overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

12 травня 2020 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 23.12.2016 року, який зареєстрували у Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 656. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 23 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 656. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

12 травня 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 13 серпня 1993 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з липня 2018 року. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до\~судового засідання\~не з`явилась\~надавши заяву\~з проханням\~провести розгляд\~справи без\~її участі.\~На задоволенні\~позову наполягає. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за адресою його реєстрації, однак конверти були повернуті суду без отримання адресатом, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого 13 серпня 1993 року Міським відділом запису актів цивільного стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1537. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

12 травня 2020 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту МТСБ України), в особі представника Проц А.В., звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь : вартість відшкодованого матеріального збитку в розмірі 29274 грн. 21 коп., витрати по збору документів у розмірі 771 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 30045 грн. 21 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. Вимоги обгрунтовано тим, що 22 грудня 2016 року о 20 год. 00 хв. в м. Бориспіль на перехресті вул. Київський шлях та вул. Лютнева між транспортним засобом «MG» з державним номерним знаком (далі по тексту д.н.з.) [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , сталась дорожньо транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) внаслідок якої вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2017 року винною у скоєнні вказаного ДТП визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент вказаного ДТП цивільно правова відповідальність відповідача не була застрахована. На підставі повідомлення від 23 грудня 2016 року про ДТП та заяви потерпілої особи про виплату оціненої шкоди від 20 червня 2017 року, Звіту № 5691/01/17 від 06 січня 2017 року та наказу МТСБ України № 9658 від 20 жовтня 2017 року встановлено вартість матеріального збитку та сплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 29274 грн. 21 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

12 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 11 березня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціїї у Дніпропетровській області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 березня 2017 року. Шлюб зареєстровано Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціїї у Дніпропетровській області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

12 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 30.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №521. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2021 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надіслав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 30.08.2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №521. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2021 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

12 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.05.1997 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 474. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що у подружжя неповнолітніх дітей немає, проте сімейне життя між сторонами не склалось, шлюбних стосунків сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе. Відповідач відмовляється розривати шлюб у органах РАЦСу. Ухвалою суду від 25 травня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, у прохальній частині позову заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі, не заперечила проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що 10.05.1997 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 474, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У подружжя в шлюбі на час розгляду справи неповнолітніх дітей немає. Проте відповідач [PERSON] не дає згоду на розірвання шлюбу у органах РАЦСу. На даний час між сторонами виникли неприязні стосунки, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалась і не можу бути відновлена. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

12 травня 2021 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на період її навчання. В обгрунтування позову посилається на те, що вона та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу 14 червня 2016 року і по даний час донька проживала із позивачкою і знаходилася на повному її утриманні, відповідач сплачував аліменти на утримання дочки на підставі судового рішення. Дочка [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі та проживає у гуртожитку. Позивачка щорічно за навчання дочки сплачує 14000 грн., а також за проживання у гуртожитку сплачується 6240 грн. Крім цього, вона несе витрати на придбання одягу, канцелярського приладдя, харчування, проїзд тощо. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, хоча є працездатним, інші утриманці у нього відсутні, а тому він спроможний сплачувати аліменти, розмір яких [PERSON] визначила у розмірі ј частина всіх видів доходу. У поданій заяві [PERSON] позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] не заперечив щодо сплати аліментів на період навчання дочки, однак зазначив, що не погоджується із розміром, який просить позивачка, оскільки на даний час він хоча і працює, однак ще сплачує аліменти на утримання дитини, яка є неповнолітньою і проживає разом із позивачкою. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] навчається на денній формі навчання у будівельно-технологічного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури, з термінам навчання до червня місяця 2023 року, про що свідчить укладений договір від 30 липня 2019 року, відповідно до якого вартість навчання за один навчальний рік становить 14\~000 грн. [PERSON] також проживає у гуртожитку, за що щорічно вносить плату в сумі 6240 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Відповідач надав суду довідку про розмір отримуваного ним доходу за місцем роботи в ТОВ «Зелений парк» за період роботи з 30 червня 2021 року, а також довідку Ізяславського відділу державної виконавчої служби, з якої слідує, що із [PERSON] утримуються аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 25 відсотків його заробітку, а також стягується заборгованість по нарахованих раніше аліментах. Сплачено боржником у серпня 2021 року 7186 грн. 53 коп. Об`єктивно дослідивши наявні у справі письмові докази та враховуючи доводи сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку) щомісячно. Відповідно до ст.ст. 199-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

12 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] .. 22 червня 2021 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2019 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2019 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 91 (а. с. 6), від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

12 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі (а.с.30). Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.31). Судом встановлено, що сторони з 12 вересня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.11). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та спільне проживання припинені. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з листопада 2020 року сторони проживають окремо, сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] повинно бути стягнено судовий збір в сумі 908 грн. Щодо вимог позивача відносно витрат на правничу допомогу, при визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує їх співмірність зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідність критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1600 грн. 00 коп. за складання позовної заяви до суду.

Outcome: approved