Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

12 січня 2018 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах (в повному обсязі) в сумі 53\~173, 80 грн. на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], з 30.08.2014 року по 01.01.2018 року (в сумі 17\~592, 30 грн.), а також на утримання [PERSON], [INFO], з 30.08.2017 року по 01.01.2018 року (в сумі 35\~581, 50 грн.). Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що він з відповідачем перебував в офіційному шлюбі. 15.08.2012 року рішенням Іванківського районного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 15.08.2012 року вирішено стягнути з позивача на користь відповідача аліменти на утримання спільних дітей. Позивач зазначає, що до 01.10.2016 року він та позивач продовжували проживати разом, вели спільне господарство та виховували дітей. Фактично всі свої зароблені гроші позивач витрачав на сімю та доньок. 30.08.2017 року відповідач звернулася до відділу державної виконавчої служби про стягнення з позивача заборгованості по аліментах. Позивач не погоджується з наявністю у нього заборгованості, а тому змушений звертатись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, зазначив, що він постійно надає своїм дітям фінансову допомогу на їх виховання, навчання, харчування, оздоровлення. На даний час він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює та отримує лише пенсію в розмірі 1\~600 грн. в місяць. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Надала суду відзив проти позову в якому зазначила, що [PERSON] надавав грошові кошти дітям на солодощі та на якісь дрібні дитячі потреби, при цьому фінансової допомоги на їх утримання не надавав. Вона неодноразово піддавалася його фізичному насиллю, в результаті чого перебувала на лікуванні в медичних закладах. Саме це стало причиною розпаду їхньої сімї. Представник Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 15.08.2012 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано та вирішено стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 50% заробітку (всіх видів доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2012 року до повноліття дитини. 21.05.2013 року Іванківський районний суд видав виконавчий лист по даному рішенню. 30.08.2017 року [PERSON] звернулася до Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про прийняття на примусове виконання даний виконавчий лист та просила нарахувати суму заборгованості по аліментах з 21.05.2013 року. Відповідно до довідки Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03.01.2018 року № 15.7, станом на 01.01.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментах становить 53173, 80 грн. (з них заборгованість на доньку [PERSON] 17592, 30 грн., на доньку [PERSON] 35581, 50 грн.). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили, що батько [PERSON] проживав з ними однією сімєю до осені 2016 року. На протязі всього цього часу й по теперішній час він постійно надає їм фінансово допомогу на навчання, лікування, оздоровлення, харчування, купує меблі, сплачує комунальні послуги та інше. У відповідності до ст.ст.\~180,\~182 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, його матеріальне становище, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб, яким він зобов'язаний виплачувати аліменти. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.197 Сімейного кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) З наданих позивачем суду доказів, а саме товарних чеків та квитанцій встановлено, що за період з 2016 по 2017 рік позивач надавав матеріальну допомогу своїм дітям, сплачував комунальні послуги за адресою помешкання в якому вони проживають, купував меблі, канцелярські товари та інші товари на загальну суму 33257, 16 грн. При цьому суд не бере до уваги товарні чеки платником в яких зазначено ФОП [PERSON] Крім того, [PERSON] подала заяву до державної виконавчої служби про стягнення заборгованості по аліментах з [PERSON] тільки 30.08.2017 року, при тому як рішення суду було винесено ще 15.08.2012 року. Тобто до того часу вона не мала претензій до [PERSON] щодо виконання ним своїх батьківських обовязків в частині фінансового утримання дітей. Таким чином, враховуючи надані докази, покази [PERSON] та [PERSON], суд вважає доведеним той факт, що позивач все ж таки утримував своїх дітей та надавав їм фінансову допомогу. Також, суд враховує той факт, що [PERSON] на даний час не досягла повноліття та проживає з матірю, а тому суд приймає рішення частково задовольнити позов [PERSON] в частині зменшення суми заборгованості на 33257, 16 грн. Відповідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial