overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

14.07.2014 ПАТ КБ «ПриваБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 04.06.2013 року в сумі 17305.44 грн. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та надано кредит в розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 30.05.2014 року складає 17305.44 грн. Представник позивача Андрейчик Ю.Л. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, рекомендований лист повернено позакінченню терміну зберігання. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та надано кредит в розмірі 15000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення суми кредиту. Заборгованість станом на 30.05.2014 року складає 17305.44 грн., з яких: заборгованість за кредитом 12338.53 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3116.65 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 550.00 грн.; щтраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; штраф (процентна складова) - 800.26 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

14.07.2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 14.02.2013 року, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року, від шлюбу дітей не мають. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

14.07.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 27.06.2012р. уклала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя не склалося, в сім'ї немає взаєморозуміння, постійно виникають сварки. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27 червня 2012р. зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 628, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.06.2012р.(а.с.5) Мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.6) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

14.07.2014 рок позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], який належав її батькові [PERSON], померлому [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона після смерті [PERSON], як спадкоємиця за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса № 493/02-31 від 14.03.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Крім неї спадкоємцями є її дружина померлого [PERSON] та син [PERSON]. Однак, вони від спадщини відмовились про що подали відповідні заяви до нотаріуса. В наслідок того, що державним нотаріусом було відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину вона змушена звернутися до суду із позовом про визнання права на спадкове майно. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. 23.01.1997 року [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON], за яким усе належне йому майно після його смерті переходить у власність його доньки - [PERSON] (а.с. 13). Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок належав померлому [PERSON] згідно довідки, виданої виконкомом Гульської сільської ради, Новоград-Волинського району (а.с. 18). 14.03.2013 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 12). [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від прийнятті спадщини. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на звернення позивача про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, пов'язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с. 20). Відповідно до повідомленням КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 22.08.2013 року № 1161 право власності на даний будинок за померлим [PERSON] не зареєстровано. (а.с. 19). Враховуючи, те що правовстановлюючі документи на житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], не зареєстровано, але згідно господарської книги будинок рахується за [PERSON], а тому визнання права власності на вище вказаний житловий будинок при встановлених обставинах можливе лише в судовому порядку. Приймаючи до уваги всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вказуючи на те, що він народився [INFO] в м.Новогродівка Донецької області. Досягнувши пенсійного віку, він звернувся до Пенсійного Фонду, але виявилось, що в його трудовій книжці його прізвище записане невірно- [PERSON], хоча всі інші документи вірно - [PERSON]. Раніше він не звертав уваги, що є помилка в трудовій книжці. Не відповідність його прізвища в документах не дає можливості оформити пенсію. Просить встановити факт належності йому трудової книжки. В судовому засіданні заявник підтримує заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління ПФУ м. Новогродівка проти заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши сторони, всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], що народився в м.Новогродівка Донецької області. Згідно військового квитка № [NUMBER] від 01.11.1986 року він виданий на ім»я [PERSON], [INFO]. Згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, воно видане на ім»я [PERSON], [INFO]. Згідно трудової книжки [NUMBER] від 11.09.1981 року, вона була видана на ім'я [PERSON], [INFO]. . На думку суду при заповненні трудової книжки при написанні прізвища заявника була допущена помилка- [PERSON] замість [PERSON], тому що згідно паспорту, війського квитку, та інших документів всі дані заявника збігаються і відповідні, і його правильне прізвище- [PERSON]. У суду немає сумніву в тому, що трудова книжка дійсно належить заявникові, так як це підтверджується іншими доказами по справі. Встановлення юридичного факту має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому використати своє право на оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24.11.1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м.Львова, актовий запис №459. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них 15.03.1996 року народилася донька Анастасія. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Дружина довший час проживає в Іспанії та має іншу сімю, вони не підтримують сімейних віносин. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не прибула повторно, хоча належним чином була повідомлена, про день та час розгляду справи, про що є поштове повідомлення у матеріалах справи, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.169,224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 24.11.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м.Львова, актовий запис №459 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них 15.03.1996 року народилася донька Анастасія, яка на час розгляду справи є повнолітньою та проживає з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя більше п'яти років не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з 2010 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надсилала. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2000 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №619. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з 2010 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що у квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу на праві особистої власності, зареєстрована відповідачка [PERSON], але остання більше року в квартирі не проживає та не сплачує комунальні послуги, просив визнати [PERSON] такою, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме вище зазначеною квратирою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день слухання справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надсилала. З відома позивача суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON], на підставі договору купівлі - продажу ВМІ№470075 від 27.07.2009 року. Згідно довідки №2802 від 03.07.2014 року, виданої ЖЕК №3 відповідачка [PERSON] зареєстрована на зазначеній житловій площі з 30.10.2012 року. Також встановлено, що [PERSON] у спірній квартирі не проживає більше року, що підтверджується Актом, складеним працівниками ЖЕК №3 «Бриз» від 07.07.2014 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратив. Вищезазначені обставини знайшли своє підтвердження поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідачка не проживають у вищевказаній квартирі більше шести місяців без поважних причин, на підставі ст.ст.71,72 ЖК України, суд вважає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.09.1993 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 154, від якого сторони мають повнолітню доньку, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з початку 2008 року, спільне проживання неможливе, спір про майно відсутній, спільне господарство не ведеться. Отже, оскільки шлюб носить лише формальний характер, примирення неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання [PERSON] не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечувала, на розірвання шлюбу погоджувалася, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER], 25.09.1993 року між [PERSON] та [PERSON] Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 154 /а.с. 5/. Сторони мають повнолітню доньку. Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

14.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06.12.2007 року у Рясне-Руській сільській раді, актовий запис №18. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них 26.09.2008 року народилася донька Олена. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, чоловік зловживає алкоголем. Подружжя протягом двох з половиною років не підтримують сімейних віносин. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, хоча належним чином був повідомлений, про день та час розгляду справи, про що є поштове повідомлення у матеріалах справи, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.169,224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 06.12.2007 року у Рясне-Руській сільській раді, актовий запис №18 (а.с.3). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них 26.09.2008 року народилася донька Олена, яка на час розгляду справи проживає з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя більше двох років не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved