overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

13.11.2019р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що встановлення вчинення заявником правопорушення за ст. 185-3 КУпАП відбулося у вступній (описовій) частині постанови Краногвардійського районного суду від 23.07.2009р., а в мотивувальній та резолютивній її частинах зазначені виключно сумніви суду в наявності встановленої вини, визначивши заінтересованою особою Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (а.с. 2). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 14.11.2019р. завлено самовідвід по справі (а.с. 3). Згідно з протоколом автоматичного розподілу справ між суддями від13.11.2019р. для розгляду зазначеної цивільної справи визначено суддю Наумову О.С. (а.с. 1). Ухвалою судді Наумової О.С. від 25.09.2019р. відкрито провадження у справі (а.с. 5). В обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що постановою Краногвардійського районного суду від 23.07.2009р. у справі № 3-1754/09 встановлено, що заявник [PERSON] вчинив правопорушення за ст. 185-3 КУпАП, і призначено проведення судово-психіатричної експертизи заявника. При цьому, суд визнав заявника винним у вчиненні адміністративного правопорушенні першим реченням і першим абзацом вказаної постанови, тобто у вступній (описовій) її частині, а у мотивувальній та резолютивній частинах зазначив про наявні у суду сумніви в наявності вже встановленої вини. КУпАП не містить наявних в інших процесуальних кодексах опису розподілу судового рішення, ухваленого за правилами КУпАП, на вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Заявник, посилаючись на п. 5 ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 295 ЦПК України, встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановлення, що встановлення вчинення заявником правопорушення за ст. 185-3 КУпАП відбулося у вступній (описовій) частині постанови Краногвардійського районного суду від 23.07.2009р., а в мотивувальній та резолютивній її частинах зазначені виключно сумніви суду в наявності встановленої вини. Зазначає, що встановлення такого факту не пов`язане зі спором про право, а лише надає заявникові право спростувати негативну інформації про себе. Іншого порядку його встановлення законом не передбачено.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

13.11.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, малолітня дитина проживатиме з позивачем, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] » (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.\~5 ст.\~128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст.\~280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останніх чотирьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останніх чотирьох місяців, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 768,40 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів та різних поглядів на шлюб і сім`ю. У зв`язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву в якій просив розглядати справу без його участі, та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Відповідач викликався до\~суду через\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 08 листопада 2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У зв`язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 02.12.2014 р. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Протягом останнього часу спільне життя між подружжям погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає, що примирення не можливе, що стало причиною для звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. 09 січня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Позивач до підготовчого засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач до підготовчого засідання надала заяву, в якій зазначила про розгляд справи за її відсутності, позов про розірвання шлюбу визнала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 грудня 2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 709. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] [INFO] в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, шлюб між позивачкою та відповідачем укладений 02.07.1993 року. Мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов`язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON] , суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

13.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.03.2003 року у Жовтневій сільській раді Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 04. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 01.03.2003 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Жовтневою сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 04, (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 10-11). Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами з 2016 року припинені, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дітей у сторін не має. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

13.11.2019 року Балтська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклуваннязвернулася до суду з заявою, заінтересована особа - [PERSON] , про встановлення опіки над недієздатною [PERSON] . На обґрунтування вимог заявник зазначив, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 25.12.2006 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатною. Згідно даного рішення суду опікуном над [PERSON] було призначено її матір - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. На даний час матеріальну та моральну турботу над недієздатною [PERSON] здійснює дружина її брата - [PERSON] . Протоколом засідання опікунської ради від 22.10.2019 року № 5, було вирішено питання про доцільність призначення опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Балтської міської ради від 24.10.2019 року № 200, [PERSON] , [INFO] доцільно призначити опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] представник Балтської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклуванняпросив суд призначити опікуном над недієздатною [PERSON] - [PERSON] . Представник Балтської міської ради Одеської областів особі органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, заяву підтримує. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 25.12.2006 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатною. Згідно даного рішення суду опікуном над [PERSON] було призначено її матір - [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. На даний час матеріальну та моральну турботу над недієздатною [PERSON] здійснює дружина її брата - [PERSON] . Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Протоколом засідання опікунської ради від 22.10.2019 року № 5, було вирішено питання про доцільність призначення опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Балтської міської ради від 24.10.2019 року № 200, [PERSON] , [INFO] доцільно призначити опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що на даний час моральну та матеріальну турботу над недієздатною [PERSON] здійснює [PERSON] , тому її опікуном належить призначити [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

13.11.2019 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що остання 12.11.2019 року поступила в Берегівську обласну психіатричну лікарню за направленням сімейного лікаря [PERSON] , у зв`язку з тим, що в неї наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Представник обласної психіатричної лікарні Попович-Бурчо В. І.в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 12.11.2019 року [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає на хронічний на маячний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. ЇЇ згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та не потрібно його госпіталізувати. Прокурор Сита Ю. вважав заяву підставною, проти її задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № 2532 від 13.11.2019 року, копію направлення сімейного лікаря, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на маячний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовилася лікуватися в добровільному порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] не надала усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування її можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо їй не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення її психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду її здоров`ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

13.11.2019 року засобами поштового зв`язку [PERSON] , який представляє інтереси [PERSON] , [PERSON] звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом до [PERSON] про виселення. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачі зазначають, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . Зокрема позивачам належить по ј частині даної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 9 липня 2008 року, виданого Святошинською районною радою у місті Києві згідно розпорядження №955 від 9 липня 2008 року, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 17 липня 2008 року. Також [PERSON] належить 2/6 частини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 вересня 2016 року. [PERSON] належить 1/6 частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6 грудня 2017 року. В квартирі зареєстровані позивачі та відповідач. Відповідач не є членом сім`ї позивачів, не веде спільного господарства з ними, спільним побутом вони не пов`язані. Позивачі самостійно сплачують комунальні послуги. Відповідач постійно чинить перешкоди позивачам у користуванні квартирою. [PERSON] неодноразово звертався до Святошинського УП ГУНП м.Києві з приводу чинення [PERSON] перешкод у користуванні квартирою та вчинення ним конфліктів. Таким чином, вищезазначені обставини унеможливлюють користування позивачами своєю власністю, у зв`язку з чим вони просять виселити відповідача. Вимогу про виселення посять задовольнити на підставі зазначених обставин та

Outcome: dismissed