Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

14.08.2013 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки площею 4,68 га, кадастровий номер 4824286000:02:000:0058, та площею 2,75 га, кадастровий номер 4824286000:01:000:0113, що розташовані в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] року у віці 83 років померла його матір [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої увійшли вищезазначені земельні ділянки. Представником позивача також зазначено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день смерті постійно проживав разом з нею. Однак постановою нотаріального органу від 05.04.2013 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині зазначених земельних ділянок, через відсутність оригіналів Державних актів на право власності на земельні ділянки. Посилаючись на законність набуття права власності на земельні ділянки спадкодавцем, позивач просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на зазначені земельні ділянки. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. При цьому позивач надав заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася і надала суду письмову заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи Яснополянської сільради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про згоду з позовними вимогами, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Представник відділу Держземагентства в судове засідання не з'явився повторно і заперечень проти позову не подав. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Так, судом встановлено, що позивач і відповідачка є дітьми [PERSON]. (а.с. 8, 9) [INFO] року [PERSON] померла у віці 83 років в м. Миколаєві. (а.с. 5) 05.04.2013 року державний нотаріус Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Дехтяр Л.Ф. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю земельної ділянки. (а.с. 11) Разом з тим, не зважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого. У відповідності до ст. 1268 ч. 3 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] за законом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. (а.с. 12) Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 549846, виданого 20.09.2005 року на підставі розпорядження Миколаївської райдержадміністрації від 10.02.2005 р. № 30-р, за життя [PERSON] набула право власності на земельні ділянки площею 4,68 га, кадастровий номер 4824286000:02:000:0058, та площею 2,75 га, кадастровий номер 4824286000:01:000:0113, що розташовані в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Надані в судове засідання докази в цій частині є належними, допустимими та такими що підтверджують право власності спадкодавця на спірні земельні ділянки. (а.с. 10, 17, 18) Беручи до уваги викладені обставини, суд дійшов висновку, що в силу ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останньої. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право власності спадкодавця на земельні ділянки. Крім того, всіма сторонами по справі та іншими особами, які беруть участь у справі визнається право власності спадкодавця [PERSON] за життя на земельні ділянки, а також факт прийняття спадщини після смерті останньої позивачем. Отже, в силу ст. 61 ч. 1 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, за викладених обставин, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved