Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

13.03.2020 року представник позивачки [PERSON] , яка діє на підставі довіреності (а.с.18), звернулася до суду з позовом до Баннівської сільської ради Одеської області та просить визначити [PERSON] додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи тим, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги та після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку, площею 4,00 га, розташованої на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області. Мати позивачки проживала з чоловіком [PERSON] в с.Баннівка Болградського району, а після його смерті в 2004 році залишилася сама. Позивачка перевезла її до себе в Молдову , мати не змінювала громадянство та не змінювала адресу реєстрації. Померла залишила заповіт на ім`я позивачки, яка в січні 2020 року звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але з`ясувалося, що вона пропустила 6-ти місячний строк, так як мати на дату смерті була зареєстрована в с.Баннівка сама. Мати фактично проживала разом з позивачкою в Республіці Молдові, тому вона вважала що прийняла спадщину, а тепер є перешкоди в оформленні спадщини. Позивачка вважає що вона пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважної причини. Представник позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачці, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 листопада 2016 року примерією с.Албота де Сус Тараклійського району, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с.Албота де Сус Тараклійського району (а.с.9). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,00 га, розташованої на території Баннівської сільської ради народних депутатів, цільове призначення якої для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.16). Позивачка по справі [PERSON] , являється рідною дочкою спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.03.1968 року, з якого вбачається що мати позивачці є на російській мові « [PERSON] » (а.с.7) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1985 року, з якого вбачається що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.15). Окрім цього [PERSON] при житті склала заповіт в якому заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] (а.с.14). При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І., їй було роз`яснено, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому запропоновано звернутися до суду, також з цього листа вбачається, що нотаріус відмовляє в заведенні спадкової справи (а.с.17). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Як встановлено судом, позивачка являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері, а також спадкоємцем за законом першої черги, у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері, так як на момент відкриття спадщини мати була зареєстрована в с.Баннівка Болградського району, що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради Болградського району № 32 від 14.01.2020 року (а.с.10), але фактично проживала з дочкою в Республіці Молдова, про що свідчить також запис в свідоцтві про смерть, а саме місце смерті - с.Албота де Сус Тараклійського району, позивачка вважала, що автоматично прийняла спадщину, а тому суд вважає що [PERSON] пропустила строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважної причини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного,

Outcome: approved