Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

14 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] згідно якої він просить стягнути на його користь 25000,00 грн. заборгованості за договором позики з [PERSON] та [PERSON], а також судові витрати в сумі 250 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 12 січня 2015 року уклав з [PERSON] і його дружиною [PERSON] в письмовій формі, шляхом написання розписки, договір позики на суму 25000,00 грн., кошти відповідачі зобовязалися повернути в строк до 12 березня 2015 року. Однак, відповідачі не виконали свій обовязок по поверненню позичених коштів. Неодноразові намагання вирішити питання в позасудовому порядку не принесло результату, кошти на даний час залишились не повернутими. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги повністю підтримав та вказав, що протягом усього часу розгляду справи в суді були спроби знайти компроміс з відповідачами по поверненню суми заборгованості за договором позики у звязку з чим неодноразово відкладались судові засідання, однак це не принесло бажаного результату, тому в звязку з існуванням боргу відповідачів перед ним просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та вказав, що разом з [PERSON], яка не є його дружиною, але з якою проживає у фактичних шлюбних відносинах, 12 січня 2015 року позичили в [PERSON] 25000,00 грн., які зобовязались повернути до 12 березня 2015 року, про що написали розписку. На даний час немає можливості повернути суму позики для позивача, оскільки не працює і на даний час важко працевлаштуватись. Однак, суму заборгованості готовий сплатити рівними частинами протягом кількох місяців у 2016 році. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову до суду не подавала. Відповідач [PERSON] повідомив суду, що [PERSON] відомо про розгляд даної справи в суді. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно змісту ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, згідно розписки від 12 січня 2015 року [PERSON] разом з дружиною [PERSON] взяли в [PERSON] в борг 25000,00 грн., які зобовязалися повернути до 12 березня 2015 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що вказана розписка була написана ним, підписана ним та [PERSON], кошти на час розгляду справи не повернуті для [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання згідно договору позики внаслідок чого сума позики залишилась не повернутою, в добровільному порядку відповідачі отримані кошти позивачу не повернули, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню і з відповідачів на користь позивача в рівній частині з кожного необхідно стягнути існуючу заборгованість за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 250 грн., тому вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідачів.

Outcome: approved