Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

13 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Територіальної громади в особі Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа - Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. , [PERSON] про встановлення факту належності заповіту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві посилався на те, що [INFO] в с. Клюшниківка, Миргородського району Полтавської області померла [PERSON] дружина [PERSON] та мати [PERSON] , [PERSON] . Родинні відносини із [PERSON] підтверджуються : свідоцтвом про одруження [PERSON] виданого 12 лютого 1982 року Клюшниківською сільською радою Миргородського району Полтавської області, де вказано, що [PERSON] [INFO] , уродженка с. Андріївка, Миргородського району, Полтавської області [INFO] одружилась із [PERSON] та після одруження присвоєно прізвище « [PERSON] »; паспортом, що посвідчує його особу Російської Федерації виданого ВВС м..Мегіона Ханти -Мансійського автономного округу Тюменської області 17.11.2004 року на [PERSON] [INFO] , народився с. Клюшниківка, Миргородського району Полтавської області, при виготовлені якого його прізвище « [PERSON] » було записано як « [PERSON] »; листом Миргородського міськрайонного відділу ДРАЦС від 28.08.2019 року який надійшов на запит адвоката Лисенка Анатолія Федоровича, де вказано, що [PERSON] дійсно народився [INFO] , даний факти підтверджується актовим записом про народження №29 складений 09.07.1958 року виконавчим комітетам Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Ці факти підтверджують що він [PERSON] [INFO] є [PERSON] народився [INFO] та батьками були [PERSON] , мати - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №29 складеного 09.07.1958 року виконавчим комітетом Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку [ADDRESS] , та сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території Клюшниківської сільської ради. Спадкоємцям спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] померлої [INFO] , є її чоловік, вітчим заявника, [PERSON] , заявник [PERSON] , [PERSON] , інших спадкоємців не має. За своє життя [PERSON] своїм заповідальним розпорядженням від 27 липня 1998 року посвідчене секретарем Клюшниківської сільської ради все своє майно де б воно не було та із чого б воно не складалося заповідала йому [PERSON] . Про даний заповіт йому стало відомо в даний час та дублікат якого було отримано лише 13 травня 2019 року в Клюшниківській сільській раді Миргородського району Полтавської області, що підтверджується записом в даному дублікаті заповіту. Враховуючи ті обставини, що на день смерті з його мамою проживав вітчим, а її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою Клюшниківської сільської ради від 13.05.2019 року №197,та копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , він на час смерті [PERSON] проживав в Тюменській області РФ, та про заповідальне розпорядження [PERSON] йому відомо не було, тому вважав, що все спадкове майно після смерті [PERSON] повинно належати її чоловікові вітчиму [PERSON] , тому не знаючи про вище вказаний заповіт із заявою про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався. В той час будучи зареєстрованим на час смерті зі своєю дружиною а його мамою [PERSON] згідно ст. 548 ЦК УРСР, як спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, та відповідно до ст. 529 даного кодексу є таким що прийняв спадщину що залишилася після смерті його дружини, а його матері [PERSON] та складається із житлового будинку [ADDRESS] , та сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території Клюшниківської сільської ради. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] [PERSON] не встиг, так як [INFO] помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, який додається до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із житлового будинку [ADDRESS] , та сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 4.32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території Клюшниківської сільської ради який прийняв після смерті своєї дружини [PERSON] За час свого життя [PERSON] згідно заповідального розпорядження від 27 липня 1997 року, що посвідчене секретарем виконавчого комітету Клюшниківської сільської ради, все майно де б воно не було із чого б воно не складалося заповідав [PERSON] про яке йому стало відомо лише в даний час та отримано дублікат заповіту в Клюшниківській сільській раді 13 травня 2019 року, про що свідчить запис в дублікаті виданого заповіту. Враховуючи ті обставини, що про належність даного заповіту складеного 27 липня 1998 року [PERSON] на нього [PERSON] стало відомо лише в даний час, а також він вважав, що спадкове майно прийняв хтось інший, тому так як він проживає в Тюменській області то до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернутися не мав можливості. Про заповідальне розпорядження [PERSON] померлого [INFO] йому стало відомо лише в даний час від його сестри [PERSON] . Отримавши дублікат заповідального розпорядження 13.05.2019 року [PERSON] , як його довіритель зібравши всі не обхідні документи звернулася до державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 15.08.2019 відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] за заповітом, у зв`язку з пропуском терміну подачі заяви про прийняття спадщини та розбіжностями в написанні прізвища особи, якій [PERSON] заповів своє майно В зв`язку з вищевикладеним змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ухвали судді від 02 жовтня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області про встановлення факту належності заповіту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини третя особа - Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М., [PERSON] , закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти позову не має (а.с. 111). Третя особа Державний нотаріус Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 110). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в раніше поданій заяві росила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 75). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом на підставі наданих доказів, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки № 197 від 13 травня 2019 року виданої Клюшниківською сільською радою Миргородського району Полтавської області, [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований чоловік [PERSON] , 1930 року народження (а.с. 15,18). Згідно листа Миргородського міськрайонного відділу ДРАЦС від 28.08.2019 року [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується актовим записом про народження №29 складений 09.07.1958 року виконавчим комітетам Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до паспорта виданого ВВС м. Мегіона Ханти -Мансійського автономного округу Тюменської області 17.11.2004 року на ім`я [PERSON] [INFO] , уродженця с. Клюшниківка, Миргородського району Полтавської області, при виготовлені якого його прізвище « [PERSON] » було записано як « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] виданого 12 лютого 1982 року Клюшниківською сільською радою Миргородського району Полтавської області, де вказано, що [PERSON] [INFO] , уродженка с. Андріївка, Миргородського району, Полтавської області [INFO] одружилась із [PERSON] та після одруження присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). 27 липня 1998 року Клюшниківською сільською радою Миргородського району Полтавської області за реєстровим № 118, було посвідчено заповіт [PERSON] , згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і на що за законом матиме право вона заповіла [PERSON] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку [ADDRESS] , та сертифіката на право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі розташованої на території Клюшниківської сільської ради. Спадкоємцем спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] померлої [INFO] , є її чоловік, [PERSON] (а.с. 14). Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 15.08.2019 встановлено, що спадщину після [PERSON] в порядку статті 549 Цивільного кодексу Української PCP в редакції від 18.07.1963 року прийняв її чоловік - [PERSON] (а.с. 23). 27 липня 1998 року Клюшниківською сільською радою Миргородського району Полтавської області за реєстровим № 119, було посвідчено заповіт [PERSON] , згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і на що за законом матиме право він заповів [PERSON] (а.с. 19). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с. 22). Згідно довідки № 196 від 13 травня 2019 року виданої Клюшниківською сільською радою Миргородського району Полтавської області, па день смерті [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 15.08.2019 встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП імені Куйбишева Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, розміром - 4,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] № 0136468, виданого 06 серпня 1997 року, відповідно до рішення Миргородської районної державної адміністрації № 395 від 19 грудня 1996 року виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 17,23). Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 15.08.2019 відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] за заповітом, у зв`язку з пропуском терміну подачі заяви про прийняття спадщини та розбіжностями в написанні прізвища особи, якій [PERSON] заповів своє майно (а.с. 23,24). Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, що містяться у ч.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції ВСУ викладений у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 зазначено, що відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом беззаперечно встановлено, що в заповіті складеному [PERSON] , який помер [INFO] , посвідченого секретарем Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] , неправильно зазначено прізвище спадкоємця внаслідок перекладу з української мови на російську при видачі паспорта громадянина РФ останньому. Враховуючи досліджені судом докази, що наведені вище, відповідно до ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України підлягає встановленню судом факт належності [PERSON] , [INFO] , уродженцю села Клюшниківка, Миргородський район, Полтавська область, заповіту від 27 липня 1998 року складеного [PERSON] , який помер [INFO] , посвідченого секретарем Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області на ім`я [PERSON] , який має юридичне значення для [PERSON] , оскільки дозволяє реалізувати право заявника оформити спадщину. Судом встановлено, що позивач [PERSON] повинен був подати заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, тобто день смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] . Шість місяців закінчується 12 березня 2006 року. Позивач [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори 15 серпня 2019 року, та пропустив шестимісячний строк для подання такої заяви, оскільки знаходився за межами України та не знав про існування заповіту. За таких обставин та оскільки державний нотаріус не вчинив після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця, який періодично перебував за межами України, про відкриття спадщини, не здійснював виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, суд приходить до висновку, що заявником пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин та узгоджується з позицією ВСУ, що викладена у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017, отже позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно задовольнити. В зв`язку з тим, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд,

Outcome: approved