overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

13 квітня 2017року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька позивача [PERSON]. Позивач посилається на те, що 23 січня 2008року в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,76 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не зміг вчасно звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини оскільки на протязі липня 2008року він хворів. Коли ж позивач у березні 2017року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено через те що було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Посилаючись на вищевикладене позивач просив визначити йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявився, але його представник надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без їх участі та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав. Так з матеріалів справи видно, що 23 січня 2008року в с. Себине Новоодеського району Миколаївської області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП №065603 видане 31.01.2008року Новоодеським ВРАЦС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,76 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом про право приватної власності на землю І-МК №010101 виданим 07.03.2001року [PERSON] сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Згідно довідки [PERSON] лікарняної амбулаторії ЗПСМ №678 від 10.04.2017року в період з 15.07.2008року по 30.07.2008року [PERSON] хворів . Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, тому відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України позов слід задовольнити та визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду строк тривалість 2 місяці є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

13 квітня 2017 року суд виніс рішення по справі № 703/768/17 року, яким задоволив позов [PERSON] та стягнув з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 березня 2017 року. Крім того, суд стягнув із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на весь час вагітності і до виповнення дитині трьох років після її народження. Посилаючись на те, що суд під час винесення рішення не зазначив строк його виконання в частині стягнення аліментів на сина, а також його прізвище та по-батькові, [PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення. На розгляд заяви сторони не з`явились, хоча про час і місце її розгляду були повідомлені належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання щодо строку стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , хоча відомості про це містяться в мотивувальній частині рішення. А тому суд вважає обґрунтованою заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 16 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі. 19 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги. 10 січня 2019 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги визнає, просила суд розірвати шлюб. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 15 серпня 1992 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 34, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. Він та дружина не мають неповнолітніх дітей від шлюбу. Позивач зазначив, що тривалий час він та дружина не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, не проживають спільно, через відсутність взаємодовіри, взаємоповаги та взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 серпня 1992 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 34, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено, що подружжя не має неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не проживають спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв'язку з реєстрацією шлюбу. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 05 серпня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків з лютого 2018 року. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просила відмовити. Ухвалою суду від 23 травня 2018 року сторонам було надано строк на примирення три місяці, а 28 серпня 2018 року ухвало суду сторонам ще раз було надано строк на примирення три місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2016 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюб, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить інтересам позивач. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 вересня 2012 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою про склад сім'ї Смілянської міської ради №1878 від 27 березня 2018 року. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18.05.2013 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та находиться на її утриманні. Відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на дитину, однак надає таку допомогу не у повному обсязі, хоча є працездатною особою, не є платником аліментів і не має інших утриманців. Зазначала, що 21.02.2018 зверталася до суду в порядку вимог ст. 161 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дочку, однак ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 23.02.2018 їй було відмовлено у видачі судового наказу із розясненням звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня її звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав відзив на позов про його визнання в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю. Перевіривши та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 205337, виданого виконкомом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 18 травня 2013 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 322651, виданого виконкомом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області 13 вересня 2013 року, [PERSON] народилася 27.08.2013 року, і її батьками зазначені сторони у справі. Згідно довідки виконкому Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 20.02.2018 з [PERSON] проживає неповнолітня дочка [PERSON] та находиться на її утриманні. Зазначені обставини не спростовані відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В звязку з цим суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] відповідно до вимог ст.183 СК України, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви (ст. 191 СК України) та до повноліття дитини. При цьому суд враховує і вимоги ст.182 СК України, а саме матеріальне становище дитини та відповідача, який не працює, але є працездатною особою, а також вимоги ч.2 ст. 182 СК України про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з 28 березня 1991 року перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі, однак протягом останніх 17 років вони разом не проживають. На її утриманні знаходяться двоє дітей від іншого чоловіка, з яким бажає одружитися, відтак, шлюбні відносини з відповідачем мають бути розірвані. Ухвалою суду від 16 квітня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляду ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 08 травня 2018 року / а. с. 11 /. Ухвалою суду від 08 травня 2018 року проведення підготовчого засідання на підставі п. 1 ч. 2 ст. 198 ЦПК України відкладено до 29 травня 2018 року / а. с. 18 /. Ухвалою суду від 29 травня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] закрито, її розгляд призначено по суті на 14 червня 2018 року / а. с. 34 /. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність. При цьому, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи /а. с. 36, 37/. Зважаючи на те, що у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивача та її представника. Ухвалою суду від 14 червня 2018 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів / а. с. 39 /. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

13 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15.09.2001 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з 2018 року. Основною причиною розпаду їхньої сімї є різниця їхніх характерів та відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя із відповідачем, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 13.04.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі та витрати по сплаті судового збору залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 13.04.2018 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2001 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюбЗдолбунівським відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.09.2001 року. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

13 квітня 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], [INFO], про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що він з відповідачем 17 листопада 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №439. Фактично шлюбні відносини припинено у 2017 році і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина, який мешкає з відповідачкою. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надав заяву слухати позов за її відсутності, проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує, зазначає, що майновий спір між подружжям відсутній, діти проживають разом з відповідачкою та перебувають на їх сумісному утриманні. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved