Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки «DAEWOO», моделі «LANOS TF69Y», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузову Y6DTF69YP80176503, зареєстрований за відповідачем у відділі реєстраційно-облікової роботи №1 управління ДАІ головного управління МВС України в Харківській області 30.12.2008 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.10.1984 року до 22.03.2001 року, коли рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області шлюб між сторонами по справі був розірваний, рішення суду набрало законної сили. Однак розірвання шлюбу у відповідності до діючого на той час законодавства сторонами у органах РАЦС проведено не було. Фактичне розірвання шлюбу відбулося лише 09.11.2016 року, коли позивач отримала свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ №175119, видане Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №29). Перебуваючи у шлюбі з відповідачем по справі за сумісні кошти 30.12.2008 року сторонами був придбаний спірний автомобіль, який сторони за обопільною згодою зареєстрували за відповідачем. Оскільки позивач має право на 1/2 частину вказаного автомобіля, однак відповідач право позивача не визнає, позивач вимушений звернутися до суду з вказаною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву від 16.01.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлялася двічі повідомлявся належним чином (а.с.22 повісткою про виклик у судове засідання 22.12.2016 року разом із позовною заявою разом з доданими до неї документами та ухвалою суд про відкриття провадження по справі, яка повернулася до суду у звязку із закінченням терміну зберігання на обєкті поштового зв`язку та а.с.25, 26 повістка про виклик у судове засідання 16.01.2017 року, яка повернулася до суду у звязку із закінченням терміну зберігання на обєкті поштового зв`язку), причини неявки суду не повідомив. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття у судове засідання відповідача відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи їх сукупності, діюче та минуле законодавство, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2001 року, яке набрало законної сили 02.04.2001 року, шлюб між сторонами по справі був розірваний, питання поділу спільно набутого майна подружжя не вирішувалося (а.с.7). Згідно свідоцтва серії І-ВЛ №175119 від 09.11.2016 року вказаний шлюб був розірваний у Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №29). Відповідно до діючого на час постановлення рішення суду про розірвання шлюбу законодавства шлюб вважається розірваним у встановленому законом порядку, якщо після набрання рішенням суду законної сили воно було надано сторонами на реєстрацію до органів державної реєстрації актів цивільного стану. До того часу з юридичної точки зору шлюб вважається таким, що не припинив свою дію. Оскільки позивач надала рішення суду 2001 року на реєстрацію розірвання шлюбу лише 09.11.2016 року, то шлюб між сторонами вважається розірваним відповідно з 09.11.2016 року, а до того часу сторони перебували у шлюбних відносинах з відповідними правами та обовязками, які законодавство покладає на чоловіка та жінку, зокрема у майнових відносинах сім`ї. Відповідно до ст.44 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР 1969 року, який діяв до 01.01.2004 року шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно довідки від 22.11.2016 року за №31/20-6512 регіонального сервісного центру в Харківській області Міністерства внутрішніх справ автомобіль марки «DAEWOO», моделі «LANOS TF69Y», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], реєстрація автомобіля відбулася 30.12.2008 року (а.с.15). Станом не день розгляду справи будь-яких доказів належності вказаного автомобіля іншій особі, крім [PERSON], суду надано не було. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, яке подано відповідно до даного кодексу, у межах заявлених ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які приймають участь у справі. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки спірний автомобіль був придбаний на ім`я відповідача під час знаходження у шлюбних відносинах та вказаний обєкт рухомого майна не може бути поділений в натурі без пошкодження його корисних властивостей. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружини та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме, враховуючи задоволення позову стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн., окрім однієї копійки переплаченої позивачем з власної ініціативи.

Outcome: approved