Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

14.06.2013 року., а уточнивши позовні вимоги 08.11.2013 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «Квазар» про стягнення коштів в сумі 30 428-50 грн., з яких: - 1 102-00 грн. - премія; -29 326-50 грн. - середня заробітна плата за час затримки виплати премії при звільненні за період з 12.09.2012 року по 22.11.2013 року.(а.с.41-42) Свої вимоги мотивує тим, що в період з 27.06.2007 року по 12.09.2012 року він працював в ПАТ «Квазар». Наказом по ПАТ »Квазар» за №83-ВК від 04.09.2012 року «Про заохочення у зв»язку з 60-річчям з дня народження», його було премійовано коштами в сумі 1102-00 грн., які по даний час не виплачені, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Миронюк В.П. позов визнав частково, лише в частині стягнення премії, в іншій частині позов не визнав та пояснив, що дійсно ПАТ «Квазар» має перед позивачем заборгованість за невиплачену премію в сумі 1102-00 грн.. Також повідомив, що в день звільнення 12.09.2012 року позивач не працював, після звільнення із заявами про виплату йому премії не звертався, а тому не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі. Пояснення представника ПАТ «Квазар» позивач в судовому засіданні не спростовував, а підтвердив їх правдивість. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення премії на підставі ст.21 КзПП України, яка передбачає правовідносини між працівником і власником підприємства, установи, організації. В іншій частині, позов задоволенню не підлягає на підставі ст.116 ч.1 КзПП України, яка передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та ст.117 ч.1 КзПП України, яка передбачає,що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки про день фактичного розрахунку. Згідно з Колективним Договором між трудовим колективом та адміністрацією ПАТ»Квазар» та Додатком до нього (а.с.15-33), передбачено можливість преміювання працівників. Як вбачається з трудової книжки (а.с.4) та Наказу №108 від 12.09.2012 року (а.с.54), [PERSON] працював в ПАТ «Квазар» в період з 27.06.2007 року по 12.09.2012 року та звільнений за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію за віком. Згідно з Наказом по ПАТ »Квазар» за №83-ВК від 04.09.2012 року «Про заохочення у зв»язку з 60-річчям з дня народження», позивача премійовано коштами в сумі 1102-00 грн..(а.с.3) Як вбачається з довідки ПАТ»Квазар» за №339/А від 28.11.2013 року, в день звільнення 12.09.2012 року, [PERSON] не працював (а.с.58), що підтвердив в судовому засіданні і сам позивач. Згідно з листом ПАТ»Квазар» за №261/А від 19.09.2013р., адресованого позивачу, в ньому повідомлялося про відсутність в Товаристві вимоги про виплату заборгованої премії та пропонувалося її отримати (а.с.65), про отримання якого [PERSON] не заперечував та підтвердив, що дійсно, після звільнення, не звертався з вимогами до ПАТ» Квазар» про виплату йому премії. Про відсутність в Товаристві вимоги від позивача про виплату премії, також свідчить довідка ПАТ»Квазар» за №333/А від 18.11.2013 року.(а.с.62) Оцінивши зібрані по справі докази суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити лише в частині стягнення премії, в іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не виконано вимогу ст.116 ч.1 КзПП України, так як в день звільнення він не працював, а після звільнення, про виплату премії до Товариства він не звертався. Таким чином, суд не вбачає вини з боку ПАТ «Квазар» по несвоєчасній виплаті заборгованих коштів, а тому відсутні підстави для стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З урахуванням зроблених висновків, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір за звернення до суду в сумі 229-40 грн. на підставі ст.88 ч.3 ЦПК України, яка передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог та ст.5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Згідно зі ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України «Про судовий збір»,за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати,що на час звернення до суду становило в сумі 229-40 грн.. На підставі викладеного, -ст.ст.21,116,117 КзПП України, - ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 , ст.5 ч.1 п.1 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial