overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

14.01.2014року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.04.2008року у розмірі 422801,26 гривень. Вимоги обґрунтовано тим, що 30.04.2008року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490066893, згідно з умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 17512,87дол.США. В забезпечення виконання умов договору, 30.04.2008року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №490066893-П. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору станом на 30.09.2013р. утворилась заборгованість у розмірі 422801,26гривень. Посилаючись на наведене просили про задоволення позовних вимог. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомленим належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 30.04.2008р. між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №490066893, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 17512,87дол.США, на строк до 30.04.2013року зі сплатою 15,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №490066893 між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №490066893-П, відповідно умов договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник . Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Взятих на себе зобов'язань по кредитному договору [PERSON] не виконав. Станом на 30.09.2013р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 422801,26 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 130331,62грн., сума заборгованості по відсотках 61139,98грн, сума пені 231329,67 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3441,00 грн. сплаченої суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

14.01.2014 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона з 11.06.2010 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від зазначеного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, вони припинили шлюбні стосунки та не проживають разом. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач просить суд провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, про що надала відповідну заяву. Відповідач також надав заяву про розгляд справи за його відстуності, в якій зазначив, що позов визнає, у тому числі і покладання на нього судових витрат у справі, понесених позивачкою при зверенні з цим позовом до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, які ніким не оспорюються, вважає за необхідне прийняти від відповідача його визнання позову, як таке, що не порушує права, свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб, стягнувши при цьому з нього на користь [PERSON] понесені нею судові витрати у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

14.01.2014 р. позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 20.09.2008 р., який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 298. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Зазначає, що їхнє сумісне життя з відповідачем не склалося, оскільки втрачені почуття любові та взаємоповаги, у них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя. Шлюбні стосунки не підтримуються, спільне господарство та сумісне проживання остаточно припинено. Відповідач ухиляється від утримання дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно представленої копії свідоцтва про народження від шлюбу позивача з відповідачем народилася спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України передбачає засіб виконання обовязків батьків утримувати дитину у вигляді стягнення з матері, батька, за рішенням суду коштів на утримання дитини у частці від доходу. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню: стягненню підлягають аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

14.01.2014р. Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 24398,83 гривень. У позові зазначили, що 28.12.2007р. між Банком та [PERSON]. укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми пені та штрафу, на загальну суму 24398,83 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 28.12.2007р. [PERSON] на підставі заяви, Умови і правила надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на «Заяві» від 28.12.2007р. свідчить про те, що останній ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразив свою згоду з тим, що зазначена Заява є договором між Банком та ним про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав. Внаслідок чого у відповідача станом на 22.11.2013р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 24398,83 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 3000грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 12200,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 7560,00 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1138,04 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,99 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

14.01.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк» про стягнення відсотків за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 639614 від 07.05.2014 в сумі 1 997,50 грн. (а.с.1-2). Мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.05.2014 між ним та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 639614 з виплатою 25,5 % річних за користування коштами, строком дії договору до 07.11.2014, відкриттям депозитного рахунку № [NUMBER]. Зазначає, що за умовами вищезазначеного договору відповідач зобов'язаний виплачувати йому відсотки за користування коштами щомісячно, починаючи з другого робочого дня наступного місяця. Стверджує, що строк повернення вкладу минув 07 листопада 2014 року, але відповідач у цей строк вклад йому не повернув, що вважає порушенням умов договору та чинного законодавства. Вказує, що 15.12.2014 Новозаводським районним судом м. Чернігова було винесено рішення про стягнення невиплачених відсотків за зазначеними договором за листопад 2014 року. Посилаючись на норми цивільного законодавства, просить стягнути з відповідача заборгованість по процентах за грудень 2014 року у сумі 1 997,50 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.15). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.13), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

14.01.2015 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дитини, тривалий час перебував у місцях позбавлення волі, а звільнившись почав систематично вживати наркотичні засоби. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, із підстав, що викладені в позовній заяві, наполягаючи на позбавленні відповідача батьківських прав. Представник органу опіки та піклування, прокурор також вказали на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації свого проживання, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Врахувавши думку позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

14.01.2015 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 12.08.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до липня 2014 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.180,183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 12.08.2006 року зареєстрували шлюб, про що виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №31 (а.с.6). Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка згідно довідки Володимирівської селищної ради за №7 від 12.01.2015 проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

14.01.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с . 3-4), в якій заявник зазначила, що в зв'язку з розбіжністю в документах Управління пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області відмовляє їй у призначенні пенсії за віком. Заявник просить встановити належність їй трудової книжки, виданої 15.12.1976 р. на ім`я [PERSON] Заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 18). Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду України в м. Іллічівську Одеської області, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, про відсутність заперечень (а.с. 13). Судом винесено ухвалу про розгляд справі у відсутності заявника, представника заінтересованої особи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Вказані у заяві [PERSON] обставини підтверджуються слідуючими документами: копіями свідоцтва про укладення шлюбу, про народження, паспорту та трудової книжки заявника (а.с. 5-8). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Копія паспорту (а.с. 5) та копія трудової книжки (а.с. 7) підтверджують те, що написання ім'я заявника не збігаються. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

14.01.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

14.01.2015р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 19 вересня 2000 року, який був зареєстрований в Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 960. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Навесні 2014 року вони припинили спільне проживання, в зв'язку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Спору про розділ майна та місце проживання спільних дітей немає. Просить суд: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 вересня 2000 року в Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 960, - витрати по розірванню шлюбу покласти на неї. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив. У зв'язку з даною обставиною та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2000 року в Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 960 (а.с.4). Відповідно до свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). У судовому засіданні встановлено, що навесні 2014 року шлюбні відносини позивача та відповідача розпалися, оскільки між ними зникло взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільних дітей немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 23.07.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі дітей не має. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведеться, а відтак шлюб носить формальний характер. Тому подальше перебування в шлюбі є недоцільним. Просить шлюб розірвати та залишити за ним прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі та позов задовольнити. Не заперечує, щодо заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач, [PERSON] в судові засідання не з'являлася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, крім судових викликів була повідомлена через засоби масової інформації, про час та місце судового засідання, про що свідчить оголошення в газеті «Галичина». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.07.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.2011 року (а.с.4). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, спільно не проживають. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Вимога позивача про залишення йому прізвища - [PERSON], суд вважає таким, що не підлягає до задоволення, так як не грунтуються на вимогах закону. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем прізвище при реєстрації шлюбу не змінювалося. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 03 серпня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1952. В позовній заяві зазначає, що напротязі останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до остаточного припинення між ними шлюбних відносини. Проживають окремо один від одного, введення спільного господарства припинено. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) В судове засідання позивач не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позов підтримує в повному обсязі. (а.с. 12) Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, разом не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved