Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

12 травня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, за наслідками розгляду якого по суті судом 01 липня 2015 року було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Однак, за наслідками розгляду поданої в подальшому відповідачем [PERSON] заяви про перегляд заочного рішення ухвалою суду від 18 листопада 2015 року вищевказане заочне рішення суду було скасовано, а справу було призначено до розгляду у судове засідання. (а.с.2-5, 84-86, 93-94, 110-111) В обґрунтування своїх позовних вимог представник ПАТ «УкрСиббанк» послався на те, що 04 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11261087000, за умовами якого вказаний відповідач отримав кредит в розмірі 78000 доларів США, зобовязавшись його повернути до 03 грудня 2024 року, сплативши 12,9% річних за користування кредитом та інші обовязкові платежі. Виконання [PERSON] договірних зобовязань із повернення кредиту забезпечено в повному обсязі порукою відповідача [PERSON], оформленою договором поруки №11261087000/2 від 04 грудня 2007 року. Посилаючись на те, що внаслідок невиконання позичальником своїх договірних зобовязань утворився борг в розмірі 51923,64 доларів США та 26679,67 гривень, позивач просив суд стягнути вказаний борг солідарно з відповідачів на свою користь. Також позивач просив суд покласти на відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити в повному обсязі з викладених вище підстав. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідачі в судове засідання вдруге не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в звязку із чим судом відповідно ст.ст.169, 224 ЦПК України ухвалено провести розгляду справи в заочному порядку вдруге порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 04 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», як кредитодавцем, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON], як позичальником, було укладено договір про надання споживчого кредиту №11261087000, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 78000 доларів США, зобовязавшись його повернути до 03 грудня 2024 року щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту, сплативши 12,9% річних за користування кредитом. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань перед банком, зокрема термінів повернення кредиту, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми прострочення платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення. Кредитним договором також передбачено відповідне право кредитора вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку невиконання чи прострочення виконання позичальником своїх грошових зобовязань за договором. (а.с.5-15, 32-34, 38-48) З метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе договірних зобовязань між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON], 04 грудня 2007 року укладено договір поруки №11261087000/2. За умовами такого договору відповідач [PERSON], як поручитель, зобовязалась перед кредитодавцем відповідати солідарно та в повному обсязі із позичальником [PERSON] за невиконання останнім взятих на себе договірних зобовязань за кредитним договором №11261087000 від 04 грудня 2007 року (а.с.16-17, 29-31, 38-48). Із матеріалів справи також встановлено, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе грошові зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яку останній, скориставшись передбаченим договором правом, своїми письмовими вимогами від 25 грудня 2014 року просив відповідачів погасити, здійснивши дострокове повернення кредиту. Зазначені письмові вимоги позивача відповідачами не виконані, а розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 05 травня 2015 року склав 51923,64 доларів США та 26679,67 гривень, з яких: 48583,46 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 3340,18 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом, 16086,84 гривень пеня за прострочення сплати тіла кредиту, 10592,83 гривень пеня за прострочення сплати процентів за користування кредиту. (а.с.18-28, 49-56) Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, окрім положень зазначених вище договорів, врегульовані нормами ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність». Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України), а також договір поруки (ст.553 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Положеннями ст.524 ЦК України встановлено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. При цьому за змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст.549 ЦК України). За змістом ст.ст.546, 547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором про надання споживчого кредиту №11261087000 від 04 грудня 2007 року та договором поруки №11261087000/2 від 04 грудня 2007 року, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами даних договорів із дотриманням вимог законодавства, а також встановлено, що правонаступником кредитодавця за даними зобовязаннями є позивач, та підтверджено невиконання відповідачами, на відміну від кредитодавця, своїх зобовязань за даними договорами, що зумовило виникнення в них заборгованості у визначеному позивачем розмірі та зумовило виникнення права у позивача вимагати дострокове повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати в розмірі 3654 гривень, тобто по 1827 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved