Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

13 серпня 2021 року позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 17 лютого 2007 року між нею та [PERSON] зареєстрований шлюб. Сторони мають одну спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. На цей час через різні погляди на життя шлюбні відносини між сторонами припинились. Враховуючи вищевикладене, позивач прохала суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Крім цього прохала стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала розгляд справи проводити без її участі. Позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляд справи, в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 лютого 2007 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 15 (а.с. 8). Сторони мають одного спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки, чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням думки позивача, вважаю, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем [PERSON] . З квитанції про сплату гонорару АО «Адвокат» за договором № 0302 від 12.08.2021, рахунок фактура від 12.08.2021, вбачається, що позивачкою сплачено 794 гривень 50 копійок за надання правничої допомоги (а.с. 12). Зазначені витрати підтверджені вказаною квитанцією і обґрунтовані остаточним розрахунком з реєстром дій адвоката, вчинених на надання ППД (а.с. 13-14), а тому суд вважає їх доведеними. Витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову, то понесені позивачем витрати на правову допомогу необхідно стягнути з відповідача. Крім цього, судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету України.

Outcome: approved