Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

14.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 03.01.2003 року шлюб між ними було розірвано, син залишився проживати разом з нею. На даний час син [PERSON] навчається на денній формі навчання Одеського державного університету внутрішніх справ, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки потрібно нести витрати, пов'язані з навчанням та харчуванням. [PERSON], як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, хоча має таку можливість. Тому, просить суд стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина сторін - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю. [PERSON] суду пояснив, що він дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 03.01.2003 року було розірвано. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на денному відділенні Одеського державного університету внутрішніх справ. Він на теперішній час ніде не працює, одружився вдруге і в нього на утриманні знаходиться батько пенсіонер. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.01.2003 року було розірвано. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5, 6 ). Відповідно до довідки, виданої Одеським державним університетом внутрішніх справ 01.09.2014 року № 606, [PERSON] з 11.08.2014 року навчається на денній формі навчання факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки Одеського державного університету внутрішніх справ і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги ( а.с. 7 ). [PERSON] ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, що він не заперечував в судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приймаючи рішення про стягнення з [PERSON] аліментів, суд приймає до уваги те, що хоча відповідач, за його твердженням, не працює і не має доходу, він не є людиною пенсійного віку та за станом здоров'я має можливість працювати, отримувати дохід та надавати сину, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд з урахуванням ч.1 ст. 182, ч. 1 ст. 184 СК України, приймає до уваги, те що з [PERSON] проживають жінка та батько пенсійного віку, [INFO] (а.с.23), [PERSON] теж зобов'язана утримувати повнолітнього сина [PERSON] у зв'язку з продовженням ним навчання та з врахуванням майнового стану відповідача, та вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь [PERSON] з [PERSON] повинні становити 500 гривень щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial