Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

14.02.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь її доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову та до досягнення донькою двадцяти трьох років, за умови, що вона продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON] , [INFO] , і до 18 років на її утримання сплачував аліменти згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2005 року. Шлюб між батьками [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане 08.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Артемівського районного управління юстиції Донецької області. На теперішній час донька позивача навчається і є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання, бюджету, І рівня акредитації Комунального закладу «Бахмутський медичний коледж» з 01.09.2017. Строк закінчення навчання 30.06.2021. Оскільки надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не запересувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що 20 жовтня 2001 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, про що в книзі реєстрації актів про одруження Іванівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області зроблено запис за № 02, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.10). В період шлюбу у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2002 року виконкомом Сіверської міської ради, Артемівського району, Донецької області (а.с.6). Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1420-464559-2017, який є додатком до паспорту громадянина України № 000495428, виданого 24.04.2017, органом 1420, [PERSON] , [INFO] , громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). За даними ПП «Квартал» (довідка №157 від 13.02.2020), за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають власник [PERSON] , [INFO] , та її донька [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , 08 серпня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.05.2005, яке набрало законної сили 20.06.2005, відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Згідно довідки № 48 виданої 05.02.2020 Комунальним закладом «Бахмутський медичний коледж» (а.с.7), [PERSON] , [INFO] , є студенткою ІІІ-го курсу Бахмутського медичного коледжу, денної форми навчання, бюджету, з 01.09.2017. Строк закінчення навчання 30.06.2021. Відповідно до довідки №145, виданої 09.04.2020 Комунальним закладом «Бахмутський медичний коледж», [PERSON] є студенткою групи 3/7 вказаного навчального закладу, навчається на бюджеті; за період з 01.10.2019 по 31.03.2020 отримала 9\~965,92 грн. стипендії (з яких 1 960 грн. премія) (а.с.22). Позивач вказує, що на даний час її донька навчається на денній формі, а тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. Зазначає, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що повнолітня [PERSON] здобуває освіту, навчається на денній формі, вона потребує матеріальної допомоги, та обов`язок відповідача, який є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, надавати допомогу доньці, оскільки та навчається, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому призначає до стягнення з відповідача на користь доньки позивача [PERSON] аліменти на її утримання на час її навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved