Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

12 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 9.09.2009 року. Від спільного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, утримання сім'ї, ведення господарства, утримання та виховання доньки. Шлюбні відносини між ними припинились у травні 2013 року і поновлення їх неможливе. Спільне господарство не ведеться. Відповідач тривалий час проживає з іншою жінкою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте, від нього надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, справу просить розглянути у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.8). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, утримання сім'ї, ведення господарства, утримання та виховання доньки, шлюбні відносини між ними припинились у травні 2013 року і поновлення їх неможливе, відповідач тривалий час проживає з іншою жінкою. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Так, згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved