Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

13 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із вищеозначеною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй архівної довідки про навчання №63 від 13.09.2019 року, виданої Коледжем економіки та бізнесу Дніпровського національного університету ім. О. Гончара, на ім`я - мовою оригіналу « [PERSON] ». В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначає, що в період з 01 вересня 1977 року по 25 липня 1978 рік вона навчалася в Дніпропетровському професійно-торговому училищі Управління торгівлі Дніпропетровського облвинкому (на денному відділені), що підтверджується свідоцтвом про навчання № [NUMBER] від 25.07.1978 року та архівною довідкою №63 від 13.09.2019 року. З 1978 року розпочала свою трудову діяльність та працює і на сьогоднішній день. 17 жовтня 2019 року їй призначили пенсію за віком з урахуванням стажу по трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненої 04 травня 1979 року на ім`я - мовою оригіналу « [PERSON] », зі змінами прізвища на [PERSON] . При цьому, до стажу роботи не було враховано період навчання заявника в Дніпропетровському професійно-торговому училищі Управління торгівлі Дніпропетровського облвинкому, у зв`язку із чим остання неодноразово зверталася до відділу з питань перерахунку пенсій з відповідними заявами про перерахунок пенсії. Листом Головного управлянням ПФУ у Дніпропетровській області заявникові було рекомендовано звернутися до суду та встановити факт належності архівної довідки №63 від 13.09.2019 року, з огляду на те, що її дівоче прізвище в довідці про навчання та в повторному свідоцтві про шлюб написано різними мовами, тобто наявне неспівпадання букв в прізвищі. Таким чином, заявник зазначає, що вищезазначені розбіжності в документах не дають можливості у повному обсязі реалізувати свої права, в тому числі право на перерахунок пенсії з урахуванням періоду навчання, іншого способу для усунення цих розбіжностей вона не має можливості використати, тому звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року відкрите провадження у справі (а.с.20). В судове засідання заявник не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала (а.с.25). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду письмові пояснення (а.с.22-23), одночасно просили розгляд справи проводити у відсутність представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, вивчивши наведені у заяві обставини, дослідивши письмові докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Суду подано копію свідоцтва про навчання [NUMBER], виданого 25 липня 1978 року Дніпропетровським професійно-торговим училищем Управління торгівлі Дніпропетровського облвинкому на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », з якого вбачається, що остання в 1977 році вступила і в 1978 році закінчила зазначений навчальний заклад (а.с.14). На підтвердження вказаного періоду навчанняКоледжем економіки та бізнесу Дніпровського національного університету ім. О. Гончара на ім`я [PERSON] надано архівну довідку про навчання №63 від 13.09.2019 року, у якій також містяться дані про навчання « [PERSON] » у період з 01.09.1977 року по 25.07.1978 року (а.с.12). Як зазначає заявник у своїй заяві, з жовтня 2019 року вона отримує пенсію за віком, однак до стажу роботи не було враховано період її навчання в Дніпропетровському професійно-торговому училищі Управління торгівлі Дніпропетровського облвинкому. Так, з листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління застосування пенсійного законодавства Відділу з питань перерахунків пенсій № 13 від 30.09.2020 року, вбачається, що [PERSON] 02.12.2019 року зверталася за допризначенням пенсії, надавши свідоцтво про навчання [NUMBER] від 25.07.1978 року, в якому російською мовою вказано прізвище « [PERSON] », а в свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане українською мовою вказано прізвище « [PERSON] ». Згідно поданих документів заявникові було відмовлено в допризначенні пенсії, оскільки в свідоцтві про навчання та в повторному свідоцтві про шлюб наявні неспівпадання букв в прізвищі. А в свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 16.05.1981 року, яке було надано при призначенні пенсії, прізвище вказано на російській мові « [PERSON] ». 10.07.2020 року [PERSON] знову звернулася до управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, надавши архівну довідку про навчання №63 від 13.09.2019 року, видану коледжом економіки та бізнесу Дніпровського національного університету ім. О.Гончара(ПІБ вказано російською мовою « [PERSON] »), свідоцтво про навчання [NUMBER] від 25.07.1978 р. (повторно) та свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (повторно). В перерахунку пенсії заявникові було відмовлено, оскільки прізвище в довідці про навчання та в повторному свідоцтві про шлюб написано різними мовами, тобто наявне неспівпадання букв в прізвищі, в свідоцтві про шлюб [NUMBER] від 16.05.1981 року, як надано при призначенні пенсії прізвище на російській мові « [PERSON] ». При переводі прізвища заявника з російської на українську мову, наявне неспівпадання букв в прізвищі, що є недопустимим. Отже, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду та встановити факт належності архівної довідки №63 від 13.09.2019 року (а.с.16-17). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, відповідно до 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Пунктом 26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Окрім зазначених вище письмових доказів, заявником до суду подано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 лютого 1994 року виконкомом Голубівської сільської Ради Новомосковського району Дніпропетровської області, на ім`я заявника, у відповідності до якого [PERSON] народилася [INFO] в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.10). 16 травня 1981 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 10.10.2019 року (а.с.9). Як зазначалося вище, в свідоцтві про навчання [NUMBER] від 25.07.1978 р. та в архівній довідці про навчання №63 від 13.09.2019 року дошлюбне прізвище заявника вказано російською мовою « [PERSON] », при цьому інші відомості в документах щодо особи заявника співпадають, зокрема її ім`я, по батькові, дата і місце народження, зміна прізвища після реєстрації шлюбу на « [PERSON] ». Таким чином, вищеозначені розбіжності в документах, враховуючи викладену позицію ГУ ПФУ у листі про відмову в перерахунку пенсії, дійсно перешкоджають заявнику у реалізації її права, у тому числі на зарахування до стажу роботи періоду навчання, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності означеної вище архівної довідки про навчання [PERSON] . Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналізуючи викладене, враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які вона посилається заявник, а тому останній повинен бути встановлений факт належності архівної довідки про навчання №63 від 13.09.2019 року,що дозволить їй реалізувати свої майнові права на перерахунок пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved