Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

13 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 25 січня 2021 року, просить визначити йому додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовано позов тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. 02 лютого 2007 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., яким належну їй на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] , заповіла сину [PERSON] . У встановлений законом строк позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки він проживав окремо від своєї матері, про існування заповіту не знав і дізнався лише у листопаді 2020 року від брата відповідача по справі [PERSON] , крім того, він є особою похилого віку, пенсіонером і в період пандемії перебував вдома на самоізоляції. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення позову. Треті особи - [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, вказавши, що не заперечують проти задоволення позову. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В. у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Чернігівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника Чернігівської міської ради та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13), яка доводилася матір`ю позивачу (а.с. 11). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 2099 від 26.03.2021, на час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрований [PERSON] , інших зареєстрованих осіб в даній квартирі не має. За життя, а саме 02 лютого 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Фефеловою Ю.К., яким належну їй на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] , заповіла сину [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1999, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах (а.с. 14). Як зазначено в позовній заяві, про існування заповіту матері позивач не знав, оскільки проживав окремо від своєї матері і дізнався лише у листопаді 2020 року від брата відповідача по справі [PERSON] \~і саме\~тоді брат\~йому передав\~заповіт. Крім того, позивач зазначає, що він є особою похилого віку, пенсіонером і в період пандемії перебував вдома на самоізоляції. Для реалізації свого права на спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В., проте листом від 27 листопада 2020 року йому було відмовлено, у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 12). Відповідно до інформації Першої чернігівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно з частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272\~Цивільного кодексу\~України визначено\~наслідки пропущення\~строку для\~прийняття спадщини,\~зокрема,\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 червня 2018 року по справі № 3145/765/14-ц надання законодавцем переваги здійсненню спадкування за заповітом як особистим розпорядженням особи на випадок смерті передбачає необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояв свободи заповіту з урахуванням наявності поважних причин пропуску, до яких, зокрема, суд відносить необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , за життя залишила заповіт на користь свого сина позивача по справі [PERSON] , відповідно до волі померлої вона заповіла належне йому майно. Позивач не мав змоги звернутись вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що йому не було відомо про складений заповіт і про його існування він дізнався лише у листопаді 2020 року. Для реалізації свого права на спадщину за заповітом 27 листопада 2020 року позивач звертався до нотаріальної контори, проте йому було відмовлено, у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оцінивши наявні\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд прийшов\~до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин. Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, а тому суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц, провадження № 61-26164св18. Враховуючи викладене,

Outcome: approved