Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

14.04.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Селянського (фермерського) господарства «НА ВАЛАХ» про розірвання договору оренди земельної ділянки обґрунтовуючи свої позовні вимоги\~наступним. 02.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,4439 га. на строк 10 років, який зареєстровано Реєстраційною службою Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобовязався орендовану земельну ділянку використовувати для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте після укладення договору оренди вказаної земельної ділянки відповідач її не обробляє, що призводить до погіршення стану землі. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі відповідач зобовязався виплачувати позивачеві щорічно оренду плату у розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки на рік. Орендну плату за 2014 рік відповідач виплатив не у повному обсязі, за 2015-2016 року відповідач жодного разу не виплачував позивачеві орендної плати за використання земельної ділянки переданої відповідачу у користування за вище зазначеним договором оренди землі. Отже, відповідач грубо та систематично порушує права позивача, не виплачуючи їй орендної плати. На підставі умов договору оренди, положень статті 32 Закону України «Про оренду землі», статей 610, 611 Цивільного кодексу України позивач просить розірвати укладений 02.07.2012 року між нею та Селянським (фермерським) господарством «НА ВАЛАХ» договір оренди земельної ділянки. Сторони у судове засідання не зявились. До суду надійшла заява від представника позивача з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. У своїй заяві представник позивача [PERSON] одночасно повідомляє, що позивач та її представник позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач - Селянське (фермерське) господарство «НА ВАЛАХ» - не забезпечило участь свого представника у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином та завчасно, і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Клопотання, що надійшло до суду 01.08.2017 року від [PERSON], про відкладення розгляду справи до вересня 2017 року є безпідставним та необґрунтованим, оскільки до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, так само як і не додано доказів, що підтверджують повноваження [PERSON] як представника чи голови С(Ф)Г «НА ВАЛАХ». На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки загальною площею 2,4439 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с. 9) 02.07.2012 року позивач підписала з відповідачем Селянським (фермерським) господарством «НА ВАЛАХ» договір оренди належної їй земельної ділянки. Договір оренди між позивачем та відповідачем набрав чинності з дня його державної реєстрації відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент укладення спірного договору), яким передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно прикінцевих положень даного договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, даний договір є укладеними з моменту його державної реєстрації, оскільки відповідно до ч.3 ст.640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації, а згідно ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ст.125 Земельного кодексу України (чинного на момент укладення спірного договору) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. За умовами спірного договору позивач передала, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Отже, між сторонами склалися договірні зобовязання з приводу оренди землі. Свої договірні зобовязання позивач виконала в повному обсязі, передавши відповідачу земельні ділянки. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст.525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за цими\~\~договорами, порушив умови використання земельної ділянки, а саме: не обробляє земельну ділянку позивача та не сплачує орендну плату. Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», за договором оренди землі орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Законодавець в пунктах а) і в) ч.1 ст.96 Земельного кодексу України встановив, обовязок орендаря використовувати землю за цільовим призначенням та вчасно сплачувати орендну плату. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно пункту 38 договору оренди земельної ділянки дія договору оренди може бути припинена шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Судом встановлено, що відповідач, який є орендарем відповідно до даного договору, не виконав обов'язки, передбачені ч.1 ст.93, п.п. а) і в) ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі», пункти 11 і 15 договору умов використання земельної ділянки. Вказані вище обставини стверджуються взаємним звязком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач не порушував умови договору, який набрав чинності, а відповідач в порушення ст.60 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що умови договору відповідач виконував належним чином. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведені вище обставини, суд, вважає, що позовні вимоги позивача до Селянського (фермерського) господарства «НА ВАЛАХ» про розірвання договору оренди землі слід задовольнити повністю та розірвати спірний договір оренди. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved