Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

14 вересня 2018 року представник позивача Гук А.В. звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди внаслідок незаконного отримання допомоги по безробіттю, та згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь Київського обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 6872,85 грн., та 1762 грн. судового збору. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує наступним. В Бориспільському міськрайонному центрі зайнятості 18 лютого 2015 року зареєструвався [PERSON], якому відповідно до ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» надано статус безробітного за його особистою заявою від 18 лютого 2015 року та 25 лютого 2015 року призначено виплату допомоги по безробіттю. Представник позивача також зазначає, що під час розслідування страхових випадків, було встановлено, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості [PERSON] перебував в трудових відносинах з 02 грудня 2015 року з ТОВ «СІМП В», водночас продовжував отримувати допомогу по безробіттю. Відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON] відноситься до категорії зайнятого населення та згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про зайнятість населення» повинен повернути виплачену йому допомогу по безробіттю за період перебування на обліку з 02 грудня 2015 року по 19 лютого 2016 року в сумі 6872,85 гривень. І зв'язку з вищевикладеним наказом Бориспільського міськрайонного центру зайнятості від 13.07.2016 року №158 було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період 02.12.2015 року по 19.02.2016 року в сумі 6872,85грн. 18 липня 2016 року відповідач особисто під підпис отримав наказ від 13 липня 2016 року №158 та претензію від 13 липня 2016 №570/05 з вимогою сплатити незаконно отримані кошти, але претензія залишилась без задоволення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, стверджував, що не був працевлаштований в ТОВ «СІМП В», докази цього у позивача відсутні. Стверджує, що він не писав заяви про працевлаштування, в зазначений позивачем період знаходився на стаціонарному лікуванні. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] знаходився на обліку в Бориспільському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний починаючи з 18 лютого 2015 року, що підтверджується: заявою про надання статусу безробітного від 18 лютого 2015 року, наказом від 18 лютого 2015 року № НТ 150218 про надання статусу безробітного, наказом від 25 лютого 2015 року №НТ150225 про призначення допомоги по безробіттю, наказом від 25 лютого 2015 року № НТ 150225 поновлення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 5, 9). Так, відповідно до наказу № НТ 150225 від 25 лютого 2015 року відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 25 лютого 2015 року по 19 лютого 2016 року (а.с. 9 на звороті). Статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. Також встановлено, що спеціалістами центру зайнятості, було проведене розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення і було складено акт № 110 від 07 червня 2016 року, згідно якого вбачається, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості, з 02 грудня 2015 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сімп В» згідно з наказом №22/к від 02 грудня 2015 року (а.с. 13,10). Вказаним наказом ТОВ «Сімп В» №22/к від 02 грудня 2015 року «Про прийому на роботу» [PERSON] з 02.12.2015 прийнято на посаду сантехніка, з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу. Підстава: заява [PERSON] від 01.12.2015 (а.с.10). Факт працевлаштування відповідача [PERSON] в ТОВ «Сімп В» підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданими Бориспільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області (а.с.52-55) Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного припиняється у разі зайнятості особи. Згідно ч. 2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи викладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач з 02 грудня 2015 року по 19 лютого 2016 рік незаконно отримував допомогу по безробіттю та надані йому соціальні послуги, оскільки відносився до категорії зайнятого населення. Наказом Бориспільського міськрайонного центру занятості від 13 липня 2016 року № 158 вирішено стягнути з відповідача відшкодування незаконно отриманої допомоги по безробіттю і вартості соціальних послуг (а.с. 15). Згідно довідки головного бухгалтера Бориспільського міськрайонного центру занятості сума коштів, що підлягає відшкодуванню за період з 02 грудня 2015 року по 19 лютого 2016 рік становить 6872 гривень 85 копійок (а.с. 14). Факт отримання допомоги по безробіттю в зазначений період з 02 грудня 2015 року по 19 лютого 2016, відповідачем не оспорюється. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованого розміру відшкодування незаконно отриманих коштів, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. 18 липня 2016 року за № 570/05 Бориспільським міськрайонним центром зайнятості, було особисто вручено відповідачу [PERSON] претензію з вимогою сплатити кошти. Дана претензія була отримана відповідачем, проте кошти не повернуті (а.с. 16). Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно виконав вимоги центру зайнятості та повернув кошти, суду надано не було. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача [PERSON], що він не писав заяви про працевлаштування та не працював в ТОВ «Сімп В», належними і допустимими доказами не доведені. При цьому надана позивачем довідка, видана 09.12.2015 за №7685 Державною установою «Національний науковий центр «Інститут кардіології ім. академіка М.Д.Стражескан Національної академії медичних наук, за змістом якої [PERSON] з 17 листопада по 9 грудня 2015 знаходився на обстеженні та лікуванні у відділі реанімації, інфаркту міокарда та відновлювального лікування ДУ «ННЦ «Інститут кардіології ім.акад. М.Д.Стражеска НАМН (а.с.51), не виключає, а отже і не спростовує тієї обставини, що він на підставі вищезазначеного наказу ТОВ «Сімп В» №22/к від 02 грудня 2015 року (а.с.10) був працевлаштований та отримував дохід у вигляді заробітку з 02.12.2015 по 04.03.2016 включно (а.с.54). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю та вартість наданих соціальних послуг у розмірі 6872 гривень 85 копійок. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 1762 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved