Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

14.08.2018 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме визнати, що свідоцтво про право власності, видане Виконавчим комітетом Київської районної ради м. Харкова 05.01.1999 року на квартиру [ADDRESS] (раніше Чернишевського) у м. Харкові належить заявнику. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. На підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Київської районної ради м. Харкова 05.01.1999 року, квартира [ADDRESS] (раніше Чернишевського) у м. Харкові була приватизована і належала на праві спільної сумісної власності заявнику та її батькові [PERSON] Однак у зазначеному документі прізвище заявника було спотворено і неправильно зазначено як «Обедіна» замість правильно «Обєдіна» у звязку з невірним перекладом на українську мову. 26.01.2011 року батько заявника [PERSON] помер, та заявник отримала у 8 ХДНК свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у спільній сумісній власності на вказану квартиру, де прізвище заявника було зазначено вірно «Обєдіна». Спотворення прізвища заявника призвело до реєстрації квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на «Обедіну», що може в майбутньому стати перепоною при переході права власності квартири заявника на іншу людину, що і стало підставою звернення до суду з вказаною заявою. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та участі заявника, заяву підтримала, та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заяву підтримав, та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку ХМР в судове засідання не зявився, повідомлений у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи Департаменту реєстрації ХМР в судове засідання не зявився, надав до суду пояснення, в яких просив прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України без участі представника, та вказав, що діючим законодавством України визначено процедуру державної реєстрації речових прав на нерухоме майно субєктами державної реєстрації прав за заявочним принципом. 14.08.2018 року справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 20.08.2018 року було відкрито окреме провадження по даній справі, та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 12.10.2018 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Департамент адміністративних послуг та споживчого ринку ХМР за клопотання представника заявника [PERSON] 17.12.2018 року в судовому засіданні за клопотання представника заявника [PERSON] Залучено в якості заінтересованої особи по справі Департамент реєстрації ХМР. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту пятого частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. . Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Як роз'яснено в пункті 1\~ Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявнику на її батькові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 05.01.1999 року належала квартира на праві спільної сумісної власності розташована за адресою: [ADDRESS]. Батько заявника [PERSON] помер 26.01.2011 року, після його смерті заявник отримала спадок у вигляді Ѕ частини вказаної квартири. Відповідно до наданої до суду копії паспорта заявник зареєстрована у вказаній квартирі, та її прізвище «Обєдіна», однак у вказаному свідоцтво про право власності її прізвище зазначено як «Обедіна», внаслідок чого в Державному реєстрі речових прав зазначено, що дана квартира належить на праві власності: Ѕ частина «Обедіній», а Ѕ частина «Обєдіній», що і стало підставою для звернення до суду з вказаною заявою. З урахуванням викладеного та того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що спір про право власності на спірну квартиру в даному випадку відсутній, та вказаний факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved