Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

14.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 014/0077/74/66491 від 02.10.2006 року в розмірі 2 124 921, 56 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ 1 дол. США дорівнює 7, 9930 гривень, складає 16 498, 03 гривень у тому числі заборгованість за кредитом - 295 589,87 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 362 649,83 гривень; заборгованість за відсотками - 335 652, 47 дол. США, в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 682 870,19 гривень; пеня за прострочення кредиту - 1 493 679,22 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 11 938 978,01 гривень, - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05.10.2006 року, а саме: житловий будинок під [ADDRESS], житловою площею 180,7 кв.м., загальною площею 384,5 кв.м., який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; також на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 04.10.2006 року, предметом якого є нерухоме майно, а сааме: земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS], загальною площею 0, 0411 га, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті суб'єкта оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. А також просить стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що 02 жовтня 2006 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0077/74/66491, відповідно до п. 1.1 якого Позичальнику було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 297000,00 дол. США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 02 жовтня 2006 року. Крім того, у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №014/0077/74/66491 від 02.10.2006 було укладено іпотечний договір від 05.10.2006 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме : житловий будинок під [ADDRESS], житловою площею 180.7 кв.м, загальною площею 384.5 кв.м., який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; а також іпотечний договір від 04.10.2006 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS], загальною площею 0.0411 га., яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач стверджує, що на теперішній час відповідачі свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконують, в результаті чого мають заборгованість за кредитом, що і стало підставою, для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не погодився з сумою пені та просив її зменшити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов'язаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 02 жовтня 2006 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0077/74/66491, відповідно до п. 1.1 якого, Позичальнику було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 297000,00 дол. США доларів США, а Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 02 жовтня 2006 року. Відповідно до пункту 1.2 Договору поруки, сторони встановлюють, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по Борговим зобов'язанням Боржника, які виникають з умов Кредитного кредит, сплатити проценти за його користуванням, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору у повному обсязі. Крім того, у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №014/0077/74/66491 від 02.10.2006 між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 05.10.2006 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок під [ADDRESS], житловою площею 180.7 кв.м, загальною площею 384.5 кв.м., який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу; а також іпотечний договір від 04.10.2006 року, предметом якого є нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS], загальною площею 0.0411 га., яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до п. 5.5 Кредитного договору Позичальник зобов'язується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені Кредитним договором у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернені протягом 30 банківських днів з моменту надіслання Банком на адресу Позичальника відповідного листа-повідомлення. Пунктом 6.5 Кредитного договору встановлено, що Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та і в інших випадках, передбачених Кредитним договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене Позичальником не пізніше 30 банківського дня з дня надіслання Позичальнику відповідного повідомлення від Кредитора з вимогою дострокового погашення. У випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, у т.ч. у випадку невиконання Позичальником зобов'язань з дострокового погашення заборгованості відповідно до умов Кредитного договору, Кредитор має право звернутися до поручителів, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов відповідних договорів, що забезпечують зобов'язання Позичальника за Кредитним договором. За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення (п. 9.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 5.5 Кредитного договору Позичальник зобов'язується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені Кредитним договором у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернені протягом ЗО банківських днів з моменту надіслання Банком на адресу Позичальника відповідного листа-повідомлення. Згідно п. 1.1. ст. 1 Договору іпотеки від 05.10.2006 року для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем Боргових Зобов'язань, визначених цим договором, Іпотекодавець надає Іпотекодержателю в Іпотеку нерухоме майно, визначене у п. 1.2 цього Договору. Іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо виконання Іпотекодавцем кожного і всіх його Боргових Зобов'язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконала, що має своє відображення у розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого Відповідач станом на 16.12.2013 року має заборгованість - 2 124 921, 56 дол. США, яка складається з наступного: 295 589, 87 дол. США - заборгованість за кредитом; 335 652, 47 дол. США - заборгованість за відсотками; 1 493 679, 22 дол. США - розрахункова пеня; Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зазначене також передбачено Договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п. 16.7 розділу 16 Договору іпотеки, іптекодержатель вправі задовольнити свої вимоги (в т.ч. достроково) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, порушення Позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку» закріплює, що уразі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того відповідно до пункту 8 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється у разі звернення стягнення на нього за зобов'язаннями власника. Суд звертає увагу на те, що позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання проблеми, однак це не призвело до повного погашення боргу. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно задовольнити. Разом з тим, при вирішенні спору суд враховує положення ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи наведені норми закону, суд вважає, що пеня за прострочення кредиту нарахована позивачем у розмірі 1 493 679, 22 дол. США в п'ять разів перевищує розмір основної суми заборгованості за кредитом, що суперечить засадам справедливості та гуманізму. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, враховуючи, що розмір неустойки (пені), значно перевищує розмір збитків позивача, суд, дослідивши матеріали справи та надані докази,

Outcome: partial