Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

14.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований 10 липня 2014 року Виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 59. З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що 10 липня 2014 року Виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. У шлюбі народилася одна дитина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Можливості зберегти сім'ю - немає. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать її інтересам. Тому просить шлюб розірвати, малолітнього сина залишити проживати разом із нею. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Однак її представником адвокатом Йосифівим П. І. подано через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності позивача та не заперечує щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, що підтверджується довідкою «Укрпошти» згідно якої - пакет документів та судовий виклик йому не вручено у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Ним не подано відзив на позов та заяв про відкладення розгляду справи. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.07.2014 року - 10 липня 2014 року Виконавчим комітетом Бурштинської міської ради ради Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 59. У шлюбі народилася одна дитина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім'ю, а тому суд вважає встановленим, що шлюб суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір'ю. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved