Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

12січня 2018 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.05.2015 року [PERSON] отримав кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.12.2. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, шо підтверджується п. 2.1.1.12.6. Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6«Умов надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 17.12.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 13328 грн. 96 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 296 грн. 00 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 119 грн. 85 коп. - заборгованість за пенею та комісією - 11802 грн. 21 коп., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 610 грн. 90 коп. - штраф (процентна складова). В зв'язку із викладеним, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у сумі 13328 грн. 96коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Представником позивача Гаренко Н.В. при зверненні до суду із даним позовом зазначено, що позовні вимоги остання підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2015 року [PERSON] підписано анкету-заяву, що складена між ним та банком договір без номеру, із визначенням кредитного ліміту у сумі 00 грн. 00 коп. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і що останній має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.17). Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін (а.с.15). [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 17.12.2017 року має заборгованість за кредитним договором без номер від 21.05.2015 року у сумі 13328 грн. 96 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 296 грн. 00 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 119 грн. 85 коп. - заборгованість за пенею та комісією - 11802 грн. 21 коп., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 610 грн. 90 коп. - штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору без номеру від 21.05.2015 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно п.2.1.1.12.2. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6. Договору. Так, розрахунок заборгованості, зазначений вище, наданий суду позивачем, містить нарахування позичальнику-боржнику пені, як виду цивільно-правової відповідальності, в свою чергу п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг», передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується з визначенням, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 12218 грн. 06 коп., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у загальній сумі 1110 грн. 90 коп., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обов'язків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань перед кредитором. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial