Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

14 травня 2021 року, заявник звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд: встановити факт, що трудова книжка колгоспника № [NUMBER] , дата заповнення російською мовою «16 октября 1967», на ім`я російською мовою [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , народилась с. Стрельники, Тульчинського району Вінницької області. В обґрунтування заяви зазначила, що перебуває на пенсійному облік Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр), та отримує пенсію за віком. В усній формі не одноразово зверталась до Відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр), що знаходиться за адресою: вул. Чумаченко, 13- А у м. Запоріжжя з питання перерахунку пенсії, надавши для підтвердження стажу трудову книжку колгоспника № 202, датою заповнення 16.10.1967 року, Колгосп «Перемога» російською «Победа», на що їй було повідомлено про те, що дана трудова книжка має наведення, що не відповідає вимогам закону, а тому було рекомендовано звернутися до суду з заявою для встановлення факту належності трудової книжки. Згідно відповіді Відділу обслуговування громадян №4 без номера та дати на адвокатський запит, заступником начальника відділення В. Куниця роз`яснено, що згідно із п. 26 Порядку №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку, та зазначено, що стаж роботи зазначений у наданій трудовій книжці можливо буде зарахувати на підставі рішення суду, або у разі надання довідок про підтвердження періодів роботи, для чого рекомендовано звернутись з заявою до суду. Відповідно до відповіді Державного архіву Одеської області від 11.03.2021 року №1126/06-20 документи з особового складу колгоспу за назвою «Победа» Березівського району Одеської області у Державний архів Одеської області на зберігання не надходили. Відповідно до архівної довідки Трудового архіву Березівської районної ради від 14.04.2021 року , згідно опису 1 о/с до фонду №54 (КСП «Виноградненський» Березівського району Одеської області) документи по КСП «Виноградненський» Березівського району Одеської області надійшли на зберігання до відділу трудового архіву Березівської районної ради починаючи з 1970 року. Довідка видана на підставі справи №54 (КСП «Виноградненський» Березівського району Одеської області). У 1960 році [PERSON] вступила до колгоспу «Перемога» Красноармейської сільради, Березовського району, де працювала на посаді санітарки-няні в дитячому комбінаті по 09 червня 1969 року . ЇЇ дошлюбне прізвище « [PERSON] », після укладення шлюбу прізвище змінено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про одруження [NUMBER] , актовий запис №27 від 20.10.1964 року виданого Березовським Загсом Одеської області 14.04.1969 року. Враховуючи наведене [PERSON] вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, так як їй відмовлено у прийняті до нарахування страхового стажу роботи трудової книжки колгоспника, яка містить наведення лише мого ім`я, та року народження. Заявниця у судове засідання не з`явилася, але до суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи, наведені в обґрунтування заяви підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області Управління, у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, за наявними матеріалами, відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Ухвалою Комунасрького районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по зазначеній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. /а.с. 16/ Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви заявника, представника заінтересованої особи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому трудової книжки № 202 заповненої 16.10.1967 року. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення. Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 26 лютого 2002 року, що [PERSON] , [INFO] , народилась с. Стрельчники Тульчинського району Вінницької області. /а.с.5/ З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] и [PERSON] одружились 20 жовтня 1964 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] ». /а.с. 7/ З дубліката картки платника податків № [NUMBER] вбачається, що остання видана [PERSON] . /а.с. 5 зв./ Трудова книжка № [NUMBER] заповнена [INFO] на [PERSON] , 1945 року народження. Дата вступу до колгоспу 1960 рік. При цьому вбачаються наведення в номері та даті наказу про зарахування на посаду санітарки-няні в дитячий комбінат 165, також в номері та даті наказу про звільнення. /а.с.8/ Згідно відповіді Відділу обслуговування громадян №4 без номера та дати на адвокатський запит, заступником начальника відділення В. Куниця роз`яснено, що згідно із п. 26 Порядку №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку, та зазначено , що стаж роботи зазначений у наданій трудовій книжці можливо буде зарахувати на підставі рішення суду, або у разі надання довідок про підтвердження періодів роботи, для чого рекомендовано звернутись з заявою до суду./а.с. 11/ Згідно відповіді Державного архіву Одеської області від 11.03.2021 року №1126/06-20 документи з особового складу колгоспу за назвою «Победа» Березівського району Одеської області у Державний архів Одеської області на зберігання не надходили. /а.с.12/ Відповідно до копії архівної довідки Трудового архіву Березівської районної ради від 14.04.2021 року, згідно опису 1 о/с до фонду №54 (КСП «Виноградненський» Березівського району Одеської області) документи по КСП «Виноградненський» Березівського району Одеської області надійшли на зберігання до відділу трудового архіву Березівської районної ради починаючи з 1970 року. Довідка видана на підставі справи №54 (КСП «Виноградненський» Березівського району Одеської області)./а.с.14/ Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З положень абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року встановлено, що на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 2.13 розділу 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року народження № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки має для неї юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення пенсії. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, зважаючи на те, що подані докази щодо дати і місця народження, прізвища, імені та по батькові заявника узгоджуються між собою, а не встановлення даного факту призведе до порушення права заявника на пенсію, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - трудової книжки №202. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Судові витрати суд залишає за заявником.

Outcome: approved