Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

12 квітня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (колишня Ленінградська) в місті Павлоград Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після померлої 25 червня 2008 року матері [PERSON]. В обґрунтування позову він зазначив, що 25 червня 2008 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (колишня Ленінградська) в місті Павлоград Дніпропетровської області, яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло. Мати проживала разом з ним на момент смерті, заповіт вона не складала. Заяву про відмову від спадщини він до нотконтори не подавав і вважав, якщо мати проживали разом з ним по день смерті то він автоматично прийняв спадщину. Пізніше він звернувся до нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті матері, однак йому було відмовлено у прийнятті заяви, у звязку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Павлоградської міської ради у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за відсутності представника та покладається у вирішення справи на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкування відповідно до ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Матеріалами справи встановлено, що 25 червня 2008 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.с.8). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її рідний син [PERSON] (арк.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 05 липня 1994 року (арк.с.10), квартира [ADDRESS] (колишня Ленінградська) в місті Павлоград Дніпропетровської області дійсно належить на праві приватної, спільної (часткової) власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині кожному. Згідно з архівними даними КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] (колишня Ленінградська) в місті Павлоград Дніпропетровської області, зареєстровано станом на 07 липня 1994 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05 липня 1994 року Павлоградським міським відділом по обліку та розподілу житлової площі. 15 лютого 2017 року позивач звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у подачі заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 25 червня 2008 року матері [PERSON], у звязку із пропуском ним шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої (арк.с.11). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з Акту про проживання від 10 березня 2017 року, складеного головою ОСББ «Ленінградська, 26», [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS], зі своєю матірю - [PERSON] з 2005 року (арк.с.9). Отже, позивач постійно проживав зі своєю матірю і вважав, що прийняв спадщину після її смерті, тому не звертався з заявою до нотаріальної контори, заяву про відмову від спадщини позивач до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не подавав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На час відкриття спадщини право власності на спірне майно було зареєстровано за спадкодавцем [PERSON], як визначено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved