Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

12 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10 червня 1999 року. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім»єю сторони проживали до серпня 2015 року, але з того часу сім»я фактично розпалась, хоч вона з відповідачем і проживає в одному будинку. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в характерах. Колишні почуття вже втрачені, тож між нею та відповідачем відсутнє порозуміння, почалися сварки. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, суперечить інтересам позивача та неповнолітньої доньки, вона і звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши письмову заяву про те, що просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає, примиритися з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату та місце судового засідання, передав до суду заяву, в якій позов визнав, просить справу розглянути без його участі, згоден шлюб розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 10 червня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №46. Після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 019065 (а.с.6). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-БП № 002319 (а.с.7). Як вбачається з позовної заяви, подружжя однією сім»єю не проживають з серпня 2015 року, і хоча вони мешкають в одному будинку, але сім»я існує лише формально. Причиною розпаду сім»ї послугувала різниця в характерах, те, що між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, колишні почуття на даний момент втрачені. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, \~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, тричі ухвалами суду від 29 квітня 2016 року, від 29 липня 2016 року та від 29 вересня 2016 року сторонам надавався строк на примирення, але примирення так і не відбулося, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, та на підставі заяви позивача про залишення їй прізвища, отриманого при укладенні шлюбу, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved