Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

14.06.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом по спору, виниклому до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку в цьому будинку, пославшись на те, що вона є власником будинку, в якому знаходиться спірне житлове приміщення. З 03.10.2009 р. у спірному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON], який з листопада 2009 року та по теперішній час, тобто понад рік, у цьому житловому приміщенні не проживає і ним не користується. З огляду на наведене, вважає, що за підстав ст.ст.391, 405 ч.2 ЦК України відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. У судове засідання позивач, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, тому суд за ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу на підставі наявних у ній доказів без відповідача. Третя особа - Костянтинівський районний відділ ГУ ДМС у Донецькій області явку представника у судове засідання не забезпечила, заперечень проти позову суду не надала. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дістає таких висновків: Судом встановлено, що спірне житлове приміщення знаходиться у будинку [ADDRESS]. У відповідності до листа КП «Костянтинівське міське БТІ Костянтинівської міської ради» № 679 від 12.07.2016 р. (а.с.32), Договору купівлі-продажу від 16.03.1991 р. (а.с.33,34) власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. На момент смерті [INFO]. [PERSON] за однією із ним адресою: [ADDRESS] була зареєстрована його дружина [PERSON], яка в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Зазначені обставини підтверджені копією паспорту позивачки (а.с.4,5), а також Довідкою житлового органу - КП СЄЗ №1730 від 29.08.2016 р. (а.с.55). У будинку [ADDRESS] у відповідності до Акту КП «СЄЗ» №7 (а.с.6), а також копії Домової книги (а.с.8,9) зареєстрований [PERSON]. Вирішуючи питання щодо можливості визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, суд виходив з такого: За приписами ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з вище згадуваного Акту КП «СЄЗ» №7 відповідач за місцем реєстрації у спірному житловому приміщенні не проживає з листопада 2009 року. За відомостями Костянтинівського ОМВК від 30.06.2016 р. №2597 [PERSON] за мобілізацією не призивався (а.с.27); Управління інформаційного забезпечення ГУ НП в Донецькій області від 01.07.2016 р. №1331/24-1/2016 - відомостей щодо перебування під вартою чи у розшуку [PERSON] ОСК ГУНП України в Донецькій області не має (а.с.37-38); Міського психіатричного диспансеру м. Костянтинівки - [PERSON] під наглядом у лікаря-психіатра не знаходиться (а.с.47); КУ «Центральна районна лікарня» за №937 від 10.08.2016 р. та за №751 від 04.07.2016 р. - [PERSON] в період з 01.11.2009 р. за наданням стаціонарної та амбулаторної медичної допомоги в КУ «ЦРЛ» не звертався (а.с.48,49). За тих обставин, що відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений ст.71 ЖК України шестимісячний строк, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, на поважність причин відсутності відповідач не зазначив, він має бути визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. В цій частині позов має бути задоволений. В частині вимог примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірного житлового приміщення у задоволенні позову слід відмовити за тих підстав, що відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Діючим цивільним законодавством не передбачений такий спосіб захисту порушеного права як примусове зняття з реєстраційного обліку. Проте, за приписами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на користування житловим приміщенням. Тож судове рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою спірного житлового приміщення. Тож у задоволенні вимог в зазначеній частині необхідно відмовити як зайвих.

Outcome: partial