Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

12 червня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 19.03.2012 року у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають спільно із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач має задовільний стан здоровя, не має інших утриманців, працює та має дохід близько 30000,00 гривень на місяць. При цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання обох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 2500,00 гривень на кожного з дітей щомісячно і до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутність, якими позовні вимоги підтримали у повному обсязі, а також зазначили про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких пояснень чи заперечень з приводу предявленого позову, а так само і будь-яких клопотань, на адресу суду не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області України від 19 березня 2012 року, актовий запис № 23. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 473796, виданим Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 03.08.2012 року, [PERSON] народилася 27 липня 2012 року, про що вчинено актовий запис № 721. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 555822, виданим Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області від 15.10.2013 року, [PERSON] народився 04 жовтня 2013 року, про що вчинено актовий запис № 869. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. З акту, складеного та наданого КСН «Азовстальський» від 31.05.2017 року, вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають спільно із матірю [PERSON] в місті Маріуполі по вулиці Калузькій, 43. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дітей станом день розгляду справи сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів предявленого позову, в тому числі й щодо можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у наведених позивачем розмірах, а також на доказування належного виконання ним обовязку щодо утримання дітей, і тим самим його не оспорює. Таким чином, дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання обох неповнолітніх дітей у розмірі 5000,00 гривень щомісячно і до досягнення ними повноліття, тим самим по суті задовольнивши предявлений позов. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved