Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

13.06.2014 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини, який мотивують тим, що в період з 12.08.2006 року по 11.12.2013 року перебував в шлюбі з відповідачкою, від даного шлюбу має доньку [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідачка стала навмисно створювати перешкоди у спілкуванні батька та бабусі з дитиною. У зв'язку з цим просять зобов'язати [PERSON] не перешкоджати брати участь у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки та онуки [PERSON] [INFO], а також визначити порядок, спосіб і графік участі батька та бабусі у зустрічах, спілкуванні та вихованні неповнолітньої дочки, на підставі висновків органу опіки та піклування Охтирської міської ради, але з урахуванням графіку, не рідше кожної першої, третьої суботи та другої неділі кожного місяця з 12-00 год. до 17-00 год. в будь-якому місці на території м. Охтирка Сумської області за вибором дитини. Позивачі в судовому засіданні підтримали свій позов, просили його задовольнити, посилаючись на те, що відповідачка спочатку дозволяла спілкуватися з дитиною без присутності матері, з виїздом з місця проживання дитини, а потім перестала. Спілкування з дитиною проходить за двором біля будинку під наглядом [PERSON], а якщо вона на роботі, то під наглядом її батьків. Відповідачка позов визнала частково, в частині визначення днів і годин для спілкування. Пояснила, що ніколи не перешкоджала зустрічам батька та бабусі з дитиною, але наполягає на тому, щоб ці зустрічі відбувалися в її присутності, мотивуючи це тим, що позивачі вживають алкогольні напої і надавати їм дитину небезпечно. Крім того, [PERSON] під час зустрічей з дочкою обіцяє приїхати до неї знову у визначений ним день, але обіцянки не виконує, внаслідок чого дитина чекає його й плаче. Один раз давали позивачу дитину, а повернулися пізно, позивача з дочкою привіз на автомобілі інший чоловік, і вона відчула запах перегару. В даний час позивач до дитини приїжджає рідко, 5 хвилин посидять разом і їде назад. Просила визначити дні і години для участі батька у вихованні дитини в присутності матері. Представники третіх осіб органу опіки та піклування Охтирської міської ради та Охтирської районної державної адміністрації в судовому засіданні вважають, що позов підлягає задоволенню. Представник Охтирської міської ради відмітила, що зустріч у коридорі суду позивача [PERSON] з дочкою була теплою. Висновок про необхідність присутності матері під час зустрічів батька з дитиною був зроблений на підставі пояснень відповідачки [PERSON], що позивач зловживає алкоголем. Позивач [PERSON], допитаний за його бажанням як свідок в порядку ст. 184 ЦПК України, пояснив, що весь час працює водієм, в тому числі неофіційно, має у власності легковий автомобіль, спиртними напоями не зловживає. Після розлучення йому колишня дружина два рази надавала дочку, їздили з нею в місто, потім перестала давати, поставивши умову спілкування під її наглядом. Дійсно один раз він брав дитину, і повернулися на автомобілі його начальника з роботи, але в той день він не вживав спиртного, за рулем був хазяїн автомобіля. За місцем проживання дитини під постійним наглядом йому та його матері незручно спілкуватися з дочкою, тому ці зустрічі є недовгими, крім того, нормально поспілкуватися з дитиною вони можуть тільки у відсутності колишньої дружини, коли вдома є тесть (батько відповідачки). Позивач [PERSON], допитана за її бажанням як свідок в порядку ст. 184 ЦПК України, пояснила, що ні вона, ні син не зловживають алкогольними напоями, вона як бабуся хоче погуляти зі своєю єдиною онукою, повезти її в город, проте їм з сином не дозволяють її брати, а спілкування за двором колишніх сватів є незручним. У неї з колишньою невісткою не склалися відносини, так як вона після розлучення сина з невісткою зверталася до суду для зняття її з реєстрації з їх житлового будинку за рішенням суду. Вона особисто декілька разів відвідувала дитину у школі, однак цього їй недостатньо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є колишньою тещею позивачу, відповідачка з дочкою живуть у них. Влітку минулого року позивач приїжджав на автомобілі до дитини, йому дозволили її взяти, після повернення дитина розповіла, що були на роботі у татка, папа спав у машині, а вона гралася з дядями. Тому позивачу дитину більш не довіряють, а дозволяють спілкуватися тільки під наглядом того, хто знаходиться вдома, частіше за все, це може бути її чоловік, так як вона або мати дитини на вихідних можуть знаходитися роботі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] з 12.08.2006 року по 11.12.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку (а.с. 10). Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. На час розгляду справи в суді дитина переведена в другий клас школи. Дитина проживає разом з матір'ю дитини, [PERSON] сплачує аліменти на дочку за рішенням суду (а.с. 13). [PERSON] є бабусею дитини, матір'ю позивача (а.с. 12), разом із сином [PERSON] вони проживають у сільській місцевості с. Чернеччина Охтирського району. Як вбачається з пояснень сторін у судовому засіданні, спору з питань визначення днів і годин для спілкування немає, а спір стосується присутності матері під час зустрічей батька з дитиною, оскільки відповідачка наполягає на зустрічах під її наглядом або наглядом її батьків. Орган опіки та піклування Охтирської міської ради та Охтирської районної державної адміністрації надали висновки, в яких пропонують встановити спосіб участі батька [PERSON] та бабусі [PERSON] шляхом зустрічей з дитиною кожної першої, третьої суботи та другої неділі місяця з 12 години до 17 години в будь-якому місці на території м. Охтирка у присутності матері [PERSON] та із урахуванням вибору дитини. Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ст.. 159 Сімейного Кодексу України). Згідно статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідачка всупереч ст. 60 ЦПК України не довела суду, що позивачі зловживають алкогольними напоями і надавати їм дитину для спілкування небезпечно. Суд вважає, що доводи відповідачки з цього приводу є надуманими. Суд не в повній мірі погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки визначення будь-якого місця для спілкування в присутності матері може викликати труднощі у виконанні рішення суду, оскільки з поведінки відповідачки в судовому засіданні вбачається її неприязнене ставлення до колишніх чоловіка та свекрухи. Допитана в порядку ст. 171 СК України у присутності психолога дитина [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона живе із мамою і [PERSON] (другом мами). Раніше вона їздила із папою за морозивом, за одягом, після чого мама сварилася. Не хоче зустрічатися з батьком і бабусею, так як мама з цього приводу засмучується, згодна зустрічатися з папою у присутності мами або [PERSON]. Перед судовим засіданням мама з нею розмовляла і задавала різні запитання. Відповідно до психологічної характеристики дитини, складеної спеціалістом відділу освіти, молоді та спорту Охтирської міської ради, у дитини проявляється тривожність, дитина відзначає напружену емоційну атмосферу у сім`ї. З пояснень дитини вбачається, що конфлікт між батьками негативно впливає на дівчинку, вона бажає зовсім відмовитися від зустрічей із батьком і бабусею, щоб не засмучувати свою маму. З пояснень відповідачки в судовому засіданні про те, що дитина засмучується, коли батько обіцяє і не приїжджає до неї, скучає за ним, вбачається, що дитина насправді любить свого батька. Враховуючи вік дитини 7 років, її особисту прихильність до позивачів, негативні відносини між сторонами, з метою уникнення можливих конфліктів, суд вважає необхідним визначити спосіб участі батька та бабусі у вихованні дитини шляхом зустрічей без присутності матері. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами [PERSON] та [PERSON] за договором про надання правової допомоги від 13.06.2014 р. (а.с. 57, 59) було сплачено фахівцю в галузі права, який має вищу юридичну освіту і займається підприємницькою діяльністю з надання юридичних послуг [PERSON] по 1500 грн. винагороди за надання правової допомоги у даній цивільній справі, що підтверджується квитанціями від 13.06.2014 р. і від 14.06.2014 р. (а.с. 58, 60), актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги (а.с. 61). [PERSON] протокольною ухвалою суду від 14.08.2014 року (а.с. 67) був допущений в якості особи, яка надає правову допомогу. Під час провадження у даній цивільній справі [PERSON] готував процесуальні документи поза судовим засіданням, а саме, позовну заяву, заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а.с. 38), клопотання про приєднання документальних доказів (а.с. 46), які суд в цілому оцінює в 400 грн., надавав правову допомогу відповідачам у судовому засіданні 15.07.2014 року протягом 30 хв., 14.08.2014 року протягом 83 хв., 27.08.2014 року протягом 58 хв., а всього 2 год. 51 хв. Враховуючи складність справи, виходячи із принципів об'єктивності, розумності та справедливості, суд вважає можливим застосувати до розрахунку витрат на правову допомогу розмір 20 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні (1218 грн. х 20% х 2 год. 51 хв = 700 грн.; 700 грн. + 400 грн. = 1100 грн.) Таким чином, суд оцінює розмір компенсації витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачів по 550 грн. на кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved