Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

14 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до СТОВ «Обрій» про визнання недійсним договору оренди землі та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Вказавши, що вона є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 105500, кадастровий № 0523787400010000238, що розташована на території Тополівської сільської ради, площа земельної ділянки 3,5178га. За взаємною згодою у 2005 році, без укладення договору оренди вона передала належну їй земельну ділянку у користування [PERSON], домовившись про те, що в будь-який час зможе повернути земельну ділянку. В серпні 2015 року, при зверненні до [PERSON] та попередження його, що в подальшому буде обробляти належну їй земельну ділянку сама, разом із членами своєї сімї, отримала від [PERSON] відмову, з посиланням на існування договору оренди, до закінчення строку дії договору оренди. При цьому [PERSON] не надав їй будь яких підтверджуючих це документів. При зверненні до відділу Держкомзему у Теплицькому районі, отримала інформацію про існування договору оренди на належну їй земельну ділянку, укладено між [PERSON] та СТОВ «Обрій» 10.02.2006 року, зареєстрованого Теплицьким центром ДЗК 13.06.2006 року за № 040687400047, та є зміни до нього від 27 жовтня 2010 року зареєстрованого Теплицьким центром ДЗК 30.12.2010 року за № 041005900367. Посилається на те, що договір оренди землі від 10.02.2006 року та зміни до нього від 27.10.2010 року, вона не підписувала, та нікого не уповноважувала це зробити. Про існування спірного договору їй стало відомо тільки у серпні 2015 року Представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав вказаних в позовній заяві. Вказує на те, що дійсно за взаємною домовленістю, без укладення договору оренди землі, було передано земельну ділянку відповідачу, за відповідну компенсацію, та домовленістю про повернення земельної ділянки по першій вимозі. Про існування договору, та змін до нього, стало відомо у серпні 2015 року, при зверненні до [PERSON] про бажання самостійно обробляти земельну ділянку. Не заперечує отримання компенсації за використання земельної ділянки, при цьому зазначає, що крім спірної земельної ділянки, відповідач використовував також дві інші земельні ділянки, які повернув добровільно. Тому не виключає, що надані представником відповідача документи, про отримання орендної плати, можуть відноситись до двох інших земельних ділянок. Що стосується відомості, про видачу на руки змін до договору оренди, та купівлі продажу майнового паю, то визнає, що дійсно ними було продано відповідачу майновий пай, проте змін до договору оренди на руки не надавалось. Представник відповідача СТОВ «Обрій» до суду вдруге не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки від 03.12.2015 року, подав заперечення проти позову, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив. Від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 105500 належить земельна ділянка\~ площею 3,5178 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тополівської сільської ради Теплицького району Вінницької області (а.с. 7). Згідно з договором оренди землі від 10.02.2006 року, позивач передав зазначену земельну ділянку в оренду сількогосподарському ТОВ «Обрій» Даний договір зареєстрованого Теплицьким центром ДЗК 13.06.2006 року за № 040687400047 (а.с.8-10) Змінами до договору від 27 жовтня 2010 року сторони збільшили розмір орендної плати та строк дії договору оренди землі до 15 років (а.с. 11). Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21 жовтня 2015 року підписи в договорі оренди земельної ділянки і змінах до нього. у графі\~ «орендодавець» вчинено не позивачем, а іншою особою (.а.с.67-70). Правовідносини між сторонами регулюються: - ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон) договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства: - ст.124 ч.4 Земельного кодексу України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем; - ст.203 ч.2 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; ч.3 волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, та ч. 5 цієї статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; - ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України, яка передбачає, що сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, враховуючи, що відповідачем не надано належних доказів, що підтверджують особисте підписання договору [PERSON], тому суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що 10 лютого 2006 року при укладені договору оренди, та 27.10.2010року при укладенні змін до нього, позивач даний договір оренди землі та зміни до нього не підписувала, нікого не уповноважувала на вчинення даної дії, що підтверджується також висновком судової почеркознавчої експертизи, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірний договір та зміни до нього, укладені від імені позивача, підписаний не нею, а іншою особою. Таким чином спірний договір був укладений без волевиявлення [PERSON], а тому даний договір та змінии до нього необхідно визнати недійсними на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так як судом встановлено, що позивач дізналась про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди та змін до нього, лише у серпні 2015 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Посилання СТОВ «Обрій», своєму запереченні на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту укладення спірного договору в 2006 році та змін до нього в 2010 році, оскільки позивач отримував плату за користування землею, суд визнає таким, що суперечить нормам статті 261 ЦК України. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-48цс15 від 22 квітня 2015 року, яка врахована судом відповідно до ст. 214 ч.2 ЦПК України, яка передбачає, що при виборі правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний враховувати висновки Верховного суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав передбачених п.1 частини першої ст. 355 цього Кодексу. Судові витрати за проведення експертизи в сумі 2304 грн. 00 коп. та сплату судового збору в сумі 693 грн. 70 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved