Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

13 липня 2015 року [PERSON] міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 45-47), просить зобовязати [PERSON] повернути нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Гагаріна, 50 загальною площею 849,2 кв.м. територіальній громаді м. Чернігова у особі [PERSON] міської ради шляхом примусового виселення. Свої вимоги мотивує тим, що нежитлове приміщення - прибудова до колишньої теплиці загальною площею 89,9 кв.м, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Гагаріна, 50 належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернігова на підставі рішення [PERSON] міської ради від 25.04.2014 (сорокова сесія шостого скликання) про внесення змін до переліку обєктів комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, та на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення по вул. Гагаріна,50 від 28.10.2014. Розпорядженням [PERSON] міської ради № 300 - р від 13.09.2005 нежитлову будівлю теплиці площею 759,2 кв.м та нежитлову будівлю площею 89,9 кв.м., які знаходяться по вулиці Гагаріна, 50 у м. Чернігові передано в оперативне управління фонду комунального майна [PERSON] міської ради. Пояснює, що комісією у складі: [PERSON] - начальника відділу орендних відносин та організації розрахунків фонду комунального майна [PERSON] міської ради, [PERSON]- головного спеціаліста-юрисконсульта фонду комунального майна [PERSON] міської ради, [PERSON]- спеціаліста І категорії відділу орендних відносин та організації розрахунків фонду комунального майна [PERSON] міської ради за участю Відповідача [PERSON] проводилася перевірка нежитлового приміщення, що знаходиться по вул. Гагаріна,50 в результаті якої зясовано, що підсобне приміщення колишньої теплиці площею 89,9 кв.м переобладнане під житлове, наявне електро та водопостачання, встановлено автономне опалення, і в ньому постійно проживає відповідач з чоловіком. Вказує, що листом від 17.04.2014 № 7-4/411 відповідача попередили про необхідність терміново звільнити приміщення, яке належить територіальній громаді м. Чернігова, і в якому [PERSON] знаходиться без будь-яких правових підстав, але відповідач приміщення не звільнив і відповіді на лист не надав. 12.01.2015 перевірка проводилася повторно, в результаті чого зясовано, що відповідач і надалі продовжує незаконно займати зазначене приміщення. Також зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду від 17.06.2015 по справі № 751/3310/15-ц [PERSON]А відмовлено у визнанні права власності на зазначене вище приміщення по вул. Гагаріна, 50. На підставі ст. 387 ЦК України просить повернути нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м. Чернігів, вул. Гагаріна, 50 загальною площею 849,2 кв.м. територіальній громаді м. Чернігова у особі [PERSON] міської ради шляхом примусового виселення [PERSON] із вказаного нежитлового приміщення. Ухвалою суду від 28 липня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи Реєстраційну службу [PERSON] міського управління юстиції. Ухвалою суду від 28 липня 2015 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] міської ради до [PERSON] про виселення з приміщення зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним. У зустрічній позовній заяві (а.с. 34-36) [PERSON] просить визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2014 року серії САК № 217715 недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.06.2015 року встановлено, що нежитлове приміщення, загальною площею 89,9 кв.м., є самочинним будівництвом згідно положень ст. 376 ЦК України. Пояснює, що [PERSON] міською радою не подавалась позовна заява до суду про визнання права власності за нею на житлове приміщення на вул. Гагаріна, 50, що в м. Чернігові, тому свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2014 року серії САК № 217715 видано з порушенням норм ЦК України. Зазначає також, що Фонд комунального майна був сповіщений про намір переобладнання вищевказаного нежитлового приміщення і останнім були проведені обстеження спірного нежитлового приміщення у 2014 та 2015 роках, якими встановлено, що дане нежитлове приміщення переобладнане під житлове. Також стверджує, що [PERSON] міською радою було пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду із первісним позовом про виселення, оскільки фонд комунального майна ще з 2008 року знав про проживання [PERSON] у нежитловому приміщенні на вул. Гагаріна, 50 у м. Чернігові. У судовому засіданні представник позивача-відповідача первісний позов підтримала та просила його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в первісній позовній заяві. Відповідач-позивач та її представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували та в його задоволенні просили відмовити; зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в зустрічній позовній заяві та в додаткових письмових поясненнях (а.с. 70-75). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно розпорядження [PERSON] міської ради від 13 вересня 2005 року № 300-р передано безоплатно з оперативного Управління освіти міської ради ([PERSON]П.) в оперативне управління Фонду комунального майна міської ради ([PERSON]В.) будівлі, розташовані по вулиці Гагаріна, 50: нежитлова будівля (теплиця), площею 759,2 кв.м., первісною балансовою вартістю 4122,00 грн., балансовою залишковою вартістю 0 грн.; нежитлова будівля, площею 89,9 кв.м., первісною балансовою вартістю 488,00 грн., балансовою залишковою вартістю 0 грн. (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 28.10.2014 року будівля за адресою м. Чернігів, вул. Гагаріна, 50, загальною площею 849,2 кв.м., є власністю Територіальної громади міста Чернігова в особі [PERSON] міської ради, форма власності комунальна (а.с. 66). Актом обстеження нежитлового приміщення, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова від 09 квітня 2014 року по вул. Гагаріна, 50 в м. Чернігові встановлено, що нежитлове приміщення (теплиця) площею 759,3 кв.м. та підсобне приміщення площею 89,9 кв.м. розташовані на території школи-інтернату. Підсобне приміщення переобладнане під житлове. Встановлене автономне опалення. (а.с. 14). Згідно акту обстеження нежитлового приміщення, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Чернігова від 09 квітня 2014 року по вул. Гагаріна, 50 в м. Чернігові, підсобне приміщення використовується [PERSON] та її чоловіком, які там фактично проживають. Приміщення охороняється двома собаками, через що внутрішньо огляд приміщення здійснити немає можливості, на вхідних дверях висить замок. [PERSON] відмовилася звільнити приміщення та підписати акт обстеження. Відповідно до Договору оренди № 64 від 01.02.2001 року Управління освіти [PERSON] міської ради передало [PERSON] в строкове платне користування приміщення, розташоване по вул. Гагаріна, 50, площею 811,23 кв.м. для вирощування овочів. Строк дії договору з 1 лютого 2001 року по 1 лютого 2004 року (а.с. 64-66). 17.10.2008 року СПД [PERSON] було надано відповідь що її звернення про надання письмової згоди на переобладнання нежитлового приміщення по вулиці Гагаріна, 50 під житлове розглянуто і рішення щодо надання згоди, або відмови від надання згоди на переобладнання нежитлової будівлі по вул. Гагаріна, 50 під житлову буде прийнято фондом комунального майна міської ради після отримання відповідей на свої запити та розгляду наданих нею документів. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2015 року по справі № 751/3310/15-ц в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовлено повністю (а.с. 18-20). Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2015 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 червня 2015 року залишено без змін (а.с. 31-32). Відповідач-позивач у зустрічній позовній заяві стверджує, що в нежитловому приміщенні по вул. Гагаріна, 50 в м. Чернігові було здійснено самочинне будівництво і [PERSON] міською радою не подавалась позовна заява до суду про визнання за нею права власності на вказане нежитлове приміщення, а тому свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2014 року серії САК № 217715 є недійсним як таке, що видане з порушенням вимог ст. 376 ЦК України. Відповідно до положень ч. ч. 2-5 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що розпорядженням [PERSON] міської ради від 13 вересня 2005 року № 300-р передано безоплатно з оперативного Управління освіти міської ради в оперативне управління Фонду комунального майна міської ради нежитлові будівлі, розташовані по вулиці Гагаріна, 50 в м. Чернігові; приміщення, що розташоване по вул. Гагаріна, 50, площею 811,23 кв. м. згідно Договору оренди № 64 від 01 лютого 2001 року Управлінням освіти [PERSON] міської ради було передано в строкове платне користування [PERSON] до 01 квітня 2005 року, як субєкту підприємницької діяльності, а не як фізичній особі, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання свідоцтва про право власності від 28.10.2014 року недійсним. Також суд не знаходить підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності до вимоги про виселення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами носять триваючий характер і строк звернення до суду з позовом про виселення станом на 13.07.2015 року [PERSON] міською радою не пропущено. Відповідно до ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. З матеріалів справи вбачається, що право власності на нежитлове приміщення колишньої теплиці, що розташоване по вул. Гагаріна, 50 в м. Чернігові знаходиться у власності [PERSON] міської ради (а.с. 16); [PERSON] проживає у спірному приміщенні та відмовляється його звільнити в добровільному порядку (а.с. 12, 14, 15), а тому суд приходить до висновку, що первісний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Позивачем за первісним позовом понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] міської ради.

Outcome: approved