Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

13.07.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, просить суд стягнути грошові кошти за договором позики суму боргу (з процентами) у розмірі 10\~000 доларів США, що на дату складання позовної заяви складає по курсу НБУ 260\~000 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 17 листопада 2016 року відповідачка отримала від позивача в борг грошові кошти у розмірі 4000 доларів США зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 20 % від суми позики щомісячно та зобовязалась повернути суму займу з урахуванням процентів на дату повернення, тобто 17 травня 2017 року, що підтверджується розпискою. Далі, починаючи з 17 травня 2017 року відповідач, посилаючись на різні обставини, неодноразово звертався з проханням перенести дату виплату боргу та запевнив, що 27 червня 2017 року закінчується депозит оформлений на її імя і борг по вказаній розписці буде виплачено того ж дня. Далі, 13 червня 2017 року була підписана ще одна розписка на відстрочку виплати боргу, якою було підтверджено зобовязання відповідачки виплати суми боргу у розмірі 10000 доларів США не пізніше 27 червня 2017 року. Від сплати боргу в повному обсязі, в добровільному порядку, відповідач відмовляється, посилаючись на скрутне матеріальне становище. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, він і вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та стягнення відповідної суми позики разом із встановленими у договорі відсотками. Позивач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи у порядку ч.1\~ст.77 ЦПК України\~повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, наявною в матеріалах справи. Так, у відповідності до вищевказаного договору, [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 4000 доларів США, та зобов'язалася повернути усю суму позики разом із відсотками, що встановлені договором у розмірі 20 % щомісяця від суми позики до 17.05.2017 року /л.с.6/. Також, з матеріалів справи вбачається, що 13.06.2017 року між сторонами знову було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязалась повернути [PERSON] суму боргу у розмірі 10\~000 доларів США не пізніше 27 червня 2017 року. Станом на день звернення до суду 13 липня 2017 року загальна заборгованість за договором позики складає 10\~000 доларів США. Борг відповідачем у повному обсязі повернуто не було. Згідно\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно\~ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно ч.ч. 1, 2\~ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із даних НБУ, комерційний курс купівлі долара США до гривні станом на 14.09.2017 року становив 26,07 грн., а отже сума заборгованості складає 10 000 доларів США х 26,07 грн. =260\~700 гривень. За таких обставин, ураховуючи зміст заявлених позовних вимог, та прийнявши до уваги усі надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved