Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

13.11.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. У належній їй на праві приватної власності квартирі з 15.02.2013 року був зареєстрований відповідач з яким вона перебувала у шлюбі з 06.03.2009 року. 07.12.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON]. Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем було досягнуто усної домовленості з приводу того, що [PERSON] самостійно звернеться до територіального органу реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання, однак цієї домовленості не виконав, незважаючи на те, що у квартирі не проживає. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується актами про не проживання, фактичне його місце проживання їй невідоме. Оскільки відповідач, залишивши належне їй житлове приміщення, не знявся з реєстраційного обліку в добровільному порядку, а після розірвання їх шлюбу перестали існувати обставини, що стали підставою для його проживання у спірному житловому приміщенні, останній не проживає в ньому більше року, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належною їй на праві приватної власності квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи за її ж відсутності, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до [PERSON] підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, про дату та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з зазначенням відділом зв»язку причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». З огляду на викладене, суд ухвалив провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справі, ухвалити заочне рішення на підставі даних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.8-9). У квартирі [ADDRESS] зареєстрована: позивачка [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] з 15.02.2013 року (а.с.5-7, 11-12,14). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджує, що відповідач проживав та був зареєстрований у квартирі, яка належить їй на праві власності в якості члена її сім»ї, а 07.12.2016 року їх шлюб було розірвано після чого відвідач не проживає в належній їй на праві власноті квартирі, однак не виконав свого зобов»язання щодо добровільного зняття з реєстрації. Зазначені позивачкою обставини, як підстави позову підтверджені: актами про непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] від 15.12.2016 року та 01.11.2017 року затвердженими головою правління ОСББ «Антоновича,122» (а.с.13). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідач у справі не проживає на житловій площі за місцем реєстрації без поважних причин, а наявність будь-яких інших домовленостей між сторонами у справі щодо можливостей проживання відповідача у належному на праві власності позивачу житловому приміщенні, після припинення обставин, які були підставою для його реєстрації місця проживання в спірній квартирі судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved