Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

13.06.2018 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником 39/100 частини домоволодіння по [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстрована колишня дружина [PERSON], яка не проживає з 2014 року. Відповідачка добровільно змінила своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення, забравши всі свої речі і з 2014 року він не підтримує з нею стосунків. Так як позивач вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів за відповідачку, він пропонував їй добровільно знятися з реєстрації, однак остання прохання позивача ігнорує. В зв'язку з чим просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, правом подати відзив не скористалася. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просять справу розглянути без участі представника Центру надання адміністративних послуг Охтирської міської ради, щодо вирішення позовних вимог покладаються на розсуд суду. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2006 по справі №2-37 2006 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.05.2016 року, [PERSON] виділено 39/100 частки приміщення по [ADDRESS], що підтверджуються також довідкою КП ОМР «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно - планувальних робіт» від 18.05.2018 за №62 (а.с. 10, 11-12, 13-14). Згідно довідки виданої 21.05.2018 виконавчим комітетом Охтирської міської ради за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON], дружина - [PERSON], яка зареєстрована, але не проживає з 2014 року (а.с.9). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.04.2013 по справі №583/819/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.16). Факт реєстрації [PERSON] у вищевказаному житловому будинку підтверджується також відомостями відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 05.06.2018 (а.с. 21). Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст .405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім'ї належать дружина, їх діти, батьки, також можуть бути визнані членами сім'ї інші особи, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР). Таким чином, відповідачка, хоча і була зареєстрована як дружина, однак на даний час не є членом сім'ї позивача, договорів про найм житла із позивачем не укладала, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею житлового будинку не користується понад один рік,. За таких обставин, суд дійшов висновку, що право позивача порушене, а тому підлягає захисту шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved