Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

14 серпня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивувала тим, що з 04.06.2006 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.11.2010 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, донька залишилась проживати разом з нею у селі Мамаївці Кіманського району Чернівецької області. Зазначає, що вихованням та утриманням дитини займається лише вона. Відповідач зовсім не спілкується з донькою, не цікавиться її життям, не займається вихованням та не надає матеріальної допомоги у її утриманні. У зв'язку з наведеним просить суд позов задовольнити повністю. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з підстав викладених у ньому. Пояснила, що відповідач жодним чином не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки [PERSON], що свідчить про його батьківську байдужість, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином, був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судове засідання представник служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області не з'явився, на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2006 року, який було розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області області від 22.11.2010 року (а.с.9). Під час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 грудня 2007 року виконкомом Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, на ім'я [PERSON], [INFO], матір'ю останньої значиться - [PERSON], а батьком - відповідач [PERSON] (а.с.8). Довідкою про склад сім'ї №1105 від 22 травня 2017 року виданої виконкомом Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області доводиться та обставина, що донька [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], позивачем по справі, по [ADDRESS] Кіцманського районного суду Чернівецької області (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 22 травня 2017 року, складеного комісією Мамаївської сільської ради, [PERSON], 2007 року народження, разом з матір'ю [PERSON], бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], проживає в газифікованому будинку зі зручностями, 1986 року побудови. В той час, довідкою-характеристикою Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області №776 від 20.04.2017 року стверджується, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS] (а.с.16). Частиною 8 статті 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначала, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, в тому числі у зв'язку з ухиленням від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч. 1 даної норми). Положеннями ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З довідки №30 виданої 30.03.2017 року Малаївською АЗПСМ вбачається, що батько [PERSON], [INFO], [PERSON] жодного разу не цікавився здоров'ям дочки. Той факт, що і за період відвідування [PERSON] Мамаївського ДНЗ, а в подальшому навчання в Мамаївському ЗНЗ І-ІІІ ступенів №2, [PERSON] не цікавився життям дитини, не відвідував виховні заходи, не приходив на батьківські збори, не спілкувався з класним керівником та вчителями, підтверджується відповідними довідками №11 від 29.05.2017 року та №145 від 29.05.2017 року. Згідно пояснень сусідів від 30.03.2017 року, які проживають в селі Мамаївці Кіцманського районного суду Чернівецької області, громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] не з'являється до своєї доньки [PERSON] протягом останніх 8 років та не бере участі у її вихованні. З змісту висновку органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області вбачається, що 27.06.2017 року та 31.07.2017 року відбувалися засідання Комісії з питань захисту прав дитини в порядок денний яких було внесено розгляд питання про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], однак останній на засідання не з'явився, незважаючи на письмові повідомлення про час та місце їх проведення, що в свою чергу, свідчить про байдуже ставлення [PERSON] до долі дитини. Розглянувши всі матеріали, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вищевказані обставини дають суду підстави для висновку, що відповідач [PERSON] на протязі досить тривалого проміжку часу, близько восьми років, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. При цьому, суд враховує й ту обставину, що місце проживання доньки відповідача - [PERSON], яке відповідає місцю реєстрації його колишньої дружини [PERSON], на протязі 7 років після розірвання шлюбу не змінювалося, тобто [PERSON] не був позбавлений можливості вжити усіх необхідних заходів для знаходження контакту з дитиною, якій 12 листопада виповнюється 10 років. Останній не з'явився і до суду з приводу вирішення даного спору, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності та давши їм об'єктивну оцінку, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача в ухиленні від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved