Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

12 липня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з заявою, в якій просила визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном останньої, посилаючись на наступні обставини. З 18 березня 2015 року її матір [PERSON] перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: «психічне захворювання» та є інвалідом 1А групи. З того часу [PERSON] постійно лікується, але покра- щення стану психічного здоровя не відбувається. Весь цей час заявниця піклується та здійснює нагляд за хворою, всі зусилля поліпшити її фізико-психічний стан є марними. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом внаслідок психічного розладу № 410 від 27.06.2017 р. [PERSON] обмежена в са- мообслуговуванні. Внаслідок стійкого, хронічного психічного розладу її мати не здатна усвідом- лювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим може бути визнана недієздатною. Відповідно до висновку ради опіки та піклування № 126 від 30.06.2017 р. та рішення № 23 від 30.06.2017 р. виконавчого комітету Дивізійської сільської ради Татарбунарського району доцільно призначити її опікуном над [PERSON] Представник заявниці у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій підтримала заяву у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи також у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій визнала обґрунтування заяви у повному обсязі та просила розглянути справу зі її відсут- ності. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] З копії паспорту серії КМ № 287518 (а.с.6) видно, що [PERSON] народилася 27.12.1954 р. у с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Довідками поліклінічного відділення Татарбунарської ЦРЛ від 17.06.2017 р. за вих. № 281 та спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії від 18.03.2015 р. (копії на а.с. 8,9) підтверджується, що [PERSON] перебуває на обліку у психіатричному кабінеті, є інвалі- дом ІА групи з 18.03.2015 р. по психічному захворюванню, потребує постійного стороннього дог- ляду та нагляду. З висновку лікарської комісії Татарбунарської ЦРЛ щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 410 від 27.06.2017 р. (копія на а.с.10) слідує, що [PERSON], [INFO], обмежена у самообслуговуванні та потребує постійного стороннього догляду. Органом опіки та піклування та виконавчим комітетом Дивізійської сільської ради Татарбунар- ського району Одеської області зроблено висновок та прийнято рішення № 23 від 30.06.2017 р. про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO], яка є інвалідом І А групи (а.с.10,11). Згідно висновку судово-психіатричних експертів № 381 від 06.09.2017 р. (а.с.), [PERSON], [INFO], страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді «Судинна деменція внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (судинного та інток- сікаціонного) з психотичними симптомами (по амнезу)» (F02.848 за МКХ-10), внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення опіки. За змістом ч.1 ст.237 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, [PERSON] необхідно визнати недієздатною, оскільки вона внаслідок наявності у неї зазначеного психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що робить неможливим її участь в цивільно-правових відносинах, і може привести до порушення її прав та законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до ст.63 ЦК України, у повному обсязі відпо- відає вимогам, які предявляються до опікуна. Вона є дочкою [PERSON], має повну цивільну дієздатність, а з 2015 року фактично виконує обовязки опікуна і надалі може виконувати обовяз- ки опікуна, діючи в її інтересах. Рівень матеріального забезпечення сімї [PERSON] стан здоровя, житлові умови дозволяють здійснювати опікунство. Відповідно до положень ч.2 ст.240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved