Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

14.12.2015 року до суду звернувся представник позивача з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № HAG4AK56528783 від 04.08.2008 року у розмірі 184790,23 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № HAG4AK56528783 від 04.08.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 90\~457,51 грн. на термін до 02.08.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інші витрати згідно кредитного договору. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 04.12.2015 року має заборгованість 184790,23 грн., що складається з: 39703,28 грн. - заборгованість за кредитом; 136049,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 8787,63 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним чином, просить в разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2008 року між сторонами був укладений кредитно-заставний договір № HAG4AK56528783, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 90457,51 грн. на строк до 02.08.2013 року на купівлю автомобілю зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% річних. (а.с. 8-12). У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 04.12.2015 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 184790,23 грн., що складається з: 39703,28 грн. заборгованість за кредитом, 136049,32 грн. пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 8787,63 грн. штраф (процентна складова). (а.с. 5-7). Позивач здійснює свою діяльність в установленому законом порядку. (а.с. 14, 16-17). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Пунктом 14.3 вказаного договору передбачено сплату позичальником пені у розмірі 0, 15 % від суми простроченого платежу, але не менш 1(однієї) гривні за кожен день прострочки у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених п. 6.2.2, 6.2.3, 6.2.4 договору, зокрема за несвоєчасну сплату відсотків, винагород, кредиту. Пункт 14.9 Договору визначає, що при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5 % від суми невиконаного зобовязання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про\~недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів). Наведені положення обґрунтовані та враховані судом, тому суд виключає штрафи (фіксовану частину та процентну складову) із суми стягнення, що покладають на відповідача подвійну відповідальність за порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Суд враховує положення ч. 3 ст. 551 ЦК України у зв'язку із тим, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків (заборгованість визначена позивачем 39703,28 грн., розмір пені 136049,32 грн.) При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року). Але, в даному випадку відповідачем про це не було заявлено, а відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою\~статті 625 цього Кодексу, які мають іншу правову природу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № HAG4AK56528783 від 04.08.2008 року у загальному розмірі 175\~752,60 грн., що складається з заборгованості за кредитом 39703,28 грн. та пені-136049,32 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial