Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

13 червня 2013 року до Рівненського міського суду надійшов позов Товариства з обмежено відповідальністю « Кредитні ініціативи» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.10.2006 року Закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір №1136/06 (надалі за текстом - Кредитний договір). Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, банк зобов'язується надати Відповідачеві кредит у сумі 39 600,00 доларів США. 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- ,ч інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Таким чином, до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права та обов'язки Кредитора по Кредитному договору. У порушення умов Кредитного договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28.02.2013 р. має прострочену заборгованість по тілу кредиту у розмірі 23 100,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 184 638,30 грн.., заборгованості за відсотками у розмірі 2852,51 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 22800,11грн. В забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, 25.10.2006 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON], уклали Договір поруки № 1138/06. Відповідно до умов Договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Зважаючи, що відповідачами у справі зобов»язання за кредитним договором не виконуються, просять суд, стягнути з солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 113606 у розмірі 207438, 41 грн та судовий збір у справі в сумі 2074 грн. 38 коп. Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить позов задоволити повністю. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову, подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки Рівненським міським судом за заявою Акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку було видано 29.12.2008 року судовий наказ, у відповідності до якого з [PERSON] на користь Акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку було стягнуто 198757 грн. заборгованості за кредитний договором № 113606 від 25.10.2006 року, а тому у відповідності до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначила що позивачем пропущено строк пред»явлення вимог до неї як до поручителя. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Оцінюючи пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Сукупністю досліджених в справі доказів, які неоспорені відповідачами та визнаються судом достовірними, підтверджується, що 25.10.2006 року Закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір №1136/06 Відповідно до п.2.1, 2.2. Кредитного договору банк надає [PERSON] кредит у сумі 39 600,00 доларів США та сплатою позичальником 12 % річних за користування кредитними коштами. Кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 21 жовтня 2011 року ( а.с. 5-8) 25 жовтня 2006 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 113806 Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Позичальником усіх його зобов'язань за Кредитним договором № 113606 від 25.10.2006 року .( а.с.14-15) Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Договір відступлення прав вимоги (далі - Договір), відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли всі права та обов'язки Кредитора по Кредитному договору. Первісний кредитор свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 39600 доларів США У порушення умов Кредитного договору, Відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом має прострочену заборгованість . Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позичальник порушує свої зобов'язання за кредитним договором - не сплачує заборгованість за кредитом у передбачені договором строки. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З оглянутої в судовому засіданні цивільної справи 2н-1509 за заявою акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку в особі філії « Відділення Промівестбанку в м.Рівне» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором вбачається, що Рівненським міським судом 29 грудня 2008 року було винесено судовий наказ № 2н-1605 у відповідності до якого з [PERSON] було стягнуто на користь акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку в особі філії « Відділення Промівестбанку в м.Рівне» заборгованість за кредитним договором № 113606 від 25.10.2006 року в сумі 198757 грн ( а.с. 5, 11 цивільної справи № 2н-1509) та стягнуто судові витрати по справі у розмірі 1008 грн. Вказаний судовий наказ набрав чинності 30 січня 2009 року. З оглянутої в судовому засіданні постанови від 15.05.2009 року про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що згідно судового наказу № 2н-1605 відкрито виконавче провадження( а.с. Згідно з ч.1 ст. 95 ЦПК України - судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог. За таких підстав, належними та допустимими доказами в судовому засіданні підтверджено той факт, що з [PERSON] за кредитним договором № 113606 від 25.10.2006 року на користь Акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку ( первинного кредитора ) вже було стягнуто заборгованість в сумі 198757 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дані обставини позивачем в судовому засіданні не спростовані. Позивач - ТзОВ « Кредитні ініціативи» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 113606 в сумі 207 438 грн, в дану суму боргу входить і заборгованість 198757 грн, яка вже була стягнута з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного комерційного промислово- інвестиційного банку ( первинного кредитора ), тобто відбудеться подвійне стягнення суми заборгованості за кредитом, а оскільки зобов»зання [PERSON] згідно кредитного договору залишаються не виконаними, тому з [PERSON] слід стягнути 8681, 41 грн ( 207438, 41 грн- сума заборгованості за вказаним позовом - 198757 грн- борг стягнутий з [PERSON] за судовим наказом = 8681, 41 грн - різниця, що виникла з моменту до стягнення по день звернення позивача за захистом свого права) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають до задоволення частково на суму 8681 грн. 41 коп. Що стосується позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], то суд приходить до переконання, що в задоволенні вказаних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Так, як зазначено вище, одночасно з укладенням кредитного договору № 113606 від 25.10.2006 р., між ПАТ « Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк та [PERSON] було укладено договір поруки № 113806 від 25.10.2006 року, за умовами вказаного договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 113606 від 25.10.2006 року , у тому ж обсязі, на тих же умовах та у ті ж строки, що і позичальник. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 5.4 договору поруки № 113806 від 25.10.2006 р., укладеним з [PERSON] передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного погашення зобов»язань за Кредитним договором, в забезпечення якого надано поручительство, а також договорів про внесення змін до нього Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України, в силу ст.360-7 ЦПК України обов'язковою для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України, у постанові від 21 травня 2012 року (справа № 6-48цс11), відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України). Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 Постанови № 5 від 30.03.12 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначив, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Отже, у зв'язку з не зазначенням у договорі поруки № 113806 від 25.10.2006 р., укладеним « Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк « з [PERSON] строку припинення їх зобов'язань за договором поруки, їх порука за цими договорами припиняється, якщо «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить відповідної вимоги. Позивачем не надано суду жодного доказу про надіслання відповідачу [PERSON] вимоги про виконання умов договору Пунктом 2.3 кредитного договору № 113606 від 25.10.2006 р., укладеного « Акціонерним комерційним промислово- інвестиційним банком» з [PERSON] визначено кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним встановлено не пізніше 21 жовтня 2011 року. У договорі поруки не встановлено строк припинення поруки, а тому порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов»язання не заявить вимогу до поручителя. Кінцевий термін пред»явлення вимоги позивачем до поручителя настав 21 квітня 2012 року. Так як, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання - з 21 жовтня 2011 року, до поручителя відповідної вимоги не було пред'явлено, в силу ч.4 ст.559 ЦК України порука, надана [PERSON] згідно з договором № 113806 від 25.10.2006 р. у забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 113606 від 25.10.2006 р., припинилась 21 квітня 2011 року на підставах, встановлених законом. Таким чином, вимоги ТзОВ « Кредитні ініціативи» до [PERSON] як поручителя за кредитними зобов'язаннями [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. З урахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1844, 98 грн.( 2074,38 - сплачений судовий збір - 229, 40 ( позовні вимоги, які задоволені) = 1844, 98 грн ( та частина вимог, у задоволенні яких відмовлено) Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.526,530, 554, 559, 598,610,611, 612, 625 1050 ЦК України, ст.ст. 10,11,57-60,61,88,208,212-215,218,223,292-294,360-7 ЦПК України, постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.12 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», -

Outcome: approved