Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

12 серпня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначили, що є дітьми і спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] , смерть якого сталася 19 січня 2019 року. За життя батько набув права власності на будинок [ADDRESS] . Вони вчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право на спадщину не отримали у зв`язку з відмовою нотаріуса вчинити цю нотаріальну дію через ненадання оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідач також доводилася донькою спадкодавцеві, яка, як і позивачі, вчинила дії з прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. У зв`язку з викладеним позивачі просять про визнання за кожним з них права власності на 1/3 частину жилого будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] . 17 вересня 2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову в справі не вживалися. Суддею витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної Н.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] . 15 листопада 2019 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому відповідач просить про визнання за нею права власності на 1/3 частину жилого будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , мотивуючи його тими ж самими доводами, якими обґрунтований первісний позов. Позивачі до суду не з`явилися; їх представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи у її відсутність, визнання зустрічного позову, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання первісного позову, а також прохання про задоволення зустрічного позову, звернулася відповідач. Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 213 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, із наступних міркувань. Судом встановлено, що [INFO] сталася смерть [PERSON] , який сторонам доводився батьком (а. с. 10). За життя спадкодавець набув права власності на будинок [ADDRESS] (а. с. 16-21). В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Фізична особа, яка в силу ст. 12 ЦК України є вільною у здійсненні своїх прав, вправі прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Після смерті [PERSON] його спадкоємці сторони по справі здійснили право на спадщину, звернувшись протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, як випливає з матеріалів витребуваної судом спадкової справи (а. с. 45-73). Звернення сторін до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину увінчалося винесенням постанов нотаріуса про відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії (а. с. 73, 95). За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Наявність згаданих судом постанов приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] є підставою для звернення до суду. Статтею 200 ЦПК України внормовано ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову, яке проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання учасниками справи первісного і зустрічного позовів не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому суд знаходить всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved