Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

14 січня 2020 року АТ КБ«ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. У позові позивач вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07 жовтня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 14 грудня 2014 року позичальник, [PERSON] померла. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 14.12.2014 по 14.06.2015. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 08 квітня 2019 року позивачем було отримано відповідь Першої миргородської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкова справа по померлій [PERSON] відкрита в Першій миргородській державній нотаріальній конторі , претензія банку долучена до спадкової справи. 17 вересня 2019 року до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь станом на дату смерті спадкодавця заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 07.10.2011 в сумі 6235 грн. 35 коп., яка складається з: 6235,35 грн. заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 2102 грн. 29 січня 2020 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області провадження у справі відкрито, справу постановлено розглядати в порядку за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.52) Відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 128 ЦПК України (а.с. 61,74,81,87). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 07.10.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. (а.с.9) Частиною 1 ст. 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитні правовідносини виникли між сторонами в порядку, передбаченому ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобов`язання перед [PERSON] надавши останній кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в сумі, строки та на умовах, передбачених договором на платіжну картку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов`язання не виконувала, щомісячно кредит не сплачувала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № б/н від 07.10.2011 [PERSON] станом на 14.12.2014 має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 6235 грн. 35 коп. (а.с.8), що підтверджується наданими до суду розрахунками. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] зареєстроване та видане відділом ДРАЦС по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області (а.с.38). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до відповіді завідувача Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. №144/02-14 від 11.03.2019 повідомлено АТ КБ «ПриватБанк», що претензія з вимогами до спадкоємців долучена Першою миргородською державною нотаріальною конторою до матеріалів спадкової справи №68/2015, кредиторські вимоги включені в спадкову масу. Спадкоємцям померлої [INFO] [PERSON] , направлено письмове повідомлення про наявність заборгованості спадкодавця перед Банком (а.с.41). 17.09.2019 АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано(а.с.42). 08.04.2019 АТ КБ «ПриватБанк» отримав повідомлення завідувача Першої миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. Згідно даного повідомлення по померлій 14 грудня [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа за №67/20185, заяву подав син [PERSON] , 1990 року народження. Першою миргородською державною нотаріальною контрою 26 квітня 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 75). Отже судом встановлено, що позивач звернувся з вимогою до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли дізнався про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Миргородської міської ради від 30 січня 2020 року відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с. 70), в якій проживала позичальник [PERSON] , та яка є об`єктом спадкування Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування заявлених позовних вимог. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с.2) підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved