Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

12 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , який у подальшому уточнила. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням колишнього господарства КСП «Видвиженець» їй була виділена для проживання квартира [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 1862 від 01 жовтня 2018 року, виданою Голубівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, а також виписки з домової книги у зазначеній вище квартирі зареєстровано [PERSON] , який є відповідачем у справі. Відповідач з 1998 року у вищезазначеній квартирі не проживає, витрат на утримання квартири не несе, за користування квартирою не платить. Всі витрати по утриманню вказаної квартири несе позивач та її чоловік [PERSON] . У зв`язку з чим, позивач вимушена була звернутися до суду та просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 16 жовтня 2020 року позовну заяву позивача [PERSON] було залишено без руху з наданням їй часу для усунення недоліків її позовної заяви (а.с. 24-25), що було зроблено позивачем - 02 листопада 2020 року (а.с. 31). Ухвалою судді від 05 січня 2021 року позовну заяву позивача було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 54). У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Прудовський В. Д. не з`явилися, однак останнім було подано до суду заяву, у якій він просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, зазначив, що позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Допитані у судовому засіданні 26 травня 2021 року свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад 20 років. З 2001 року у спірній квартирі проживає родина позивача. Відповідач добровільно виїхав з квартири і більше до неї не повертався. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, у судове засідання 06 жовтня 2021 року, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що відповідно до рішення колишнього господарства КСП «Видвиженець» сім`ї [PERSON] було надане у користування житлове приміщення, а саме квартира [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 164 від 29 жовтня 2008 року, виданою директором ТОВ АФ «Відродження» [PERSON], та наданою суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 41). Згідно відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно - право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстровано (а.с. 51). Інформація про реєстрацію права власності на вказану квартиру у КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» - відсутня (а.с. 47). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , з 03 липня 1995 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою із домової книги за вказаною адресою, запис № 509 (а.с. 42). Відповідно до повідомлення Перещепинської міської ради об`єднаної територіальної громади Голубівського старостинського округу № 225-123 від 28 грудня 2020 року, наданого на запит суду, установлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , є дійсно зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53). Водночас, згідно з актом про встановлення факту не проживання від 30 червня 2021 року, складеного депутатом Перещепинської міської ради [PERSON] за підписами жителів будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] , за фактом здійсненої перевірки 30 червня 2021року, установлено, що у житловому приміщенні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , 1975 року народження, але за вказаною адресою не проживає з 1998 року, також не зареєстровані, але постійно проживають - [PERSON] , 1982 року народження, [PERSON] , 1982 року народження, [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2007 року народження (а.с. 72). Згідно зі ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши зібрані у справі письмові докази, показання свідків, і з`ясувавши обставини спору, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше шести місяців. Поважних причин, передбачених ст. 71 ЖК України, при яких житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, судом не установлено. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу, відповідачем до суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених позивачем у позові. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , не проживаючи в наданому йому житловому приміщенні понад шість місяців, втратив право користування ним, з підстав, визначених ст. 71 ЖК України, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved