлягають задоволенню.

Outcome: approved