Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

14.07.2014 р. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 25.08.1994 р. працює в Маріупольській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів №3 з поглибленим вивченням окремих предметів, зараз обіймає посаду вчителя математики. 02.04.2014 р. начальник Управління освіти Маріупольської міської ради [PERSON] на підставі п.3.20 посадової інструкції вчителя, ст.147-149 КЗпП України винесла наказ №290 «Про підсумки службового розслідування», яким наказала директору Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 з поглибленим вивченням окремих предметів [PERSON] накласти дисциплінарне стягнення у вигляді догани у зв'язку із порушенням морально-етичних норм поведінки працівником, виконуючим виховні функції, при розгляді питання чергової атестації педагогічного працівника врахувати створення позивачкою конфліктної ситуації з учнем 11-А класу [PERSON] Про цей наказ позивачці стало відомо в середині квітня 2014 р. на педагогічній раді школи, де [PERSON] оголосила наказ, але не вручила у цей день позивачці. 02.04.2014 р. [PERSON] на підставі наказу №290 Управління освіти від 02.04.2014 р. видала свій наказ за № 128 «Про підсумки службового розслідування», де п.1 на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани у зв'язку із порушенням морально-етичних норм поведінки; у п.2 наказано при розгляді питання чергової атестації педагогічного працівника врахувати створення [PERSON] конфліктної ситуації з учнем 11-А класу [PERSON]; в п.3 наказано ознайомити «учителя математики Г.В.» з результатами службового розслідування. Проте з наказом про накладення дисциплінарного стягнення позивачка ознайомлена не була, наказ ані у день винесення догани 02.04.2014 р., ані пізніше позивачці не оголошувався, його копія під підпис не вручалася, копія наказу видана лише на адвокатський запит у липні 2014 р. Вважає п.1.1, 1.2, 1.3 наказу №290 Управління освіти від 02.04.2014 р. незаконними і просила їх скасувати, оскільки начальник Управління освіти була не вправі наказувати директору школи накладати на неї дисциплінарне стягнення, а вправі була накладати стягнення самостійно; своїм авторитетом начальник Управління освіти заздалегідь втрутилася в процес майбутньої атестації з метою негативно вплинути на неї; порушення морально-етичних норм не є дисциплінарним проступком; інцидент з учнем 11-А класу [PERSON] мав місце у вихідний день 01.03.2014 р. о 19 год., тобто в позаурочний час; наказ не містить конкретного дисциплінарного проступку, який вчинила позивачка і за який повинна понести дисциплінарне стягнення. Також вона не згодна з наказом Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 «Про підсумки службового розслідування» № 128 від 02.04.2014 р., зокрема з п.1,2,3, які вважає незаконними та просить скасувати, оскільки директор школи не правомочна накладати на неї дисциплінарні стягнення, порушення морально-етичних норм не є дисциплінарним проступком, директор школи не вправі впливати на майбутню атестацію. Оскільки діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду також просила стягнути з Управління освіти на її користь 1000 грн., з Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 2000 грн., стягнувши солідарно з відповідачів витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні. Уточнивши позовні вимоги, позивачка зменшила викладені у позовній заяві підстави для скасування наказу №290 від 02.04.2014 р., а саме не враховуючи: п.3 - порушення морально-етичних норм поведінки не є дисциплінарним проступком, п.4 - інцидент з учнем 11-А класу [PERSON] мав місце у вихідний день 01 березня 2014 р. о 19.00 год., тобто у позаурочний час, п.5 - наказ не містить конкретного дисциплінарного проступку, який вчинила [PERSON] і за який повинна понести дисциплінарне стягнення; а також зменшила підстави для скасування наказу №128 від 02.04.20014 р., а саме не враховуючи: п.2 - порушення морально-етичних норм поведінки не є дисциплінарним проступком, як такі, що не відносяться до суті спору. Витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. представник позивачки просила покласти на представника відповідача Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 [PERSON] Представник відповідача Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 в судовому засіданні позов не визнала, наполягала на відмові в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Управління освіти Маріупольської міської ради в судовому засіданні позов не визнала, наполягала на відмові в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат [PERSON] у задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у задоволенні позову просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Статтею 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади тощо. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи або організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи або організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 17 Закону України «Про освіту» передбачено, що самоврядування навчальних закладів передбачає їх право на прийняття на роботу педагогічних, науково-педагогічних, інженерно-педагогічних та інших працівників. З трудової книжки позивачки вбачається, що [PERSON] була призначена заступником директора Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 наказом Управління освіти Маріупольської міської ради від 29.09.2006 р., а 25.08.2011 р. переведена на посаду вчителя математики наказом Управління освіти від 08.08.2011 р. та наказом по школі від 08.08.2011 р. (т.1 а.с.14-15). З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2014 року до електронної приймальні міського голови та управління освіти Маріупольської міської ради надійшло колективне звернення від батьків учнів Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 (далі СШ №3) з проханням з'ясувати всі обставини конфлікту, що виник між учителем математики СШ №3 [PERSON] та учнем 11-А класу [PERSON] (т.1 а.с.43,44-49). Водночас із колективним зверненням батьківської громадськості до Управління освіти надійшло письмове звернення педагогічного колективу СШ №3 щодо факту неприпустимої поведінки з боку вчителя навчально-виховного закладу [PERSON] до учня даної школи, що виразилося у застосуванні вчителем фізичної сили, що є несумісним із роботою педагога, завдаючи тим самим шкоди як іміджу вчителя, так й і всього освітнього простору міста (т.1 а.с.50). На підставі наказу начальника Управління освіти Маріупольської міської ради від 24.03.2014 №260 «Про службове розслідування» створено склад комісії для проведення службового розслідування, до якої увійшли спеціалісти Управління освіти міської ради, представники науково-методичного центру, міського центру практичної психології і соціальної роботи, профспілки працівників освіти і науки Жовтневого району м.Маріуполя (т.1 а.с.51). З матеріалів справи вбачається, що у ході перевірки членами комісії проведено комплекс заходів, що здійснювалися в межах компетенції, з метою повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, перевірки інформації щодо вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також встановлення інших подій, обставин, що потребують з'ясування під час проведення таких заходів, відповідальність за які передбачена законодавством України, зокрема, відбулися виїзні засідання комісії із службового розслідування управління освіти міської ради: за участю адміністрації та педагогів СШ №3 (протокол №1), за участю батьківської громадськості школи (протокол №№2, 3); за участю вчителя [PERSON] (протокол №4); отримані письмові пояснення учасників конфлікту; складено акт та наказ про підсумки службового розслідування (т.1 а.с.53-63, 67-77). За результатами службового розслідування встановлено, що 01 березня 2014 року у суботу, приблизно в 19.00 год., на вулиці біля кінотеатру «Савона», між учителем [PERSON] і учнем 11-А класу [PERSON], на ґрунті особистих відносин, виник конфлікт, в результаті якого вчитель застосувала до учня фізичну силу у вигляді ляпасу. [PERSON] в своїх письмових поясненнях підтвердила факт застосування до учня фізичної сили, при цьому пояснивши свої дії тим, що учень непристойно поводився щодо неї особисто та її дочки, учениці СШ №3 [PERSON]. Як вбачається з пояснень [PERSON], у відповідь на таку образу вона вдарила учня по обличчю. 02 березня 2014 року у неділю конфлікт мав своє продовження на сходовій площадці біля квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Зустріч учнів в позаурочний час пояснюється тим, що [PERSON] мусив зустріти свою однокласницю [PERSON], яка в цей час перебувала в гостях у [PERSON]. Із письмових пояснень учасників конфлікту вбачається, що [PERSON] знову намагалася застосувати до свого учня фізичну силу. 04 березня 2014 року батько [PERSON] звернувся із письмовою заявою до директора СШ №3 з проханням розібратися в ситуації, що склалася, і вжити відповідних заходів. Адміністрацією школи №3 за даним фактом проведено власне службове розслідування, складено відповідні документи і надано їх для розгляду комісії Управління освіти (т.1 а.с.124-126). За підсумками службового розслідування, проведеного Управлінням освіти міської ради, встановлено, що конфліктна ситуація дійсно мала місце в позаурочний час і закінчилася застосуванням фізичної сили з боку вчителя по відношенню до учня. Події, які відбулися в позаурочний час 01 і 02 березня 2014 року, в своїх поясненнях підтверджують обидві сторони конфлікту. Мотивом конфлікту послужили особисті неприязні стосунки учителя [PERSON] до учня 11 класу [PERSON] (т.1 а.с.73-76). Статтею 50 Закону України «Про освіту», статтею 39 Закону України «Про загальну середню освіту», абз.3 п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено перелік суб'єктів в галузі освіти, на яких покладено підвищену відповідальність, яка обумовлена тим, що зазначені працівники перебувають в особливому правовому становищі та виконують специфічні (виховні) функції, не властиві іншим категоріям працівників. Дії чи бездіяльність таких працівників можуть призвести до порушення конституційних прав та свобод громадян. Крім того, ст.56 Закону України «Про освіту», ст. 24 Закону України «Про загальну середню освіту», п.86 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №778, встановлено, що педагогічним працівником повинна бути особа з високими моральними якостями, яка зобов'язана настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі: правди, справедливості, відданості, патріотизму, гуманізму, доброти, стриманості, працелюбства, поміркованості, інших доброчинностей; додержувати педагогічної етики, моралі, поважати гідність дитини, учня, студента; захищати дітей, молодь від будь-яких форм фізичного або психічного насильства, запобігати вживанню зими алкоголю, наркотиків, іншим шкідливим звичкам. Дії [PERSON] з урахуванням можливої провокації з боку учня [PERSON] є грубим порушенням п. 3.20 Посадової інструкції вчителя, згідно з якою вчитель повинен дотримуватися етичних норм поведінки вчителя, як у школі, так і в побуті та громадських місцях (т.1 а.с.80-84). Пунктом 5.3. даної інструкції передбачено, що за застосування, в тому числі одноразове, методів виховання, пов'язаних з фізичним і (або) психічним насильством над особистістю учня вчитель може бути звільнений з посади відповідно до трудового законодавства і Закону України «Про освіту». Судом встановлено, що вчитель [PERSON] виконує також обов'язки класного керівника і повинна дотримуватися Посадової інструкції №9, відповідно до п.2.19 якої класний керівник як педагог, який постійно спілкується з учнями, різнобічно впливає на них і водночас працює за предметною системою, повинен дотримуватися педагогічної етики, поважати гідність дитини, захищати її від будь-яких форм фізичного, психічного насильства; своєю діяльністю, поведінкою в школі, в побуті, у громадських місцях зобов'язаний стверджувати повагу до принципів загальнолюдської моралі (т.1 а.с.85-91). Посадова інструкція вчителя та Посадова інструкція класного керівника затверджені директором школи та узгоджені із профспілкою навчально-виховного закладу, при цьому вчитель [PERSON] ознайомлена з даними документами під підпис (т.1 а.с.84-91). Пунктом 3 ст.41 КЗпП України передбачено, що вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи, є підставою для розірвання трудового договору з таким працівником. Законом передбачено, що підставою для звільнення працівника може бути вчинення аморального проступку як пов'язаного, так і не пов'язаного з роботою, вчинення такого проступку як у робочий, так і у вільний від роботи час. Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано захід стягнення у вигляді догани або звільнення. Службове розслідування є стадією дисциплінарного провадження, в ході проведення якого перевіряється наявність у діях відповідної особи складу дисциплінарного проступку. Судом встановлено, що за результатами службового розслідування та зроблених висновків (акт службового розслідування, наказ начальника Управління освіти міської ради «Про підсумки службового розслідування» від 02.04.2014 №290) було прийнято рішення, яким передбачається вжиття відповідних організаційно-розпорядчих заходів, спрямованих на недопущення подібних фактів у майбутньому. Відповідно до п. 1.1 наказу начальника Управління освіти міської ради «Про підсумки службового розслідування» від 02.04.2014 №290 директору Маріупольської спеціалізованої школи №3 як самостійній юридичній особі, яка безпосередньо перебуває в трудових стосунках з вчителем математики [PERSON], вказано на необхідність застосування до працівника, який виконує виховні функції та порушив норми морально-етичної поведінки, такого заходу дисциплінарного впливу як догана. Також рекомендовано врахувати конфліктну ситуацію, створену вчителем математики СШ №3 [PERSON], при розгляді питання чергової атестації педагогічного працівника, оскільки Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. №930 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 14 грудня 2010 р. за №1255/18550) передбачено, що атестація педагогічних працівників - це система заходів, спрямована на всебічне комплексне оцінювання їх педагогічної діяльності, за якою визначаються відповідність педагогічного працівника займаній посаді. Метою атестації є стимулювання цілеспрямованого безперервного підвищення рівня професійної компетентності педагогічних працівників, росту їх професійної майстерності, розвитку творчої ініціативи, підвищення престижу й авторитету, забезпечення ефективності навчально-виховного процесу. Пунктом 4.3. Типового положення встановлено, що за результатами атестації педагогічним працівникам присвоюються відповідні кваліфікаційні категорії, діяльність яких характеризується, в тому числі, вмінням вирішувати педагогічні проблеми; вмінням установлювати контакт з учнями (вихованцями), батьками, колегами по роботі; додержанням педагогічної етики, моралі. Таким чином, застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани є законним та допустимим, оскільки застосування до вчителя даного стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника, який здійснює виховні функції. Такий моральний осуд покликаний надати попереджувальний і мотиваційний вплив на працівника та спонукати його надалі належно виконувати свої трудові обов'язки, утримуючись від проступків надалі під загрозою застосування більш суворого покарання у вигляді звільнення. Стосовно доводів позивачки про те, що начальник Управління освіти була не вправі наказувати директору школи накладати на учителя дисциплінарне стягнення, а вправі була накладати стягнення самостійно, а директор школи не правомочна накладати на неї дисциплінарні стягнення, суд виходить з наступного. Призначення на посаду, звільнення з посади педагогічних працівників регулюється законодавством про працю, Законом України «Про загальну середню освіту» та іншими законодавчими актами. Так, згідно із п. 3 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Статтею 26 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що призначення на посаду та звільнення з посади педагогічних працівників державного та комунального загальноосвітнього навчального закладу здійснюється відповідним органом управління освітою за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу. Відповідно до Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №778, навчально-виховний заклад є самостійною юридичною особою, керівництво яким здійснює його директор. Керівник закладу здійснює керівництво педагогічним колективом, забезпечує раціональний добір і розстановку кадрів, створює необхідні умови для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників. Згідно зі ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Разом з цим трудовим законодавством визначено, що право застосовувати щодо працівників дисциплінарні стягнення, керівник підприємства має право передати керівникам структурних підрозділів (не обов'язково відокремлених, які мають окремий баланс і рахунок у банку). Пунктом 3 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. №778 передбачено, що загальноосвітній навчальний заклад у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», іншими законодавчими актами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, Кабінету Міністрів України, наказами МОН, інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, Положенням про загальноосвітній навчальний заклад та Статутом такого закладу. Статтями 10,39 Закону України «Про загальну середню освіту», Положенням про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №778, Статутом комунального закладу «Спеціалізована школа І - III ступенів №3 з поглибленим вивченням окремих предметів Маріупольської міської ради Донецької області», затвердженим рішенням Маріупольської міської ради від 26.09.2006 №5/416 (п.4.2.) передбачено, що навчально-виховний заклад є самостійною юридичною особою, безпосереднє керівництво яким (в тому числі керівництво педагогічним колективом) здійснює директор, який забезпечує раціональний добір і розстановку кадрів, створює необхідні умови для підвищення фахового і кваліфікаційного рівня працівників. Пунктом 4 Типових правил внутрішнього розпорядку для працівників навчально-виховних закладів системи Міністерства освіти України, затверджених наказом міністра освіти України від 20 грудня 1993 р. №455 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 червня 1994 р. за №121/330), п.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників спеціалізованої школи І - III ступенів №3 з поглибленим вивченням окремих предметів (затверджені протоколом №3 від 23.08.2013) визначено, що усі питання, пов'язані із застосуванням правил внутрішнього розпорядку, розв'язує керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень, а у випадках, передбачених діючим законодавством і правилами внутрішнього розпорядку, спільно або за погодженням з профспілковим комітетом. Відповідно до пп. «д», «з» п. 20. Типових правил внутрішнього розпорядку власник або уповноважений ним орган (керівник) закладу освіти зобов'язаний укладати і розривати угоди, контракти з керівниками підрозділів, педагогічними та науковими працівниками відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про освіту» та Положення про порядок наймання і звільнення педагогічних працівників закладу освіти, що є у загальнодержавній власності, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 5 серпня 1993 року №293; дотримуватись чинного законодавства, активно використовувати засоби щодо вдосконалення управління, зміцнення договірної та трудової дисципліни. Відповідно до п. 8 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників спеціалізованої школи І - III ступенів №3 з поглибленим вивченням окремих предметів (затверджені протоколом №3 від 23.08.2013 р.), п.14 Типових правил внутрішнього розпорядку визначено, що прийняття на роботу, припинення трудового договору оформляється наказом керівника закладу освіти, який оголошується працівнику під розписку, при цьому з Правилами внутрішнього трудового розпорядку СШ №3 [PERSON] ознайомлена під розписку. Відповідно до п. 3.1.14. Положення про Управління освіти Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 29.03.2011 №6/6-365, Управління освіти як виконавчий орган, представляє міську раду у трудових взаєминах з працівниками навчальних закладів міської комунальної власності. Свої права та обов'язки в цій галузі управління, за наказом начальника управління, може делегувати керівникам навчальних закладів, за умови наявності у цих закладах статусу юридичної особи (т.1 а.с.157-164). Згідно з п.1.3. Статуту Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 школа є юридичною особою (т.1 а.с.108-122). Посадовою інструкцією директора СШ №3, затвердженою наказом начальника Управління освіти міської ради від 30.10.2006 р. №1052, зокрема п.3.2, визначено право директора школи заохочувати та притягувати до дисциплінарної відповідальності працівників школи (т.2 а.с.7-20). Наказом начальника Управління освіти міської ради від 12.05.2011 р. №462/1 «Про делегування повноважень» права та обов'язки роботодавця у трудових взаєминах з працівниками навчальних закладів міської комунальної власності стосовно застосування заохочень та накладення дисциплінарних стягнень делеговані керівникам навчальних закладів управління освіти (т.2 а.с.21). Отже, наказ начальника Управління освіти міської ради «Про підсумки службового розслідування» від 02.04.2014 №290 та наказ Маріупольської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 «Про підсумки службового розслідування» № 128 від 02.04.2014 р. за своїм змістом повністю відповідають чинному законодавству. Як вбачається із показів допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які працюють заступниками директора СШ №3, вони були присутні, коли 02.04.2014 р. директор школи [PERSON] запросила до свого робочого кабінету [PERSON], надавши їй для ознайомлення два накази - один Управління освіти про підсумки службового розслідування, другий наказ по школі про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді догани, але, прочитавши накази, [PERSON] відмовилася ставити на них відмітку про те, що ознайомлена і ставити підпис, пославшись на необхідність спочатку порадитися з адвокатом. Після цього вони склали акт про відмову [PERSON] в ознайомленні з наказами, який підписали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка також була при цьому присутня. Покази вищезазначених свідків також підтверджуються актом від 02.04.2014 р., доданим до матеріалів справи ( т.1 а.с.79). У судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання позивачки на упереджене, цинічне та зневажливе ставлення до неї з боку директора СШ №3 [PERSON] За таких обставин, зазначені у позові та в уточненому позові обґрунтування в повному обсязі спростовуються дослідженими судом доказами. Вирішуючи вимоги позивачки про стягнення на її користь моральної шкоди, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення цих вимог. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Представники відповідачів та третіх осіб наполягали на тому, що позивачка пропустила строк на звернення до суду із зазначеним позовом, оскільки саме 02.04.2014 р. позивачка ознайомилася з оскаржуваними наказами, про що засвідчили свідки. Проте суд не вбачає підстав для застосування наслідків порушення строків звернення до суду, передбачених ст.233 КЗпП України, оскільки суд дійшов висновку, що в діях відповідачів відсутня вина в порушенні трудових прав позивачки, а отже суд відмовляє позивачці у задоволенні позову через його безпідставність. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, підстав для стягнення на користь позивачки витрат на правову допомогу, передбачених ст.84, 88 ЦПК України, немає.

Outcome: dismissed