Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

12 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом для захисту інтересів малолітнього [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав, вказуючи на те, що з 05 червня 2004 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 20 лютого 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження Серія [NUMBER], видане 02 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 248). Після розлучення, а саме: з 20.02.2006 року, відповідач ухиляється від виховання сина, ніякої участі у його житті не приймає, не цікавиться його здоров'ям, розвитком, навчанням, зовсім з ним не спілкується. З боку відповідача контроль за життям дитини повністю відсутній. Дитина не знає свого батька і не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Син проживає разом із нею і вона, як мати, створює для нього всі належні умови для його проживання та розвитку. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самос-тійно без участі та підтримки відповідача. Відповідач свідомо ухиляється від спілкування з дитиною і робить це без поважних причин. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно сина - [PERSON],[INFO]. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підт-римала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпроптеровської області - Валяйбаба Г.Ю. надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги позивача просила задовольнити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну пове-дінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України визначено, осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, зокрема право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 02 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 248 ( а.с. 13). [PERSON] та [PERSON] пере-бували у шлюбі, який було розірвано 20 лютого 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 14). Після розірвання шлюбу, відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухилявся від виховання дитини, не цікавився її життям, не піклувався про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання. Ніякої участі у житті хлопчика він не приймав, зовсім з ним не спілкувався, чим злісно ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків та батьківського піклування. Згідно довідки Марганецької загальноосвітньої школи I-III ступенів № 12 Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 16.03.2017 року № 97 [PERSON], батько учня 7 класу - [PERSON], протягом 2015-2017 років жодного разу не був присутній на батьківських зборах, успішністю сина у педагогічних працівників також не цікавився ( а.с. 27). Спільний син сторін - [PERSON] проживає разом з матір*ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 24.02.2017 року, виданої житлово-будівельним кооперативом ДУ № 1 ( а.с. 15). Мати створила всі належні умови для навчання, відпочинку та розвитку дитини, що підтверджується актом оцінки потреб дитини та сім'ї від 14.03.2017 року за № 131 ( а.с. 18-21). З пояснень тренера з карате - [PERSON], де займається дитина - [PERSON] вбачається, що [PERSON] протягом трьох років приводить та забирає із занять мати - [PERSON]. Батька дитини - [PERSON], він жодного разу не бачив, успіхами та досягненнями сина останній не цікавиться ( а.с. 28). З пояснень керівника танцювального колективу «Шок» - [PERSON], який відвідує дитина - [PERSON] вбачається, що остання протягом двох років батька дитини - [PERSON] жодного разу не бачила, успіхами дитини він не цікавиться. Всі збори відвідує лише мати - [PERSON] ( а.с. 29). У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 25 квітня 2017 року комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради винесено рішення за № 20 про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] ( а.с. 32-34). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 26.04.2017 р. «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO] по відношенню до дитини: [PERSON], [INFO] вбачається, що орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] ( а. с. 35-36). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 184 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків стосовно виховання сина, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його станом здоров'ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, не проявляє заінте-ресованості в його подальшій долі. Він зовсім не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640,00 грн., сплачена ним при зверненні до суду.

Outcome: approved