Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

13 травня 2019 року відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана цивільна справа, яка відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Рибаку М.А. 17.05.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі по тексту - відповідач). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 червня 2013 року у Відділі реєстрації актів гроадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Кіровоград він з відповідачем зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис 339. Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою суду від 20.05.2019 року справу прийнято до провадження судді та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явиласья, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.2003 року (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved