overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

13.01.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач вказав, що між ним та [PERSON] 08.12.2015 р. укладено договір позики грошей на суму 40500грн, на підтвердження укладення і виконання договору боржник написав розписку, зобов'язався повернути борг до 31.12.2015 р., але цих зобов'язань не виконує, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] борг в розмірі 46 773,61 грн. з розрахунком 112.4% розміру індексу інфляції за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. (40500грн. х 112.4% = 45552 - 40500 = 5022) та 3% річних за період прострочки з 01.01.2016р. по 11.01.2017р. (40500грн. х 3% : 365 х 376 = 41751,61грн. - 40500грн. = 1251,61грн.; 40500грн. + 5022грн. + 1251,61грн. = 46773,61грн) та судові витрати сумі 640грн. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього на підставі наявних в матеріалах справи доказів, заявив про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідачки (а.с. 22). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 8,19). З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що 08.12.2015 р. між [PERSON] та [PERSON]. укладено договір позики грошей на суму 40500грн, що станом на 11.01.2017р. становить 46773,61 з розрахунком 112.4% розміру індексу інфляції за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. (40500грн. х 112.4% = 45552 - 40500 = 5022) та 3% річних за період прострочки з 01.01.2016р. по 11.01.2017р. (40500грн. х 3% : 365 х 376 = 41751,61грн. - 40500грн. = 1251,61грн.; 40500грн. + 5022грн. + 1251,61грн. = 46773,61грн), для підтвердження його укладення і виконання останній написав розписку про отримання позичених коштів, зобов'язався повернути борг до 31.12.2015 р., але цих зобов'язань не виконав. Спірні правовідносини регламентуються: -ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, згідно з якими за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у встановлений договором строк; -ч.2 ст.1047 ЦК України, відповідно до якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Оскільки [PERSON] добровільно не виконав взятих на себе зобов'язань з повернення до 31.12.2015 р. боргу в сумі 40500грн., то з метою захисту законних інтересів позивача цю суму з індексом інфляції 5022грн. та трьома процентами річних 1251,61грн. (загалом 46773,61грн.), а також 640 грн. судових витрат згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути рішенням суду. Висновки суду підтверджуються оригіналом розписки [PERSON] від 08.12.2015 р., якою він зобов'язався віддати [PERSON] позичені гроші в сумі 40500грн. до 31.12.2015р. (а.с. 10 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

13.01.2017р. КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська звернулася до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, добровільно дати згоду на лікування [PERSON] не може у звязку з психічним станом, його дії створюють небезпеку для нього та оточуючих. У судовому засіданні представник КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» [PERSON] підтримав заяву та пояснив, що у [PERSON] тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе, істотної шкоди його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога, так, як [PERSON] є небезпечним для себе та оточуючих. У звязку із знаходженням його матері опікуна на стаціонарному лікуванні у звязку з переломом шийки стегна не зможе сам себе утримувати. Хворим себе не вважає, критика відсутня. Просив госпіталізувати [PERSON] у психіатричний стаціонар. Лікар психіатр КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянську» [PERSON] у судовому засіданні підтримала пояснення представника лікарні та пояснила, що [PERSON] дійсно представляє небезпеку для себе і оточуючих, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, він може завдати суттєву шкоду собі або оточуючим, що [PERSON], є інвалідом I групи, перебуває під наглядом лікарів-психіатрів, регулярно проходить лікування у стаціонарі КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська, останній раз проходив лікування у листопаді-грудні 2016р. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, прокурора, який підтримав заявлені вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 24/1 від 13.01.2017 року у [PERSON] погіршився психічний стан, внаслідок чого він скоює дії, які представляють небезпеку для себе та оточуючих та обумовлює суттєву шкоду для здоровя. З анамнезу відомо, що [PERSON] перебуває під наглядом, лікувався багаторазово, ремісії кроткі, є інвалідом І групи, був направлений до КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» за направленням лікаря-психіатра м. Словянськ Донецької області. Добровільно [PERSON] від лікування відмовляється. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 02.12.2011 року, зареєстрованим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №199. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з липня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі,\~ повідомлявся належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.12.2011 р., шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції Харківської області,\~ актовий запис №199 (а.с.4). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також\~ судом встановлено, що з липня 2016 року між сторонами по справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.\~ Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з липня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 07.08.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1636. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що від спільного подружнього життя у них народилася [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалось, вони проживають близько 2-х років окремо. Між ними відсутнє взаєморозуміння та є різні погляди на життя, шлюб існує лише формально. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1636 /а.с.3/. Від спільного подружнього життя у них народилася [PERSON], 07.07.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.8/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин, більше 2 років проживають окремо. Донька [PERSON] проживає з матірю. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення. Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 02.09.2008 року в виконкомі Бурштинської міської ради Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі дітей немає. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали сімейні конфлікти, що і призвело до розпаду сім'ї, а тому подальше перебування в шлюбі неможливе, разом не проживають з січня 2015 року. Просить шлюб розірвати. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] про час і місце судових засідань повідомлялася в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів до суду (а.с.14), причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.09.2008 року в виконкомі Бурштинської міської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.09.2008 року (а.с.3). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти, разом не проживають, сім'я розпалась остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.06.2004 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого є дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, так як у них різні погляди на життя. Подружні відносини припинили, проживають окремо, у нього є інша жінка з якою має намір створити сім'ю, тому просив шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності: Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 12.06.2004 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 21 у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінив прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с.3); мають спільну дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Тривалий час сторони проживають окремо, відповідач - у селі Стрілки Старосамбірського району, а позивач - у м. Скуодас Литва; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить, що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернувся з позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 05 лютого 2005 року, який зареєстрували у Зарічанській сільській раді Овруцького району Житомирської області, актовий запис №2. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї склалися погано, між ними постійно виникають сварки, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого спільне подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Вважає, що шлюб розпався, оскільки втратив до відповідачки всі почуття любові та поваги. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.10.2016 року серії І-ТП №140059. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], 26.07.2005 р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №004103 та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №068993. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 31.01.2017 року подружжю було призначено строк на примирення терміном на три місяці. Однак, в наданий судом строк сторони не примирились. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивач звільнений від сплати судового на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а відповідача звільнено від сплати судового збору ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 08.06.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 30.09.1995 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому Волинської області, актовий запис № 1261. Від подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення господарства, на виховання дітей. З ініціативи відповідача влаштовуються сварки. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-ЕГ № 270313 від 30.09.1995 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 30.09.1995 року відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міськвиконкому Волинської області, актовий запис № 1261 (а.с. ). Від подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6). В судовому засіданні встановлено, що спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї є неможливим через відсутність між сторонами взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, на ведення господарства, на виховання дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі відповідно до ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

13.01.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2011 року. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Шипош». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але направила на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов нею підтримується, а справу вона просить розглянути у її відсутності (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що позов ним визнається, а справу він просить розглянути у його відсутності (а.с.26). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с. 3-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved