overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

13.06.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: протягом останніх п`яти років сімейне життя розладилось через різні погляди на життя, відсутність поваги та взаєморозуміння, відповідач не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, добровільно розірвати шлюб відмовляється; шлюб носить формальний характер, фактично шлюбно-сімейні відносини припинені 15 років, проживають окремо; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище (а.с. 29). Відповідач за останнім відомим місцем проживання (перебування) [ADDRESS] , за відомостями Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області 03.05.1991р. знятий з реєстрації за адресою: Сумська [ADDRESS] , де за відомостями Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області не зареєстрований (а.с. 11, 14), про його виклик у судове засідання на 05.09.2019р. свідчить розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» https://bll.hr.court.gov.ua/sud2001/pres-centr/news/757971/ від 06.08.2019р. (а.с. 27). Однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 31 жовтня 1986 року у міському ЗАГС м. Шостка Сумської області за актовим записом № 742 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, до суду не з`явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

13.06.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) кожного місяця до його повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи за його відсутністю, також просив стягувати з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02.09.2006 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час малолітня дитина проживає разом із позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, ніякої допомоги не надає, позивачу важко забезпечувати дитину самостійно, тому вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини, позивачка не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги часткового визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та задоволення часткового позову позивача, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто по 384,20 грн. Оскільки позивачка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 384,20 грн. Інша частина відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного й

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

13.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрований 23 листопада 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2217. Позивачем [PERSON] надано до суду заяву, в якій зазначено про можливість розгляду справи за її відсутністю, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та просить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2217, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, вони не бажають бути разом,відсутні спільні інтереси. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділу майна. Дитини після розірвання шлюбу мешкати разом з матір`ю. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує нате, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

13.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 18.08.2012 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В позові зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично, з 2017 року шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Сторони мають нові сім`ї. Шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не заявлено. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явилася також, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову (а.с. 23). Суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 18.08.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 12). Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 13, 14). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

13.06.2019 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 29.05.2015 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені. Спір про майно відсутній. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 29.05.2015 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 9). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.06.2021 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 09.09.2009 року вони зареєстрували шлюб, актовий запис № 24. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Внаслідок взаємонепорозумінь, що тривають на протязі останнього року, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на викладене він просить суд шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилась, але також звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов визнає, просить розглядати справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~Ознайомившись з позовом та заявами сторін, дослідивши надані суду письмові по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 09.09.2005 року Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 24. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивачки та відповідача, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України. \~ \~ \~ \~При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

13.07.14р цей позов заявлено до суду. Під час розгляду справи позивач позов підтримала та пояснила, що синові виповнилося 18 років, однак він продовжує навчання у Погребищенському медичному коледжі на контрактній основі, що потребує додаткових витрат на його утримання. Відповідач позову не визнав та пояснив, що працює водієм на Літинському молочному заводі, має на утриманні троє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та його заробітна плата є невеликою, а тому він немає можливості приймати участь у додаткових витратах на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши докази у справі, суд рахує, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо); розмір участі одного із батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Під час розгляду справи достовірно доведено, що [PERSON] є сином відповідача та навчається у Погребищенському медичному коледжі та термін його навчання закінчується 01.07.2015 року, стипендію не отримує (а.с. 3, 4). Вказані обставини є формальною підставою для стягнення із відповідача додаткових витрат на сина. Однак, у судовому засіданні беззаперечно доведено, що відповідач працює на Літнському молочному заводі водієм та його заробітна плата складає за 6 місяців 2014 року 9782,26 грн., що в середньому складає 1630,37 грн. щомісячно, що підтверджується наданою довідкою ( а.с. 20 ). Свідоцтвами про народження дітей (а.с. 17-19 ) стверджується, що на утриманні відповідача знаходяться неповнолітні діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Отже, стягнення із відповідача коштів в розмірі 600 грн. щомісячно, як додаткових витрат на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, поставить сім'ю відповідача у таке матеріальне становище, яке не дозволить утримувати трьох неповнолітніх дітей, що на думку суду, є неприпустимим, а тому до позовні вимоги позивача суд оцінює критично.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

13.07.17 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування, житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] До судового засідання представник позивача [PERSON], [PERSON], діюча на підставі довіреності, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечує та просить розглядати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 11.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланським А.В., що також підтверджено витягом №25332531 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 16.02.2010 року. Разом з власником квартири за зазначеною адресою зареєстровані дочка позивача [PERSON], 1992 року народження та відповідач- [PERSON], 1971 року народження, який тривалий час не мешкає у зазначеній квартирі, мешкає в іншій державі, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, не переймається поточним ремонтом цього житла, його особисті речі в квартирі відсутні. [PERSON] 14.08.2017 року надав заяву, яка завірена консулом Посольства України в Соціалістичній Республіці В'єтнам про згоду на зняття його з реєстраційного обліку за місцем мешкання. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набула право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на разі дійсно зареєстрований у квартирі [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Таким чином, факт реєстрації відповідача у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

13.07.2011 року між ПАТ „Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №007-07527-130711 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, ліміт кредитної лінії банком розраховується самостійно. Позивач вказує, що відповідач не належним чином виконує свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим, станом на 17.01.2014 року сума заборгованості відповідача становить 1759, 80 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, які наведено в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без здійснення фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № №007-07527-130711 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, ліміт кредитної лінії банком розраховується самостійно. Сума заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору № 007-07527-130711 і становить 1759,80 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Outcome: approved