Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

14.07.2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивувала позов тим, що вони з [PERSON] є батьками сина - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина 1/3 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, пояснили, що відповідач проживає окремо, не бере участі в матеріальному утриманні сина [PERSON], інших дітей немає. Позивач [PERSON] також наголосила, що відповідач не цікавиться їх сином [PERSON], не телефонує йому, не знає про його потреби та вподобання. Наполягала на розмірі аліментів в 1/3 частці від доходу відповідача, оскільки дитина відвідує дитячий садок, розвиваючі гуртки, вивчає англійську мову, тому потребує допомоги від батька. Вона не працює, займається вихованням сина, їй матеріально допомагають її батьки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково. Зауважив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від свого доходу. В даний час [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, на його утриманні знаходиться дружина, яка не працює. Він отримує грошове забезпечення по контракту про проходження військової служби в ЗСУ приблизно 7000 грн., внаслідок отриманих травм під час проходження служби в зоні АТО лікується у госпіталі. При визначенні розміру аліментів представник відповідача просив також врахувати, що відповідач свого житла не має, а допомогу не міг надавати позивачці через те, що вона не давала йому можливості спілкуватись з дитиною. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 2). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1355 грн. Представник відповідача визнав, що відповідно до контракту про проходження військової служби грошове забезпечення [PERSON] становить приблизно 7 000 грн. на місяць. Позивач [PERSON] не працює і власного доходу не має. При визначенні розміру аліментів суд враховує пояснення осіб, які беруть участь у справі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те, що відповідач фізично здоровий, має постійний заробіток, інших дітей на утриманні не має. Також суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, що обов'язок утримувати дитину є обов'язком обох її батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що будуть стягуватись на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 14.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, будуть обґрунтованими та законними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір - 551,20 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved