Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь борг за договором позики в розмірі 11110,40 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 29 вересня 2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого останній взяв у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 12 жовтня 2016 року. Крім того, договором передбачено сплата позичальником процентів за користування позиками у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку. Виконання відповідачем зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 29.09.2016 року, який був укладений між позивачем та [PERSON], згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань за договором позики від 29 вересня 2016 року. Позичальник зобовязання за договорами належним чином не виконав, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач, представник позивача не зявились, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Від [PERSON] через канцелярію Павлоградського міськрайонного суду надійшла заява, згідно якої останній позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 100 (сто) грн.. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 29.09.2016 року, відповідно до якого остання взяла у позивача грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 12.10.2016 року. Крім того, згідно із п. 4.2. договору за користування коштами понад строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти у розмірі 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Відповідно до розписки [PERSON] від 29.09.2016 року ним отримано від [PERSON] гроші в розмірі 256 грн., які він зобовязався повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 29.09.2016 року. Позичальник не виконав умови договору належним чином. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У звязку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 10% за кожен день користування позикою від суми простроченої заборгованості та нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Так згідно з розрахунком позичальник станом на 10.12.2017 року борг не повернув, у звязку з чим у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість на суму 11110,40 грн., з яких 256 грн. - заборгованість за тілом позики, 10854,40 грн. заборгованість за відсотками. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобовязання, натомість боржник порушив умови договору, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договору позики. Таким чином, сума заборгованості по договором позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved