Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

12 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 09 серпня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1720, належить 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, новомосковський район, м.\~Перещепине, вул. Дніпровська, 24, яке в цілому складається з: житловий будинок А, саманний, обкладений цеглою, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 45,8\~м2, літня кухня Б, гараж В, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, баня Ж, сарай И, вхід в погріб К, сарай Л, колодязь № 1, колонка № 2, спорудження № 3-10. Власником іншої 1/2 частини зазначеного домоволодіння був [PERSON], який за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 403, відчужив належну йому зазначену частину домоволодіння на користь її матері [PERSON]. 06 вересня 2005 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину цього домоволодіння. Позивач, як спадкоємець першої черги, для оформлення спадщини, 30\~листопада 2016\~року звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки наданий нею текст правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцю не можливо прочитати у первісному написанні, оскільки його залито водою, внаслідок чого не читаються дані про реєстрацію частки будинку в бюро технічної інвентаризації та печатка, поставлена на записі про реєстрацію. У звязку з чим, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, новомосковський район, м.\~Перещепине, вул. Дніпровська, 24, яке в цілому складається з: житловий будинок А, саманний, обкладений цеглою, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 45,8 м2, літня кухня- Б, гараж В, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, баня Ж, сарай И, вхід в погріб К, сарай Л, колодязь № 1, колонка № 2, спорудження № 3-10. В порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 06 вересня 2005 року. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила та про розгляд справи за її відсутності не клопотала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.\~33). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 09 серпня 1999 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 1720, належить 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, новомосковський район, м.\~Перещепине, вул. Дніпровська, 24, яке в цілому складається з: житловий будинок А, саманний, обкладений цеглою, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 45,8\~м2, літня кухня- Б, гараж В, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, баня Ж, сарай И, вхід в погріб К, сарай Л, колодязь № 1, колонка № 2, спорудження № 3-10 (а.с. 9). Власником іншої 1/2 частини зазначеного домоволодіння, на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого Перещепинською сільською Радою 01\~грудня 1987 року, зареєстрованого в БТІ за р.№ 16-2409, є чоловік позивача [PERSON] (а.с.\~8). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 серпня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 403, [PERSON] відчужив належну йому 1/2\~частину вищезазначеного домоволодіння на користь [PERSON] Акимінвни (а.с. 10, 31). 06 вересня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 377126, виданого повторно 23 листопада 2010\~року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 4, 30). За життя [PERSON] заповіт не склала, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 399/2016, відкритої після її смерті (а.с. 29-32). [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] та 30 листопада 2016 року звернулась до Новомосковської районного державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 29). Листом державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] № 2455/02-14 від 30\~листопада 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2\~частину житлового будинку № 24 на вул. Дніпровська в м.\~Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, оскільки наданий [PERSON] текст правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцю не можливо прочитати у первісному написанні, оскільки його залито водою, внаслідок чого не читаються дані про реєстрацію частки будинку в бюро технічної інвентаризації та печатка, поставлена на записі про реєстрацію (а.с. 10, 32). Як вбачається з копії технічного паспорта на житловий будинок, гараж, дачний будиночок № 24 на вул. Дніпровська в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області від 05 серпня 1999 року, останній складається з: житловий будинок А, саманний, обкладений цеглою, загальною площею 68,4 м2, житловою площею 45,8 м2, сіни а, веранда а1, літня кухня Б, гараж В, погріб ПГ, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, баня Ж, сарай И, погріб ПГ, вхід в погріб К, сарай Л, колодязь № 1, колонка № 2, забор № 3, забор № 4, забор № 5, хвіртка № 6, ворота № 7, ворота № 8, ворота № 9, замощення № 10, 1986 1994 років побудови (а.с. 13-16, 34). У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на те, що спадкодавцю за життя належала право на 1/2 спадкового будинку, позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності спадкового майна після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем належить визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved