Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

13 березня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28 199,62 грн. Ухвалою суду від 15 березня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 04 квітня 2018 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» звернулося до суду з позовною заявою в новій редакції до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28 199,62 грн. Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 червня 2018 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 08.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 140908-151217, відповідно до якого Товариство надало [PERSON] кредит в сумі 1 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 280,00 грн. у строк до 21.09.2014 року. В порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в звязку з чим, станом на 01.03.2018 року виникла заборгованість в сумі 28 199,62 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 1 000,00 грн.; заборгованість по процентам 280,00 грн., заборгованість за пенею 25 140,00 грн. В звязку з наведеним, в позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 140908-151217 від 08.09.2014 року в сумі 26 420,00 грн., судові витрати в сумі 1 779,62 грн. (що складаються з: судового збору в сумі 1 762,00 грн. та комісії при сплаті судового збору в сумі 17,62 грн.). В судове засідання представник позивача не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, відзиву, заяв та клопотань від останньої на адресу суду не надходило, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 08.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 140908-151217, відповідно до якого Товариство надало [PERSON] кредит в сумі 1 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 280,00 грн. у строк до 21.09.2014 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 6.2 Умов Кредитного Договору, позичальник повинен за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту, що вказана в п. 1.2 цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач не надавав своєчасно Товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в звязку з чим, станом на 01.03.2018 року виникла заборгованість в сумі 26 420,00 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 1 000,00 грн.; заборгованість по процентам 280,00 грн., заборгованість за пенею 25 140,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Товаристваз обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування». В звязку з наведеним, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у своїй заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати при зверненні з позовом до суду в сумі 1 779,62 грн., що складаються з: судового збору в сумі 1 762,00 грн. та комісії банку в сумі 17.62 грн. В той же час, Законом України «Про судовий збір» передбачено розмір сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру юридичною особою в розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В звязку з наведеним, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved