Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

12 червня 2017 року до суду звернулися представники Житомирської обласної психіатричної лікарні №?1 Житомирської обласної ради головний лікар Гусак О. Я. та лікар-психіатр 3-го відділення Чемоданова Т. В. із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] без його згоди. Зазначили, що 08 червня 2017 року [PERSON] був госпіталізований у Житомирську обласну психіатричну лікарню №?1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Житомирського психіатричного диспансеру (а.с. 8), який після огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар лікарні у зв'язку з наявністю в останнього тяжкого психічного розладу. У приймальному відділенні лікарні 06 червня 2017 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Пристай С. В., який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування останнього можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Чемоданова Т. В. заяву підтримала. Прокурор вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Опікун особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила проводиди засідання без її участі (а.с. 10). Згідно з висновком №?901 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 09 червня 2017 року перебування [PERSON] в суді є недоцільним (а.с. 3). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без участі [PERSON] з огляду на його стан здоров'я та його опікуна [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 квітня 2016 року визнаний недієздатним (а.с. 4-5), опікуном призначена [PERSON]. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 08 червня 2017 року (а.с. 2) вбачається, що [PERSON] перебуває в стані гострого психічного розладу (мають місце галюцинаційно-маячні хвилювання, розірваність мислення, паралогічність суджень, неадекватна, агресивна поведінка вдома, неспроможність задовольнити основні життєві потреби), та що в разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану й завдати шкоду його здоров'ю. Діагноз хворого [PERSON]: шизофренія, параноідальна форма, безперевний тип перебігу, виражений апато-диссоціативний дефект, галюцинаційно-маячний синдром. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, з огляду на діагноз хворого, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. На підставі викладеного,

Outcome: approved