Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

13.03.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить виділити йому у натурі фактично використовувану ним частину будинку [ADDRESS] , а саме: кімната 1-5 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 11.2 квадратних метра, житлова кімната 1-4 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 8.6 квадратних метра, коридор 1-1 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 3.3 квадратних метра, кухня 1-3 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 9.9 квадратних метра, комора 1-2 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 2.7 квадратних метра, крильце, погреб під частиною будівлі - під а1, прибудова - а1, навіс - Ж, літній душ - З, навіс - И, хвіртки №2 та №3, огорожа №4, №5, №6. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що матері сторін належав житловий будинок [ADDRESS] . 22.11.1999 року позивач купив у матері 1/2 частину вказаного житлового будинку. 27.12.2000 року відповідачу мати подарувала 1/2 частину вказаного житлового будинку. Нотаріусом при укладенні договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку між позивачем та його матір`ю було виділено позивачу в конкретне користування житлова кімната 1-5 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 11.2 квадратних метра, житлова кімната 1-4 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 8.6, коридор 1-1 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 3.3 квадратних метра, кухня 1-3 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 9.9 квадратних метра, крильце, вхід до підвалу, погреб під сінями, підвал під сінями, сарай - Б, А частина огорожі, ворота. Позивач на даний час проживає з сім`єю в своїй частині будинку та користується даними приміщеннями. Нотаріусом при укладенні договору дарування 1/2 частини житлового будинку між відповідачем та її матір`ю було виділено відповідачу в конкретне користування житлова кімната 2-3 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 16.7 квадратних метра, коридор 2-1 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 4.2 квадратних метра, жила кухня 2-2 (згідно технічного паспорту БТІ) площею 8.9 квадратних метра, 1-веранда площею 10.3 квадратних метра, 2-кладова 8.4 квадратних метра, сарай-В, сарай-Г, погреб-Д, туалет-Е. В загальному користуванні зі співвласником є огорожа та ворота з хвірткою, рильце, вхід до підвалу, погреб під сінями, підвал під сінями, сарай - Б, А частина огорожі, ворота. Відповідачка в даний час проживає в своїй частині будинку та користується даними приміщеннями. В даний час позивач має намір відокремити свою частину будинку для отримання окремого номера [ADDRESS] , зареєструвати технічну документацію на свою частину будинку для отримання окремої адреси, але це зробити не можливо по тій причині що частка позивача в житловому будинку не виділена в натуру, конкретне користування не дає такої можливості. Крім цього на все майно відповідача накладено арешт, а тому без виділення в натуру своєї частини будинку арешт буде стосуватись і частини будинку позивача. З наведених причин позивач має намір виділити свою частину будинку, яку фактично займає і використовує для проживання у натуру із спільної часткової власності. Виділення в натурі частки позивача є можливим по тій причині, що будинок має два ізольовані окремі входи, які перебувають у конкретному користуванні позивача та відповідача. Крім цього позивач виготовив технічний паспорт на свою частину будинку та є власником своєї частини земельної ділянки біля будинку, частина земельної ділянки відповідача не приватизована та перебуває в її користуванні. Ухвалою судді від 20.05.2019 року відкрито провадження, призначено у справі підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій не заперечила щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 22.11.1999 року між [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку, відповідно до якого позивач купив половину будинку під [ADDRESS] . В конкретне користування позивача відійшла Ѕ частину будинку [ADDRESS] , яка складається з: кімната 1-5 площею 11.2 квадратних метра, житлова кімната 1-4 площею 8.6 квадратних метра, коридор 1-1 площею 3.3 квадратних метра, кухня 1-3 площею 9.9 квадратних метра, крильце, погреб під частиною будівлі, навіс, хвіртка та огорожа. 27.12.2000 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір дарування будинку, відповідно до якого відповідачу подаровано 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . По даному договору в конкретне користування відповідача перейшло: 1/2 частина будинку розміром жилої площі 25,6 кв.м., а саме: 2-1. коридор - 4,2 кв.м., 2-2. жила кухня - 8,9 кв.м., 2-3. жила кімната - 16,7 кв.м., І-веранда - 10,3 кв.м., ІІ-кладова - 8,4 кв.м., та сарай-В, сарай-Г, погреб-Д, туалет-Е. в загальному користуванні зі співвласником є огорожа та ворота з хвірткою. 09.01.2003 року позивач [PERSON] отримав державний акт серії ІІІ-КВ № 049004 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,193 га, з яких: 0,171 га для ведення особистого селянського господарства, 0,022 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії архівної довідки КП Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» № 672 від 12.09.2018 року, станом на 29.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , на праві власності зареєстровано 1/2 частина житлового будинку за [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу посвідченого 22.11.1999 року за р№ 4648 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В.П., та 1/2 частина житлового будинку за [PERSON] , згідно договору дарування посвідченого 27.12.2000 року за р№ 5954 Обухівською державною нотаріальною конторою. Відповідно до копії довідки Управління Держкомзему в Обухівському районі № 05-03/2362 від 11.10.2010 року, згідно програмного забезпечення ведення державного земельного кадастру Управління Держкомзему в Обухівському районі земельна ділянка площею 0,193 га, яка згідно акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ № 049004 перебуває у власності [PERSON] і розташована в [ADDRESS] , рахується за наступними кадастровими номерами: 3223110100:01:047:0097 (площа земельної ділянки 0,171 га) та 3223110100:01:047:0098 (площа земельної ділянки 0,022 га). Згідно висновку спеціаліста від 14.03.2017 року щодо технічної можливості поділу житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , власником Ѕ частини якого є [PERSON] , відносяться наступні кімнати у житловому будинку з погребом та підвалом під прибудовою загальною площею 33,7 м2, житловою площею 19,8 м2, а саме: 1-коридор-3,3 м2, 2-комора-0,7 м2, 3-кухня-9,9 м2, 4-житлова кімната 8,6м2, 5-житлова кімната-11,2 м2, Ж,И-навіс, З-літній душ, №2,3 хвіртка, №4,5,6 огорожа. Новоутворений об`єкт знаходиться на земельній ділянці площею 0,022 га, кадастровий номер 3223110100:01:047:0098, цільове призначення для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. За технічними показниками та відповідно до документів де відображене конкретне користування житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами, а також державних актів земельних ділянок, житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах, може бути поділений на два ізольованих будинків з суміжною стіною відповідно технічних паспортів. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Зазначена правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року. Згідно ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved