Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

13 березня 2018 року, [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.07.2010 року Доброолександрівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 12), в якому у сторін народився малолітній син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу позивачка просила залишити проживати із нею посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, за час спільного життя з відповідачем вони зрозуміли, що не зійшлись характерами, внаслідок чого їх стосунки почали псуватись, між ними постійно виникали сварки, яки призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити в підготовчому судовому засіданні і слухати справу без її участі (а.с. 12,13). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов в підготовчому судовому засіданні та просив суд слухати справу без його участі (а.с. 11,14). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 22.07.2010 року Доброолександрівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис №12), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 122098 виданого 22.07.2010 р., від якого у сторін народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 249547 від 23.12.2010 р. (а.с. 4,5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося, за час спільного життя з відповідачем вони зрозуміли, що не зійшлись характерами, внаслідок чого їх стосунки почали псуватись, між ними постійно виникали сварки, яки призвели до повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved