Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

14.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неї в зв`язку із ухиленням від виконання обов`язків по її вихованню. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками позивача було розірвано 08.04.2010 року. Відповідно до виконавчих листів, виданих на підставі рішення Центрального суду м. Миколаєва з відповідача стягнуто аліменти на утриманні його доньки [PERSON] у розмірі 750 грн. та додаткові витрати у розмірі 200 грн. щомісячно. На час звернення до суду відповідач має заборгованість по вказаним виконавчим листам у розмірі 7469,73 грн. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з хворобою, витрати на її лікування щомісячно складають більше 6000 грн., а саме це витрати на щоденне 6 - разове харчування, одяг, засоби гігієни, учбове приладдя та інше. Як вказує позивач, вона проживає з матір`ю, яка повністю забезпечує та піклується про неї, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться її життям, станом здоров`я, жодного разу не піклувався про неї, як свою доньку, тому просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 27.03.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі положень п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Ухвалою суду від 27.03.2019 року провадження у справі було відкрито, вона призначена до судового розгляду в порядку загального позовного провадження - підготовче засідання на 17.04.2019 року. Ухвалою суду від 05.06.2019 року задоволено клопотання позивача щодо витребування доказів по справі. Ухвалою суду від 22.07.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 24.09.2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що після рішення суду від 09.10.2015 року про попередження її батька [PERSON] щодо необхідності змінити ставлення до її виховання він жодного разу не спілкувався із нею, не цікавився її здоров`ям, навчанням її життям взагалі, тому вона не вважає його батьком не бажає, аби ця людина вважалася її батьком, підтримує свій позов. Законний представник позивача [PERSON] , та адвокат Островська О.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області Костенко О.О. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, зазначила що це буде в інтересах позивача. Представник третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, судом повідомлений про час та місце слухання справи, до суду направив письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вислухавши позивача, його представників та представника третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи № 473/1148/19 в їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис №614 (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 04.10.2018 року, актовий запис №105 (а.с.5) Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.10.2015 року в задоволенні позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відмовлено (а.с.7-9). Згідно відповіді на запит адвоката №31 від 18.02.2019 року Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня Миколаївської обласної ради повідомляє, що дитина [PERSON] , [INFO] з 2012 року знаходиться на постійному обліку в гастроендокринологічному відділенні під наглядом лікаря з діагнозом : цукровий діабет І типу важкий перебіг. Догляд за дитиною в період проходження планових відвідувань та стаціонарного лікування здійснювала мати дитини - [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки ОСББ «Парусник-11» від 13.02.2019 року №8, в квартирі [ADDRESS] проживають: квартиронаймач [PERSON] ,1944 року народження, його дружина [PERSON] , 1946 року народження, його донька [PERSON] ,1971 року народження, його внук [PERSON] , 1997 року народження, його внучка [PERSON] , 2005 року народження (а.с.14). Як вбачається з виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від: 07.05.2015р., 20.05.2016р., 11.05.2017р., 30.04.2018р. [PERSON] перебувала на лікуванні вказаного медичного закладу (а.с.20-23). Згідно посвідчення серія [NUMBER] від 31.06.2013 року [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину - інваліда [PERSON] (а.с.24). Згідно соціально - психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 04.03.2019 року №401, було проведено психологічне діагностування [PERSON] , [INFO] з метою визначення ставлення дитини до батька. Стосунки з батьком є невизначеними, оскільки дитина з ним не бачиться на не спілкується досить тривалий час. З боку батька дівчина не відчуває зацікавленості її життям, підтримки, любові, безпеки, емоційного контакту. По відношенню до нього відчуває почуття образи, суму та розчарування щодо його вчинків. Батько не є для [PERSON] авторитетною людиною, на яку вона може покластися у складній ситуації (а.с.60). Згідно постанов державного виконавця та інформації Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 4453 від 04.06.2019 року, державним виконавцем винесені постанови від 26.02.2019 року про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії; тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ( а.с.68). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №490/10592/13, виданим Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] в розмірі 200 грн. щомісячно з 06.04.2014 року, [PERSON] має заборгованість 991,29 грн. станом на 01.06.2019 року (а.с.69). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом №490/14099/14-ц, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 750 грн. щомісячно, [PERSON] має заборгованість станом на 01.06.2019 року 16219.73 грн.(а.с.70). Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.02.2017 року № 1027, громадянин [PERSON] через пункт пропуску Одеса - Нові Яриловичі 31.01.2014 року перетинав кардон та в`їхав на територію України (а.с.79). Згідно відповіді на запит суду Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.06.2019 року повідомляє, що відомостей на даний час про перетин державного кордону України громадянином [PERSON] не виявлено (а.с.88). Згідно акту обстеження умов проживання від 09.07.2019 року проведеного Службою у справах дітей по цивільній справі №473/1148/19, з метою проведення профілактичних заходів з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було опитано власницю вказаної квартири [PERSON] , яка є рідною сестрою відповідача, яка пояснила, що її брат з 2010 року зареєстрований в її квартирі, але фактично там ніколи не проживав. З 2010 року він поїхав на заробітки до м. Санкт - Петербург (Росія), там одружився, має 2 дітей та з 10.04.2017 року має громадянство Росії та реєстрацію у м. Санкт - Петербурзі (а.с.97). Згідно висновку Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.07.2019 року зазначається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , службі у справах дітей адміністрації Центрального району (а.с.101). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до до п. 18 постанови Пленуму ВСУ , зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). У даному конкретному випадку Виконавчий комітет Миколаївської міської ради від 15.07.2019 року надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи не містять доказів на спростування відомостей висновку Органу опіки та піклування, відповідач обрав пасивний спосіб захисту, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до вимог статей 77-78, ч.3-4 ст. 82, ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, позицію дитини, яка особисто ініціювала звернення до суду, ту обставину, що вище зазначеним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.10.2015 року відповідача по справі було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] , [INFO] , однак відповідачем докази, надані позивачем на підтвердження свідомого нехтування ним своїми обов`язками суду не надано, тобто його поведінку належить вважати винною і розцінювати як ухилення від виховання дитини, зважаючи на викладене позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. З відповідача на користь держави належить в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved