Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

14 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на користь та утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] 27.04.2019 виповнилося 18 років, але він продовжує навчання на денному відділенні українсько-німецького інституту Одеського національного політехнічного університету. [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, не надає. [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу, оскільки він має задовільний стан здоров`я, працює у ВП «Ладижинська теплова електрична станція» АТ «ДТЕК Західенерго» і отримує регулярну заробітну плату. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. Позивач [PERSON] просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності заперечень щодо позову [PERSON] не має, позовні вимоги визнає. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи та ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] , є студентом 1 курсу денного відділення українсько-німецького інституту Одеського національного політехнічного університету. Період навчання до [INFO]. Зазначена обставина підтверджується довідкою про навчання від 15.03.2019 (а.с.6). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст.199 СК України, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку із чим [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері - [PERSON] оскільки не працює у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки не працює, а продовжує навчання на денній формі навчання. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати, останнім суду не представлено, а навпаки подано заяву про повне визнання позову, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько [PERSON] не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може надавати допомогу на утримання сина. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання. Оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно працює у ВП «Ладижинська теплова електрична станція» АТ «ДТЕК Західенерго» і отримує регулярну заробітну плату, але не приймає участі в матеріальному утриманні повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, та, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову, то суд вважає, що з нього слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , який є повнолітнім, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає захисту, а позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що право повнолітнього сина відповідача - [PERSON] , який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов - підлягає частковому задоволенню, оскільки обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з зазначеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 768 грн 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. В силу ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved