Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

12 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 54 в будинку № 29 по вулиці Івана Сірка в місті Суми. Свої вимоги мотивує тим, що спірна квартира належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.10.2007 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 кожному. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2009 року по теперішній час не проживає в квартирі, став проживати окремо в будинку своїх батьків в смт Краснопавлівка, Лозівського району Харківської області. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у квартирі порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, ст.383 ЦК України позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі. Представник позивача [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, підтримали позов в повному обсязі, просила розглянути справу за наявними матеріалами, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність до суду не надходили. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представник третьої особи Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради в письмовій заяві просить справу розглядати без його участі. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та члени її сімї [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності володіють кожен по 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою : м.Суми, вул. Коротченка Демяна, 29,кв.54, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради від 02.10.2007 року (а.с.10). Згідно довідки ТОВ Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» б/н від 01.08.2017 року, у квартирі за адресою : м.Суми, вул. Коротченка Демяна, 29,кв.54 , зареєстровані [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Із пояснень позивача, зазначених ним у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач є колишнім членом сім'ї власника квартири, і що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того, відповідач в квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнається судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: м.Суми, вул. Коротченка Демяна, 29,кв.54 На підставі ст.ст. 391 ЦК України,

Outcome: approved