Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

13 жовтня 2020 рокуПозивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Жилянська - 118», в якому просить стягнути з відповідача збитки, спричинені залиттям його квартири, в розмірі 14 335,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] та орендарем квартири [ADDRESS] за цією ж адресою. Позивач вказує, що у середині червня 2020 року він зайшов в належні йому квартири та побачив, що нещодавно відбулось їх залиття. Наступного дня він звернувся до ОСББ-118, що є балансоутримувачем та обслуговуючою будинок організацію із заявою про обстеження квартир та складання акту про залиття. У зв`язку з цим, 26.06.2020 комісія ОСББ-118 у складі голови правління ОСББ «Жилянська-118 Катрич В.М., менеджера-управителя Гриценко І.В. , його представника [PERSON] та власника квартири [ADDRESS] [PERSON] (відповідач у справі) склала Акт № 11, в якому зазначено, що в житловій кімнаті залито шпалери площею до 6 кв. м, на стелі залито водоемульсійне пофарбування до 0,5 кв.м., в другій кімнаті залито стелю до 0,5 кв.м., пошкоджено водоемульсійне пофарбування. При цьому, в результаті обстеження квартири [ADDRESS] виявлено, що в каналізаційній трубі внаслідок просідання трійника виникло розкарбування труб з розривом 5 мм, що призвело до витікання каналізаційних вод. При цьому, висновком комісії встановлено, що причиною залиття квартир [ADDRESS] стало розкарбуванняканалізаційних труб в санвузлі квартири [ADDRESS] , а причиною розкарбування стало втручання в будинкову каналізацію з квартири [ADDRESS] шляхом заміни трійника каналізації на хрестовину для прокладення каналізації в стіні квартири. Крім того, під час обстеження були зроблені фотографії, на яких було зафіксовано, що в квартирі [ADDRESS] було замінено елементи каналізаційної системи та прокладено «лежак» каналізаційної труби під стіною, що розмежовують квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] шляхом демонтажу частини кладки стіни, що розмежовує квартири. Однак, відповідач зазначив в Акті про незгоду з висновком комісії, пославшись на те, що ремонтні роботи, внаслідок яких було здійснено втручання в каналізаційну систему, виконували за його замовленням представники забудовника та, зважаючи на це, відповідач відмовився від відновлення пошкодженого майна. Позивач вказує на те, що для проведення ремонтно-відновлювальних робіт він звернувся до ФОП [PERSON] , який надав йому комерційну пропозицію щодо проведення таких робіт в загальному розмірі 14 335 грн. Після проведення ремонту, 27.08.2020, позивач звернувся до відповідача із заявою про компенсацію вартості ремонту у зазначеному розмірі, однак, відповідач відмовився, мотивуючи тим, що він не має відношення до залиття. Вказані обставин зумовили позивача звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою судді від 08.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 04.02.2021 о 10 год. 00 хв. 02.02.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вважає викладені твердження позивача хибними, а позовні вимоги, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтовано тим, що він мешкає та є власником квартири [ADDRESS] . Як йому стало відомо, 24.05.2020, між 20 та 19 поверхами, із загальносплавної каналізаційної труби відбулось протікання стічних вод, внаслідок чого відбулося підтоплення кв. [ADDRESS] , що розташована на 19 поверсі. В ході встановлення місця протікання, ним, з дозволу власника сусідньої кв. [ADDRESS] на 20 поверсі, було частково розібрано стіну даної квартири та виявлено безпосередньо місце витоку та після цього він звернувся до штатного сантехніка ОСББ «Жилянське-118», який усунув проблему витоку стічних вод. Однак, 26.06.2020, до нього прибули представники ОСББ «Жилянське-118» та представник власника кв. [ADDRESS] та повідомили, що ними було складено Акт № 11 про наслідки залиття житлового приміщення, причиною чого стала заміна трійника каналізації, в квартирі в якій він мешкає. При цьому, відповідач стверджував, що в каналізаційну систему будинку він не втручався, а сам факт втручання в каналізаційну систему будинку не був підтверджений жодними фактичними даними. Крім того, в Акті відсутні відомості про характеристики каналізаційного трійника, встановленого забудовником, його матеріалу, найменування виробника та замінного, як наголошує позивач. а відтак, не можливо встановити факт та дату заміни та хто саме його замінив, зважаючи, що будинок було введено в експлуатацію у 2013 році. Крім цього, як зауважив відповідач, для встановлення дійсних обставин причини роз`єднання труби не було проведено експертного будівельно-технічного дослідження, обстеження інших прилеглих квартир. А тому, факт роз`єднання труби внаслідок заміни трійника каналізаційної труби ніяк не був підтверджений. При цьому, доступ до вказаних елементів труби з його квартири взагалі відсутній, а тому, оглядом квартири не можливо було виявити можливу заміну елементів каналізаційної труби. Крім того, вказував, що в порушення вимог Додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, в Акті не було зазначено дати залиття, через що неможливо встановити причин та давності пошкодження елементів інтер`єру та, як наслідок, підтвердити можливий факт залиття та причинно-наслідковий зв`язок між залиттям та пошкодженням, що мали місце у кв. [ADDRESS] та [ADDRESS] . При цьому, звернув увагу, що з двох квартир, [ADDRESS] та [ADDRESS] , було зроблено 8 готельних номерів, тому можливо саме внаслідок нерозрахованого навантаження на систему каналізації відбулося пошкодження труби, даний факт не був врахований при складі Акту. Крім цього, звернув увагу, що в матеріалах позовної заяви відсутні будь-які відомості про звернення позивача до ОСББ з вимогою проведення відшкодування шкоди, оскільки, до вище зазначених Правил та договору, саме на ОСББ покладено обов`язок обслуговування внутрішніх, загальних мереж багатоквартирного будинку. А тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовний вимог. 07.06.2021,поштовим відправленням, від представника третьої особи надійшло пояснення щодо позову, в яких зазначено, що на протязі травня та червня 2020 року мешканцям будинку було зроблено заявки на те, що по стояку каналізації підтікає вода. При обстеженні стояка каналізації було виявлено. що вода потрапляє на трубу з квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач. В розмові з ним, йому було повідомлено про те, що з його квартири заливаються нижче розміщені квартири, в тому числі і кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] , при цьому, для встановлення місця затікання відповідач доступу до стояку каналізації не надавав. Однак, 26.06.2020 ним за попередньою згодою з власником кв. [ADDRESS] , було проведено демонтаж частини стіни в міжквартирній перегородці та надано доступ до каналізаційної труби. При цьому, при огляді стояка каналізації було виявлено, що на замовлення мешканців кв. [ADDRESS] , його підрядниками проведено втручання в роботу каналізаційного стояка будинку, замінено трійник каналізації, при цьому, на стояку встановлено компенсатор лінійного розширення труби, який не був закріплений до стін квартири. Відтак, в ході експлуатації трубопроводу каналізації вказаний елемент конструкції змістився, що призвело до розриву між двома трубами каналізації та з`явився видимий розрив довжиною 2-5 мм, що і стало причиною витікання стічних вод за межі труб. За таких обставин, вказує, що затікання кв. [ADDRESS] та [ADDRESS] відбулося через несанкціоноване втручання в роботу системи каналізації в кв. [ADDRESS] , при цьому, в ході монтажу загальна довжина збірних елементів конструкції підібрана неправильно, збірні елементи трубопроводу не закріплені, що і призвело до розчеканки трубопроводів каналізації. Таким чином, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Заслухавши сторін, дослідивши повно та всебічно наявні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.04.2018. 01.03.2020 між ФОП [PERSON] та позивачем було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме:квартири [ADDRESS] , зі строком дії до 31.12.2021. За п. 3.3.4. договору оренди позивач зобов`язаний здійснювати за власний кошт поточний ремонт орендованого майна. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.10.2020, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог Додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005№ 76 визначено, що факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Також, в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.) В акті повинен міститися висновок про те хто заподіяв шкоду. Відповідно до Акту № 11 від 26.06.2020 про наслідки залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , комісія ОСББ-118 у складі голови правління ОСББ «Жилянська-118 Катрич В.М., менеджера-управителя Гриценко І.В. , представника власника кв. [ADDRESS] - [PERSON] та власника кв. [ADDRESS] [PERSON] (відповідач у справі) склала Акт № 11 про те, що нею була обстежена кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] на предмет залиття вище розташованої кв. [ADDRESS] . Як вбачається з Акту, на день обстеження комісія встановила, що під час залиття кв. [ADDRESS] , [ADDRESS] в житловій кімнаті залито шпалери площею до 6 кв. м, на стелі залито водоемульсійне пофарбування до 0,5 кв.м., в другій кімнаті залито стелю до 0,5 кв.м., пошкоджено водоемульсійне пофарбування. При цьому, в результаті обстеження кв. [ADDRESS] виявлено, що в каналізаційній трубі внаслідок просідання трійника виникло розкарбування труб з розривом 5 мм, що призвело до витікання каналізаційних вод. Таким чином, причиною залиття квартир [ADDRESS] стало розчекання каналізаційних труб в санвузлі кв. [ADDRESS] , а причиною розчеканки стало втручання в будинкову каналізацію з кв. [ADDRESS] шляхом заміни трійника каналізації на хрестовину для прокладення каналізації в стіні квартири. При цьому, відповідач зазначив в Акті про незгоду з висновком комісії. Оскільки відповідач відмовився від відновлення пошкодженого майна, з метою проведення ремонтно-відновлювальних робіт у квартирах, він звернувся до ФОП [PERSON] , який надав йому смету на виконання таких робіт у загальному розмірі 14 335 грн. Також судом встановлено, що 27.08.2020 позивач звернувся до відповідача із вимогою про компенсацію йому вартості відновлювального ремонту його квартир, однак, відповідачем на даний час завдана шкода не відшкодована. Крім цього, позивачем перераховано на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 14335,00 грн, що підтверджується квитанцією Приват Банку № 2106-4678-5934-5619 від 07.10.2020. Так, відповідно до положень ст. 151 ЖК Української РСР, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Згідно ст. 323 ЦК України передбачено, що ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартири, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно до вимог ст. 190 ЖК Української РСР підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, за загальним правилом законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15). Крім того, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-183цс14 від 03.12.2014, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 (з подальшими змінами та доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вище наведене, судом достеменно встановлено факт заподіяння шкоди позивачу внаслідок залиття квартир, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог. В свою чергу, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не надав та в матеріалах справи не міститься, будь-яких доказів на підтвердження тих доводів, на які відповідач посилається як на підставу про відмову у задоволенні позову та які б вказували та виключали його вину у залитті квартир позивача. При цьому, зокрема, правом заявити клопотання про призначення відповідної експертизи відповідач не скористався, хоча у відзиві вказував на необхідність її проведення. Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що обов`язок доведення відсутності вини у спричиненні шкоди покладено на відповідача, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved