Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

13 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,50 га, що розташована в [ADDRESS] , котра належала покійному [PERSON] . В обґрунтування вимог вказувала, що її батькові [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 938, виданого Полонською міською радою 03 червня 1999 року належала вищевказана земельна ділянка. [INFO] батько помер та вона як спадкоємиця за законом прийняла спадщину на земельну частку (пай), майновий пай та грошовий вклад, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, оскільки державний акт видано після смерті власника, а тому вона змушена звернутися з даного приводу до суду. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, від неї та її представника [PERSON] надійшли письмові заяви про підтримання позову та розгляд справи у їхній відсутності. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що на підставі рішення Полонської міської ради народних депутатів від 19 травня 1999 року за № 186 для [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Полонської міської ради по [ADDRESS] , з яких для обслуговування житлового будинку - 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,40 га, про що свідчать дані державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 938 виданого Полонською міською радою 03 червня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1538. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті Полонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 683 від 05 грудня 2000 року, а його дочці [PERSON] , як спадкоємиці за законом, видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), майновий пай та грошовий вклад, що підтверджується архівною довідкою, виданою Хмельницьким державним нотаріальним архівом 19.02.2020 року за № 583/01-18. Разом з тим, як вбачається з повідомлення Полонської державної нотаріальної контори від 26 лютого 2020 року № 157/02-14 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,50 га, що розташована в [ADDRESS] , оскільки державний акт на ім`я спадкодавця видано після його смерті. Відповідно до ч.2 ст.9 ЦК УРСР, який діяв на час смерті останнього, правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відтак, судом встановлено, що рішення Полонської міської ради про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки прийнято 19 травня 1999 року та державний акт про право приватної власності на землю видано 03 червня 1999 року, тобто після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . За таких обставин, зазначена земельна ділянка, в розумінні ст.1218 ЦК України, не входить до складу спадщини після смерті останнього. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт належності для [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки [PERSON] не надано. За таких обставин суд вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами належність її батькові права власності на земельну ділянку, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed