Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

13.12.2016 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 18.05.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 474. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з матірю. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Свідками сварок нерідко ставала їхня малолітня дочка, що негативно впливало на її емоційний стан. Крім того дружина зраджує йому в подружній вірності. В травні 2015 року вони з відповідачкою розійшлись і з того часу проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Крім того, в 2015 році він вже звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак позов був залишений без розгляду у звязку з неявкою його в судові засідання як позивача. Також в тій справі їм надавався строк на примирення, який позитивних результатів не дав. Від того часу по теперішній час вони з відповідачкою разом не проживали та сімейні відносини не підтримували. Наміру зберегти сімю з відповідачкою у нього немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, на примирення категорично незгідний, неповнолітню дитину просить залишити проживати з матірю. Від позовної вимоги про стягнення з відповідача в його користь судових витрат відмовився. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не спростувала обставини, на які посилається позивач, не заперечила проти розірвання шлюбу, неповнолітню дитину просить залишити проживати з матірю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 18.05.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 474 (а.с. 5). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] 16.08.2013року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у них не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням сторін. Неповнолітню [PERSON] [INFO], слід залишити проживати з матірю, оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved