Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

13.04.2016 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 20.06.2012 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись і ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг та підписавши Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». Стверджує, що 24.12.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої останній отримав кредит у розмірі 9100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що відповідач у порушення норм закону та умов договору свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 15.02.2016 року має заборгованість перед банком на загальну суму 19691,45 гривень, яка складається з наступного: 15556,12 гривень заборгованість за кредитом; 2421,45 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 913,88 гривень штраф (процентна складова). З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.06.2012 року у розмірі 19691,45 гривень. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що дійсно уклав договір з позивачем, відповідно до якого йому було надано кредит в розмірі 9100грн. на платіжну картку. Вказаний кредит взяв на прохання друга для лікування його дитини. Підтвердив ті обставини, що ознайомлювався з умовами укладеного кредитного договору, в тому числі з графіком щомісячних внесків. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.06.2012 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредитну картку «Універсальна». 24.12.2013р. відповідачу переоформлено кредитну картку «Універсальна» на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 9100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Даний кредитний договір укладений в письмовій формі, підписаний уповноваженими на те посадовими особами Банку та особисто відповідачем [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі ст.629 ЦК України цей договір є обовязковим до виконання. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], позивач виконав зобовязання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідач, отримавши грошові кошти на умовах повернення, став не виконувати взяті на себе зобовязання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідач [PERSON] станом на 15.02.2016р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти на загальну суму 19691,45 гривень, яка складається з наступного: 15556,12 гривень заборгованість за кредитом; 2421,45 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 913,88 гривень штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник відповідач [PERSON] не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Згідно вимог ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.1.7.12 укладеного між сторонами Договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Отже, у звязку із порушенням позичальником - відповідачем [PERSON] своїх договірних зобовязань перед позивачем, у позивача виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст.1050 ЦК України. Беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умов кредитного договору, у звязку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, суд приходить до висновку, що даний позов підставний і підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитними договорами б/н від 20.06.2012р. у розмірі 19691, 45 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог. Крім того, виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved