Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

13 травня 2015 року Роменський міжрайонний прокурор звернувся з позовом в інтересах [PERSON] до Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету, Сумського національного аграрного університету (далі СНАУ) про нарахування та стягнення заборгованості по виплаті стипендії в сумі 14080 грн. та стягнення заборгованості з виплати компенсації за харчування в сумі 649 грн. 35 коп. Свої вимоги мотивує тим, що до прокуратури надійшла заява від [PERSON] про те, що їй як дитині-сироті Роменським коледжем СНАУ не виплачується стипендія. Статус дитини-сироти [PERSON] надано 23.03.2009 року згідно з розпорядженням голови Конотопської райдержадміністрації № 108. Але, незважаючи на це, в порушення норм чинного законодавства відповідачі за період з вересня по грудень 2014 року та з січня по квітень 2015 року безпідставно не нараховували та не виплачували студентці [PERSON] передбачену законом соціальну стипендію та компенсацію за харчування. В звязку з ненарахуванням та невиплатою гарантованого державою стипендіального забезпечення дітей-сиріт загальна сума невиплаченої відповідачами стипендії за вказаний вище період складає 14080 грн., а також 649 грн. 65 коп. несплаченої компенсації за харчування, які прокурор просив стягнути на користь [PERSON] В судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов, подавши зміни, і просив визнати дії СНАУ в частині не нарахування та невиплати стипендії студентці 2-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Фінанси і кредит» Роменського коледжу СНАУ [PERSON] незаконними та зобовязати дирекцію СНАУ нарахувати студентці Роменського коледжу СНАУ [PERSON] стипендію як дитині-сироті у відповідності до вимог чинного законодавства; стягнути зі СНАУ на користь [PERSON] стипендію за період з вересня по грудень 2014 року та з січня по квітень 2015 року включно в розмірі 14080 грн. та заборгованість з виплати компенсації за харчування в розмірі 649 грн. 65 коп., а також на користь держави судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву про неможливість прибути в судове засідання в звязку з хворобою, просила провести розгляд справи у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що студентка [PERSON] з 01.09.2014 року навчається на відділенні «Фінанси і кредит» в Роменському коледжі СНАУ на комерційній основі згідно з договором від 14.08.2014 року. Наказом коледжу від 01.09.2014 року її було переведено на безоплатну форму навчання на умовах комерційного фінансування з 01.09.2014 року, тому їй стипендія не нараховуються. Навчальний заклад звертався до Міністерства аграрної політики та продовольства України про виділення для [PERSON] одного місця державного замовлення, але до цього часу таке місце не виділено. З приводу виплати компенсації за харчування, то така компенсація на день розгляду справи [PERSON] вже виплачена повністю. Тому посилаючись на викладене, [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно навчається у Роменському коледжі Сумського національного аграрного університету на денному відділенні за спеціальністю «Фінанси і кредит» з 01.09.2014 року (а.с.6-7). Як встановлено із копії витягу з обліково-статистичної картки дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO] має, статус дитини-сироти, який наданий їй за розпорядженням голови Конотопської районної державної адміністрації від 23.03.2009 року за № 108. (а.с.4) Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»). Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1996 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі- Постанова) передбачено, що діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, особи з їх числа, а також учні та студенти, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів. В судовому засіданні документально підтверджено і визнано сторонами, що студентка [PERSON] на час зарахування її на навчання до Роменського коледжу СНАУ вже мала статус дитини-сироти. І не зважаючи на це її було зараховано до навчального закладу згідно з договором № 54 про навчання підготовку фахівців від 14.08.2014 року на відділення «Фінанси і кредит» на платній основі (а.с. 58). Договір підписала сама [PERSON], хоча на день підписання цього договору вона була неповнолітньою, мала статус дитини-сироти і не мала коштів для оплати навчання. З 01.09.2014 року [PERSON] наказом Роменського коледжу СНАУ № 119-П «Про перевід на навчання за рахунок бюджетного фінансування» було переведено на безоплатну форму навчання на умовах комерційного фінансування (а.с. 56). Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про освіту» вищі навчальні заклади здійснюють свою діяльність за державним контрактом (замовленням) та угодами як основною формою регулювання відносин між навчальними закладами та підприємствами, установами, організаціями, громадянами. Аналізуючи зміст ч. 2 вказаної вище статті, законом передбачено дві форми фінансування безоплатна за рахунок державного бюджету та за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Отже, «безоплатна форма навчання на умовах комерційного фінансування» не передбачена ні законом, ні взаємовиключними поняттями «безоплатного» і «комерційного фінансування на платній основі». Натомість дійсною метою даного наказу, як вбачається з його назви, є переведення [PERSON] на навчання за рахунок бюджетного фінансування, як дитину-сироту. Відповідно до п. 2 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року № 882 (а.с. 37-47) учням, студентам, курсантам вищого навчального закладу, слухачам, клінічним ординаторам, аспірантам і докторантам, які навчаються згідно з угодами, укладеними між навчальними закладами або науковими установами та фізичними або юридичними особами, стипендії можуть виплачуватися за рахунок коштів цих осіб, якщо це передбачено умовами укладеної угоди. Особі, яка навчалася згідно із зазначеною угодою і в установленому порядку переведена на навчання за державним замовленням, стипендія призначається і виплачується відповідно до цього Порядку за результатами попереднього семестрового контролю з місяця, що настає за датою її зарахування відповідно до наказу керівника навчального закладу. Відповідно до п. 4 Порядку призначення і виплати стипендій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, стипендії виплачуються раз на місяць. У відповідності до пп.1 п. 6 цього Порядку соціальні стипендії призначаються студентам і курсантам вищого навчального закладу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також студентам і курсантам вищого навчального закладу, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків. А згідно з п. 12-1 цього Порядку учням, студентам і курсантам вищого навчального закладу з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам і курсантам вищого навчального закладу, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків, призначається соціальна стипендія у розмірі, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні вимоги викладені в Положенні про стипендіальне забезпечення, надання матеріальної допомоги та преміювання учнів Роменського коледжу СНАУ(п. 1.2, 1.7, п. 3.3. та п. 4.1), затвердженого наказом директора Роменського коледжу САНУ від 24.11.2014 року № 129 (а.с. 12-14). З листа директора Сумського національного аграрного університету від 30.04.2015 року № 167 суду стало відомо, що середньомісячний розмір стипендії, яку отримують студенти коледжу і які мають статус дитини-сироти упродовж 2014-2015 років становить 1760 грн. на місяць, а студентка [PERSON], будучи дитиною-сиротою, таку стипендію не отримує (а.с. 5). Тому дії адміністрації Сумського національного аграрного університету в частині ненарахування та невиплати стипендії студентці 2-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Фінанси і кредит» Роменського коледжу СНАУ [PERSON] є незаконними Звідси заборгованість відповідача по сплаті соціальної стипендії [PERSON] за період з вересня по грудень 2014 року включно та з січня по квітень 2015 року складає 14080 грн. (1760 грн. на місяць х 8 місяців = 14080 грн.) Таким чином, виходячи з наведених вище норм, відповідач мав нараховувати і виплачувати [PERSON], як дитині-сироті, соціальну стипендією, гарантовану державою. Тому в цій частині позов прокурора підлягає задоволенню. З приводу стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості по виплаті компенсації за харчування в сумі 649 грн. 35 коп., то в цій частині позову необхідно відмовити, враховуючи наступне. Представник відповідача в судовому засіданні визнала, що студентка [PERSON] має право на компенсаційні кошти за харчування в сумі 649 грн. 35 коп. і ці кошти були вже їй перераховані 21.05.2015 року, що підтверджується списком перерахованої з/п (а.с. 59). Тобто частково соціальні гарантії для дітей-сиріт, передбачені, зокрема, згаданою вище Постановою Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1996 року, з приводу безоплатного забезпечення продуктами харчування, а в разі відсутності такого забезпечення, виплати грошової компенсації, навчальним закладом на даний час вже виконані. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial