Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

14 грудня 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25.09.2012 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 9\~600 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує, а тому станом на 31.10.2015 р. утворилася загальна заборгованість, яка становить 22 406,15 грн. З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача цивільний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено наступне. 25 вересня 2012 року за заявою [PERSON] було укладено письмовий договір без номера на видачу кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9 600 грн зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, які в подальшому банк в односторонньому порядку змінював до 43,20 %. Вказаний договір складається із анкети-заяви позичальника, пам'ятки клієнта, Умов та Правил про надання банківських послуг та Тарифів. Згідно з довідкою про умови кредитування відповідачу надано банківські послуги кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Розмір щомісячних платежів повинен складати 7 %, але не менше 50 грн і не більше залишку боргу, які повинні сплачуватися до 25 числа кожного місяця. Також в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів» зазначено розмір пені за порушення умов зобов'язання: пеня = пеня(1)+пеня(2), де пеня(1) = (базова процентна ставка по договору)/30- нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки на суму більше 50 грн. Крім того, в довідці зазначено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов'язань передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 7, 8). В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходились грошові кошти, якими вона користувалась і цей факт нею не оспорюється. Розрахунком заборгованості (а. с. 5) наданого банком підтверджується, що виконання договору відповідачем здійснювалось неналежним чином, а тому станом на 31 жовтня 2015 р. утворилася загальна заборгованість, яка складає 22\~406,15 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 9 600 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом 10 463 грн; -заборгованість за пенею та комісією 800 грн; -штраф (процентна складова) 1 043,15 грн; -штраф (фіксована сума) 500 грн. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що дійсно отримала кредитну картку у банку, оскільки в цьому ж банку була зарплатна карточка. Користувалася грошима до 2014 р. та погашала борг, але не завжди в повному обсязі. У 2015 р. банк самостійно стягував з її зарплатної картки гроші на погашення кредиту, що змусило її укласти договір з іншим банком щодо виплати заробітної плати. Вимоги не визнає, оскільки сума боргу має бути меншою. Крім того вказала, що взагалі не підписувала кредитний договір з банком, а тому цей договір є нікчемним, а Умови надання споживчого кредиту фізичним особам позичальник не підписувала. За правилами ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Належною формою кредитного договору на підставі ч. 1\~ст. 1055 ЦК України\~є письмова форма. Наслідком недодержання письмової форми такого договору є його нікчемність (ч. 1 ст.\~218, ч. 2 ст.\~1055 ЦК України). Згідно зі\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~ Правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Анкета-заява підписана [PERSON]М невідємною частиною якої є й памятка клієнта, Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифів довідка про умови кредитування рівнозначна пам'ятці клієнта та є невід'ємною часткою договору\~(\~п.п. 2.1.1.2.4. Умов). Отже, сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме: суми кредиту (згідно кредитного ліміту карти), розмір плати за користування кредитом, розмір штрафних санкцій, строк виконання зобов'язання, що відображено в довідці про умови кредитування, котра підписана відповідачкою, а відтак, то доводи відповідача про те, що договір є неукладеним безпідставні. Стверджуючи про свою незгоду з розрахунком заборгованості відповідач не надала суду жодного доказу, що свідчив би про зменшення боргової суми. Крім того, відмовилась від проведення запропонованої судом судово-економічної експертизи з метою перевірки нарахованої суми боргу Банком. Твердження відповідача про те, що частина грошових коштів направлених нею на погашення боргу не врахована банком при розрахунку боргу не підтверджене жодним доказом та спростовується випискою про рух грошових коштів по спірному кредитному договору (а. с. 298-308, 313, 319-321). За такого, у суду наявні правові підстави вважати нарахований борг безспірним, а відтак, то стягнути з відповідача цей борг у безспірному порядку.

Outcome: approved