Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

12 лютого 2021 року т.в.о. начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків - Бірюцький Артем Сергійович звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг за період з травня 2014 року по листопад 2020 року у розмірі 42 167,40 грн та сплаченого судового збору. Позовна заява мотивована тим, що Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків (далі - КЕВ м. Харків) - це один з підрозділів Збройних Сил України, який діє на підставі «Положення про квартирно - експлуатаційний відділ міста Харків», затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 278 від 17 грудня 2019 року. Основне завдання КЕВ м. Харків - забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, керівництва їх квартирно - експлуатаційними службами у зоні його відповідальності з питань квартирно - експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казарменно - житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності. Однією з основних функцій Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, передбаченої п.п. 3 п. 3 даного «Положення» є організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків відповідно до своїх завдань та повноважень здійснює технічну експлуатацію та обслуговування цих будинків та щомісячно нараховує мешканцям зазначених будинків - військовослужбовцям та членам їх сімей - плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. Згідно з директивою Голов КЕУ № 303/18/2050 від 09 грудня 2006 року відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів від 29 грудня 2006 року від Харківського університету повітряних сил ім. І. Кожедуба до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків було передано гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному гуртожитку мешкають військовослужбовці Збройних Сил України, у тому числі колишні, та члени їх сімей. Мешканці даного гуртожитку забезпечені наступними видами комунальних послуг: послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, централізоване опалення, централізоване водопостачання та водовідведення, вивіз ТБВ, електропостачання, газопостачання. Рішенням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова від 12 червня 2012 року відповідачу [PERSON] на склад сім`ї дві особи надано для проживання кімнату [ADDRESS] . На теперішній час за вказаною адресою проживають відповідачі: [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , 2012 року народження, що підтверджується довідкою № 241 від 19 січня 2021 року. В порушення вимог законодавства в період з травня 2014 року по листопад 2020 року відповідачі не в повному обсязі сплачують за спожиті комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до розрахунку по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] сума заборгованості відповідачів за послуги з утримання споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з травня 2014 року до листопад 2020 року складає 42 167,40 грн (сорок дві тисячі сто шістдесят сім гривень сорок копійок). Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідача на адресу позивача не надходило, Позивач, зі свого боку, продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу комунальних послуг, оскільки, відповідно до п.п. 1 та 2 п. 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварій та її наслідків. У відповідності до п.п. 1,6 п. 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач - КЕВ м. Харків вживає заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг, своєчасно проводить роботи з усунення виявлених неполадок. У зв`язку з тим, що відповідач, а також інші особи, які мешкають у вищезазначеному гуртожитку несвоєчасно сплачують або зовсім не сплачують за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також комунальні послуги, значні кошти не надходять на поновлення бюджетних кошторисів. Невідшкодування з боку боржників на користь КЕВ м. Харків сум заборгованості за спожиті комунальні послуги порушує економічні та оборонні інтереси держави, що виявляється у недоотриманні відповідних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Несвоєчасне погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги не дає можливості Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харків своєчасно розраховуватися з працівниками, які забезпечують експлуатаційні потреби та послуги з благоустрою (послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій), а також розраховуватися з підрядними організаціями за надані енергоносії та комунальні послуги. Статтею 68 Житлового Кодексу України встановлено, що наймач зобов`язаний вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до п. п. 5 п. 2 статті 7 та п. 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця. Крім того, п. 1 статті 9 вищевказаного Закону передбачає, що «споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору». Пункт 3 статті 9 даного Закону передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово- комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язанням з оплати житлово- комунальних послуг. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог чинного законодавства. У відповідності з положеннями статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2007 року № 12/1- 64 підприємства - надавачі житлово-комунальних послуг можуть пред`являти вимоги сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період його існування. Списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги законодавством не передбачено. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Призначено судове засідання у справі. 05 липня 2021 року [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, вимоги визнала частково, посилаючись на неточність розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Відзив мотивовано тим, що внаслідок завищення площі кімнати з 01 січня 2018 року позивач збільшив суму квартирної плати на 208, 14 грн, а оплату за опалення на 778, 07 грн, тобто на 986, 21 грн. Позивач пред`явив вимоги з червня 2012 року, тобто за 9 років, просить застосувати позовну давність до позовних вимог за період з червня 2012 року по березень 2018 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано документи щодо розміру тарифів на комунальні послуги за період з 2012 року до 2020 року, за якими нарахована заборгованість; документ, що підтверджують затвердження тарифів у встановленому порядку; документи, якими встановлено порядок вимірювання обсягів наданих послуг та розподілу витрат на ці послуги між мешканцями гуртожитку; новий розрахунок заборгованості з урахуванням здійснених відповідачем платежів, що не враховані в розрахунку та реальної площі кімнати - 26,68 кв. м. відповідно до документів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2021 року у прийнятті до розгляду уточненої редакції позовної заяви Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків про стягнення з [PERSON] , яка діє особисто та в інтересах [PERSON] , на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків заборгованості за період з 01 червня 2012 року по 01 серпня 2021 року у розмірі 39 583 грн 13 коп. відмовлено. У судове засідання, призначене на 24 грудня 2021 року, представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачка, представник відповідачки [PERSON] у судове засідання, призначене на 24 грудня 2021 року, не з`явились. 13 грудня 2021 року [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу за її відсутності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова від 12 червня 2012 року про забезпечення військовослужбовців (працівників) Харківського гарнізону житловим приміщенням в гуртожитку на час проходження військової служби (трудових відносин) за адресою: [ADDRESS] відповідачу [PERSON] на склад сім`ї дві особи надано для проживання кімнату [ADDRESS] (а. с. 10). На теперішній час за вказаною адресою проживають відповідачі: [PERSON] , [INFO] , та її син [PERSON] , 2012 року народження, що підтверджується довідкою т. в. о. начальника КЕВ м. Харків Бірюцького Артема № 241 від 19 січня 2021 року та довідкою про склад сім`ї Харківського національного університету повітряних сил ім. І. Кожедуба № 1589 від 19 липня 2018 року (а. с. 11, 12). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд. Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з Положенням про організацію квартирно - експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 03 липня 2013 року № 448, організація квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України (далі - квартирно-експлуатаційне забезпечення) - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Пунктом 1.3 вказаного Положення визначено основні завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення. Одним із основни завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення є забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями. Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини). Згідно з п. 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із положеннями статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків (далі - КЕВ м. Харків) - це один з підрозділів Збройних Сил України, який діє на підставі «Положення про квартирно - експлуатаційний відділ міста Харків», затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України № 278 від 17 грудня 2019 року. Основне завдання КЕВ м. Харків - забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, керівництва їх квартирно - експлуатаційними службами у зоні його відповідальності з питань квартирно - експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казарменно - житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності. Однією з основних функцій Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків, передбаченої п.п. 3 п. 3 даного «Положення» є організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків відповідно до своїх завдань та повноважень здійснює технічну експлуатацію та обслуговування цих будинків та щомісячно нараховує мешканцям зазначених будинків - військовослужбовцям та членам їх сімей - плату за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які були спожиті ними впродовж місяця. Згідно з директивою Голов КЕУ № 303/18/2050 від 09 грудня 2006 року відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів від 29 грудня 2006 року від Харківського університету повітряних сил ім. І. Кожедуба до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків було передано гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS] . В даному гуртожитку мешкають військовослужбовці Збройних Сил України, у тому числі колишні, та члени їх сімей. Мешканці даного гуртожитку забезпечені наступними видами комунальних послуг: послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, централізоване опалення, централізоване водопостачання та водовідведення, вивіз ТБВ, електропостачання, газопостачання. В порушення зазначених вище вимог законодавства у період з травня 2014 року по листопад 2020 року відповідач не в повному обсязі сплачує за спожиті комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до наданого розрахунку по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , сума заборгованості за послуги з утримання споруд та прибудинкових територій та комунальні послуги за період з травня 2014 року до листопад 2020 року складає 42 167,40 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг не виконувала. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у наданому суду розрахунку заборгованості, згідно встановлених тарифів, з урахуванням здійснених відповідачкою платежів. Доказів сплати заборгованості на спростування заявлених позовних вимог [PERSON] суду не надала. На підставі вищевикладеного суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтверджені належними, допустимими та достатніми, дослідженими судом, доказами, зокрема наданими суду документами щодо розміру тарифів на комунальні послуги за період з 2012 року до 2020 року, за якими нарахована заборгованість, затвердженими у встановленому порядку, документами, розрахунком заборгованості з урахуванням здійснених відповідачем платежів. Разом із цим, у відзиві до позовної заяви відповідачем заявлено та 13 грудня 2021 року [PERSON] подала до суду заяву про застосування позовної давності, в якій з огляду на те, що позов пред`явлений 12 лютого 2021 року просила застосувати позовну давність стосовно вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг за період з червня 2012 року по 01 лютого 2018 року та відмовити в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша статті 257 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до частини третьої статті статі 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Так, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків просить стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд, прибудинкових територій та комунальних послуг, за період з травня 2014 року по листопад 2020 року у розмірі 42 167,40 грн. Суд за заявою сторони застосовує до позовних вимог позовну давність та, враховуючи, що позов подано до суду 12 лютого 2021 року, виходячи з наданого розрахунку заборгованості, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково та стягнення з [PERSON] , яка діє особисто та в інтересах [PERSON] , на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків заборгованості в межах заявлених позовних вимог за період з 12 лютого 2018 року по 30 листопада 2020 року у розмірі 14 061 (чотирнадцять тисяч шістдесят одна) грн 03 коп. В іншій частини позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до статті 141 ЦПК України з [PERSON] , яка діє особисто та в інтересах [PERSON] , на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків підлягає стягненню судовий збір у розмірі 756 грн 95 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial