Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

12 червня 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 8,58 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала в колективній власності СПО «Іскра» Приазовського району Запорізької області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 461 та виданого на підставі розпорядження Приазовської районної державної адміністрації від 11 жовтня 1996 року за № 477, з підстав, передбачених ст.ст. 328, 392 ЦК України. Ціна позову 28070 гривень 00 копійок. Позов обґрунтований тим, що позивачу, як члену колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського пайового об`єднання (далі СПО) «Іскра» Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області 02 лютого 1997 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Відповідно до вищезазначеного сертифікату на підставі розпорядження Приазовської райдержадміністрації № 477 від 11.10.1996 року позивачу належить право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває в колективній власності СПО «Іскра», розміром 8,58 в умовних кадастрових гектарах, вартість якої становить 28070 гривень. В квітні 2019 року [PERSON] під час проведення ремонту за місцем свого проживання загубив зазначений сертифікат. У зв`язку із втратою оригіналу зазначеного сертифікату [PERSON] позбавлений можливості реалізувати своє право на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримати право власності на земельну ділянку, оскільки діюче законодавство не передбачає можливості отримання дубліката сертифіката на право на земельну частку. В такому випадку позивач може захистити своє право на пай в судовому порядку, відповідно до ст.392 ЦК України, Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст.6 Європейської конвенції з прав людини. Ухвалою судді від 18.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 06.08.2019 року. Ухвалою суду від 06.08.2019 року, закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 28.08.2019 року. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, в.о. голови Мігова [PERSON] . надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу на розсуд суду за відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість: роз`яснює\~у випадку\~необхідності учасникам\~судового процесу\~їхні процесуальні\~права та\~обов`язки,\~наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в селі Гірсівка Приазовського району Запорізької області, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2001 року Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області. Згідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 14.12.1995 року Приазовською районною радою народних депутатів, сільськогосподарському пайовому об`єднанню «Іскра» Приазовського району передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 6597,9 гектарів землі. Відповідно до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, затвердженого головою Гірсівської сільської ради [PERSON] та головою КСП «Іскра», книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СПО «Іскра», позивач [PERSON] , мешканець с. Гірсівка Приазовського району, входить до зазначеного списку під номером 461. Відповідно до інформації відділу у Приазовському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, викладеної в листі № 0-8-0.32-489/111-19 від 11 червня 2019 року, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому СПО Іскра Приазовського району Запорізької області сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] площею 8,58 умовних кадастрових гектарів на ім`я [PERSON] зареєстрований за № 461 та особисто отриманий 02.02.1997 року. Вищезазначений сертифікат був виданий на підставі розпорядження Приазовської райдержадміністрації № 477 від 11.10.1996 року та вартість земельного паю на момент видачі сертифіката складала 28070,00 гривень. Також зазначено, що відповідно до вимог діючого законодавства, сертифікат на право на земельну частку (пай) надається лише в одному примірнику та видати його дублікат не є можливим. Із поданих позивачем документів судом встановлено, що 02 лютого 1997 року позивач отримав сертифікат серії [NUMBER] про право на земельну частку (пай) розміром 8,58 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього СПО Іскра Приазовського району Запорізької області, виданий на підставі розпорядження Приазовської районної державної адміністрації від 11.10.1996 року за № 477. Зазначений оригінал сертифікату [PERSON] втрачений. У зв`язку з втратою оригіналу зазначеного документа позивач не може реалізувати своє право на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) та отримати право власності на землю. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність йому сертифікату про право на земельну частку (пай), а закон не передбачає видачу дубліката сертифіката втраченого документа, у зв`язку з цим позивач не має можливості здійснити відведення земельної частки (паю) та отримати право власності на землю. Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved