Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

14 лютого 2019 року [PERSON], від імені якого діє адвокат [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя у розмірі 208 650,00 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 11.08.1998 року по 08.10.2008 року та з 07.09.2009 року по 05.10.2018 року, підземним прохідником ш.Родіна. Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 14.12.2018 року позивачу первинно було встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності за трьома професійними захворюваннями: сидеросилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень, радикулопатія попереково-крижова, нейросенсорна приглухуватість та третя група інвалідності з переоглядом 01 грудня 2019 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль, загальну слабкість, втому, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. 18 лютого 2019 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами. 12 березня 2019 року на адресу суду надійшли клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та здійснення заміни засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, розгляд справи з повідомленням ( викликом) сторін, які ухвалою суду від 18 березня 2019 року залишені без задоволення. 12 березня 2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Також зазначив, що відповідач не приховував від позивача важкість та небезпечність технологічного процесу, не порушував технологію виробництва, а тому протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному звязку настанням шкоди не вчиняв, а тому не може нести відповідальність за ушкодження здоровя позивача. Також зазначив, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є завищеними та не знайшли свого підтвердження. Суд, відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] у період з 11.08.1998 року по 08.10.2008 року та з 07.09.2009 року по 05.10.2018 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та працював на шахті «Родіна» підземним прохідником, що підтверджується трудовою книжкою позивача. (а.с.31-32) Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 18.09.2018 року, протокол №1329, встановлений професійний характер захворювань позивача [PERSON] сидеросилікоз першої стадії, ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень, радикулопатія попереково-крижова, нейросенсорна приглухуватість. (а.с.11-12) 06 листопада 2018 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що причиною професійних захворювань позивача є: пил переважно фіброгенної дії, важкість праці,шум. Особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу [PERSON] впродовж 19 років 3 місяці в шкідливих умовах та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів, визначити конкретних посадових осіб, відповідальних за профілактику виникнення професійних захворювань неможливо. (а.с. 4-8) Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №054215 від 14.12.2018 року позивачу [PERSON] при первинному огляді встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності за трьома професійними захворюваннями радикулопатія, сидеросилікоз, туговухість, третя група інвалідності з 03.12.2018 року до 01.01.2020 року, з переоглядом 01.12.2019 року. Визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: санаторно курортне лікування, забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення. (а.с.9) У звязку із професійними захворюваннями позивач [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в медичних закладах, що підтверджується виписками з медичної картки [PERSON] та виписними епікризами. (а.с. 13-30) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до\~роз'яснень,\~викладених\~у\~п.9\~постанови\~Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від\~31\~березня\~1995\~року\~№\~4\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди»,\~розмір\~відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди\~суд\~визначає в\~межах\~заявлених\~вимог залежно\~від\~характеру\~та обсягу\~заподіяних\~позивачеві\~моральних і\~фізичних\~страждань,\~з\~урахуванням\~у кожному\~конкретному\~випадку\~ступеня вини\~відповідача\~та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховуються\~характер\~і тривалість\~страждань,\~стан\~здоров'я\~потерпілого,\~тяжкість\~завданої\~травми,\~наслідки\~тілесних\~ушкоджень,\~істотних\~вимушених\~змін у\~його\~життєвих\~і виробничих\~стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 65% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності та встановлення групи інвалідності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 60 000,00 грн. Між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] 28 січня 2019 року укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого [PERSON] надана правова допомога, яка полягає у наданні усної консультації, правовому аналізі наданих замовником документів, копіюванні документів, формуванні переліку необхідних документів для забезпечення доказів по справі, вивченні судової практики суду касаційної інстанції, складанні позовної заяви, представленні інтересів в суді. (а.с.39) Згідно акту приймання-передачі правової допомоги відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 09 січня 2019 року [PERSON] сплачено [PERSON] винагороду в сумі 3900,00 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1 від 09.01.2019 року. (а.с.41-43) Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати повязані з правничою допомогою пропорційно до задоволених вимог, що складає 1121,25 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial