Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

13.01.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON], Костянтинівського міського центру зайнятості про розірвання трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначила, що 28.05.2013 року між нею та ФОП [PERSON].(код ЄДРПОУ [NUMBER]) укладено безстроковий трудовий договір № 05231300255, що зареєстрований у Костянтинівському міському центрі зайнятості. За даним трудовим договором її прийнято на посаду продавця непродовольчих товарів в магазині за адресою: Донецька обл., м.Димитров, м-н «Світлий», зупиночний комплекс, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці під № 17 від 28.05.2013 року. За період її роботи жодних претензій щодо порушення трудової дисципліни чи виконання посадових обов'язків з боку [PERSON] до неї не було. У вересні 2013р. їй стало відомо, що договір оренди магазину, в якому вона працювала, розірвано та приміщення передано іншому Орендарю. Роботодавець ФОП [PERSON] її про це попередньо не повідомляла, інформацію про подальше її місце роботи та трудову діяльність не надала, на телефонні дзвінки не відповідала, за місцем її проживання їй повідомили, що [PERSON] терміново виїхала за кордон і час її повернення невідомий. 19 листопада 2013р. нею був надісланий рекомендований лист № 8304901624702 на адресу [PERSON] з вимогою звільнити її з роботи та розірвати укладений між ними трудовий договір, проте, жодної відповіді на звернення не надходило, трудовий договір на цей час не розірвано, тобто ФОП [PERSON] ухиляється від розірвання трудових відносин та зняття укладеного трудового договору з реєстрації у Костянтинівському міському центрі зайнятості. У зв'язку з тим, що місце знаходження фізичної особи-підприємця [PERSON] є невідомим, діяльності на даний час вона не здійснює, роботою її не забезпечує, вона неодноразово зверталась до Костянтинівської міського центру зайнятості з проханням зняти з державної реєстрації укладеного між нею та [PERSON] трудового договору, проте, їй було відмовлено, мотивуючи це тим, що розірвання трудового договору можливе за наявності обох сторін або в судовому порядку. В силу відсутності ФОП [PERSON] вона не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку і працевлаштуватися на законних підставах. Таким чином, її право на працю, на оплату праці, та здійснення обов'язкових соціальних внесків, порушено відповідачами, які не звільняють її у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати трудовий договір, укладений між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та нею, зареєстрований 28.05.2013 року за № 05231300255 у Костянтинівському міському центрі зайнятості. Зобов'язати Костянтинівський центр зайнятості зняти з державної реєстрації трудовий договір № 05231300255 від 28.05.2013р. укладений між нею та ФОП [PERSON] та внести запис до її трудової книжки про звільнення, у відповідності до вимог ст. 38 КЗпП України. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач - ФОП [PERSON] до суду не з'явилась, про дату та час слухання справи повідомлялась належним чином. Представник відповідача Костянтинівський міський центр зайнятості Зоненко Ю.А., що діє за дорученням, позов визнав частково та суду пояснив, що при наявності відповідного рішення суду Костянтинівський міський центр зайнятості може зняти з державної реєстрації трудовий договір, але вносити запис до трудової книжки позивачки про її звільнення має роботодавець,тобто [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 28.05.2013 року між позивачем [PERSON] та ФОП [PERSON].(код ЄДРПОУ [NUMBER]) укладено безстроковий трудовий договір № 05231300255, що зареєстрований у Костянтинівському міському центрі зайнятості. За даним трудовим договором її прийнято на посаду продавця непродовольчих товарів в магазині за адресою: Донецька обл., м. Димитров, м-н «Світлий», зупиночний комплекс, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці під № 17 від 28.05.2013 року.(а.с.7-10). Із пояснень позивачки вбачається, що в вересні 2013року їй стало відомо, що договір оренди магазину, в якому вона працювала, розірвано та приміщення передано іншому Орендарю. Роботодавець ФОП [PERSON] її про це не повідомляла, інформацію про подальше її місце роботи та трудову діяльність не надала, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем проживання відсутня. 19 листопада 2013 року нею на адресу відповідача ФОП [PERSON] було надіслано заяву з вимогою звільнити її з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України та розірвати укладений між ними трудовий договір, але до цього часу жодної відповіді на звернення не надходило, трудовий договір на цей час не розірвано, тобто ФОП [PERSON] ухиляється від розірвання трудових відносин та зняття укладеного трудового договору з реєстрації у Костянтинівському міському центрі зайнятості. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно з Наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, у разі припинення строку дії трудового договору достроково, у трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення, з посиланням на відповідні статті КзПГІ України, про що сторони сповіщають Державну службу зайнятості, яка реєструвала договір. Згідно із п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КЗпП України)», при цьому у графі 4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір(номер) знято з реєстрації(дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються його печаткою. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача [PERSON]до ФОП [PERSON] в частині розірвання трудового договору, укладеного між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 28.05.2013 року за № 05231300255 у Костянтинівському міському центрі зайнятості, на підставі ст. 38 КЗпП України, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вимоги позивачки до Костянтинівського центру зайнятості про зняття з державної реєстрації трудового договору № 05231300255 від 28.05.2013р., укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] також відповідають вимогам закону і їх слід задовольнити. Щодо вимог позивачки [PERSON] до Костянтинівського центру зайнятості - внести запис до її трудової книжки про звільнення, у відповідності до ст.38 КЗпП України, суд вважає, що ці вимоги не відповідають нормам діючого законодавства, зокрема п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, в якій зазначено, що записи до трудової книжки при прийняття на роботу за звільнення з роботи провадяться роботодавцем, тобто відповідача ФОП [PERSON] слід зобов'язати внести запис до трудової книжки позивачки про звільнення, а в задоволенні цих вимог Костянтинівського центру зайнятості слід відмовити. Крім того, Костянтинівський центр зайнятості слід зобов'язати підтвердити запис про звільнення [PERSON] підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і посвідчити його печаткою.

Outcome: partial