Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

13.12.2017р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11995,03грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що 19.04.2007р. між ним та відповідачем був укладений договір шляхом підписання Заяви і Умов та Правил надання банківських послуг, за яким останній отримав кредит у розмірі 4000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості шляхом внесення грошових коштів на платіжну картку до 25 числа кожного місяця, але свої зобовязання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 15.11.2017р. виникла вказана заборгованість, з яких 645,01грн. тіло кредиту, 3280,94грн. відсотки за користування кредитом, 7021,70грн. пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. та процентної складової в сумі 547,38грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, прийшов до наступного. Встановлено, що між позивачем та відповідачем 19.04.2007р. був укладений договір шляхом підписання Заяви і Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 4000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, за що зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування. Свої зобовязання відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 15.11.2017р. виникла заборгованість за кредитом в сумі 11995,03грн., у тому числі: тіло кредиту в сумі 645,01грн., відсотки за користування кредитом в сумі 3280,94грн., пеня в сумі 7021,70грн., та штрафи у вигляді фіксованої частини в сумі 500,00грн. і процентної складової в сумі 547,38грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором станом на зазначену дату. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 645,01грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 3280,94грн. та штрафів у вигляді фіксованої частини і процентної складової в загальній сумі 1047,38грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені, яка значно перевищує загальну суму заборгованості по кредиту з урахуванням відсотків за його користування, то, враховуючи положення п.6 ч.1 ст.3 та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно яких загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, на яких має ґрунтуватися зобовязання між сторонами, є добросовісність, розумність і справедливість, суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості за пенею з 7021,70грн. до 2000грн.. Також згідно ч.ч.1, 2 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 1600,00грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial