Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

14.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням поданих 26.02.2014 р. уточнень, просив суд визнати його батьком [PERSON], [INFO], а також внести зміни до актового запису про народження останньої, зазначивши його як батька. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з грудня 2010 року знаходився у близьких стосунках із матір'ю [PERSON] - [PERSON] та проживав з нею однією сім'єю, але з травні 2012 року вони перестали проживати разом. На час народження дитини [PERSON] мешкала з відповідачем по справі - [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] зазначений батьком дитини. На даний час позивач та [PERSON] знову відновили стосунки, проживають разом та мають намір зареєструвати шлюб. Позивач переконаний, що саме він є батьком [PERSON] [INFO], та бажає в судовому порядку визнати своє батьківство. В судове засідання позивач не з'явився, подавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач до зали судових засідань не з'явився, подавши до суду заяву про визнання позовних вимог та проведення судових засідань без його участі. Від третіх осіб надійшли заяви про з проханням проводити судові засідання без їх участі. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач та [PERSON] фактично проживали однією сім'єю з грудня 2010 року по травень 2012 року. У період з травня 2012 року по січень 2013 року [PERSON] проживала разом з відповідачем по справі [PERSON] (а.с. 1-2, 13). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Васищівської селищної оади Харківського району Харківської області батьком [PERSON] [INFO] записаний [PERSON], матір'ю [PERSON] (а.с. 3). Згідно висновку експертизи щодо біологічного батьківства № VG06192 вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] [INFO], складає: 99,9961%. (а.с. 8). На даний час позивач, [PERSON] та [PERSON] проживають разом, що підтверджується відповідною довідкою про склад сім'ї № 59 від 30.12.2013 року. (а.с. 9). На підставі вищевикладеного, а також враховуючи положення статті 174 Цивільного процесуального Кодексу України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ст.ст.10, 129 СК України). Аналізуючи досліджені докази, враховуючи те, що позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] [INFO], що також підтверджується експертним висновком про встановлення батьківства, та враховуючи, що позивач проживає однією сім'єю разом з дитиною та її матір'ю, суд вважає за можливим в цій частині задовольнити його позовні вимоги. Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання органу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису, то відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України внесення змін до актового запису про народження, у разі визнання батьківства, здійснюється на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду з видачею нового свідоцтва про народження. Пунктом 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Мiнiстерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, внесення змін до актового запису про народження може бути здійснено на підставі рішення суду. Доказів відмови органу реєстрації актів цивільного стану у внесенні відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] суду не надано, отже право позивача не порушено, а тому його захист є передчасним і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial