Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

13.01.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову представник позивача зазначає, що відповідно укладеного договору № 3/1037380 від 04.03.2011 року, [PERSON] отримала від ПАТ «Індустріально-Єкспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк», кредит у розмірі 60 000,00 грн. терміном користування до 03.01.2018 року. Одночасно з метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору банк уклав з [PERSON] договір поруки № 3/1037380. В порушення зазначених умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 16.12.2013 року має заборгованість в сумі 39936,54 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 39071,41 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 865 грн. На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк», заборгованість за кредитним договором № 3/1037380 від 04.03.2011 року в сумі 39936,54 гривень; стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» судовий збір в сумі 399,37 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ, передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Судом встановлено, що 04.03.2011 року ПАТ «Індустріально-Єкспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Креді Агріколь Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 60 000,00 грн. терміном користування до 03.01.2018 року (а.с.6-14). Одночасно з метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору банк уклав з [PERSON] договір поруки № 3/1037380 (а.с.21-23). В порушення зазначених умов договору, [PERSON] зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 16.12.2013 року має заборгованість в сумі 39936,54 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 39071,41 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 865 грн. Відповідно до п.п.2.1, 3.1 договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості за кредитним договором встановлену на момент подання позовної вимоги. Згідно з ст.526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved