Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

13 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що 07 червня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 1. Мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинили з січня 2020 року. Спільне господарство не ведуть . Майнових спорів на даний час не мають. Подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливими, оскільки між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та підтримки один одного. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 28 липня 2020 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, просить шлюб розірвати. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2019 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, про що складено актовий запис за № 1 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.12.2019 року. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату взаєморозуміння і взаємоповаги, що призвело до втрати почуття любові. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру сторони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в своїй заяві виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просила в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений нею судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved