Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

14.02.2018\~р.\~позивач звернулася\~ в\~суд з\~позовом \~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2004 року зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №66. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог вказала, що одруження виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, що призвело до повного непорозуміння. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки шкодить інтересам позивача та інтересам по вихованню дитини. Позивач на примирення не згідна. Наданий судом строк для примирення не приніс позитивних результатів для воз`єднання сім`ї. За наведених обставин просить шлюб розірвати, дочку залишити на проживанні з нею, залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. 01.03.2018 року ухвалою судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Іванова А.П. відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.10). 16.03.2018 року ухвалою суду надано сторонам строк для примирення. Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із закінченням повноважень судді Іванова А.П. (закінчення терміну його відрядження), вказана справа передана у провадження судді Польської М.В. Відповідна ухвала про прийняття вказаної цивільної справи до свого провадження постановлена 10.04.2019 року. Представник позивача в судовому засіданні 27.05.2019 року вказав, що сторони на даний час з часу подання позову в лютому 2018 року не примирились, довший час живуть окремо, спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки шкодить інтересам позивача та інтересам по вихованню дитини, тому позов підлягає до задоволення, звернув увагу суду на строки розгляду даної цивільної справи. Відповідач двічі в судові засідання 22.04. та 27.05.2019 року не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав суду. 27.05.2019 року направив суду заяву про відкладення розгляду справи, однак не надав жодних допустимих доказів щодо можливості збереження сім`ї протягом 1 року 2 місяців розгляду справи судом. Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважав за необхідне, з урахуванням положень\~ст. 280 ЦПК України, відмовити в задоволенні клопотання про відкладення справи та провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого (повторно) 25.09.2017 року (а.с.5), сторони зареєстрували шлюб 18.11.2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №66. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.2017 року (а.с.9). Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України визначено основний принцип перебування чоловіка і жінки у шлюбі добровільність. Частиною 1 статті встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Передбачена даним Кодексом умова існування шлюбу відповідає вимогам ч.1 ст.51 Конституції України. Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім`ю не бажає, відповідач не вживав заходи збереження сім`ї. Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті й майнові права чоловіка та дружини, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~правової позиції\~Пленуму Верховного\~Суду України,\~викладеної в\~пункті 10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року №\~11\~Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання йогонедійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя . Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами\~ст.157 Сімейного кодексу України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що дочка [PERSON] проживає з матір`ю. Дослідивши матеріали справи встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, позивач миритись не бажає, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та дитину залишити на проживанні з матір`ю. Згідно правил\~ст.113\~СК України,\~особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв`язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна вимога підлягає до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивача 704,80 грн. витрат по оплаті судового збору. Відповідно до частини п`ятої\~статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч.2\~ст.115 СК України\~після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст.\~104,\~110,\~112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved