Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлої 09.07.1999 бабусі [PERSON] права власності на земельну частку (пай), площею 5,5554 га, розташовану на території Мечебилівської \~сільської ради Барвінківського району Харківської області. Крім того, просила зобовязати територіальну громаду Мечебилівської сільської ради Харківської області передати їй в натурі зазначену земельну частку, посилаючись на те, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 26.06.2014, спадщину, що відкрилася після смерті його бабусі, було визнано відумерлою, а земельна частка передана у власність територіальної громади. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав. Представник Мечебилівської с сільської ради Барвінківського району Харківської області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши надані \~ документи і матеріали, \~всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в \~сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Розглядаючи заявлені вимоги суд виходив із наступного законодавства України. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Як передбачено ч.1 ст.1621 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 2 ст. 1280 ЦК України, якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 09 липня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №146682 (а.с.12). В судовому засіданні достеменно встановлено, що до Територіальної громади Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області перейшло, як відумерле майно, яке належало померлій [PERSON], а саме земельна частка(пай), площею 5,5554 ум. кад. га, що розташована на території Мечебилівської \~сільської ради Барвінківського району Харківської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серії ХР №0087685, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Іскра» 04 грудня 1996 р. за №361 (а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи позивач є онуком померлої [PERSON] Відповідно до довідки №214 від 18 травня 2016 року, вищевказана земельна частка (пай) збереглася, тому позовні вимоги [PERSON] про передачу цього спадкового майна в натурі є обґрунтованими, передбачені законом та такими, які підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved