Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

13 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 3500 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання. Позов обґрунтовано тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття. На даний час [PERSON] є студентом другого курсу Черкаського державного бізнес-коледжу, денної форми навчання за державним замовленням, строком навчання - до 30 червня 2022 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, за рахунок коштів державного замовлення, однак стипендії не отримує (у зв`язку з низьким середнім балом), то [PERSON] непосильно самій нести витрати на утримання сина. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкаси від 15 вересня 2020\~року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 8 жовтня 2020 року, яку внесено до протоколу судового засідання, залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача. 2 жовтня 2020 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Гончаром С.М. подано відзив на позов, в якому відповідач не погоджується з заявленими позивачем вимогами. У вступному слові в судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала із викладених в позовній заяві підстав. Додатково вказала, що відповідач щомісячно перераховує синові 2000 грн, однак кошти син витрачає на свої особисті потреби, а вона змушена самотужки нести витрати на комунальні послуги, оплату інтернету, мобільного зв`язку та інші витрати на утримання сина. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо заявлених вимог. Пояснив, що ніколи не ухилявся від обов`язку утримувати сина, сплачував аліменти на неповнолітнього сина, щомісячно по 3000 грн відповідно до рішення Придніпровського суду м. Черкаси. Після досягненя сином повноліття добровільно перераховує йому щомісячно по 2000 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Також вказав, що син навчається за кошти державного замовлення, однак через низьку успішність стипендію не отримує. У судовому засіданні 8 жовтня 2020 року допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що батько щомісяця йому дійсно перераховує кошти в розмірі 2000 грн, яких йому повністю вистачає на свої потреби. Свідок визнав, що дійсно не бере участь у сплаті матір`ю витрат на житлово-комунальні послуги та продукти харчування, оскільки мати цього не просить. Додатково пояснив, що не працює; стипендію не отримує через низьку успішність; одяг йому купують як мати так і батько. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача, відповідача, покази свідка, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, при розгляді вказаної категорії справ суду необхідно встановити сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою віку, який перевищує 18\~років, але є меншим 23 роки; 2) продовження нею навчання; 3)\~потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 8\~серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2019\~року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3\~000\~грн щомісячно починаючи з 4 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум. 4 липня 2020 року [PERSON] досяг повноліття. Згідно довідки №339885 від 29 травня 2019 року [PERSON] проживає разом із матір`ю в квартирі у м.Черкаси з 10 квітня 2017 року по теперішній час. (а.с.4) Відповідно до довідки №239, виданої 23 червня 2020 року за підписом директора Черкаського державного бізнес-коледжу, [PERSON] навчається на денній формі навчання за кошти державного бюджету та закінчує навчання 30\~червня 2022 року (а.с.9). Згідно із довідкою про доходи №84, виданою 24 червня 2020 року за підписом директора та головного бухгалтера Черкаського державного бізнес-коледжу, в звязку з низьким середнім балом стипендія [PERSON] не нараховується. (а.с.3) Судом також встановлено, що відповідно до квитанцій №TR.11558389.26140.12758 від 3 липня 2020 року, №TR.11558389.15596.12758 від 6 серпня 2020 року, №TR.11558389.19427.12758 від 8 серпня 2020 року відповідач [PERSON] перерахував сину [PERSON] по 2000 грн. щомісячно. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчання. Разм з тим, аліменти, які має сплачувати один із батьків на утримання дитини належать самій дитині і є її власністю. Вирішуючи вказаний\~спір суд\~враховує,\~що повнолітня\~дитина сторін\~ [PERSON] \~навчається за\~державним замовленням;\~проживає за\~місцем знаходження\~навчального закладу\~у м.\~Черкаси\~разом з\~матір`ю та\~не має\~потреби винаймати житло; його батько систематично перераховує сину кошти у виді аліментів у розмірі 2000 грн на потреби сина і останній визнав у судовому засіданні, що цих коштів йому вистачає на проживання. У свою чергу позивачем не надано до суду будь-яких доказів про те, що вона несе будь-які витрати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed