Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

14.05.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження факту, що має юридичне значення для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, просив ухвалити судове рішення про встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0066 га для обслуговування гаражу, яка розташована по [ADDRESS] , серії [NUMBER] виданого 03.04.1995 року, в якому було допущено помилку у написанні прізвища власника, а саме замість вірного « [PERSON] » у вказаному документі помилково зазначено « [PERSON] ». 15.05.2020 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] надав на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Заінтересована особа, Новобузька міська рада Миколаївської області, у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Вивчивши доводи заяви [PERSON] та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] виданого 03.04.1995 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області від 29.07.1994 року №297 громадянці [PERSON] ( проживає [ADDRESS] ) належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0066 га для обслуговування гаражу, яка розташована по [ADDRESS] ( а.с 5). Як стверджує заявник у своїй заяві, насправді вищевказана земельна ділянка належить [PERSON] однак документ, який посвідчує право власності на цю земельну ділянку, помилково виданий на ім`я [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2017 року (а.с.4). Заявник доводиться спадкодавцю внуком та частково оформив спадщину, зокрема отримав свідоцтво на право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] ( а.с.7-8), який розташований на вищевказаній земельній ділянці. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Самойленка С.М., останнім після смерті спадкодавця була заведена спадкова справа №16/2017 та заявник являється спадкоємцем за законом, але видати свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з зазначеної вище земельної ділянки заявнику неможливо, так як у свідоцтві про смерть та державному акті існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. Так в державному акті зазначено власником [PERSON] , натомість в свідоцтві про смерть зазначено прізвище [PERSON] (а.с.4,5). З набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» припинено видачу державних актів про право власності на землю, в тому числі і видачу державних актів в замін тих актів, які втрачені чи зіпсовані. Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що в державному акті на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 989, який виданий Новобузькою міською радою Новобузького району Миколаївської області 03.04.1995 року, було допущено помилку у зазначені прізвища власника земельної ділянки, усунути зазначену помилку у позасудовому порядку наразі являється неможливим, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу необхідний заявнику для оформлення спадкових прав на вказане нерухоме майно.

Outcome: approved