Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

13.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми позики. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми та судовий збір. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], у судове засідання не з*явились, заперечення про неможливість слухати справу в їх відсутнсті суду не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.03.2013року здійснювалась позика грошових коштів, в котрій [PERSON], позивач по справі, передав [PERSON] та [PERSON], відповідачам по справі, грошові кошти у розмірі 32 000грн, а [PERSON] та [PERSON] прийняли від [PERSON] вище зазначену суму, зобов*язалися повернути суму боргу до 01.09.2013року, про що написали розписку та передали її позивачу (а.с.8). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у належній формі досягнуті згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоч однієї із сторін має бути досягнуто згоди. [PERSON] 13.02.2015року звернувся до суду за захистом своїх прав. Надана суду позивачем, як доказ договору позики, розписка містить зазначені у ст.ст. 1047, 1049 ЦК України умови, зокрема про отримання грошей [PERSON] та [PERSON], які зобов*язалися їх повернути до 01.09.2013року. Вимоги позивача про повернення суми позики відповідачі не виконують. До теперішнього часу позичальники грошові кошти позикодавцю не повернули. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач в зв*язку з простроченням виконання грошового зобов*язання просить стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, а саме: починаючи з 01.09.2013року по квітень 2015р, що складає 14 164грн. Крім того, позивач вважає нобхідним стягнути з відповідачів, три проценти річних від простроченої суми, незважаючи на інший розмір процентів, який встановлений договором (розпискою), що складає 1440грн. З наданих матеріалів справи, пояснень учасника судового процесу, вбачається, що договір позики, укладений між сторонами став правовою формою (засобом) погодження волі двох сторін, направленим на досягнення визначеного результату. Боржники прострочили виконання грошового зобов*язання. Судові витрати стягнути з відповідачів солідарно, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved