Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

12 жовтня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 27 серпня 2015 року він уклав із відповідачем договір позики грошей, згідно якого передав йому грошові кошти у сумі 16000 грн., з умовою їх повернення до 27 серпня 2018 року. Договір укладено у простій письмовій формі. На підтвердження укладання договору відповідачем була власноруч написана розписка від 27 серпня 2015 року, про отримання ним від нього позики у розмірі 16000 грн.. Відповідач за договором позики грошей, гроші у сумі 16000 грн. зобов'язався повернути частками, згідно п. 4.2 графіка погашення боргу. Однак, на день подання даного позову до суду відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей, чим порушив взяті на себе зобов'язання та станом на 27.05.2016 року має борг за договором позики у розмірі 16000 грн., а також нездійснена плата за користування позикою в сумі 24772,50 грн.. В зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики грошей в розмірі 16000 грн., проценти за користування позикою в розмірі 24772,50 грн. та сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його інтереси в суді представляє представник [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с. 27). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подавав до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та розглянути справу без його участі та позивача (а.с. 37). Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 16.02.2017р., 06.03.2017р., 20.03.2017 року не з'явився, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 22-24, 28-30, 31, 34-36), причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору позики грошей від 27.08.2015 року між [PERSON] та [PERSON], відповідач отримав позику у розмірі 16000 грн., з умовами погашення відповідно до п. 4 даного договору, строком до 27.08.2018 року (а.с. 6). Таким чином, між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була надана розписка (а.с. 7). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4.2 договору позики, позичальник зобов'язувався сплачувати заборгованість шляхом здійснення на розрахунковий рахунок позикодавця 36 щомісячних платежів, які повинні сплачуватися в термін до 27-го числа кожного місяця, починаючи з 27.09.2015 року такими сумами: з першого по тридцять п'ятий платіж по 450 гривень в місяць, тридцять шостий (платіж) - 250 гривень - 27 серпня 2018 року (а.с. 6). Згідно п. 4.4 договору позики, в разі неповернення грошей в строк, які вказані в договорі (п. 4.2) позичальник сплачує проценти за користування позикою в розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем (а.с. 6). Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та не повернув позивачу позики. Сума боргу, яка підлягає поверненню позивачеві, згідно розписки, станом на 27.05.2016 року складає за договором позики у розмірі 16000 грн., та нездійснена плата за користування позикою у розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості в сумі 24772,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та процентів за договором позики грошей від 27.08.2015р. (а.с. 3-4). У відповідності ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягнути з відповідача суму боргу за договором позики грошей в розмірі 16000 грн. та проценти за користування позикою в розмірі 24772,50 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Outcome: approved