Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

14.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.04.1998р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Приблизно з листопада 2010 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стало те, що у кожного із них різні характери та різні погляди на життя, на підставі чого просить розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований 30.04.1998р. відділом РАГС Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 28 та після розірвання шлюбу залишити дитину проживати з ним. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в частині розірвання шлюбу, щодо визначення місця проживання дитини, спору не має, дитина за згодою сторін залишиться проживати з ним, тому позовні вимоги в цій частині не підтримує. Відповідачка в судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 30 квітня 1998 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 28 та було видане відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації, Свідоцтво про одруження [NUMBER] від 30.04.1998 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження [NUMBER], яке видане 15.10.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с. 5). З листопада 2010 року сторони припинили шлюбні відносини, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачем. Позов був поданий до суду 14 серпня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved