overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

13 листопада 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач. АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 02.03.2011 у розмірі 15159,93 грн. В обгрунтування позовних позивач вказує, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н від 02.03.2011. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26.08.2020 має заборгованість у розмірі 15159,93 грн., яка складається з наступного: 1299,14 грн. - заборгованість за тілом кредита; 12363,34 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1497,45 грн. - нарахована пеня. Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором від 02 березня 2011 року. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 25.11.2020 справу прийнято до провадження судді та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зв`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не подав. З огляду на викладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

13\~листопада 2020\~року МКП\~«Хмельницьктеплокомуненерго» звернулося\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~заборгованості за\~послуги по\~теплопостачанню в\~сумі \~38\~838\~грн 13\~коп.\~за період\~ з\~1\~вересня \~2014\~року по\~30\~вересня 2020\~року.\~На обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що відповідач\~є мешканцем\~кв.\~ [ADDRESS] , площею 50,5\~кв.м.та не здійснює оплату за комунальні послуги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, у випадку неявки відповідача, просив провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надсилав. Суд із письмової згоди представника позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що місце\~проживання [PERSON] \~у встановленому\~законом порядку\~зареєстровано за\~адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. За цією адресою МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» надає відповідачу послуги по теплопостачанню за затвердженими в установленому порядку тарифами, проте останній не оплачує їх в повному обсязі, внаслідок чого за період з 1 вересня 2014 року по 30 вересня 2020 року заборгованість становить 38 838 грн 13 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, платежі за послуги з теплопостачання вносяться власниками квартир, наймачами, орендаторами щомісячно. В силу ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. З огляду на невиконання відповідачем зобов`язань перед виконавцем послуг, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь МКП «Хмельницьктеплокомуенерго» підлягає стягненню заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 38 838 грн 13 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2\~102 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

13 листопада 2020 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 12 серпня 2016 року зареєстрували шлюб, актовий запис за №182. Фактично шлюбні відносини припинено з грудня 2019 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем. Питання із ким буде проживати дитина вирішено сторонами в досудовому порядку. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання, позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву слухати позов без його участі. Проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

13 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 21 жовтня 2000 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 37. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив суд розгляд справи проводити без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 21 жовтня 2000 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 37, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] . Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, відносини між сторонами не склались, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та не надавати термін на примирення. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

13 листопада 2020 року позивач звернуся до суду з вказаним позовом, в якому просив винести рішення про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на своє утримання в зв`язку з продовженням навчанням, в розмірі 3000 грн. В обґрунтування своїх вимог вказував, що навчається на четвертому курсі Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури ДНУЗТ 1 рівня акредитації в групі 4 ВГ1 денної форми навчання та потребує додаткової матеріальної підтримки для навчання, тому просив стягнути зі свого батька аліменти в зазначеному розмірі починаючи з 13 листопада 2020 року. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, надав відзив частково погодився з позовними вимогами, вказавши, що він має можливість сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 1000 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача вивчивши письмові пояснення (відзив) відповідача, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач, [INFO] , є рідним сином відповідача. Він проживає зі своєю матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач до досягнення його повноліття сплачував аліменти на його утримання на користь матері - своєї колишньої дружини. В той же час, позивач на момент подання позову продовжував навчання і згідно довідки Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури ДНУЗТ 1 рівня акредитації від 25 листопада 2020 року є студентом 4 курсу денної форми навчання, закінчення навчання 30 червня 2021 року. Він також пояснив, що має намір продовжити навчання. Згідно з ч. 1 та ч. 3 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статі 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Виходячи з того, що відповідач працездатний та має офіційний стабільний заробіток, тому суд приходить до висновку, що він має можливість сплачувати аліменти, необхідні для навчання сина в сумі 1500 грн. Строк сплати аліментів - до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років. Згідно ст. 144 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

13 листопада 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 29 грудня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання також не прибув надавши заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 972. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

13 листопада 2020 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 05 вересня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 05 вересня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 430. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

13 лютого 1982 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] виданого Протопопівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 1. В сім'ї сторін народилися діти, донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позов у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'являлася, про день та час розгляду справи судом повідомлялася належним чином, судові повістки були повернуті на адресу Валківського районного суду за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню в повному об'ємі. Із матеріалів справи видно, що 13 лютого 1982 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] виданого Протопопівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 1. В сім'ї сторін народилися діти: донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 13 жовтня 1998 року, Минківською сільською радою Валківського району, актовий запис №4. Син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 12 жовтня 2000 року, Минківською сільською радою Валківського району, актовий запис №2. Син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 08 серпня 2002 року, Минківською сільською радою Валківського району, актовий запис №3. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з 2014 року не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти неможливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

13 лютого 1993 року Відділом ЗАГСу Київського РВК м. Одеси за актовим записом № 162 був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та видане свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Дружина змінила прізвище після укладення шлюбу на «[PERSON]». [INFO] року у подружжя [PERSON] народилась дитина [PERSON], яка на цей час вже досягла повноліття. Інших спільних дітей родина не має. В травні 2018 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] та просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, посилаючись на те, що сімейні стосунки між сторонами припиненні ще у 2013 році. З цього часу подружжя проживає окремо, сумісного господарства не веде та фактично не спілкується один з одним. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та викладені у позовній заяві обставини. Додатково повідомила суду, що не бажає залишатися у зареєстрованому шлюбі, оскільки цей шлюб носить формальний характер. Спроби налагодити стосунки із чоловіком результатів не принесли. Перебування у такому шлюбі суперечить інтересам позивача, тому позивач наполягає на його розірванні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову. Розгляд справи просив провести у його відсутності. У вказаній заяві відповідач також підтвердив, що з 2013 року сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть (вхід. № 19318 від 31.05.2018) Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні на підставі частини третьої статті 200 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

13 лютого 2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15080,03 грн., заборгованність за кредитом 6910,60 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6088,43 грн, заборгованність за пенею та комісією 886,71 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 694,29 грн., всього загальна сума забогованості склала 15080,03 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 лютого 2007 року в розмірі 15080,03 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, згідно заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 13 лютого 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15080,03 грн., заборгованність за кредитом 6910,60 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 6088,43 грн, заборгованність за пенею та комісією 886,71 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 694,29 грн., всього загальна сума заборгованості склала 15080,03 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved