Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

14 липня 2014 року в урочищі «Кізяк», що розташоване неподалік с. Нишівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (Рівненська сільська рада), працівниками органів внутрішніх справ було виявлено незаконну рубку дерев, яку здійснив житель с. Рівне [PERSON]. У відповідності до розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних незаконним вирубуванням дерев в кв. 71, виділі 4, обходу № 22 ДП Мурованокуриловецький райагроліс на території Рівненської сільської ради, Акту перевірки вимог природоохоронного законодавства від 16 липня 2014 року, розмір заподіяної шкоди становить 10 777 гривень 56 копійок. Прокурор району звернувся до суду в інтересах держави в особі Рівненської сільської ради та просить: стягнути з [PERSON] на користь Рівненської сільської ради шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, у сумі 10 777 гривень 56 копійок. В судовому засіданні прокурор Гладчено-Корнійчук Ю.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник Рівненської сільської ради - сільський голова Якимчик І.Г. позов прокурора підтримав. Суду пояснив, що урочище «Кізяк» розташоване неподалік с. Нишівці, яке входить до складу Рівненської сільської ради. Йому відомо про вирубку сосен та граба в цьому урочищі, а також відомо, що порубку здійснив [PERSON] Просив за можливості, з врахуванням важкого матеріального становища відповідача, зменшити розмір відшкодування. Відповідач [PERSON] свою вину визнав повністю та пояснив: 14 липня 2014 року близько 14-ої години попередньо домовившись із [PERSON] та зустрівшись з ним у смт Муровані Курилівці, вони його трактором одразу поїхали за с. Нишівці в ліс, де мали різати деревину. Приїхавши в ліс він, щоб мати можливість заїхати, зрізав два тонких дерева, а саме одну сосну та одного граба. Після чого, будучи у лісі зрізав ще 7 дерев сосни, які мали йти на будматеріали і які [PERSON] витяг ближче до дороги. В цей час приїхали працівники міліції, які викликали лісника та склали документи по факту незаконної порізки дерев. Просить зменшити розмір стягнення, врахувавши, що він тривалий час ніде не працює, здійснює догляд за матір'ю-інвалідом, має на утриманні неповнолітнього сина. Розглянувши справу у судовому засіданні, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення часткового, виходячи з наступного. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Згідно ст. 70 Лісового кодексу України заготівля деревини в порядку проведення рубок головного користування, а також інших рубок, пов'язаних із веденням лісового господарства, проводиться власниками лісів і постійними лісокористувачами яким у встановленому порядку надано це право. Статтею 94 Лісового кодексу України визначено, що державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральними органами виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, з питань лісового господарства, органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, з питань лісового господарства, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом. 14 липня 2014 року в урочищі «Кізяк» за наслідками проведеної перевірки працівниками органів внутрішніх справ було виявлено незаконну рубку дерев сосни звичайної в кількості 7 одиниць. Як слідує із рапорту заступника начальника Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області - начальника міліції громадської безпеки Баланюка О.Г. від 14 липня 2014 року (а.с. 15) на місці самовільної рубки дерев виявлено особу, яка її здійснила - [PERSON]. Слідчим відділенням Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області по факту незаконної рубки дерев внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020230000190 від 14.07.2014 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України (а.с. 14). 29 серпня 2014 року постановою слідчого Мурованокуриловецького РВ УМВС кримінальне провадження по даному факту закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України (а.с. 27). Рапортом заступника начальника Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області начальника міліції громадської безпеки Баланюка О.Д. (а.с. 15), протоколом огляду місця події від 14 липня 2014 року (а.с.16), протоколами допиту свідків (а.с. 18-21, 24-26), письмовими поясненнями [PERSON], наданими органам досудового слідства (а.с.22-23), та його особистими поясненнями в суді, стверджується вина [PERSON] у вчиненні ним незаконної рубки дерев, зокрема восьми сосен та одного граба. Пунктом 1 ч. 2 ст. 105 Лісового Кодексу України визначено, відповідальність за порушення лісового законодавства, яку несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст 107 Лісового Кодексу України підприєства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі. Розрахунком розмірів відшкодування збитків, заподіяних незаконним вирубуванням дерев в кв. 71, виділі 4, обходу № 22 ДП Мурованокуриловецький «Райагроліс» на території Рівненської сільської ради, які були проведенні у відповідності до акта обстеження від 16.07.2014 року (а.с.10) та Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 із змінами внесеними згідно Постанови КМ № 1364 від 28.12.2011 року (а.с. 12-13) стверджується, що загальна сума завданих [PERSON] збитків природі та державі становить 10777 гривень 56 копійок (а.с. 9). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», громадяни України зобов'язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, а також компенсувати шкоду, заподіяну негативним впливом на природне середовище. Основними принципами охорони навколишнього природного середовища є, крім іншого, компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (ст.. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Таким чином, позивачем надано достатні і належні докази розміру збитків, заподіяних лісовому господарству незаконними діями [PERSON] спричиненими незаконною рубкою дерев сосни звичайної в урочищі «Кізяк» неподалік с. Нишівці Мурованокуриловецького району на суму 10777 гривень 56 копійок. Одночасно, частина 4 статті 1193 ЦК України дозволяє суду зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Відповідач на ствердження свого важкого матеріального становища надав суду довідки Рівненської сільської ради про склад сім'ї та про те, що він здійснює догляд за матір'ю-інвалідом 1 групи, пенсійне посвідчення матері, копію трудової книжки (а.с. 38-41). Представник Рівненської сільської ради - сільський голова Якимчик Г.І. також заявив клопотання про зменшення розміру стягнення шкоди, заподіяної в результаті незаконної рубки лісу. За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 1193 ЦК України зменшити розмір відшкодування шкоди і стягнути з відповідача лише половину. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави у суді звільняються від сплати судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, позивач сплачує 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок у дохід держави.

Outcome: partial