Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

13 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької обрості з позовом про визнання відповідачки [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на підставі свідоцтва на право спадщини за заповітом від 10 січня 2014 року. Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною позивача, шлюб між якими було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 березня 2015 року. З червня 2013 року в спірній квартирі відповідачка [PERSON] не проживає, що підтверджується актом складеним працівниками ККП КК Східна від 09 лютого 2015 року. Зазначені обставини ускладнюють його життя, оскільки позивач вимушений нести матеріальні витрати по оплаті квартири та комунальних платежів за відповідачку, проте добровільно знятись з реєстрації, відповідачка не бажає, у звязку з чим позивач вимушений звертатися до суду. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 102 будинку 187 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився від нього в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за його відсутності. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належними чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 січня 2014 року, [PERSON] заповів квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 42 та посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 4) Згідно витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15963367 від 10.01.2014 року, [PERSON] належить на праві приватної власності 1/1 частина квартири [ADDRESS]. (а.с. 5) Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 березня 2015 року, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований, 12 травня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 157 - розірвано. Рішення набрало законної сили 17 березня 2015 року. (а.с.22) Позивач у позовній заяві вказував на те, що відповідачка [PERSON] в спірній квартирі не проживає з червня 2013 року, без поважних на те причин, будучи там зареєстрованою. Згідно копії особистого рахунку № 8002 від 11 лютого 2015 року виданого ККП КК Східна в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] (а.с. 6) Факт не проживання відповідачки [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з червня 2013 року, підтверджується актом, складеним 09 лютого 2015 року працівниками ККП КК Східна з підписами сусідів. (а.с. 7) За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] будучи зареєстрованою у житловому приміщенні, не мешкає в ньому без поважних причин понад одного року, таким чином втратила право користування даним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні однієї з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом із тим з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, а саме по оплаті судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved