Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

14.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.04.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення суду, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З березгя 2017 року рішення суду не виконується, [PERSON] аліменти не сплачує, згідно розрахунку Комунарського ВДВС МУЮ м. Запоріжжя станом на 28.02.2018 року заборгованість складає 21 791 грн. 83 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з березня 2017 року по теперішній час в сумі 41 837 грн. 64 коп. та понесені судові витрати, до позову надала відповідний розрахунок. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи - Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції - державний виконавець Лаврова К.А. у судове засідання не з'явилася, хоча надала заяву про розгляд справи за її відсутності та розрахунок заборгованості станом на 30.04.2018 рік, де заборгованість по аліментам складає 25 522 грн. 07 коп. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не меншу 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.03.2017 року (а.с. 7-8). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 30.04.2018 року, виданого державним виконавцем за період з 01.03.2017 року станом на 30.04.2018 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2017 року становить 25 522,07 грн. Боржник жодного разу не надав квитанції про сплату аліментів. Згідно ч.1ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача, пеня за прострочку відповідачем сплати аліментів за період з 07.03.2017 року по 28.02.2018 року становить 41 837 грн. 64 коп. (а.с. 4). Проте, суд з таким розрахунком пені по аліментам погодитись не може по наступним підставам. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. Відповідно до вимог ст.196 СК України позивач за період з 07.03.2017 року по 30.04.2018 року (включно) має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 7 575 грн. 68 коп., виходячи з наступного: 2017 рік: - з 07.03.2017 року по 01.04.2017 року : нарахована сума аліментів 1284,50 грн. х пеня (1%) х 25 днів = 321,13 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 1759,35 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 527,80 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2017 року: нарахована сума аліментів 1759,35 грн. х пеня (1%) х 31 день = 545,40 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2017 року: нарахована сума аліментів 1759,35 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 527,80 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2017 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 31 день = 578,19 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 31 день = 578,19 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2017 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 559,54 грн. - сума неустойки (пені); - жовтень 2017 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 31 день = 578,19 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2017 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 559,54 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2017 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 31 день = 578,19 грн. - сума неустойки (пені); 2018 рік: - січень 2018 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 31 день = 578,19 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2018 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 521,39 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2018 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 31 день = 578,19 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2018 року: нарахована сума аліментів 1865,12 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 559,54 грн. - сума неустойки (пені). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, але розрахунок наданий позивачем такий, що не відповідає вимогам ст. 196 СК України та правовій позиції висловленій в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, тому вважає за доцільне позов задовольнити, але взяти до уваги розрахунок пені, який відповідає вимогам законодавства. Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial