Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

13.01.2021 представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Ляр Д.Ю. звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.08.2019 у сумі 18338, 96 грн., а також судових витрат у сумі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 09.08.2019, за якою відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено до суми 15000 грн., та видано кредитну картку. Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, здійснювати погашення кредиту та процентів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, чого своєчасно не зробив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 11.11.2020 має заборгованість у 18338, 96 грн., з яких 14758, 88 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3580, 08 грн. заборгованість за простроченими відсотками. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик на вебпорталі Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.08.2019. Відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами тощо складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з якими останній ознайомився та зобов`язувався виконувати. Відтак 09.08.2019 шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку між сторонами укладено договір №б/н. З довідки про кредитні картки видно, що відповідачу договором №б/н було надано 09.08.2019 кредитну картку з кінцевим терміном дії 07/23. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача видно, що старт карткового рахунку датований 09.08.2019 й становив суму у 300 грн., надалі відбулися зміни кредитного ліміту: 09.08.2019 кредитний ліміт збільшено до суми 15000 грн.; 01.07.2020 кредитний ліміт зменшено до суми 0 грн. До кредитного договору позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Окрім цього матеріали справи містять копію паспорту споживчого кредиту підписану відповідачем 09.08.2019, в якій міститься зокрема інформація про реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту, процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту тощо. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До позовної заяви додано виписку до договору №б/н, в якій відображені деталі операцій за карткою, виданої відповідачу станом на 16.11.2020, зокрема видно, що відповідач здійснював поповнення мобільного рахунку, розраховувався за продукти в магазині та в закладах громадського харчування тощо, що свідчить про користування ним кредитними коштами. Разом з тим, з вказаної виписки та з розрахунку заборгованості видно, що відповідач вносив кошти на погашення заборгованості, однак з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09.08.2019 з`ясовано, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого така станом на 11.11.2020 становить суму у 18338, 96 грн. та складається з наступного: 14758, 88 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3580, 08 грн. заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до\~статті 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. У частинах першій та третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що позивачем надано докази порушення та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, приймаючи до уваги те, що відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем як банком не надав, наданий останнім розрахунок заборгованості не спростував, а тому суд приходить до переконання, що даний позов підлягає до задоволення в обсязі заявлених позовним вимог. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved