Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

12 січня 2018 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним позовом звернулася позивач [PERSON], та просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги вмотивовано тим, що з 20 вересня 2003 року, вона та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей, сина, - [PERSON], [INFO], та доньку, - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2010 року, шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з грудня 2009 року, вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають зі нею. Спорів стосовно місця проживання дітей не було, відповідач не заперечував, що діти будуть проживати зі нею. Весь цей час відповідач життям сина й доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. На сьогоднішній день син смутно пам'ятає, а донька взагалі не пам'ятає батька, не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Батько жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. З 26 червня 2008 року, за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2008 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина. Жодного разу з вересня 2008 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується син. Аліменти отримувала від нього декілька місяців (приблизно по вересень 2008 року). Збираючи докази про несплату аліментів відповідачем, звернулася до Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Там довідку про заборгованість їй не видали, мотивуючи тим, що не можуть знайти виконавчий документ. Вважає, що спосіб життя відповідача є антисоціальним, він зловживав спиртними напоями, схильний до агресії, програвав гроші у гральних автоматах. З червня 2016 року вона з дітьми проживає з її другим чоловіком, - [PERSON]. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, дітьми і вітчимом склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дітей, їх повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Проживають у двокімнатній квартирі, яка належить їй на праві власності. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходиться на повному її утриманні та її чоловіка [PERSON] Вона домогосподарка, але має хобі, художній розпис нігтів, манікюр різних технік. Має коло своїх постійних клієнтів. Діти навчаються у Криворізькій гімназії №127 Криворізької міської ради Дніпропетровської області. Додатково її син, [PERSON] займається у тренувально-оздоровчих секціях дзюдо і самбо ДЮСШ №2, а донька [PERSON] є учасницею зразкового фольклорного ансамблю «Жайворонок» ПК «Інгулець», - ТОВ «Соціальні ініціативи Криворіжжя». Ці заняття потрібні неповнолітнім дітям для всебічного розвитку особистості. Відповідач навіть не знає про досягнення свого сина та дочки. Не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, на сьогоднішній день створились умови, які шкодять інтересам дітей. Присутня у судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення в обґрунтування позовних вимог, підтримала їх у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] при розгляді справи присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи, - Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, при розгляді справи також присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Таким чином, позивач належними і допустимими доказами повинна була довести наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено наступне. З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], вбачається, що 20 вересня 2003 року між позивачем [PERSON] [INFO] (а.с.4, 5, 6) та відповідачем [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8), Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №455 (а.с.9). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2010 року (справа №2-1302/10/0408), шлюб між сторонами було розірвано (а.с.17-18), про що 25 травня 2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], та зроблено відповідний актовий запис №109 (а.с.10). Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина, - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис про народження №573), та доньку, - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 2008 року, видане Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про народження №592) (а.с.12, 13, 14). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 вересня 2008 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто щомісячні аліменти на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не мене 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повнолітня (а.с.15-16). На теперішній час позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON], [INFO], про що 24 червня 2016 року Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Згідно довідки, виданої ОСББ «КАТКОВА-71», вбачається, що позивач та її діти проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.19), котра належить позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Петрушенко В.О., зареєстрованого в реєстрі за №391 (а.с.25-26, 27-28, 29-30), згідно довідки за підписом голови правління ОСББ «КАТКОВА-71», відповідач [PERSON] виховання дітей не займається, вихованням останніх займається мати, позивач [PERSON] (а.с.24). Діти навчаються у Криворізькій гімназії №127 Криворізької міської ради Дніпропетровської області (а.с.20, 21). Додатково [PERSON] займається у тренувально-оздоровчих секціях дзюдо і самбо ДЮСШ №2 (а.с.22), отримував дипломи та грамоти (а.с.35, 36, 37, 38), а [PERSON] є учасницею зразкового фольклорного ансамблю «Жайворонок» ПК «Інгулець», - ТОВ «Соціальні ініціативи Криворіжжя» (а.с.23). Факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків також підтверджується наданими письмовими свідченнями свідків (а.с.31, 32, 33, 34). Згідно висновку виконкому Металургійної районного у місті ради, як органу опіку та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] №14/29-901 від 15 березня 2018 року, вбачається, що дослідивши матеріали справи, враховуючи інтереси дітей, виконком Металургійної районної у місті ради вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO] відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.60). За місцем реєстрації відповідач [PERSON] не проживає з 2014 року, місце його перебування невідоме (а.с.69). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Також, відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав [PERSON] є крайнім заходом, суд вважає, що винна поведінка батька і щодо свідомого самоухилення від виконання батьківських обов'язків відносно дітей знайшла своє підтвердження в матеріалах справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що згідно пункту 2 частини 1 ст.164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дітей.

Outcome: approved