Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

14 червня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «ДГ «Зоря», [PERSON], третя особа - Пироговецька сільська рада Хмельницького району, про визнання ордеру недійсним. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він проживає в [ADDRESS]. Дану квартиру він отримав для власного проживання під час роботи в ДП «ДГ «Зоря». В подальшому він був звільнений з підприємства у зв'язку зі скороченням штату працівників за ч. 1 ст. 40 КЗпП України. 16.02.2012 року працівниці ДП «ДГ «Зоря» [PERSON] був виданий на основі спільного рішення профспілкового комітету і дирекції ДП «Зоря», а не виконавчим комітетом відповідної ради як того вимагає закон, ордер № 2 на вселення в квартиру [ADDRESS], в якій проживає позивач. В даному ордері зазначається, що він дійсний на протязі 10 днів. [PERSON] для вселення в квартиру до позивача по цей день жодного разу не зверталась. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати недійсним ордер № 2 від 16.02.2012 року виданий [PERSON] на основі спільного рішення профспілкового комітету і дирекції ДП «ДГ «Зоря» та стягнути на його користь з відповідачів понесені ним судові витрати. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи було залучено службу у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації. 06 вересня 2013 року ДП «ДГ «Зоря» звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення, мотивувавши його тим, що у власності держави України в особі Української академії аграрних наук (в господарському віданні ДП «ДГ «Зоря») перебуває квартира [ADDRESS]. Наказом директора ДП «ДГ «Зоря» Андрійчук А.Б. від 20.03.2009 року надано для проживання на період роботи в ДП «ДГ «Зоря» житло, а саме житлову кімнату у вищевказаній квартирі [PERSON] з правом реєстрації місця проживання і зобов'язанням оплати оренди житлового приміщення згідно договору та комунальних послуг. Згідно Наказу від 10.08.2010 року № 23 [PERSON] було звільнено з посади інженера машино-тракторного парку на підставі п. 1 ст. 40 у зв'язку і скороченням штату. В трудових відносинах з підприємством [PERSON] на даний час не перебуває. ДП «ДГ «Зоря» вважає, що [PERSON] має бути виселений із займаного житла без надання іншого житлового приміщення, оскільки позивач-відповідач [PERSON] вселився, проживав та продовжує проживати в спірній квартирі без достатніх правових підстав: ордера (ст. 122 ЖК України), договору найму житлового приміщення (ст. 61 ЖК України): рішення виконкому Хмельницької районної ради (ст. 118 ч. 1 ЖК України). У зв'язку з наведеним, ДП «ДГ «Зоря» просить суд виселити [PERSON] з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення; зобов'язати Хмельницький районний сектор ДМС України зняти з реєстрації місця проживання [PERSON]; стягнути з [PERSON] судові витрати по справі. Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи було залучено Хмельницький міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області. В судовому засіданні позивач-відповідач та його представник первісний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечили. Представник відповідача-позивача ДП «ДГ «Зоря» в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав. Відповідач-третя особа [PERSON] та її представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечили, зустрічний позов просили задоволити. Представник третьої особи служби у справах дітей Хмельницької РДА в судовому засіданні в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечила, зустрічний просила задоволити. Представник третьої особи Хмельницького міського відділу УДМС України в Хмельницькій області та представник третьої особи Пироговецької сільської ради в судове засіданні не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наданні докази, судом об'єктивно встановлено наступні обставини. У власності держави України в особі Української академії аграрних наук (в господарському віданні ДП «ДГ «Зоря») перебуває квартира [ADDRESS]. Наказом директора ДП «ДГ «Зоря» Андрійчук А.Б. від 20.03.2009 року надано для проживання на період роботи в ДП «ДГ «Зоря» житло, а саме житлову кімнату у вищевказаній квартирі [PERSON] з правом реєстрації місця проживання і зобов'язанням оплати оренди житлового приміщення згідно договору оренди. Рішенням Пироговецької сільської ради Хмельницького району від 22.02.2007 року квартирі [ADDRESS] надано статус службового житла. [PERSON] у відповідне житло вселявся як у службове. Згідно Наказу від 10.08.2010 року № 23 [PERSON] було звільнено з посади інженера машино-тракторного парку на підставі п. 1 ст. 40 у зв'язку і скороченням штату. В трудових відносинах з підприємством [PERSON] на даний час не перебуває. Згідно статей 121-122 Житлового Кодексу України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Згідно п. 21 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у службове жиле приміщення. Відповідно до статті 61 Житлового Кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Договору найму (оренди) житлового приміщення між [PERSON] та відповідачем-позивачем укладено не було. Твердження позивача за первісним позовом про те, що йому видавався ордер на вселення у квартиру [ADDRESS] судом не приймається до уваги, оскільки воно не підтверджено жодним належним та допустимим доказом та спростовується листами Хмельницької районної ради №246/01-08 від 02.08.2013р., Пироговецької сільської ради №125 від 01.08.2013р. та довідкою ДП «ДГ» Зоря» №64 від 22.11.13р.(а.с. 38, 39, 67). З наведеного слідує, що [PERSON] вселився, проживав та продовжує проживати в спірній квартирі без достатніх правових підстав: ордера, договору найму житлового приміщення або рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У зв'язку з самовільним зайняттям та користуванням житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], власник Держава в особі ДП «ДГ «Зоря» не може використовувати вказане житлове приміщення на власний розсуд. Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України, виселенню без надання іншого житлового приміщення підлягають особи, які самоправно зайняли житлове приміщення. Як встановлено судом, [PERSON] не мав правових підстав вселятись та проживати в спірній квартирі [ADDRESS], тобто самоправно зайняв жиле приміщення, а тому позовні вимоги ДП «ДГ «Зоря» щодо виселення [PERSON] з вказаного житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення та зобов'язання зняти його з реєстрації за вказаною адресою є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 59 ЖК України передбачено, що ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. 16.02.2012 року працівниці ДП «ДГ «Зоря» [PERSON] був виданий цим підприємством ордер № 2 на вселення в квартиру [ADDRESS], в якій проживає позивач-відповідач [PERSON] Оскаржуючи вказаний ордер, [PERSON] виходить з того, що його права при видачі зазначеного ордеру були порушенні, оскільки він проживає у спірній квартирі. Проте, як встановлено судом, позивач-відповідач неправомірно зайняв дану квартиру, а отже права [PERSON] оскаржуваним ордером не були порушенні (оскільки він не має жодних прав щодо спірного житла), тобто він є неналежним позивачем по первісному позову, тому суд відмовляє у задоволенні первісного позову. Судові витрати по справі розподіляються між сторонами згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 59, 61, 116, 121, 122 Житлового Кодексу України, ч. 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України, п. 21 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року, та

Outcome: approved