Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

12 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М., [PERSON], про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем [PERSON], яка померла [INFO]. За життя останній належала квартира [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса позивач дізнався про те, що 11.04.2017 року (тобто за 9 років після смерті [PERSON].) між [PERSON], яка діяла від імені померлої за довіреністю від 23.12.2016 року, і відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, за яким відповідач придбав належну померлій квартиру. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання вказаного договору недійсним, визнання за ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, витребування квартири з незаконного володіння відповідача (а.с.а.с. 2 - 8). Позивач, його представник у судовому засіданні позов підтримали. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. до суду також не з'явилася, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 53, 54). [PERSON] до суду також не з'явилася, була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженці с. Костромки Апостолівського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.11.1998 року, у цілому належала квартира [ADDRESS] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла (а.с.а.с. 10 - 12). 22 квітня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №2о-13/2011 було ухвалене рішення, яким було встановлено факт проживання позивача та [PERSON] однією сім'єю від літа 2001 року по [INFO]. Рішення не оскаржувалося й набрало законної сили (а.с. 9). 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Меньшаковою Т.М. було посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] продати від її імені належну їй квартиру. Довіреність була зареєстрована у реєстрі за №676 (кримінальне провадження №12017040030001181). 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, за яким [PERSON], від імені якої за довіреністю від 23.12.2016 року діяла [PERSON], продала відповідачеві належну їй квартиру. Договір був зареєстрований у реєстрі за №1718 (а.с. 16, кримінальне провадження №12017040030001181). 04 травня 2017 року за заявою позивача за фактом шахрайських дій, пов'язаних з відчуженням спірної квартири Дніпровським відділом поліції ГУ НП в Дніпропетровській області було відкрите кримінальне провадження №12017040030001181, копії матеріалів якого надано суду Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 (а.с. 66). 21 червня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.а.с. 42, 43). Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 203 ЦК особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири було укладено за 9 років після смерті її власниці, що, безумовно, свідчить про відсутність цивільної дієздатності сторони оспорюваного правочину в момент його укладення. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу від 11.04.2017 року недійсним. При цьому суд вважає правильним висновок позивача про нікчемність довіреності від 23.12.2016 року, виданої на ім'я [PERSON], оскільки [PERSON] через свою смерть її не підписувала (не видавала). Між тим, суд критично ставиться до позову в частині вимог про визнання за позивачем права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, витребування квартири з незаконного володіння відповідача, оскільки з цих питань спору не існує, бо позивач ще не реалізував своє право на набуття права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає стягненню компенсація судових витрат останнього в сумі 640,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial