Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

13 травня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути із [PERSON], 15.10.1972р.н., аліменти на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на утримання повнолітнього сина, [PERSON], 20.06.1997р.н., на увесь період навчання останнього, починаючи з 01.09.2015р. та до закінчення навчання, у розмірі 500грн. щомісячно, стягнути із [PERSON], 15.10.1972р.н., на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 13169грн., яка утворилася за період до 20.06.2015р. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що починаючи з 12.10.1996р. та до 25.10.1999р., позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін є син, [PERSON], 20.06.1997р.н. На даний час син проживає із позивачем за адресою: [ADDRESS]. До досягнення сином повноліття на його утримання з відповідача стягувалися аліменти на підставі виконавчого листа, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська від 02.03.1998р. (справа №2-479/1998р.) у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів на дитину. Станом на дату звернення із даним позовом згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ [PERSON] заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 15.01.2014р. по 20.06.2015р. складає 11294грн., станом на 14.11.2014р. заборгованість нарахована у розмірі 1875грн. Отже, фактично загальний розмір заборгованості відповідача по аліментам складає 13169грн. На теперішній час син сторін, [PERSON], є студентом Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончара (група УР2015-1, денна форма навчання). Згідно довідки про доходи від 22.02.2016р. наразі розмір стипендії сина, зокрема, у 2016 складає 825грн. на місяць. Звісно, вказаного розміру стипендії не вистачає для задоволення елементарних потреб людини у такому віці. В свою чергу і позивач як мати не можу забезпечити сина усім необхідним, адже розмір її зарплати як техніка 1 категорії ДП «Дніпровський проектний інститут» з огляду на роботу неповний робочий день складає від 700грн. до 1400грн. на місяць. Натомість відповідач працює неофіційно, тобто має нестабільний заробіток, але надавати матеріальну допомогу має можливість, однак цього не робить. Виходячи з того, що син сторін навчається у вищому навчальному закладі, на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що він потребує матеріальної допомоги на його утримання на час навчання. У даному випадку позивач вбачає за доцільне просити стягнути з відповідача аліменти на період навчання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500грн. щомісяця. Крім того, законодавством передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст.199 СК Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. У судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Третя особа у судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 12 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №374, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], 20.06.1997р.н., серії І-КИ № 435348, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська від 18.08.1997р., у графі відомостей про батька зазначено [PERSON] (а.с.4). 25 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, актовий запис №392, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). На теперішній час [PERSON], є студентом Дніпропетровського національного університету ім.О.Гончара (група УР2015-1, денна форма навчання) та згідно довідки про доходи від 22.02.2016р. наразі розмір стипендії [PERSON], зокрема, у 2016 складає 825грн. на місяць. (а.с.6). [PERSON] на цей час проживає разом з матірю і знаходиться на повному її утриманні та матеріальному забезпеченні (а.с.5). Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач є батьком [PERSON], який проживає разом із позивачем та навчається, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню, оскільки, позивачем доведено та обґрунтовано у повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення аліментів саме у розмірі 500грн., що стосується вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів починаючи з 01.09.2015р., то слід зазначити наступне. Як передбачено ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, у цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 13169грн., яка утворилася за період до 20.06.2015р., то слід зазначити таке. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська віл 02 березня 1998 року було стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів на дитину, на утримання його сина [PERSON], 20.06.1997р.н., починаючи з 19.02.1998 року і до повноліття сина на користь [PERSON], 1970р.н. (а.с.9-10). Згідно із довідкою-розрахунком, яка надана державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпроджержинського МУЮ заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 15.01.2014р. по 20.06.2015р. складає 11294грн., станом на 14.11.2014р. заборгованість нараховано у розмірі 1875грн. (а.с.7). Отже, фактично загальний розмір заборгованості [PERSON] по аліментам складає 13169грн. Відповідно до ч.3 ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно із ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial