Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до ТОВ «Чернігівгаз збут», третя особа ПАТ «Чернігівгаз», про скасування суми боргу в розмірі 10608 грн. 95 коп. на показники лічильника газу 9139,62 м.куб за період з липня 2015 року по вересень 2018 року. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS], являється інвалідом ІІ групи. За даної адресою не проживає і на має можливості щомісяця знімати і передавати показання лічильника, в зв»язку з чим для уникнення боргу перед ПАТ «Чернігівгаз» 23.02.2015 року наперед здійснив авансовий платіж за газ в сумі 2722 грн. 50 коп. за 2500 м куб газу. На час проплати на газовому лічильнику були показники 7500 м куб газу, тобто фактично наперед проплачено за газ до 10000 м.куб. Однак, відповідач рахує борг в сумі 10608 грн. 95 коп. на показники лічильника 9139,62 м куб. Вважає, що ТОВ «Чернігівгаз збут» є правонаступником ПАТ «Чернігівгаз» і повинно врахувати авансовий платіж внесений на рахунок ПАТ «Чернігівгаз» в сумі 2722 грн. 50 коп. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якої вбачається, що позов не визнає, зазначає, що ТОВ «Чернігівгаз збут» не є правонаступником ПАТ «Чернігівгаз» і не може врахувати проведений авансовий платіж на рахунок ПАТ «Чернігівгаз», своєчасно позивач показння лічильників не передає, надані послуги не сплачує. 03.12.2018 року ТОВ «Чернігівгаз збут» звернулось з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.07.2015 року по 30.09.2018 року в розмірі 10933 грн. 05 коп., обґрунтовуючи тим, що відповідач за надані послуги не сплачує, показання лічильників не передає. [PERSON] було надано відзив на зустрічну позовну заяву, з якого вбачається, що зустрічний позов не визнає, в його задоволенні просить відмовити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, в судове засідання 20.03.2019 року не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача та представник третьої особи в задоволенні позову просили відмовити, зустрічний позов підтримали і просили задовольнити. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником квартири газифікованого житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та являється споживачем природного газу, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER]. Постановою НКРЕКП № 1644 від 28.05.2015 року «Про видачу ліцензії на постачання природного газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом» ТОВ «Чернігівгаз збут» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Чернігів та Чернігівської області строком дії з 01 липня 2015 року. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015р. № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1382/27827 (надалі Правила постачання). Розділом ІІІ Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов'язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно п. 4 Розділу І Правил та п. 1.3. Типового договору затвердженого Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору ( акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Відповідно до п. 1.1. Типового договору, договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно п. 2.1. Договору ТОВ «Чернігівгаззбут» зобов'язався постачати природний газ в необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а [PERSON] зобов'язався сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначених цим договором. Пунктом 4.3. Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п. 4.4. Об'єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що міститься в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу;2) або за плановими величинами середньомісячного споживання в опалювальний міжопалювальний період. Відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» газорозподільне підприємство це суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює транспортування природного газу газорозподільними мережами безпосередньо споживачам, у власності чи в користуванні якого перебувають газорозподільні мережі та інші виробничі об'єкти та який здійснює щодо них функції з оперативно - технологічного управління, яким є ПАТ «Чернігівгаз». Так, за даними Оператора ГРМ (Лист № Crz0.3 - Сл - 14682-118 від 20.11.2018 року) станом на 30.06.2015 року показники лічильника становили 7500 м. куб. За період з липня 2015 року по жовтень 2018 року Оператором ГРМ разом зі Споживачем проводились зняття контрольних показників лічильника. (Копії відомостей надавались разом з відзивом до первісного позову та зустрічним позовом). Так, станом на 21.07.2017 року було зафіксовано показник 8012,58 м. куб., станом на 15.08.2018 року - 9117,08 м. куб. Окрім того 31.10.2018 року Споживач через Колцентр передав показник лічильника як, 9283 м. куб. Тобто, за період з липня 2015 року по жовтень 2018 року [PERSON] спожив наступний осяг природного газу 9283 м. куб. (показник лічильника станом на 31.10.2018 року) - 7500 м. куб . (показник лічильника станом на 30.06.2015 року) + 1,936 м. куб (приведення до стандартних умов) = 1784,936 м. куб. газу. Позиція позивача, що ним 23.02.2015 року були придбані наперед 2500 м3 газу шляхом перерахування грошових коштів на рахунок попереднього постачальника послуг ПАТ «Чернігівгаз» і вони мають бути враховані в розрахунках за спожитий природний газ з 01.07.2015 року ТОВ «Чернігівгаз збут» суперечить нормам чинного законодавства. Відповідно до п. 4.3. Типового Договору розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. Наголошуємо сума переплати, а не об'єм газу, оскільки Правилами постачання не передбачено попередню закупівлю обсягів газу побутовими споживачами. До того ж продаж спожитих обсягів газу здійснюється за цінами, які встановлені на відповідний період уповноваженими органами (НКРЕКП, КМУ), а оскільки розрахунковим періодом є календарний місяць, то беруться ціни, які діяли у відповідний розрахунковий період. Відповідно до п. 4.7. договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Але, оскільки оплата здійснена позивачем 23.02.2015 року на рахунок попереднього постачальника ПАТ «Чернігівгаз», то дана оплата ніяким чином не стосується правовідносин між діючим постачальником ТОВ «Чернігівгаз збут» та споживачем [PERSON], [PERSON] користувався послугами з постачання природного газу через приєднану мережу ТОВ «Чернігівгаз Збут», що підтверджується фактом фактичного споживання та частковими оплатами боргу та не заявляв до постачальника вимоги про припинення йому постачання газу, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання природного газу згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до абз. 3 п. 4 Розділу III Правил, у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов'язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об'єкт. [PERSON] не припиняв власного газоспоживання та не звертався із заявою про припинення газопостачання. За договором постачання природного газу постачальник зобов'язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розміри, строки та порядку визначені договором. Розділом ІІІ Правил постачання закріплено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Аналогічну вимогу щодо проведення розрахунків містить і Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, до умов якого приєднався [PERSON], однак своєчасно не сплачував за надані послуги. Крім того, п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. З ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Згідно ст..526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Відповідно ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Так як відповідач є інвалідом ІІ групи та в силу ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, сума судового збору сплачена позивачем при пред'явленні зустрічного позову підлягає компенсації за рахунок держави.

Outcome: approved