Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

13.03.2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 05.06.2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору щодо погашення кредиту, станом на 24.02.2014 року у неї виникла заборгованість в сумі 21637,49 грн. яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, повторно не з'явився, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як встановлено судом, на підставі заяви відповідача, а також Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 6, 7-9) між ПАТ «Акцент-Банк» (Банк) та [PERSON] (Клієнт) було укладено договір №б/н від 05.06.2008 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн., з подальшим збільшенням у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. Станом на 24.02.2014 року у відповідача виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, становить - 21637,48 грн.(а.с. 3). Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору №б/н від 05.06.2008 року є заява [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання батьківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В порушення вимог даних норм і умов договору, відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 24.02.2014 року у неї виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, складається із заборгованості за кредитом - 2713,00 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 10382,94 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 7035,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 1006,55 грн., які підлягають стягненню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 243,60 грн. сплачені згідно платіжного доручення № IHN96B0MUK від 26.02.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved