Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

14 серпня 2014 року публічне акціонерне товариство (надалі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 11 676 грн 00 коп., з яких 2 510 грн 00 коп. - тіло кредиту, 4 284 грн 00 коп. - прострочене тіло кредиту, 4 882 грн 00 коп. - заборгованість за комісіями, 0, 00 грн - заборгованість за відсотками. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26 лютого 2012 року ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №003-14183-260212 (надалі - Договір). За умовами Договору, позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті - гривні, випустив та надав платіжну картку, здійснює обслуговування, а також надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн із встановленим на день укладання Договору лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 6 800 грн. 00 коп. Внаслідок невиконання відповідачкою умов Договору у неї виникла заборгованість перед банком, яка станом на 29 травня 2014 року становила 11 676 грн 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою реєстрації місця проживання, про причини неявки суд не повідомила. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 лютого 2012 року між ПАТ «Дельта Банк», з одного боку, та [PERSON], з другого боку, був укладений кредитний договір №003-14183-260212. За умовами договору Банк відкриває Клієнту картковий рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті - гривні (надалі - Рахунок), надає в користування платіжну картку міжнародної платіжної системи, здійснює обслуговування Клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Нова Готівочка». Відповідно до п. 1.3 Договору, Банк надає кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн та на день укладання Договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6 800 грн 00 коп.. Моментом надання Банком кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на Рахунку власних коштів клієнта (п. 2.1 Договору). Кредитування рахунку, згідно з п. 1.5 Договору, в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. Відповідно до п. 2.3 Договору, клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. За умовами Тарифів на обслуговування платіжних карток (Тарифний пакет «Нова Готівочка») клієнт зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу, який складається із частини обов'язкового погашення тіла кредиту - 3% від суми кредитного ліміту за наявності суми використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів; нарахованих процентів за кредит у розмірі 0, 00001 % річних за кожен день користування; плати за обслуговування - 3, 5% від суми кредитного ліміту; овердрафту та процентів за овердрафт з розрахунку 48% річних за кожен день користування; штрафу за прострочену заборгованість у розмірі 0, 01%, що нараховується щомісячно на суму непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу; суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 5). Як вбачається з наданого до суду Розрахунку заборгованості, починаючи з 03 грудня 2012 року відповідачка перестала погашати розраховані до сплати суми, внаслідок чого станом на 29 травня 2014 року, заборгованість за кредитом склала - 2 510 грн 00 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 4 284 грн 00 коп., прострочена заборгованість за комісіями - 4 882 грн 20 коп. (а.с. 10). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Зазначений правовий висновок, зроблений Верховний Судом України, викладений в Постанові судової палати у цивільних та господарських справах від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13 та, відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх судів України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку про стягнення з відповідачки суми заборгованості з підстав порушення нею умов договору та необхідність задоволення цивільного позову. За приписом ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №52993057 від 25 червня 2014 року, доданим до матеріалів справи (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved