overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, де зацікавленою особою є Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області. В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що вона у 1975 році працевлаштувалась на роботу у сітівязальний цех на Жданівську Сітівязальну фабрику у місті Маріуполі (Жданові). При працевлаштуванні у відділі кадрів їй оформили трудову книжку на дівоче прізвище [PERSON]. На підставі свідоцтва про шлюб були внесені зміни прізвища на «Падалко». 09 липня 2015 року у звязку із досягненням пенсійного віку, вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в Донецькій області для оформлення пенсії за віком. Однак, вона не може оформити свою пенсію, так як у трудовій книжці на першій сторонці відсутня печатка підприємства, а при зміні прізвища не чітко написане її прізвище «Падалко». У теперішній час підприємство «Жданівська Сітівязальна фабрика» ліквідоване, і поставити печатку та виправити помилку неможливо. На підставі викладеного та посилаючись на діюче законодавство, [PERSON] звертається до суду та просить встановити факт належності їй трудової книжки, оформленої 17 грудня 1975 року у відділі кадрів «Жданівської Сітівязальної фабрики у місті Маріуполі (Жданові) на імя [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути заяву у його відсутність, рішення по справі прийняти на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в трудовій книжці на імя заявниці [PERSON], оформленої 17 грудня 1975 року «Жданівською сітівязальною фабрикою» на першій сторінці відсутня печатка підприємства, а також не чітко записане прізвище заявника «Падалко». Як вбачається щі свідоцтва про народження, повторно виданого 16 січня 1993 року прізвище заявниці вказане «Слюсаренко». Актовий запис № 28. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 06 листопада 1982 року, [PERSON] змінила прізвище на «Падалко». Актовий запис № 4094. Відповідно до п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, зміна записів у трудових книжках про прізвище, імя, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи. Однак, у звязку з тим, що підприємство «Жданівса сітівязальна фабрика» ліквідоване, а іншого способу встановити належність трудової книжки заявниця не має, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявниці трудової книжки, оформленої [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовної заяви, пояснила, що 08.07.2013 року вона розлучилася з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилася, надала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження,а.с.2), який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України \~ при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60.коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 20 січня 2001 року перебуває з відповідачем - [PERSON], в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, втрати почуттів та розуміння. Спроби налагодити сімейні стосунки, виявилися невдалими, у зв'язку з чим шлюбні відносини фактично було припинено з травня 2015 року. З цього часу спільне домашнє господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим, так як це суперечитиме її інтересам, та інтересам дітей. Спору з приводу місця проживання дітей та розподілу майна немає, малолітні діти проживають разом з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути судові витрати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, вказав що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Глобинського районного управління юстиції 20 січня 2001 року, актовий запис № 4. Мають двох малолітніх дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з травня 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втрату почуттів, взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердила сплату судового збору в сумі 243,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що укладено 17.04.2015 року, посилаючись на те, що умови договору про повну оплату вартості квартири [PERSON] у визначений договором строк не виконано. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягає на задоволенні позову, з підстав, зазначених в позовній заяві та з врахуванням положень ч.2 ст.651 ЦКУкраїни. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначив про визнання позову. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.04.2015 року між [PERSON], власником та [PERSON] укладено нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. П.5 договору визначено, що продаж квартири вчиняється за 171 398,00грн.. Гроші в сумі 79398,00грн. покупець сплатив продавцю до підписання договору. Решту грошей в сумі 92000 грн., що в еквіваленті становить 4000 доларів США, покупець зобов'язується сплатити продавцю до 22.04.2015 року. Повний розрахунок підтвердиться нотаріально засвідченою заявою продавця. Станом на час розгляду справи остаточного розрахунку за квартиру не проведено, про що свідчить визнання цих обставин покупцем- відповідачем у справі. Вказані обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу квартири від 17.04.2015; письмовими поясненнями відповідача. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 653 ЦК України передбачає, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту, визначений у позовній заяві відповідає дійсним обставинам справи і тому укладений договір купівлі-продажу квартири від 17.04.2015 року слід розірвати, в зв'язку з істотним порушенням договору другою стороною, а саме несплатою вартості придбаного майна. Судові витрати по справі складають 243,60грн. і підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 05 жовтня 1991 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 906, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили у квітні 2014 року, внаслідок відсутності взаємопорозуміння, постійних скандалів та втрати почуттів любові та поваги, наполягала на розірванні їхнього шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем і проти заочного ухвалення рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання телефонограми. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 жовтня 1991 року, зареєстрували його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції, про що свідчить актовий запис за № 906. Від сумісного життя вони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у квітні 2014 року. Подружжя разом не проживають більше року, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. . На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

14 липня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя 01 грудня 2013 року у них народився син [PERSON], який на теперішній час проживає з нею. Відповідач працездатний, працює, але добровільно не надає допомогу дитині. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини, щомісячно і до повноліття дитини. У судове засіданні позивач не з'явився, але надіслала письмову заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач у судове засіданні не з'явився, але надіслав письмову заяву. Позовні вимоги визнав повністю та бажає надавати допомогу синові і проти їх задоволення не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 березня 2013 року. Та є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження видане Виконавчим комітетом Василіською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області. (а.с3). Який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с.4) Відповідач працездатний, працює і згодний надавати матеріальну допомогу сину. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

14 липня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 22 серпня 2014 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 26713,48 гривень на підставі кредитного договору № 500957473 від 22.08.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 32388,65 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, хоча була повідомлена своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 22 серпня 2014 року між банком та відповідачкою [PERSON], 03.06.1983 р.н ( код [NUMBER]) був укладений кредитний договір № 500957473, згідно якого відповідачка отримала кредит у сумі 26\~713,48 гривень зі сплатою відсотків, комісії штрафу за користування кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 22 червня 2015 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 26713, 48 грн.; -заборгованість по відсотках - 2443 грн.; -заборгованість за комісією 1432,17 грн.; -штраф 1800 грн.; А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 32388,65 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 323,89 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

14 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO],. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.07.2015 р. о 00 год. 33 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.07.2015 р. о 00 год. 33 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КУ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, тривожний, агресивний, дереться з сестрою. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

14 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Савкіна, 6/621. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.07.2015р. об 11 год. 28 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.07.2015р. об 11 год. 28 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КП КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, негативістична, іспитує слухові омани сприйняття. Критика порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved