Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

13.08.2019 року позивач звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений 04 вересня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції від 04.09.2004 року. Від шлюбних відносин сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені у 2014 року. Спільного майна сторони не мають, дитина буде мешкати з матір`ю. Вважає, що примирення між ними є недоцільним, тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , 04.09.2004 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 442. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, ст. 51 Конституції України, ст. 16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається зі ст. 104 ч. 2 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд приходить до висновку, що слід залишити прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач [PERSON] не наполягала на відшкодуванні понесених нею судових витрат за рахунок відповідача.

Outcome: approved