Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

14.07.2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому прохала: визначити ідеальні частки у праві спільної сумісної власності квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] по ? частині кожному із співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Встановити факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON], який помер 19 вересня 2005 року, на час відкриття спадщини, а саме на 19.09.2005 року. Визнати в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 19.09.2005 року, за [PERSON] право власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], житловою площею 37,2\~кв.\~м., загальною площею 62,3 кв. м., яка складається в цілому з: 1-а кімната (2) площею 11,7 кв. м., 2-а кімната (4) площею 9,0 кв. м., 3-тя їдальня (5) площею 16,5 кв. м., коридору (1) площею 8,3 кв. м., санвузла (3) площею 3,9 кв. м., кухні (6) площею 9,9 кв. м., шафи (7) площею 0,2 кв. м., крім того, квартира обладнана лоджією (з к=0,5) площею 1,9 кв. м. та балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв. м. В судове засідання заявилися позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] надала до суду листа про розгляд справи без її присутності та у вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Позивач, [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та прохала їх задовольнити, відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували щодо їх задоволення. Заслухавши сторін по справі та свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав: 10 червня 1993 року Відділом приватизації житла було видано свідоцтво про право власності на житло, яке посвідчує, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначена квартира житловою площею 37,2\~кв.\~м., загальною площею 62,3 кв. м., складається в цілому з: 1-а кімната (2) площею 11,7 кв. м., 2-а кімната (4) площею 9,0 кв. м., 3-тя їдальня (5) площею 16,5 кв. м., коридору (1) площею 8,3 кв. м., санвузла (3) площею 3,9 кв. м., кухні (6) площею 9,9 кв. м., шафи (7) площею 0,2 кв. м., крім того, квартира обладнана лоджією (з к=0,5) площею 1,9 кв. м. та балконом (з к=0,3) площею 0,9 кв. м. Розпорядженням голови Полтавської ОДА № 207 від 20.05.2016 року, бульвар М.\~Конєва було перейменовано на бульвар [PERSON]. До цього часу частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності визначені не були. 19 вересня 2005 року помер [PERSON], про що 21 вересня 2005 року було складено відповідний актовий запис № 3001, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке повторно видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, 01 липня 2016 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме його частка у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Для оформлення прав на спадкування [PERSON] звернулася з заявою про відкриття спадщини та з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], однак отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №\~434/02-31 від 22.11.2016 року. Підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину стало відсутність доказів постійного проживання із спадкодавцем на день смерті. На запит нотаріуса КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» МПР надала довідку, №\~2207 від 13.10.2016 року, згідно якої [PERSON] 05.12.1997 року був знятий з реєстраційного обліку у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 06 грудня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, про що було здійснено відповідний запис за № 782, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-КЕ № 447388, яке видане Відділом РАГС Октябрського райвиконкому 06.12.1991 року. [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON] на день смерті її батька вже в даній квартирі не проживала, хоч і була там зареєстрована. Окрім позивача, ніхто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 44488103 від 18.07.2016\~року. На підтвердження факту проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому засіданні надали свідчення свідки [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] (до заміжжя) [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] на день його смерті. Таким чином, вона являється такою, що фактично прийняла спадщину, в силу ч. 3 ст.. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає\~справи про\~встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно\~ст. 370 ЦК України,\~частки кожного\~із співвласників\~у праві\~спільної сумісної\~власності є\~рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~рішенням суду. Відповідно до ст. ст.\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Суду не було надано доказів існування домовленості між співвласниками про зміну розміру часток, тому частки у спільній сумісній власності кожного зі співвласників є рівними. Таким чином [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить до виділу по ? частині квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за час життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання\~особи\~зі\~спадкодавцем\~на\~час відкриття спадщини не підтверджено відповідними\~документами,\~у\~зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Ураховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved