Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

14 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] . Обґрунтовуючи позов зазначила, що з 25 вересня 2007 року по 27 липня 2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач утриманням та вихованням дитини не займається, не цікавиться його життям та здоров`ям, не піклується про фізичний та психологічний розвиток сина, не спілкується, призначені судом аліменти не сплачує. Враховуючи, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених законом, самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною позивач вважає, що вказані обставини у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою Іршавського районного суду від 27 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, з мотивів, викладених в позовній заяві, справу розглянути в її відсутність. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Іршавської РДА - Рендзей О.І. в судовому засіданні пояснила, що позивач звернулася із заявою про отримання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вказала, що батько зв`язки з сином не підтримує, участі у його виханні не приймає, аліментів не сплачує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Підтримала висновок органу опіки та піклування Іршавської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ( а.с. 59). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника третьої особи [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2007 року. 24 липня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний, що стверджується копією рішення Іршавського районного суду Закарпатської області (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] , про що в Книзі реєстрацій народжень 24 березня 2008 року зроблено відповідний актовий запис №17, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 березня 2008 року виконкомом Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (а.с.9). [PERSON] згідно довідки виконкому Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 04.08.2020 року №1436 має слідуючий склад сім`ї : син - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Дитина - [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виданою виконкомом Осійської сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 04.08.2020 року №1436 ( а.с. 16). Актом обстеження матеріально-побутового стану сім`ї № 489 від 13.11.2020 року, встановлено, що [PERSON] проживає разом з своїми неповнолітніми дітьми в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Умови проживання сім`ї хороші є всі умови для позитивного виховання та навчання дітей. Судом встановлено, що батько в утриманні дитини участі не приймає. Рішенням Іршавського районного суду від 11.10.2019 року призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 гривень (а.с.10). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП № 61044720 та довідки про наявну заборгованість від 28.07.2020 року №18.4-30/20863, виданих заступником начальника Іршавського районного відділу ДВС Худанич І. станом на 28.07.2020 року у боржника [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів становить 17 467,74 гривень (а.с. 11-12). Висновком органу опіки та піклування Іршавської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 07.08.2020 року №02-23/962 встановлено, що батько з сином не проживає, матеріально сина не утримує, має заборгованість по сплаті аліментів. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] ( а.с. 13,14). Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Таким чином під час розгляду справи, з наданих суду доказів встановлено, що [PERSON] перебуває на повному утриманні матері [PERSON] . Батько - [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, від спілкування з дитиною самоусунувся, що свідчить про його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Outcome: approved