Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

14 травня 2019 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Приморської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, уточнивши свої позовні вимоги 25.07.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 6.01 га, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , яка розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - спадкодавець [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,01 га, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , яка розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він бажає прийняти спадщину після померлого, звернувся до Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.П. стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Разом з тим, позивач вказує, що фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки до дня смерті [PERSON] мешкав разом з ним, надавав йому фізичну та матеріальну допомогу, наразі отримує орендну плату за оренду земельної ділянки. Стверджує також, що інші спадкоємці, які б мали право на частку в спадковому майні померлого є його брати та сини померлого [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , проте вони відмовились від прийняття спадщини на його користь. За таких обставин, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення його позовних вимог, з приводу чого він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 вересня 2019 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді: земельної ділянки, площею 6,01 га у межах згідно з планом, масив [NUMBER], ділянка [NUMBER] , яка розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності померлому вищезгаданої земельної ділянки підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV № 059543, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 20.05.2003 рокуна підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2002 року № 970/2002, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 78/18. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до довідки № 399, виданої виконавчим комітетом Приморської сільської ради 14.05.19 року, дійсно з гр. [PERSON] , померлим [INFO] були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] : син - [PERSON] з [INFO] , син - [PERSON] з [INFO], та син - [PERSON] з [INFO]. Таким чином, та у відповідності до вищезгаданої довідки сільської ради в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт сумісного проживання [PERSON] разом з померлим [INFO] [PERSON] , на момент відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що інші спадкоємці до майна померлого [INFO] [PERSON] - його сини [PERSON] та [PERSON] своїми заявами, посвідченими секретарем Приморської сільської ради, відмовились у встановленому законом порядку від належного їм спадкового майна, що залишилось після смерті батька [PERSON] на користь брата [PERSON] , Позивач бажає прийняти спадщину після померлого батька, звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.П. стосовно оформлення своїх спадкових прав, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено листом № 154/01-16 від 14.05.2019 року у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем І черги за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт того, що на момент відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем, окрім того звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що інші спадкоємці за законом відмовились від належної їм частини у спадковому майні на користь позивача, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, тож суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved