Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

14 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, посилаючись на те, що 6 січня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір №005-09507-060111, за яким останньому на день укладення договору було встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 774 грн. 40 коп. із відсотковою ставкою 0,00001% відсотка річних. Про те, відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 16 вересня 2014 року його заборгованість перед банком становить 2 703 грн. 72 коп., яку відповідач в добровільному порядку сплатити відмовляється, а тому ПАТ «Дельта Банк» просить його позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що у банку відсутні докази отримання кредитних коштів відповідачем, крім цього просив застосувати строки давності до позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 6 січня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №005-09507-060111, за яким останньому було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті, надано в користування картку платіжної системи Дельт, ПІН-код, а також здійснювалося обслуговування держателя на умовах, викладених у тарифному пакеті «Лояльна пропозиція 18 (2)». Банк надав держателю кредит шляхом відкриття не відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення цього договору встановив ліміт кредит лінії на рахунку в сумі 3 774 грн. 40 коп. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором виконував неналежним чином, здійснивши тільки три платежі 15 лютого 2011 року в сумі 250 грн., 16 травня 2011 року в сумі 950 грн., 30 серпня 2011 року в сумі 950 грн., внаслідок чого станом на 16 вересня 2014 року його заборгованість перед банком по тілу кредиту становить 2 703 грн. 72 коп. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, копією договору, статутом ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. В силу ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст.1068 цього Кодексу банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ч.1 ст.1069 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. В силу ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак судом враховується, що представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, щодо вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252?255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Установлено, що згідно з умовами тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльна пропозиція 18 (2)» щомісячна частка обов'язкового платежу становить 5,56% від суми кредиту, згідно розрахунку заборгованості останні платіж мав становити 189 грн. 98 коп. та повинен був сплачений до 31 липня 2012 року. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. [PERSON] перестав виконувати зобов'язання за договором з 31 серпня 2011 року, останній платіж був 30 серпня 2011 року. Позов пред'явлено до суду 14 листопада 2014 року. З урахуванням загального строку позовної давності з позичальника слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 1 868 грн. 86 коп. = 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за листопад 2011 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за грудень 2011 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за січень 2012 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за лютий 2012 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за березень 2012 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за квітень 2012 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за травень 2012 року) + 209 грн. 86 коп. (мінімальний платіж за червень 2012 року) + 189 грн. 98 коп. (мінімальний платіж за липень 2012 року). Враховуючи, що зобов'язання за кредитним договором №005-09507-060111 від 6 січня 2011 року відповідачем виконані не були, з [PERSON] на користь банку слід стягнути неповернутий кредит сумі 1 868 грн. 86 коп. Судові витрати складаються із суми судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позов задоволено частково на суму 1 868 грн. 86 коп., що становить 69,12 % від ціни позову 2 703 грн. 72 коп., то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 168 грн. 38 коп.

Outcome: partial