Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

12 жовтня 2015 року позивач звернулася з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2011 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 299,10 грн. до 1200,00 грн., починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що відповідач працює приватним підприємцем, отримає достойний дохід, може надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки підставами для збільшення розміру аліментів стали хронічні захворювання їхньої дитини, що потребує постійного медикаментозного лікування, збільшення вартості рівня життя, а також підвищення цін на товари та послуги. В судовому засіданні представник позивача підтрима позов та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому, а також додатково пояснив, що позивач на даний час не працює та хворіє на онкологічне захворювання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, заперечував щодо збільшення розміру аліментів на дитину з 299,10 грн. до 370,00 грн. щомісячно і до досягнення повноліття, обгрунтовуючи це тим, що він не працює та перебуває, у зв»язку із цим, на обліку у центрі зайнятості, має на утриманні батьків, яким повинен допомагати, як фізично так і у міру можливостей матеріально, він перебуває у шлюбі з жінкою, від якого мають спільну неповнолітню дитину, а також з ними проживає дитина його дружини від попереднього шлюбу. Крім того вказує на те, що окрім аліментних зобов»язань які повинен виконувати за рішенням суду, в міру можливостей допомагає позивачу утримувати їхню дитину шляхом періодичного надання сину грошових коштів. Також зазначає, що знайти гідний заробіток не може, оскільки роботу він втратив на час призову до лав Збройних сил України. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). На підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 299,10 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 57-58). З Довідки виданої Кіровоградською дитячою обласною лікарнею вбачається, що [PERSON], [INFO], перебував у неврологічному відділенні з 28 вересня 2015 року по 03 жовтня 2015 року, з діагнозом «доброякісна внутрічерепна гіпертензія, мігненеподібні приступи» та надано рекомендації з лікування (а.с. 7) та перебуває на обліку у Маловисківській центральній районній лікарні і потребує постійного прийому медикаментозних препаратів (а.с. 8). Матеріалами справи підтверджується, що відповідач одружений з громадянкою [PERSON], та має на утриманні також доньку - [PERSON], [INFO], та пасинка - [PERSON], [INFO], які входять до складу його сім»ї (а.с. 23, 45-47). З матеріалів справи вбачається, що з 28 березня 2013 року позивач не працює і їй призначена допомога по безробіттю, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 48), а також позивачу Кіровоградським обласним онкологічним диспансером 11 листопада 2015 року був встановлений діагноз: «дисплазія м/матки ІІІ ст.» (а.с. 49). Згідно Довідок Новомиргородського районного центру зайнятості позивач зареєстрований як безробітний з 11 серпня 2015 року та отримує допомогу по безробіттю (а.с. 24-26). З інформації наданої, на запит суду, Відділом ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області вбачається, що станом на 01 листопада 2015 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів, які стягнуються з нього в розмірі 299,10 грн. (а.с. 37-43). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановю Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того суд вважає, що при розгляді даної справи застосуванню підлягає не тільки положення ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов»язку батьків утримувати своїх дітей: ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №143цс13. Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду судом не було встановлено наявність у відповідача доходу з якого б можна було б проводити стягнення з урахуванням позовних вимог позивача, тобто позивачем не надано доказів про погіршення її майнового стану, а також не доведено, що платник аліментів враховуючи його матеріальне становище має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, при цьому суд враховує наявність у відповідача й інших осіб - членів сім»ї яких він повинен утримувати, наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів, які з нього стягуються в розмірі 299,10 грн. і при цьому вже має місце заборгованість по їх сплаті, також суд враховує і стан здоров»я як позивача у справі, так і їхньої спільної з відповідачем дитини, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що правильним буде збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2011 року на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], з 299,10 грн. до 370,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з дня звернення позивача з даним позовом до суду, оскільки позивачу вже були присуджені аліменти на утримання дитини, а стягнення аліментів у новому розмірі можливе лише з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial