Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

14.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), свої вимоги мотивує тим, що вищевказане спадкове майно належить [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Заповіту [PERSON] не залишала. Спадкоємцем за законом першої черги являється [PERSON] Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON]належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], із якого 1/2 частка на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1976 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3319, а 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.1987 року, посвідченого старшим нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пелих А.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-3827; - земельна ділянка площею 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого 27.04.2010 року Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011050700631, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до довідки № 1835 від 03.01.2018 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «Ізмаїльське МБТІ» на об'єкт нерухомості по [ADDRESS] вказаний об'єкт нерухомості побудований у 1973 році та відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об'єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 25.03.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,0545 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50478504 від 04.01.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої [INFO] року - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21.11.1972 року Ізмаїльським районним бюро РАЦС, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 26.03.1977 року Ізмаїльським відділом РАЦС, відповідно до якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 05.09.2014 року за № 2765, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., яка міститься в матеріалах спадкової справи, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1587/02-14 від 09.12.2017 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що відсутній документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного,

Outcome: approved