Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

14 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факт, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт проживання однією сімєю громадян [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], в період з грудня 2002 року по 22.09.2015 року. Заява мотивована тим, що з кінця 2002 року заявник, [PERSON], перейшла на постійне місце проживання до [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], оскільки остання потребувала догляду через тяжкий стан здоровя. Вони вели сумісне господарство та мали сумісний бюджет. 22 вересня 2015 року [PERSON] померла. Похованням померлої займалась заявник, що підтверджується договором-замовленням серії СК № 137 про надання похоронних послуг та реалізацію предметів ритуальної належності. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Заявник у встановленому законом порядку звернулась до Першої Павлоградської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, у чому їй було відмовлено, оскільки місце проживання заявника зареєстровано у іншому місці ніж у спадкодавця. З метою захисту своїх прав заявник змушена звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю з померлою [PERSON]. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 вересня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений актовий запис № 1275. Відповідно до довідки з державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 54074403 від 26.02.2016 року, квартира за адресою: [ADDRESS], належала померлій, [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованої за № 1-350 02.02.1999 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою. Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа за заявою [PERSON] від 04 листопада 2015 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. [PERSON] звернулась до Першої Павлоградської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки вона проживала разом з померлою однією сімєю та доглядала за нею. В заяві про прийняття спадщини заявник вказала, що інших спадкоємців, передбачених ст.ст.1261-1265 ЦК України, а також того з подружжя хто пережив, немає. Відповідно до частин 2,4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої начальником комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» 07 грудня 2015 року, за адресою: [ADDRESS], була зареєстрована [PERSON] до дня смерті, знята з реєстрації 26.10.2015 року. Відповідно до акту, складеного паспортистами дільниці № 1 комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» та підписаного сусідами 07 грудня 2015 року, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] мешкала без реєстрації разом з [PERSON] до дня її смерті. Відповідно до показів свідка, [PERSON], [INFO], сусідки, з 2002 року [PERSON] проживала та доглядала за [PERSON], сама [PERSON] просила [PERSON] за нею доглядати. Відповідно до показів свідка, [PERSON], [INFO], сусідки, свідок дружить із заявником близько 15 років. [PERSON] просила [PERSON] доглядати за нею, жила [PERSON] з [PERSON] десь 10 років, свідок сама неодноразово була в квартирі за адресою: [ADDRESS], та допомогала [PERSON] з певними процедурами, коли [PERSON] не вставала. Родичів [PERSON] не мала, окрім брата в Білорусії, який давно не приїжджав, та чоловіка, який помер раніше. У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків, і таких доказів суду не надано. Відповідно до договору від 22.09.2015 року серії СК № 137 про надання похоронних послуг та реалізацію предметів ритуальної належності, [PERSON] замовила поховання померлої [PERSON] та оплатила вартість замовлення. Відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання від 22.09.2015 року № 1037, [PERSON] замовила та сплатила організацію та проведення поховання померлої [PERSON]; облаштування місця поховання. У звязку з наведеним суд вважає, що матеріалами справи доведено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю до 22 вересня 2015 року, тобто до смерті [PERSON]. Проте, вимоги заяви підлягають задоволенню частково, оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обовязків, що виникли після набрання ним чинності. А тому встановлення факту проживання сторін однією сім'єю з 2002 року, суперечить вимогам Закону, оскільки за діючим законодавством України, яке діяло до 2004 року, встановлення такого факту не передбачалось. Таким чином, заява [PERSON] підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial