Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду від 06 листопада 2006 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 140 грн. щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2006 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час її матеріальне становище погіршилося, син подорослішав, що потребує додаткових витрат, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, підвищились ціни на товари, у звязку з чим присуджений розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб дитини. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] та стягувати їх в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання на зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 листопада 2006 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2006 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З досліджених у судовому засіданні довідок Камінь-Каширського районного центру зайнятості від 23.01.2018 року № 252 (а.с. 10), Ковельської ОДПІ від 05.02.2018 року (а.с. 11), управління соціального захисту населення Камінь-Каширської райдержадміністрації від 23.01.2018 року (а.с. 12), Камінь-Каширського ОУПФ України від 23.01.2018 року (а.с. 13) встановлено, що позивач на час звернення до суду офіційно не працевлаштована, державної допомоги не отримує. Враховуючи рівень грошових доходів позивача, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що позивач отримуючи дохід такого розміру обєктивно не в змозі самостійно утримувати дитину та забезпечити їй належний рівень матеріального забезпечення. Наведені вище обставини, що свідчать про погіршення матеріального стану позивача, виникли та продовжують існувати після присудження аліментів згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду від 06 листопада 2006 року, що є беззаперечною підставою для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Разом з тим, судом не встановлено, що відповідач є непрацездатним, має інших утриманців, за станом здоровя не має можливості працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Таким чином, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує майновий стан позивача та відповідача, відсутність даних про незадовільний стан його здоровя та з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved