Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

14 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь неустойки (пені) за несвоєчасність сплати аліментів в сумі 368 982,84 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.02.2002 року позивач уклала шлюб з відповідачем. За час шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, шлюб виявився невдалим і його було розірвано. Зазначає, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.07.2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 650 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.11.2018 року збільшено розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.07.2015 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 (одна тисяча двісті ) гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, відповідач належним чином аліменти не сплачував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість із сплати аліментів. З відповідача за період з 01.02.2011 року по 31.07.2016 року вже була стягнута пеня. На момент пред`явлення даного позову у відповідача виникла заборгованість за період з 01.08.2016 року по 31.12.2020 року в розмірі 66 890, 11 гривень, що підтверджується довідками з Мукачівського МВ ДВС. Зазначає, що розмір неустойки щодо сплати відповідачем аліментів у зв`язку з невиконання рішення суду за період з 01.08.2016 року по 31.01.2020 року складає 368 982,84 гривень, що підтверджується розрахунком неустойки (пені). Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 368982,84 гривень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] подав заяву про проведення засідання без участі відповідача та його представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 5). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08 квітня 2011 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с 6). Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09.02.2011 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 250 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 6). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2011 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-744, виданого 15.03.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 250 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 7). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.07.2015 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.02.2011 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 650 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 8). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/303/2026/15, виданого 27.08.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 650 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 9). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 12 415,84 гривень за період з 01 лютого 2011 року по 31 липня 2016 року. Рішення набуло законної сили 27.09.2016 року ( а.с. 10-12). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2016 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/303/1801/16, виданого 28.09.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 12 415,84 гривень ( а.с. 13). В подальшому, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20 листопада 2018 року збільшено розмір аліментів, визначений заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.07.2015 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1200 (одна тисяча двісті ) гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-15). Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/303/2162/18 від 26.12.2018 року ( а.с. 16). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.02.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 06.02.2016 року, внаслідок укладення шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] ( а.с. 17). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб 26.10.2018 року, після укладення шлюбу відповідач змінив прізвище на [PERSON] ( а.с. 17). Згідно із розрахунком заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з серпня 2015 року по грудень 2018 року складає 52 712,89 гривень ( а.с.18). Також згідно із розрахунком заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за період з грудня 2018 року по грудень 2019 року складає 29651,61 гривень ( а.с. 19). Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до вимог статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 у справі № 6-300цс16, і визначила правову позицію, згідно якої пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Межі позовних вимог позивача зводяться до стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період із 01.08.2016 року до 31.01.2020 року та відповідно до якого загальна сума розміру пені становить 368982,84 гривень ( а.с. 20). Судом перевірено правильність обчислення розміру неустойки (пені) яка визначена відповідно до ст. 196 Сімейного Кодексу України та правових позицій Верховного суду України. Таким чином, позивачем правильно відповідно до наведеної методики розраховано розмір пені за весь час прострочення сплати відповідачем аліментів. Але, оскільки її розмір (368982,84 гривень) значно перевищує розмір заборгованості за аліментам (66 890,11 грн.), суд застосувавши положення частини другої статті 196 СК України, відповідно до якої законодавець обмежив розмір пені, яка підлягає стягненню з боржника, зазначивши що він не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, зменшує розмір неустойки до 66 890,11 гривень, що буде відповідати принципу розумності і справедливості. (Постанова Верховного суду України у справі № 760/22598/15-ц від 07 жовтня 2019 року). З урахуванням ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved