Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

13.04.2017 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «АльфаБанк» (надалі ПАТ «Альфа-Банк») [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість у сумі 47694,53 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490072246, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 53280 грн., зі сплатою 16,49 % річних, дата остаточного повернення кредиту 03.06.2008 року. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» 19.08.2009 року приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Позивач стверджує, що свої зобов`язання на відміну від відповідача [PERSON] виконав, у повному обсязі. Однак, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором, у нього перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, яка станом на 05.02.2017 року становить 47694,53 грн., з яких: 27873,55 грн. заборгованість за кредитом, 16197,94 грн. заборгованість по відсоткам, 3623,04 грн. заборгованість по комісії. Також, представник позивача зазначає, що в забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору № 490072246, 05.06.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 490072246-П, за умовами якого вона як поручитель поручається за виконання [PERSON]А обовязків, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. З огляду на вищенаведене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 47694,53 грн. та судовий збір у сумі 1600,00 грн. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 05.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490072246, за умовами якого [PERSON] було надано кредит у сумі 53280 грн., зі сплатою 16,49 % річних, дата остаточного повернення кредиту 03.06.2008 року (а.с. 5-7). Вищезазначеним кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту (а.с. 11) передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, виплата процентів за користування кредитом та сплата неустойки. З матеріалів справи вбачається, що ЗАТ «Альфа-Банк» в порядку застосування положень Закону України «Про акціонерні товариства» 19 серпня 2009 року приведено у відповідність до зазначеного закону назву організаційно-правової форми шляхом перейменування ЗАТ «Альфа-Банк» в ПАТ «Альфа-Банк». За приписами ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу [PERSON] кредит у сумі 5328 грн. Проте, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором, у останнього перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором, яка станом на 05.02.2017 року становить 47694,53 грн., з яких: 27873,55 грн. заборгованість за кредитом, 16197,94 грн. заборгованість по відсоткам, 3623,04 грн. заборгованість по комісії. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON], 05.06.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 490072246-П, за умовами якого [PERSON] зобовязалася перед банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих банком (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому, суд правильно встановив, що відповідно до положень ст. 554 ЦК України останні відповідають за зобов'язаннями як солідарні боржники. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, відтак суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором в сумі 47694 гривні 53 копійки підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідачів [PERSON], як позичальника, та [PERSON], як поручителя. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved