Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

14.03.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» заборгованість у розмірі 14148,98 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.01.2017 року між ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8002639352БС/2017-01, згідно умов якого банк зобов'язався та відкрив відповідачу [PERSON] кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 14 000 грн. на строк до 31.12.2018 року. Банк умови укладеного договору виконав у повному обсязі. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого станом на. 13.02.2018 року загальна сума заборгованості за договором становить 14148,98 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 9816,24 грн.; заборгованість за процентами в сумі 997,22 грн.; пеня на прострочену заборгованість за основним боргом в сумі 30,71 грн., пеня на прострочену заборгованість за кредитом в сумі 3304,81 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги він підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 280 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Тому справа розглядається заочно, проти такого порядку вирішення справи представник позивача згідно його заяви не заперечує. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності , суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2017 року між ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії до кар-ткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 8002639352БС/2017-01 (далі -договір) ( а.с. 14-20). Відповідно до пунктів 2.1-2.7 Договору сторони домовилися про відкриття для відповідача кредитної лінії з лімітом в розмірі не більше 14000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням Карти за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36% річних, зі строком дії кредитної лінії до 31.12.2018 року. Згідно пункту 6.3 Договору відповідач зобовязується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав належно. Однак відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 13.02.2018 року на загальну суму 14148,98 грн., а саме заборгованість за кредитом в сумі 9816,24 грн.; заборгованість за процентами в сумі 997,22 грн.; пеня на прострочену заборгованість за основним боргом в сумі 30,71 грн., пеня на прострочену заборгованість за кредитом в сумі 3304,81 грн. Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатитипроценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавецьмає правонаодержаннявід позичальника процентів відсуми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 14148,98 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., так як вони документально підтверджені, а суд вимоги задовольняє повністю.

Outcome: approved