overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

14 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №662. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з вересня 2017року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до виникнення сімейних скандалів, втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що подружні стосунки сторони фактично припинили з вересня 2017 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

14 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 01 липня 2011 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, трудові обов'язки виконує належним чином. З липня 2015 року позивач отримує заробітну плату не у повному розмірі. Тому позивач просить з винести рішення, яким стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 31079,38 грн .(з урахуванням компенсації). У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, надав заяву про визнання позову. Вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки відповідача від 23.11.2017 №01/12-961 заборгованість по заробітній платі [PERSON] з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2016 року становить 31079,38 грн (з урахуванням компенсації). Наявність заборгованості та її розмір визнані сторонами, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У відповідності зі ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Як встановлено п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

14 вересня 2017 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 28 вересня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя дітей не мають. З 20.10.2011 року спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе із за різних поглядів на життя. На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем (а.с. 2). Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує, просила розглядати справи за її відсутності (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в які зазначив, що позов визнає, просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 28 вересня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КИ №081695 від 28 вересня 2007 року, актовий запис 493 (а.с.3). Також судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами розірвані з 20 жовтня 2011 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача, зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

14 вересня 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 07 листопада 1984 року, про що було зроблено актовий запис № 7. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування приблизно з кінця 2015 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду його представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 листопада 1984 року Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, про що було зроблено актовий запис № 7 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей не мають. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

14 вересня 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), від імені якого діє представник за довіреністю, звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що\~\~відповідно до укладеного договору б/н від 02.02.2011 року останній отримав\~\~кредит у розмірі 8 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.07.2017 року у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 107\~239,34 грн., яка складається з: 8\~282,30 грн. - заборгованість за кредитом; 89\~824,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3550,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5082,83 грн. - штраф (процентна складова), яка разом з витратами, повязаними зі сплатою судового збору, підлягає стягненню з останнього в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні у звязку із пропуском позивачем строку звернення до суду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх\~\~сукупності та\~\~взаємозвязку суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його, втратившим право на користування житлом будинком №18 по вулиці Ватутіна в с.Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що їй на праві особистої власності належить, вищевказаний будинок. У будинку відповідач її онук, ніколи не проживав та не проживає, однак за вказаною вище адресою, було зареєстровано місце його проживання, що перешкоджає їй вільно розпоряджатись своїм майном, в тому числі і отримати субсидію по оплаті за комунальні послуги. Представник позивача звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що позов визнає, просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок №18 по вулиці Ватутіна в с.Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок від 20.06.1988 р. (а.с.8). Також, судом встановлено, що місце проживання відповідача - [PERSON], [INFO] зареєстроване за адресою: [INFO], однак він без поважних причин не проживав та не проживає за вказаною адресою. Дані обставини підтверджуються даними довідок виконкому Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району №843 від 10.09.2018р. та №356 від 01.10.2018р. (а.с.13). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON], втратившим право на користування житлом будинком №18 по вулиці Ватутіна в с.Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 24 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис №1288. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв убачається, що позивач позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24 липня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис №1288 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04 серпня 2017 року Оболонським районним у місці Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місці Києві (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім?я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім?ї є неможливим, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 20 липня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №170. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 липня 2012 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них діаметрично протилежні погляди на шлюб та сімю, а також відносини між подружжям. Зазначає, що чоловік не поважає її, нехтує сімейними цінностям, з його вини викають скандали, свідком яких є дочка. З лютого 2018 року не підтримують подружні стосунки, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, кожен з них живе своїм життям. Фактично подружні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер і подальше перебування у ньому є недоцільним, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем в судовому порядку. \~ \~ \~ \~ У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с. 10). \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с. 35). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про шлюб та його копії (а.с.5-6), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] \~ \~ \~ \~Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 704,80 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.1). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

14 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 10 червня 2009 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано рішенням суду від 22 березня 2011 року. З довідки Лютенської сільської ради Гадяцького району вбачається, що [PERSON] проживає разом з матірю. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батьком, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

14 вересня 2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON], в якій він просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований Харківськім міським Палацем реєстрації шлюбів 21.09.2002 р., актовий запис № 1777. 18 вересня 2018 р. сформована інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади м. Харква про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2018 р. позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 р. проведено підготовче судове засідання за наслідками якого справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримав\~\~позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання зявилась, позов визнала повністю та пояснила суду, що їх сімя розпалась остаточно і відновлена бути не може. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 21 вересня 2002 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1777, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 169566 (а.с. 6). Після одруження відповідач взяла прізвище «Костіна». Подружжя від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2017 року, з серпня 2018 р. вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, їх сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Спорів про місцепроживання дитини та поділ майна у сторін не має. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved