Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

12 лютого 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, за пенею та комісією, та штрафу. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до укладеної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.01.2014 р. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6586,82 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з Генеральної угоди,Умов та правил, Тарифів. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 20.01.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 13305 грн. 65 коп., а саме: за кредитом в сумі 6586 грн. 82 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 2394 грн. 30 коп., по комісії за користування кредитом в сумі 3454 грн. 05 коп., та штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в розмірі 870 грн. 48 коп. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на визнання позову у повному обсязі. Також просила суд розстрочити суму боргу, з огляду на її матеріальний стан, по 1000 грн. щомісяця. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що 24.01.2014 р. між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт від 24.01.2014 р., за якою відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6586,82 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з «Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку», Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 24.01.2014 р., Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП2010-256. Відповідач підтвердив свою згоду на це підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до п.2.1.1.12.6 «Умов і Правил надання банківських послуг» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цьому Генеральному договорі, Умовах та правилах, більш ніж на 31 днів по зобовязанням, строк яких не настав, Сторони домовилися, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту початку порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 870,48 грн. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 20.01.2016 р. утворилася заборгованість 13305,56 грн., яка складається з: - 6586,82 грн. заборгованість за кредитом, - 2394,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3454,05 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 870,48 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Дана обставина підтверджена відповідним розрахунком, наданим позивачем, який відповідачем не спростований. За наведених підстав з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по погашенню кредиту станом на 20.0.2016 р. в розмірі 13305 грн. 65 коп., позов задовольнити. Вирішуючи питання щодо можливості розстрочення виконання судового рішення, суд виходив з такого: Статтею 217 ЦПК України передбачена можливість суду, який ухвалив рішення, визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Проте будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану відповідач суду не надав. Тож підстав необхідності розстрочення судового рішення суд не вбачає. У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.. На підставі ст.ст.629,1054 ЦК України,

Outcome: approved