Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

14 квітня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Веселинівська селищна рада Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована наступним. [INFO] в с. Штукар Веселинівського (в теперішній час - Вознесенського) району Миколаївської області помер її дядько [PERSON] , смерть якого зареєстровано Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 20 червня 2019 року, про що складено відповідний актовий запис за № 112, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8, 47 га, яка розташована в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821782000:03:000:0173, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 136643, виданого 15 жовтня 2008 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010801000758, право власності на яку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за записом про право власності № 19438186 від 09.03.2017 року. За життя [PERSON] склав заповіт від 13 червня 2018 року, який був посвідчений та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 6 старостою Луб`янського старостинського округу Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Мосійчуком В.В., яким на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження про те, що вище зазначену земельну ділянку він заповідає повністю [PERSON] , [INFO] , тобто, їй. Раніше [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , але на протязі тривалого часу за місцем реєстрації не проживав, у зв`язку з чим 27.12.2016 р. Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі № 472/753/16-ц було ухвалено рішення про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням-будинком. На підставі цього рішення 24 травня 2017 року його було знято з реєстрації місця проживання за вищезазначеною адресою, що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 02.01.2020 р. за вих. № 1, але в його паспорті громадянина України залишалася відмітка про реєстрацію місця проживання: « [ADDRESS] ». На день смерті [PERSON] проживав без реєстрації в с. Штукар Веселинівського району Миколаївської області. 07 серпня 2019 року вона звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. На підставі її заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 52/2019 за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . При зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, яка виконує функції Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, з питання оформлення спадщини їй було роз`яснено, що неможливо встановити місце відкриття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] , про що надано письмову довідку-роз`яснення від 27 грудня 2019 року за № 792/02-14. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявника - адвокат Гусаров С.Д. заяву підтримали в тому ж обсязі і з тих же підстав, просили суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Веселинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду надійшла заяви про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , представника заявника Гусарова С.Д. , дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Штукар Веселинівського (в теперішній час - Вознесенського) району Миколаївської області помер дядько заявника - [PERSON] , смерть якого зареєстровано Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 20 червня 2019 року, про що складено відповідний актовий запис за № 112, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8, 47 га, яка розташована в межах території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, кадастровий номер земельної ділянки 4821782000:03:000:0173, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЗ № 136643, виданого 15 жовтня 2008 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010801000758, право власності на яку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав за записом про право власності № 19438186 від 09.03.2017 року. За життя [PERSON] склав заповіт від 13 червня 2018 року, який був посвідчений та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 6 старостою Луб`янського старостинського округу Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Мосійчуком В.В., яким на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження про те, що вищезазначену земельну ділянку він заповідає повністю [PERSON] , [INFO] . Раніше [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , але на протязі тривалого часу за місцем реєстрації не проживав, у зв`язку з чим 27.12.2016 р. Веселинівським районним судом Миколаївської області у справі № 472/753/16-ц було ухвалено рішення про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням-будинком. На підставі цього рішення 24 травня 2017 року його було знято з реєстрації місця проживання за вищезазначеною адресою, що підтверджується довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 02.01.2020 р. за вих. № 1, але в його паспорті громадянина України залишалася відмітка про реєстрацію місця проживання: « [ADDRESS] », що підтверджується ксерокопією паспорту [NUMBER] , виданого [PERSON] , [INFO] , Веселинівським РС УДМС України в Миколаївській області 26 січня 2015 року. На день смерті [PERSON] проживав без реєстрації в с. Штукар Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 26 червня 2019 року за вих. 821/04-06. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України: «Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини». 07 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. На підставі її заяви нотаріусом було заведено спадкову справу № 52/2019 за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57128287 від 07.08.2019 року. Згідно з ст.ст. 1297 та 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. При зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори, яка виконує функції Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, з питання оформлення спадщини їй було роз`яснено, що неможливо встановити місце відкриття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] , про що надано письмову довідку-роз`яснення від 27 грудня 2019 року за № 792/02-14. Підпунктом 1.13 пункту 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що: «Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть». Одночасно підпунктом 1.14 пункту 1 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що: «У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили». Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження». Згідно з ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зважаючи на те, що від встановлення факту того, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [ADDRESS] , має для заявника юридичне значення, як породжуючий його право на юридичне оформлення його права на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він був вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 26 червня 2019 року за вих. 821/04-06. Також цей факт в судовому засіданні підтвердити свідки [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] , та [PERSON] , яка була рідною племінницею [PERSON] , а тому підтримували з ним відносини та знали, де він останні роки проживав. Факт того, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [ADDRESS] , має для заявника юридичне значення, оскільки це надасть їй можливість належним чином оформити прийняття спадщини після смерті [PERSON] , і в іншому порядку встановити цей факт неможливо, а тому суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved