overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

13 лютого 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15 червня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 17. При реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх двох років сторони проживають окремо, фактично їхня сім?я припинила своє існування, шлюбні відносини припинили. Вони не змогли створити міцної сім?ї, перестали розуміти один одного. Збереження шлюбу та примирення вважає неможливим, тому просить шлюб між сторонами розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була належним чином повідомлена, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, у судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 червня 2013 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 17, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Прізвище позивача до укладення шлюбу « [PERSON] ». Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо понад два роки. Примирення між ними не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Позивач не виявила наміру відновити дошлюбне прізвище. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При поданні позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

13\~лютого 2020\~року позивач\~звернулася до\~суду із\~зазначеним вище\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 26\~вересня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 103. При реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалось, шлюбні відносини між ними припинені, вони не змогли створити міцної сім?ї, перестали розуміти один одного та проживають нарізно. Збереження шлюбу та примирення вважає неможливим, тому просить шлюб між сторонами розірвати та у разі задоволення позову стягнути із відповідача понесені нею судові витрати. У судове засідання позивач повторно не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була належним чином повідомлена, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю, у судовому засіданні відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 вересня 2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 103, від якого мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Прізвище позивача до укладення шлюбу « [PERSON] », яке вона не змінювала. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо. Примирення між ними не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими\~ самими\~ сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При поданні позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

13 лютого 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 липня 1990 року Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №11. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна не має. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29 липня 1990 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

13 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 29 серпня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 165, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з жовтня 2019 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] , та стягнути судовий збір з відповідача на її користь. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 165 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наданих копій свідоцтв про народження (а.с.8,9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

13 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, діти знаходяться на повному утриманні матері. Батько неповнолітнього матеріальної допомоги на утримання дитини в повному обсязі не надає, у зв`язку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання дітей аліменти у розмірі Ѕ частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №1649 від 18 грудня 2015 року), та [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №1429 від 27 вересня 2017 року) На даний час діти проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів у вигляді Ѕ частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

13 лютого 2020 року ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про виселення з житлового будинку. Позивачі звернулись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що заявлені позовні вимоги задоволені повністю, але судом не вирішено питання відшкодування на їх користь витрат на правничу допомогу. Згідно приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України справа розглянута без виклику сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно акту виконаних робіт від 13 лютого 2020 року витрати на правничу допомогу склали 3 200 грн. Оскільки, судом встановлено, що в рішенні суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про виселення з житлового будинку не вирішено питання відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

13 серпня 1993 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. Відповідач в нетверезому стані часто влаштовує вдома суперечки, дебоші, під час яких ображає її, виказує на її адресу погрози. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

13 серпня 1999 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні стосунки між ними були припинені у 2012 року з причини втрати взаємного порозуміння, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву (а.с.16), просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду телеграму (а.с. 13), просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, на примирення не згодні. Спір про розділ майна між сторонами не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~13 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13\~700 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 30 червня 2015 року має заборгованість 25492,15 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 13629,12 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9566,15 грн; заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом 844,87 грн; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 250,00 грн; штрафу (процентна складова) 1202,01 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 254,92 гривень судових витрат. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 13серпня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 13700 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 30 червня 2015 року в сумі 25492,15 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 13629,12 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 9566,15 грн; заборгованості за пенею та комісією за користування кредитом 844,87 грн; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 250,00 грн; штрафу (процентна складова) 1202,01 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 254,92 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

13 серпня 2013 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-4). Свій позов позивач аргументує тим, що він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 липня 1995 року. Спільних дітей не маємо. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини. Фактично шлюбні відносин припинені з січня 2008 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Іллічівська Одеської області від 08 липня 1995 року під актовим записом №242 між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не явився, про розгляд справи була сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.16). Відповідачка в судове засідання не явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.17). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Іллічівська Одеської області від 08 липня 1995 року під актовим записом №242 зареєстрований шлюб між [PERSON] (а.с.9). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved