Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

14 грудня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 108708,40 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 16.12.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передав відповідачу, а [PERSON] прийняв від позивача його особисті грошові кошти у сумі 1000 доларів США строком на рік, тобто до 16.12.2008 року. На підтвердження договору відповідач надав позивачеві власноруч написану розписку, згідно якої він отримав від позивача гроші у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США з зобов'язанням повернути їх 16.12.2008 року. Крім цього, 04.01.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] за проханням останнього, було укладено другий договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу, а той прийняв особисті грошові кошти позивача у сумі 3000 доларів США строком до 01 січня 2015 року. На підтвердження договору відповідач надав позивачеві власноруч написану розписку, згідно якої він отримав від позивача гроші у сумі 3000 (три тисячі) доларів США з зобов'язанням повернути їх до 01 січня 2015 року. Строк виконання зобов'язання за першим та другим договорами позики пройшов, але відповідачем грошові кошти повернуті позивачеві не були, чим, як вважає позивач, [PERSON] порушив договірні зобов'язання. У зв'язку з тим, що [PERSON] не повернув борг у зазначений час, та в подальшому уникає спілкування з позивачем на тему повернення боргу, той вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення боргу. Відповідно до розрахунку боргу, згідно з офіційним курсом валют, встановленим НБУ на 13.12.2017 року, вартість 100 доларів США становить 2717.7106 грн., тому 1000 доларів США за першим договором позики становлять за вказаним курсом 27177 (двадцять сім тисяч сто сімдесят сім) грн. 10 коп., а 3000 доларів США за другим договором позики становлять за вказаним курсом 81531 (вісімдесят одна тисяча п'ятсот тридцять одна) грн. 30 коп., що загалом становить 108708,40 грн. Ухвалою суду від 29 грудня 2017 року відкрито провадження у справі. Відзив відповідачем не надавався. Ухвалою суду від 26 червня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, приходить до наступного. 16.12.2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв грошові кошти у сумі 1000 доларів США які зобовязався повернути до 16.12.2008 року. Крім цього, 04.01.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено другий договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу, грошові кошти у сумі 3000 доларів США строком до 01 січня 2015 року. Строк виконання зобов'язання за першим та другим договорами позики пройшов, але відповідачем грошові кошти повернуті позивачеві не були, чим, як вважає позивач, [PERSON] порушив договірні зобов'язання. Відповідно до розрахунку боргу, згідно з офіційним курсом валют, встановленим НБУ на 13.12.2017 року, вартість 100 доларів США становить 2717.7106 грн., таким чином 1000 доларів США за першим договором позики становлять за вказаним курсом 27177 (двадцять сім тисяч сто сімдесят сім) грн. 10 коп., а 3000 доларів США за другим договором позики становлять за вказаним курсом 81531 (вісімдесят одна тисяча п'ятсот тридцять одна) грн. 30 коп., що загалом становить 108708,40 грн. Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме: Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За приписами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений т договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та задовольняє їх. \~ \~ \~ \~Суд приймає до уваги той факт, що відповідно до положень ст. 257 ЦПК України, позивачем пропущено строк позовної давності щодо позовних вимог відносно першого договору позики. \~ \~ \~ \~Однак, враховуючи положення ч.3 ст. 267 ЦПК України, суд не вправі застосувати наслідки пропуску строку позовної давності так як стороною відповідача в справі не було заявлено про це. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 1087,08 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, [PERSON] на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved