Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

12 жовтня 2016 року в.о. головного лікаря комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON], інваліда ІІ групи, який є підопічним Преславського психоневрологічного інтернату з 16.09.2003 р. Визнаний недієздатним згідно Рішення місцевого Гагарінського суду м. Севастополь від 25.02.2003 р. опікуном над недієздатним [PERSON] призначено рідного брата [PERSON] згідно Розпорядження Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополь від червня 2003р. 11.10.2016р. був госпіталізований в змішане чоловіче психіатричне відділеним КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР. Теперішня госпіталізація [PERSON] повязана з погіршенням психічного стану, поводить себе агресивно, розбив холодильник, розпалює багаття, некерований, за собою не слідкує. 11.10.2016 року оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР, відповідно до висновку якої, стан хворого [PERSON] можна кваліфікувати, як тяжке загострення хронічного психічного розладу у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно-маячний синдром, помірно виражений змішаний дефект». За психічним станом представляє загрозу для себе та оточуючих. Таким чином, лікування можливе тільки в умовах психіатричного відділення. В судовому засіданні представник КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримавши заяву, пояснила, що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню пожиттєво, страждає на психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, галюцинаторно-параноїдальний синдром, помірно виражений змішаний дефект, за своїм психічним станом становить загрозу для себе та оточуючих. Під час обстеження [PERSON] встановлено, що той не усвідомлює госпіталізації його до психіатричної лікарні, критики до оточуючого немає. Тому дана госпіталізація необхідна, у зв'язку з небезпекою для хворого та оточуючих. В Преславському психоневрологічному інтернаті, де знаходився [PERSON], є лікар-психіатр, однак лікування не проводиться з підстав діючого законодавства. Адвокат [PERSON] не заперечувала проти задоволення даної заяви. Вважає, що враховуючи висновок комісії лікарів, не довіряти якому підстав не має, необхідно проведення лікування [PERSON], яке можливо лише в умовах стаціонару КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР та яке піде лише на його користь. Прокурор Нєдоводєй Л.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви.. Законний представник особи, щодо якої розглядаються питання, - [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Згідно довідки КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР № 1660/2 від 12.10.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає зявитися йому в судове засідання та може гірше вплинути на стан його здоровя. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, адвоката, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню пожиттєво, страждає на психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдальної форми, галюцинаторно-параноїдальний синдром, помірно виражений змішаний дефект, внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Під час обстеження [PERSON] встановлено, що той не усвідомлює критики до оточуючого немає. Згідно висновку комісієї лікарів-психіатрів КУ «Молочанська психіатрична лікарня» ЗОР від 11.10.2016 року , стан хворого [PERSON] можна кваліфікувати, як тяжке загострення хронічного психічного розладу у вигляді: «Шизофренія, параноїдна форма, галлюцинаторно- параноїдальний синдром, помірно виражений змішаний дефект». За психічним станом представляє загрозу для себе та оточуючих. Відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», тому хворий потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, лікування можливе тільки в умовах психіатричного відділення. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved