Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

14 березня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від шлюбу має доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано за рішенням суду 22.01.2016 року. Оскільки дитина проживає з позивачем, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча за законом зобов'язаний надавати таку допомогу, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що в період часу з 26 лютого 2011 року по 22 січня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5, 8). В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, вбачається, що батьком дитини є [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 1367 (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, а в свідоцтві про народження відповідач дитини записаний батьком, позивач - мати неповнолітньої дитини з 13 січня 2016 року зареєстрована в Сумському міському центрі зайнятості як безробітна (а.с.7), а також враховуючи ту обставину, що відповідач позов визнав в повному обсязі, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 14 березня 2016 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 521,20 грн.

Outcome: approved