Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

15.01.2014року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий Завод» (далі ДП «МБЗ») про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він (позивач) працював на підприємстві «Миколаївській ремонтно-механічний завод» старшим сторожем з 22.11.2007 року. 23.05.2011 року його було звільнено за ст.38 КЗпП України. Однак при цьому підприємство йому не виплатило нараховану заробітну плату у сумі 31 086,36 грн., в зв'язку з чим він в наказному провадженні звернувся до суду. 14.06.2011р. судом винесено судовий наказ про стягнення нарахованої але не виплаченої суми заробітної плати в розмірі 31086,36 грн. 15.11.2012року Заводським районним судом м.Миколаєва винесено рішення про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 31805,13 грн. за період з 23.05.2011. по 05.11.2012р. Судовий наказ від 14.06.2011р., та рішення суду від 15.11.2012року до теперішнього часу не виконано. Посилаючись на наведене позивач просив стягнути суму середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 05.11.2012р по 19.12.2013р у розмірі 24856,11 грн. В процесі розгляду справи [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача суму середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 05.11.2012р по 17.03.2014р у розмірі 30112,42 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] працював на Державному підприємстві «Миколаївській ремонтно-механічний завод» на посаді старшого сторожу з 22.11.2007 року. Наказом №92к від 23.05.2011 року позивача було звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП України. При звільненні з позивачем не було проведено повний розрахунок по виплаті належній йому заробітній платі, при цьому сума заборгованості становить 31 086,36 грн.. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. П. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірноїсуми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе в цьому відсутності своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що розмір невиплаченої позивачу заборгованості по заробітній платі становив 31 086,36 грн.. Судовим наказом від 14.06.2011року по справі №2-н-1472/11 з відповідача було стягнуто на користь позивача зазначену суму заборгованості. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.11.2012року з Державного підприємства «Миколаївській ремонтно-механічний завод» на користь [PERSON] стягнута сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 31 805,13 гривень. Судовий наказ №2-н-1472/11 від 14.06.2011р., та рішення суду від 05.11.2012року до теперішнього часу не виконано. 22.06.2012року Державне підприємство «Миколаївській ремонтно-механічний завод» перейменовано на Державне підприємство «Миколаївський бронетанковий завод». Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата. Середній заробіток позивача за весь час затримки, а саме з 05.11.2012року по час винесення рішення складає 30112,42 грн. (89,09 гривень (середньоденний заробіток) х 338 днів затримки розрахунку = 30112,42 гривні). Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved