Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

12 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Ухвалою суду від 18 червня 2019 року відкрите провадження у справі. 15 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Таким чином, розглядалися вимоги заявника в редакції від 15 листопада 2019 року. На обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що вона народилася [INFO] в с. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області. Її батьками є [PERSON] та мати [PERSON] . До 1979 року вона постійно проживала з матір`ю в с. Василівка Солонянського району Дніпропетровської області, батько з ними не мешкав з 1980 року. З 1979 року по 1993 рік [PERSON] з матір`ю [PERSON] проживала в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 30 грудня 1989 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON] . В зв`язку зі зміною прізвища після реєстрації шлюбу, Сєрік отримала паспорт зразка СРСР. В подальшому вона проживала на орендованих квартирах без реєстрації та в цей період загубила документи: паспорт, трудову книжку, свідоцтва про реєстрацію шлюбу та народження. Наразі проживає за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що в лютому 2019 року вона звернулася з заявою щодо отримання паспорта до Новомосковського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області. За результатами розгляду заяви, листом № 1235/3651 від 22.03.2019 року повідомлено про те, що проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 рік та станом на 13.11.1991 рік. Зазначила, що факт проживання на території України, а саме в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] станом на 24.08.1991 рік та станом на 13.11.1991 рік можуть підтвердити свідки. У зв`язку з даними обставинами, вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали свої вимоги, викладені в уточненій заяві в редакції від 15.11.2019 року,просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судовому засіданні просила винести рішення у відповідності до вимог законодавства України, зазначила, що громадянкою [PERSON] фактично не доведено факт проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 рік, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 16.03.1987 року по 1998 рік працювала комендантом в гуртожитку Домобудівельного комбінату, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В цей період в цьому ж гуртожитку проживала заявник [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи та свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується актовим записом про народження №4542 від 08.12.1971 року. Батьками зазначені: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно актового запису про реєстрацію шлюбу № 1793 від 30.12.1989 року, [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] При реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] . Зазначено адресу проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Згідно відповідей Новомосковського районного відділу Головного управління державної міграційної служби № 1235/3651від 22.03.2019 року та № 1235/4080 від 30.03.2019 року, встановлено, що заявник [PERSON] зверталася з питанням щодо проведення перевірки щодо належності її до громадянства України. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 рік або станом на 13.11.1991 рік. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до архівної довідки, наданої на адресу суду з Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради № 03-48/566т від 03.12.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 24 листопада 1989 року прийнята на роботу в Дніпропетровське виробниче об`єднання «Дніпрошина» та перебувала в трудових відносинах з товариством по червень 1993 року. Згідно довідки квартального комітету від 16.05.2019 року, вбачається, що заявник [PERSON] , 1971 р.н. проживає за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 8 та 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в тому числі, пунктами 1 і 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року передбачено, що при відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та при відсутності документів про те, що станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР, необхідно подати судове рішення про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи надані заявником письмові докази, пояснення учасників справи та свідків, суд приходить до висновку, що факти, на які посилається заявник в своїй заяві знайшли підтвердження, в зв`язку з чим, вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на заявника [PERSON] .

Outcome: approved