Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

13.03.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.07.2015 року з вини відповідача [PERSON], був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить йому на праві власності. Згідно із звітом №96 від 01.10.2015 року ДП УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» про оцінку транспортного засобу «Subaru XV» реєстраційний номер [NUMBER], матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного транспортного засобу у результаті його пошкодження у ДТП від 29.07.2015 року, складає 28 119,26 грн., в тому числі втрата товарної вартості у розмірі 14 059,63 грн. Відповідач був запрошений на огляд пошкодженого автомобіля, але з невідомих причин не прибув. Згідно акту виконаних робіт від 28.10.2015 року №42 ТОВ «Славмоторс» позивач здійснив повний відновлювальний ремонт зазначеного автомобіля, оплативши вартість робіт та заміну пошкоджених записних частин на нові у розмірі 14443 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь 14059,63 грн. у рахунок відшкодування вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу «Subaru XV», реєстраційний номер ВТ 8039АМ, пошкодженого у ДТП 29.07.2015 року, а також 14059,63 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу «Subaru XV», реєстраційний номер ВТ 8039АМ, пошкодженого у ДТП 29.07.2015 року та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 13.06.2018 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач 02.07.2018 року надав до суду відзив, згідно якого позов визнав частково, просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 14059,63 грн., у рахунок матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок втрати товарної вартості транспортного засобу. Зазначив, що в звіті та висновку оцінки автомобіля, з урахуванням відновлення транспортного засобу на СТО, не має жодного підтвердження як погіршення зовнішнього вигляду, так і зниження міцності та довговічності складових частин, що свідчить про необґрунтованість застосування величин ВТВ в розрахунку матеріального збитку. Також, зазначив, що відповідач, який є безробітним, звертається до суду із заявою про вирішення питання про передачу заміненого пошкодженого бамперу відповідачу. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно до ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати , які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом встановлено,\~що [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить автомобіль «Subaru XV», реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.08.2015 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП (а.с.6). У зазначеній постанові встановлено, що відповідно до протоколу серії АП1 №393941 від 29.07.2015 року, [PERSON], 29.07.2015 року о 11.40 год. в м. Херсоні по вул.Пугачова, керував транспортним засобом FIAT д/н [NUMBER], виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не дав дорогу транспортному засобу Subaru XV д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив наїзд на технічний засіб Subaru XV д/н [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху. П.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Із звіту №96 від 01.10.2015 року (а.с.7-11) ДП УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» про оцінку транспортного засобу «Subaru XV» реєстраційний номер [NUMBER], матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного транспортного засобу у результаті його пошкодження у ДТП від 29.07.2015 року, складає 28 119,26 грн., в тому числі втрата товарної вартості у розмірі 14 059,63 грн. Звітом чітко визначено перелік пошкоджених складових автомобіля, які підлягають заміні та перелік складових, що підлягають ремонту, в тому числі шляхом фарбування: - бампер задній - змалана права частина - потребує заміні, фарбування; - панель задка - деформація на площі 200х200 мм - потребує ремонту, фарбування; - заднє праве крило - деформація задньої правої частини на площі 300х150 мм з заломами - потребує ремонту, фарбування; - панель кріплення заднього правого фонаря - деформація на площі 100х25 мм - потребує ремонту, фарбування; - кронштейн кріплення заднього бамперу - відламаний елемент кріплення - потребує заміну; - внутрішній підсилювач задньої правої кутової панелі - деформація нижньої частини на площі 200х200 - потребує ремонту, фарбування. Вказаний перелік пошкоджень складових, опис пошкоджень і вид відновлювальних робіт відповідає наведеному в протоколі огляду транспортного засобу від 16.09.2015 року, який до того ж підписаний відповідачем. Таким чином, з вищенаведеного переліку вбачається, що з шести позицій по ремонту і заміні складових, п'ять з них підлягають ремонту та фарбуванню. Відповідач був запрошений на огляд пошкодженого автомобіля, про що свідчить направлена на його адресу телеграма (а.с.21), проте з невідомих причин на зазначений час не прибув. Згідно акту виконаних робіт від 28.10.2015 року №42 (а.с.29) ТОВ «Славмоторс» був проведений відновлювальний ремонт транспортного засобу «Subaru XV» реєстраційний номер [NUMBER], використані запасні частини та матеріали разом на загальну суму 14443,00 грн., оплата за який позивачем була проведена у повному обємі, про що свідчить довідка ТОВ «Славмоторс» від 02.12.2016 року (а.с.30). Відповідно до зазначеного акту, у розділі перелік робіт, вказані виконані роботи по фарбуванню задньої правої частини (заднє праве крило, боковина) та заднього бамперу автомобіля позивача. Відповідно до\~пункту 8.3\~Методики товарознавчої\~експертизи та\~оцінки колісних\~транспортних засобів\~від 24.11.2003\~№142/5/2092\~вартість матеріального\~збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодження КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, зєднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто, величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Саме такого правового висновку у постанові від 04.06.2014 року дійшов Верховний Суд України у справи №6-49цс14. З матеріалів справи вбачається, що позивачем проведені ремонтні роботи, які за визначенням вплинули на геометричні параметри, фізико-хімічні властивості, конструктивні матеріали і характеристики транспортного засобу, та які призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідача, викладені у відзиві суд до уваги не приймає, оскільки вони позбавлені правового обгрунтування і не спростовують подані позивачем докази на підтвердження позовних вимог. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved