Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

13 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 листопада 2000 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господаврства. Оскільки втратили почуття поваги та любові, вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2020 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 21 грудня 2020 року, яке через неявку відповідача відкладено на 15 год. 30 хв. 30 грудня 2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати та шлюб розірвати. У разі неявки відповідача, не заперечила проти проведення заочного розгляду та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 30 грудня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились [INFO] , про що зроблено відповідний запис за №7. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що стверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 2000 року Городнявською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 2002 року Городнявською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 11 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні неповнолітньої дитини. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін,їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved