Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

15.01.2015 року ПАТ «Дельта Банк» (який є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» - далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 11 400 гривень та судовий збір в сумі 243,60 гривень. Мотивуючи його тим, що 21.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем був укладений кредитний договір № 009-15503-211011, відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надано платіжну картку з Тарифним пакетом Visa Класичний. Згідно укладеного договору відповідачеві було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000 гривень та на день укладання кредитного договору встановлено кредитну лінію в сумі 8 000 гривень. Відповідно до умов договорів погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із основного боргу та процентів а також інші витрати згідно умов договору. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.10.2014 року має заборгованість - 11 400 гривень, яка складається з наступного: - 11 400,00 грн. - тіло кредиту; - 0,00 грн. - прострочене тіло; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача надав суду письмове клопотання в якому просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Перевіривши матеріали справи та докази, суд виходить з наступного. Позовні вимоги підтверджуються: копією кредитного договору № 009-15503-211011 від 21.10.2011, анкети позичальника, ІН (а.с. 3-7) копією паспорта відповідача (а.с. 8), розрахунком заборгованості за договором (а.с.9), копією статуту (а.с. 10), копією довідки ЄДРПОУ (а.с. 11), квитанцією про сплату судових витрат (а.с.1). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved