Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

12 липня 2018 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просила суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.12.2006 року, актовий запис № 39), в розмірі 1/4 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку виховання та утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволенню позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб.. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.05.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає. Для нормального повноцінного життя дитині потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачці дуже важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved