overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Послалася на те, що відповідач не надає матеріальної підтримки на утримання сина та відповідач ще сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу та останній працює в ПАТ «Укртрансгаз» Філії УМГ «Харківтрансгаз» машиністом технологічних компресорів. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав судові заяву про розгляд даної справи без його участі, з позовом згоден. Третя особа надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю, рішення просила постановити на розсуд суду. Враховуючи, що всі сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали у справі, встановивши обставини та визначивши до них правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи: так, встановлено, що з 14.02.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від спільного шлюбного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження дитини, в якому він записаний батьком (а.с.7). Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу та останній працює в ПАТ «Укртрансгаз» Філії УМГ «Харківтрансгаз» машиністом технологічних компресорів, тобто має постійний заробіток і в змозі надавати допомогу обом дітям. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. Беручи до уваги лише наявність факту існування ще однієї дитини на утриманні відповідача, на яку останній вже сплачує аліменти в розмірі ? частки від доходів, суд вважає, що позов можна задовольнити, адже сукупний розмір аліментів не буде перевищувати граничний розмір у 50% від доходів відповідача. Таким чином, позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 вересня 2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що у подружжя відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та повага один до одного, відсутнє взаєморозуміння. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач вважає неможливим спільне проживання та збереження шлюбу, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом відправлення рекомендованих поштових повідомлень за перевіреним офіційним місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS], але відповідач до суду не зявився, заперечень на позов, або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 15 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1844, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.11). Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не просили надати їм строк для примирення, не бажають зберегти шлюб, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 13 червня 2015 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин непорозуміння та різних поглядів на життя. З червня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2015 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 294414, актовий запис № 03. (а.с. 4) Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надав, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не теперішній час не існує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішити відповідно до положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася з позовною заявою про звільнення майна з-під арешту - квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що арешт накладений безпідставно. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Представник третьої особи Третьої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, відповідно до договору купівлі-продажу від 05 липня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1299, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] належить на праві приватної власності. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2007 року у цивільній справі № 23816/07 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики накладено арешт на цю квартиру, як належну [PERSON], хоча на той час, власником квартири вже була [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд дійшов висновку, що, оскільки на момент накладення судом арешту власником квартири була [PERSON], арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2007 року у цивільній справі № 23816/07 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON],про стягнення боргу за договором позики, перешкоджає [PERSON] розпоряджатися своєю власністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] подала до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту, що вона проживала разом із померлою 26.10.2010 [PERSON] однією сімєю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини, посилаючись на те, що даний факт можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON], встановлення цього юридичного факту необхідне їй для прийняття спадщини, іншим шляхом, аніж у судовому порядку встановити факт не має можливості. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задовольнити, та пояснила, що спілкувалась і допомагала [PERSON] вона з 2003 року, а жити з нею безпосередньо в одному будинку, однією сімєю почала з весни 2006 року. Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, надіслалала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає і заявницю і була знайома з померлою [PERSON], та точної дати не памятає, але може сказати, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом 4 роки, заявниця доглядала за померлою [PERSON]. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявниця та померла [PERSON] знайомі їй як сусіди по селу Салтикова Дівиця, тому їй відомо, що заявниця доглядала за померлою, та проживала разом з нею приблизно 4 роки. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 26.10.2010 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №149002, виданим виконавчим комітетом Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області 27 жовтня 2010 року. Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, спадщина після померлої 26.10.2010 [PERSON] відкрилась 26 жовтня 2010 року. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] проживала разом з померлою [PERSON] однією сімєю та вела з нею спільне господарство 4 роки до дня смерті [PERSON]. Даний факт підтверджено в судовому засіданні самою заявницею та допитаними свідками [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено факт її проживання разом з померлою [PERSON] не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 18.05.2003 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Успенівській сільській раді Сарат- ського району Одеської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З початку 2016 року вони з відповідачем не підтримують подру- жні стосунки та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стали постійні непорозуміння між нею та чоловіком з різних причин, які негативно позначились на їх взаємовідносинах та призвели до розриву сім'ї. Вважає, що такий сімейний союз не принесе щастя нікому, а навпаки лише трав- муватиме обох, суперечить їх інтересам та негативно позначиться на вихованні дитини, тому має бути розірваний. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу роз- глядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що 18.05.2003 р. Успенівсь- кою сільською радою Саратського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 3. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6), у сторін по справі є не- повнолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановле- но, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су- перечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим суд вва- жає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 551, 20 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Золотоніському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області за актовим записом № 130, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2016 року). Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2018 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого постійно відбувалися сварки, а тому перебування в шлюбі суперечить інтересам кожного з сторін. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідна. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

13 жовтня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем 15.07.2009 року зареєструвала шлюб. 02.07.2012 року в них народилася донька [PERSON]. З 31.03.2015 року шлюб між ними розірвано. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в звязку з чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON]. не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.07.2009 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який 31.03.2015 року було розірвано. 02.07.2012 року в них народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №161350 від 10.07.2012 року, а/з №677. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на даний час проживає з матірю [PERSON]. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 вищевказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому приходжу до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, отже з 13 жовтня 2016 року. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved