overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

14 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 січня 2018 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Одруження з відповідачем виявилося невдалим через прояв з боку відповідача неповаги та відсутністю матеріальної допомоги. Сімейні стосунки припинені, почуття взаємної поваги та любові втрачено. Шлюб фактично розпався, через що сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Позивачка просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 січня 2018 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2 (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд, за клопотанням позивачки, відносить на її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

14 квітня 2020 року до суду заявлено позов [PERSON] , в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] , зареєстрований 14.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 07, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у них не склалося по причині того, що між ними виникають постійні непорозуміння та конфлікти. Сім`я остаточно розпалася, фактично шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства з відповідачем не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, це суперечить її інтересам, та інтересам сім`ї. Примирення з відповідачем є неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, проте у телефонному режимі повідомив суд про неможливість з`явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 17). В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

14 квітня 2020 року Кам`янська сільська рада звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що після [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді\~права на\~земельну частку\~(пай)\~площею 7,13\~умовних кадастрових\~гектарів,\~щорозташована у межах території Кам`янської сільської ради Очаківської області Миколаївської області. Посилаючись на те, що протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звернувся, після смерті [PERSON] минуло більше року, просив визнати спадщину, що залишилася після смерті останнього, відумерлою, передавши її територіальній громаді Кам`янської сільської ради. Представники заявника та заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, крім того, представник заявника вказала, що повністю підтримує заявлені вимоги. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається з довідки № 23/103-20 від 13 січня 2020 року, виданої відділом в Очаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, за [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 7,13 умовних кадастрових гектарів, що розташована в межах території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 3). З наданого на запит суду актового запису про смерть № 05 від 18 лютого 2003 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а. с. 23). Згідно з\~повідомленням Другої\~очаківської державної\~нотаріальної контори\~Миколаївсбкої області\~№278/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60376763 від 30 травня 2020 року, вбачається що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а. с. 25-28). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскільки з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] сплив однорічний строк і вона залишається не прийнятою у встановленому законом порядку, вимоги Кам`янської сільської ради є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

14 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову реєстраційної служби Глухівського міського управління юстиції Сумської області було зареєстровано шлюб з відповідачем за відповідним актовим записом № 160. Від шлюбу мають синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Протягом всього терміну шлюбу жили окремо: позивач - за місцем роботи у м. Дніпро, а відповідач - у м. Глухів, на підставі чого відбувались постійні сварки, шлюбні відносини фактично були припинені. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї неможливе. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] .. Від відповідача надійшла заява про відсутність заперечень на позов, оскільки у позивача є інша сім`я, та розгляд справи без її участі, Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по міст Глухову Глухівського міського управління юстиції Сумської області, про що 03 вересня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 160 (а.с. 12). Від вказаного шлюбу мають спільних синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

14 квітня 2020 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім`ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». У судове засідання відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис за №32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя дітей не мають. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, відновлювати стосунки не бажають. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім`ї неможливе, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

14 квітня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, дочки [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Батько малолітньої матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, у зв`язку з чим вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №294 від 19 липня 2016 року). На даний час дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів у вигляді 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

14 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позов обґрунтовано тим, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2019 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не для свого самостійного утримання недостатньо, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

14 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 4000,00 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку\~ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, інших дітей на утриманні не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

14 квітня 2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 22 лютого 2019 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились. 01 червня 2021 року до суду від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, де [PERSON] позовні вимоги підтримує, а [PERSON] не запречує проти їх задоволення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22 лютого 2019 року Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №15. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved