Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

14.09.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПАТ КБ «Привабанк» про стягнення відповідно 7934,17 грн. та 1390,40 грн. В позовній заяві [PERSON] і [PERSON] вказали, що вони придбали у відповідача квитки на фінальний матч [PERSON] з футболу між командами „Севілья „Дніпро, який мав відбутися 27.05.2015 року на Національному стадіоні у м.Варшаві (Польща), за що [PERSON] сплатив 3400,00 грн. Однак, відповідач квитка на футбольний матч позивачам не передав. Будучи впевненими, що квитки вони зможуть отримати в касі стадіону позивачі 27.05.2015 року прибули в м. Варшава. Для поїздки кожним із позивачів понесено витрати на оформлення візи по 440,00 грн. та по 35,00 Євро кожен, також за договором страхування подорожуючих за кордон, укладення якого є обовязковою умовою отримання візи в сумі 95 грн. кожен, [PERSON] сплачено 583, 00 грн. за договором страхування цивільної відповідальності власника автомобіля (зелена карта), укладення якого є обовязковою для вїзду до Польщі. Не отримавши квитків на футбольний матч та витративши час на зясування з працівниками відповідача про можливість отримання таких квитків [PERSON] не зміг підтвердити замовлення готелю, натомість він був змушений понести витрати на винаймання іншого готелю, що ним сплачено 326,00 польських злотих, та 117,04 польських злотих на придбання пального для автомобіля. З врахування курсу валют : євро і польського злотого встановленого Національним Банком України [PERSON] поніс витрати в сумі 7934,17 грн., а [PERSON]О.в сумі 1390,40 грн.. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та додатково пояснили, що жодних повідомлень від відповідача, в тому числі електронною поштою, про необхідність отримання придбаних квитків на футбольний матч в посольстві України в Польщі в м.Варшава вони не отримували і про це їм надійшло СМС повідомлення вже після початку матчу та завершення роботи посольства. Також в заявці на придбання квитків вказували місце їх вручення покупцям в м.Луцьку, отримувати квитки в м. Варшава не погоджувались, а відповідач отримавши кошти за квитки не виконав свого обовязку передати квитки покупцям. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що банком здійснювався продаж квитків на згаданий вище футбольний матч і відповідачі на сайті банку замовили квитки та сплатили за них кошти, але не зазначили місце отримання квитків. На електронну адресу позивачів банком надіслано електронне повідомлення про те, що квитки необхідно отримати в посольстві України в Польщі в м. Варшава із зазначенням часу. Позивачі не вжили заходи для отримання квитків, до посольства за отриманням квитків не звертались, тому не вжили необхідних дій для належного здійснення своїх прав, а банком вжито всіх заходів для виконання зобовязання. Просить в позові відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково, а позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що 20.05.2015 року [PERSON] і ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] купив у відповідача для себе і дружини [PERSON] два квитки на фінальний матч [PERSON] загальною вартістю 3400,00 грн. Дана обставина стверджується квитанціями №№0.0.387688951.1, 0.0.387693481.1. та визнається відповідачем. Відповідно до змісту ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 662 ЦК України продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Як слідує із змісту ст.906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наведених норм відповідач, отримавши плату за квитки на футбольний матч і взявши на себе обовязки продавця зобовязаний вжити усіх заходів саме для передачі таких квитків покупцеві і може бути звільненим від відповідальності за невиконання цього зобовязання лише у випадку, якщо доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. В заперечення позовних вимог відповідач покликається на те, що ним на електронну пошту [PERSON] надіслано повідомлення про можливість отримання належних йому квитків в посольстві України в м. Варшаві. Однак, позивач [PERSON] отримання такого повідомлення заперечує, вказує на те, що він не давав відповідачу згоду на передачу йому квитків в м. Варшава, а в заявці про отримання квитків вказував про передачу йому таких квитків в м.Луцьку. Як вбачається з представленого відповідачем тексту оголошення про продаж квитків такі могли бути доставлені курєром, або отримані в місці їх видачі біля стадіону у Варшаві. Оскільки відповідач не представив суду доказів, які б підтверджували отримання позивачем повідомлення про можливість отримання квитків в посольстві України в м.Варшаві та про згоду позивача на отримання квитків саме в посольстві України в м.Варшава чи про відмову покупця від отримання товару, на запит суду не представив заявку позивача про згоду на придбання квитків із зазначенням місця їх вручення, то суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по передачі товару покупцеві. Відповідно до змісту ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відтак, відповідач має нести відповідальність за шкоду, заподіяну позивачам невиконанням зобовязання по передачі останнім придбаних ними квитків. Крім сплачених відповідачу коштів за квитки [PERSON] понесено витрати: за послуги візового центру з оформлення віз 440,00 грн., за візу 35 євро, що становить 855,40 грн. (з врахування курсу Національного банку України 1 євро=24,44 грн.), за обовязковим для отримання візи договором страхування подорожуючих за кордон в сумі 95,00 грн., за обовязковим для виїзду за кордон договором страхування цивільної відповідальності власника автомобіля 583 грн., за сплату номеру в готелі 326,00 польських злотих, що з врахування встановленого Національним Банком України курсу 1 польського злотого = 5,78 грн. становить 1884,28 грн., витрати на пальне - 100,06 польських злотих, що з врахуванням наведеного курсу польського злотого становить 578,35грн. Понесені витрати стверджуються відповідними квитанціями про оплату послуг візового центру, за візу, оплати за готель та придбання пального, договором страхування і квитанцією та страховим полісом на належний позивачу автомобіль «Ніссан Мурано». При цьому суд враховує, що витрати пального в обємі 19,43 л. для проїзду з міста Варшава (Польща) до міста Луцька згаданим автомобілем є обґрунтованими. Витрати [PERSON] за послуги візового центру з оформлення візи в сумі 440,00 грн. та за візу 35 євро, що з врахування встановленого Національним Банком України курсу 1 євро=24,44 грн. становить 855,40 грн., за обовязковим договором страхування подорожуючих за кордон в сумі 95,00 грн., а всього 1390,40 грн. стверджені квитанціями про оплату і договором страхування. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що витрати позивачів на придбання квитків на футбольний матч та витрати обумовлені поїздкою до м. Варшава викликані невиконанням відповідачем зобовязань за договором купівлі-продажу і тому останній зобовязаний відшкодувати понесені позивачами наведені вище витрати. Витрати позивачів на придбання продуктів харчування в сумі 16,98 польських злотих, на думку суду, не викликані невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором і до задоволення не підлягають. Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial