Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

12\~серпня 2019\~року до\~Миргородського міськрайонного\~суду Полтавської\~області звернулася\~ [PERSON] .\~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказала,\~що з\~23\~грудня 2018\~року була\~офіційно працевлаштована\~в Товаристві\~з обмеженою\~відповідальністю «Власна\~пекарня»,\~відділ якого\~розташований в\~м.\~Миргород по\~вулиці Гоголя,\~139.\~17.05.2019\~року позивача\~було звільнено\~за власним\~бажанням за\~п.1\~ст.\~38\~КЗпП України. В день звільнення позивач не був присутній на робочому місці. Про необхідність отримання трудової книжки позивач не повідомлявся, згоди на її пересилання не надавав. Спроби витребувати трудову книжку в роботодавця, виявилися безрезультатними. Позивачем було ініційовано перевірку роботодавця на дотримання законодавства про працю. За результатами перевірки Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області встановлено, що будь-які підтверджуючі документи про відправлення [PERSON] , поштового повідомлення про необхідність отримання трудової книжки на підприємстві відсутні. 10 липня 2019 року позивач отримала цінний лист з описом вкладення від Відповідача який був відправлений 09 липня 2019 року та в якому знаходилася трудова книжка та копія наказу №25/05К від 17.05.2019 року. Вказує, що через халатне відношення до вимог законодавства про працю та недбалість адміністрації відповідача позивач з 18 травня 2019 року до 09 липня 2019 року позбавлена можливості стати на облік до Центру зайнятості як безробітня або ж офіційно працевлаштуватися у нового роботодавця на основне місце роботи, що спричинило їй як матеріальні так і моральні збитки. Прохала суд, змінити дату звільнення, стягнути середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки, стягнути моральну шкоду та понесенні судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32). У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 29.10.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 23 грудня 2018 року [PERSON] , згідно наказу № 10/12к від 21.12.2018 була прийнята на роботу в ТОВ «Власна пекарня» на посаду пекаря, що підтверджується записами трудової книжки (а.с.13, зворот). 17 травня 2019 року [PERSON] , згідно наказу 25/05к від 17.05.2019 року була звільнення з посади пекаря за ч.1 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією відповідного наказу та записами трудової книжки (а.с.13, зворот). 30 липня 2019 року [PERSON] Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області було повідомлено про результати розгляду її скарги на ТОВ «Власна пекарня», щодо порушення положень трудового законодавства. Зокрема, ГУ Держпраці у Запорізькій області встановлено відсутність підтверджуючих документів про направлення позивачу поштового повідомлення про необхідність отримання трудової книжки, чим ТОВ «Власна пекарня» порушено ч.1 ст. 47 КЗпП України та п.п.4.1,4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерство праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року № 58 (а.с.15). 09 липня 2019 року ТОВ «Власна пекарня» було надіслано трудову книжку [NUMBER] № [NUMBER] та копію наказу №25/05-к від 17.05.2019 (а.с.16-17), а 10 липня 2019 року позивач отримав відповідні документи. У відповідності до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Інструкцією, затвердженої наказом Міністерство праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року № 58 визначено порядок ведення трудових книжок працівників. Так, п.п. 4.1, 4.2 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або\~уповноважений ним\~орган \~зобов`язаний\~ видати\~працівнику його\~трудову книжку\~в день\~звільнення з\~внесеним до\~неї записом\~про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення\~в такому\~разі вважається\~день видачі\~трудової \~книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. Згідно з ч.5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. З огляду на встановлення, компетентним органом, факту затримки відповідачем видачі трудової книжки, допущеної з вини роботодавця, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про зміну дати звільнення, з дати наказу - 17.05.2019 на дату фактичної видачі трудової книжки - 10.07.2019 року є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки також є обґрунтованими, в той же час, на переконання суду його розмір є надмірним, оскільки розрахований не у відповідності до вимог чинного законодавства. Порядок обчислення середнього заробітку здійснюється у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року. Згідно з абзацом третім п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року у випадках, указаних в пп. «в» «л» п. 1 цього документа, середню заробітну плату необхідно розраховувати виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно відомостей з Реєстру застрахований осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] отримала заробітну плату за березень 2019 року та квітень 2019 року, загальний розмір якої становить 8 346 грн.. (а.с.23-24). На період березень-квітень 2019 року припадає 40 робочих днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата складає 208,65 грн. (8346/40=208,65). Період затримки видачі трудової книжки, а саме, з 17.05.2019 по 10.07.2019 включає в себе 37 робочих днів. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки, що підлягає відшкодуванню складає 7\~720,05 грн (208,65 *37=7720,05 грн.). У відповідності до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оцінюючи розмір душевних страждань позивачки, що виникли внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд вважає що стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 4137 грн. На переконання суду, даний розмір відшкодування відповідає критеріям розумності та пропорційності. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2305,20 грн. (3*768,40 грн) З огляду на часткове задоволення позовних вимог на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1654,28 грн. (431,76 + 454,12 + 768,40).

Outcome: partial