Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

12 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника, посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить визнати виконавчий напис, вчинений 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 22717, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 19 130,00 гривень таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65065998 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 19130,00 гривень на підставі виконавчого напису № 22717, виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.. Оскільки виконавчий напис вчинений 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 22717 всупереч вимог чинного законодавства, тому позивач вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою у зв`язку з виникненням такої заборгованості у позивача перед відповідачем. Позивач не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності. У виконавчому написі № 22717, вчиненому 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зазначено, що стягнення заборгованості було здійснено за кредитним договором № 1229210 від 17 березня 2020 року, який був укладений між ТОВ «МІЛОАН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги № 52-МЛ від 16 листопада 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Строк платежу за кредитним договором № 1229210 від 17 березня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 листопада 2020 року по 28 грудня 2020 року. Сума заборгованості складає 18 200,00 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7 000,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 800,00 гривень, прострочена заборгованість за комісією становить 1400,00 гривень. З вищевказаного вбачається, що заборгованість не є безспірною, оскільки стягнення заборгованості проводиться за період з 16.11.2020 року по 28.12.2020 року, тобто за 43 дні та нарахована прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9800 гривень, але сума заборгованості у відповідності до п. п. 1.6., 2.2.3. кредитного договору за 43 дні складає суму у розмірі 6020 гривень, виходячи з розрахунку 7000 х2%= 140 гривень в день х 43 дні. Крім того, відсутні відомості про виписку по рахунку за кредитним договором у відповідності до ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», в якій зазначено про розмір виданих грошових коштів, строки та суми погашення за тілом кредиту, комісії та відсотків. В порушення п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України позивач будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про порушення кредитних зобов`язань не отримував, чим відповідач позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Також приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії послався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 ( із змінами, внесеними постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»). Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 22717 від 03.02.2021 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Ухвалою судді від 14 травня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 07 червня 2021 року. Ухвалою суду від 07 червня 2021 було відкладено судовий розгляд справи на 28 липня 2021 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду від представника позивача за довіреністю Піндура М.М. надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу без участі представника та позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, відповідач не надав. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 28 липня 2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що 17 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», в особі генерального директора Вініченка Олексія Віталійовича, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1229210. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 1229210, позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. В пункті 1.2. договору зазначено, що сума кредиту становить 7000.00 гривень у валюті: Українські гривні. З пунктів 1.3.-1.4. кредитного договору вбачається, що кредит надається строком на 10 днів з 17.03.2020 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 27.03.2020. Пунктом 1.5.1. кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту: 1400.00 гривень, яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно з п. 1.5.2. кредитного договору проценти за користування кредитом: 1400.00 гривень, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього Договору. В пункті 2.2.1. кредитного договору зазначено, що позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2., 1.6. Договору відповідно. Пунктом 2.2.3. кредитного договору визначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4., якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2. процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6. Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Згідно з п. 2.4.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. Договору. Як вбачається з Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до Кредитного договору № 1229210 від 17.03.2020 року, дата платежу по кредиту 27.03.2020 року, до сплати разом 9 800 гривень, а саме: 7000 гривень - кредит, 1400 гривень - комісія за надання кредиту, проценти - 1400 гривень. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», клієнт [PERSON] , дата народження: [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір 1229210 від 17.03.2020, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор F31270; час відправки ідентифікатора позичальнику - 17.03.2020 06:05; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - [NUMBER] . 16 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 52-МЛ, відповідно до п. п. 1.1-1.2 якого, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до платіжного доручення № 20165 від 16 листопада 2020 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» кошти в сумі 1 364 797,32 гривень за відступлення права вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги № 52-МЛ від 16.11.2020 року. З Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог № 52-МЛ від 16 листопада 2020 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 1229210 від 17.03.2020 року, боржник [PERSON] . 01.02.2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Донець В.В. звернувся до Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з заявою за вих. № 20116454 від 01.02.2021 року, в якій просив вчинити виконавчий напис про стягнення заборгованості у розмірі 18 200 гривень на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з боржника [PERSON] на підставі договору № 1229210, укладеного 17.03.2020 року між ТОВ «Мілоан», який був відступлений ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором відступлення прав вимоги № 52-МЛ від 16.11.2020 року та боржником [PERSON] , в зв`язку з порушенням останньою положень вищезазначеного договору щодо сплати заборгованості, та додав наступні документи: кредитний договір № 1229210 від 17.03.2020 року; копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів; розрахунок суми заборгованості; копію довіреності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Як вбачається з виписки з особового рахунка за кредитним договором № 1229210, укладеного 17.03.2020 року з [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 1229210 від 17.03.2020 року станом на 01.02.2021 року (включно) складає 18 200,00 гривень. Станом на дату 01.02.2021 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором № 1229210 від 17.03.2020 року не погашена. Сума операції (за дебетом або кредитом відповідно): сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку: сума вихідного залишку за кредитним договором № 1229210 від 17.03.2020 року становить в загальній сумі 18 200,00 гривень та складається з: 7 000,00 гривень простроченого тіла, 9 800,00 гривень прострочених процентів та 1 400,00 гривень заборгованості за комісією. Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 22717, вчиненого 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано звернути стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , дата народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором № 1229210 від 17 березня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 40484607, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 52-МЛ від 16 листопада 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236. Строк платежу за кредитним договором № 1229210 від 17 березня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 листопада 2020 року по 28 грудня 2020 року. Сума заборгованості становить 18 200,00 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7 000,00 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9 800,00 гривень, простроченої заборгованості за комісією - 1400,00 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача , які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 19 130,00 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 03 лютого 2021 року. 07 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 65065998. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом ч. 2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, представник позивача зазначив, що приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Представником позивача також зазначено, що заборгованість не є безспірною, оскільки стягнення заборгованості проводиться за період з 16.11.2020 року по 28.12.2020 року, тобто за 43 дні та нарахована прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9800 гривень, але сума заборгованості у відповідності до п. п. 1.6., 2.2.3. кредитного договору за 43 дні складає суму у розмірі 6020 гривень, виходячи з розрахунку 7000 х2%= 140 гривень в день х 43 дні. Аналізуючи наведені доводи представника позивача, суд виходить з такого. Як вбачається із змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] стягнуто заборгованість в розмірі 18 200,00 гривень, яка складається з : простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7000,00 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 9 800,00 гривень; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1 400,00 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 19 130,00 гривень. Згідно з п. 1.5.2. кредитного договору проценти за користування кредитом: 1400.00 гривень, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2.3 цього Договору. В пункті 2.2.1. кредитного договору зазначено, що позичальник сплачує, зокрема, проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.2. Договору. Пунктом 2.2.3. кредитного договору визначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4., якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2. процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6. Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Таким чином, відповідно до умов кредитного договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом та порядок її нарахування. В оспорюваному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16 листопада 2020 року по 28 грудня 2020 року, тобто фактично за 43 дні користування кредитом. Сума заборгованості за вказаний період становить 18 200,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7 000,00 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 9 800,00 гривень. Враховуючи суму кредиту у розмірі 7 000, 00 гривень, визначену пунктом 1.2. кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом, що становить 2.00 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, що встановлена п. 1.5.2. кредитного договору та порядок її нарахування, передбачений п. 2.2.3. кредитного договору, виникає обґрунтований сумнів, що вказана в оспорюваному виконавчому написі прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 9 800,00 гривень виникла в період часу з 16 листопада 2020 року по 28 грудня 2020 року, а також чи взагалі існувала вказана заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом в такому розмірі на період часу, що зазначений у виконавчому написі. Крім того, в оспорюваному виконавчому написі зазначено, що з [PERSON] стягнуто прострочену заборгованість за комісією в розмірі 1 400,00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулює Закон України «Про споживче кредитування», що діяв на момент укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору. Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» забороняється вимагати від споживача укладення договору про споживчий кредит як обов`язкової умови придбання будь-яких товарів чи послуг у кредитодавця або у його спорідненої чи пов`язаної особи. Пунктом 1.5.1. кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту: 1400.00 гривень, яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово. В пункті 2.2.1. кредитного договору зазначено, що позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2., 1.6. Договору відповідно. Згідно з п. 2.4.1. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. Договору. Як вбачається з Графіку розрахунків, що є Додатком № 1 до Кредитного договору № 1229210 від 17.03.2020 року, дата платежу по кредиту 27.03.2020 року, до сплати разом 9 800 гривень, а саме: 7000 гривень - кредит, 1400 гривень - комісія за надання кредиту, проценти - 1400 гривень. Положення пункту 1.5.1. кредитного договору № 1229210 від 17 березня 2020 року про сплату позичальником на користь банку сплату комісії за надання кредиту є нікчемними, оскільки вказаний платіж є платою за послуги, що супроводжують кредит, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про споживче кредитування», що діяли на момент укладення вказаного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Як зазначено у статті 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитом 18 200 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Крім того, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у виконавчому написі від 03 лютого 2021 року № 22717 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, зареєстрований в реєстрі за № 22717 від 03.02.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 1229210 від 17 березня 2020 року у розмірі 18 200 гривень та за вчинення виконавчого напису 930 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved