Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

14 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Новий світ-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.03.2005 року із змінами до договору внесеними додатковими угодами від 22.08.2008 року та від 19.03.2010 року, зобов`язання повернути земельну ділянку, а також стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 8073 гривень 05 копійок. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він згідно державного акту серії ЯБ, № 175127 від 05.10.2004 року, виданого на підставі розпорядження Уманської РДА від 30.09.2004 року № 331, є власником земельної ділянки загальною площею 2,1328 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер 7124381700:02:000:1414. 02.03.2005 року він уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «Новий світ-Агро» № 113, терміном на 5 років з виплатою щорічно 1,5% орендної плати від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідному році або зерном по ціні реалізації. Строк виплати орендної плати встановлений до 31.12. відповідного року. В подальшому, 22.08.2008 року була укладена додаткова угода до договору, з терміном оренди земельної ділянки до 2015 року, орендної плати 3 % та 19.03.2010 року була укладена друга додаткова угода з терміном оренди на 49 років. Однією із істотних умов Договору оренди землі, в п.7 сторонами визначено плату в розділі «Орендна плата» в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а в подальшому 3%, або зерном по ціні реалізації. Пунктами 7, 9 Договору оренди землі встановлено обов`язок Відповідача ТОВ «Новий світ-Агро» своєчасно сплачувати оренду плату щорічно до 31.12. поточного року, але станом на 28.04.2018 року відповідач орендну плату не вніс, а отже в черговий раз не виконав умови договору. Відповідач також не проводив перерахунок орендної плати відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Зазначене свідчить та вказує саме на те, що відповідач систематично не виконує істотні умови Договору впродовж його дії та з моменту підписання, що має наслідком: стягнення заборгованості, стягнення пені та надає йому право на розірвання договору оренди землі. Відповідно до статей: 202, 626, 11, 509, 526, 527, 629 ЦК України - договір оренди землі є правочином, тобто дією, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, укладений між сторонами договір та додаткові угоди щодо зміни строку дії договору оренди землі в усіх її умовах - є обов`язковими до виконання сторонами, в свою чергу взяті на себе сторонами зобов`язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання, яким є плата за користування землею, як істотна умова договору, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату, те ж саме зазначено і у статті 24 ЗУ «Про оренду землі», що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Таким чином, вищезазначені норми законодавства відображені у договорі оренди. При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на отримання необхідного йому зерна, адже він є мешканцем сільської місцевості і утримує на вигодовуванні худобу та птицю, є пенсіонером та не має фінансової можливості купувати зерно, не має роботи, живе за рахунок ведення власного господарства і отримання орендної плати є для нього значним. А отже, в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати впродовж всього строку оренди з 2005 року по 2018 рік, [PERSON] щорічно був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які він розраховував при укладені договору оренди землі. Відповідно до інформаційної довідки Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 23.01.2018 року № 0-23-0.211-114/115-18, від 23.04.2018 р. №29-23-0.212-686/115-18, з урахуванням коефіцієнта індексації за період часу з 2015-2017 роки, вартість земельної частки (паю) в с. Городниця Уманського району Черкаської області становить: станом на 01.01.2015 рік - 79 543,30 гривень; станом на 01.01.2016 рік - 95 444,00 гривень; станом на 01.01.2017 рік та на 01.01.2018 рік становить - 95 444,00 гривень. Розмір орендної плати залежить від грошової оцінки земельної ділянки яка орендується. Згідно п. 7 Договору - орендна плата за останні три роки, згідно договору становить 1,5% від грошової оцінки землі, в грошовому виразі станом на 25.04.2018 року виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить: за 2015 рік - 1 193,1495 грн., за 2016 рік - 1 431,66 грн., за 2017 рік - 1 431,66 грн., а всього на загальну суму становить 4 056,46 грн. Пунктом 12 договору оренди землі передбачено, що «У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення». Відповідно до положень ст. 550, 551, 611 Цивільного кодексу України передбачено право сторін на визначення в договорі неустойки у вигляді пені на випадок порушення зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання та незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, предметом неустойки може бути грошова сума. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, на підставі зазначеного позивач вважає, що розмір пені складає: за 2015 рік - 876,96 гривень, за 2016 рік - 1571,96268 гривень, за 2017 рік 1567,6677 гривень. Розмір загальної суми, яка підлягає стягненню із відповідача становить 4056,46 гривень орендної плати та 4016,59 гривень пені, а всього = 8 073,05 грн. - згідно умов договору, яку він просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату - є істотною умовою договору. У зв`язку із цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з моменту підписання Договору 2005 року та зокрема в 2015, 2016 і 2017 роках - є невиконанням обов`язків відповідачем, передбачених договором оренди землі, а отже порушенням зобов`язання, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі. Згідно п. 35 Договору, - «Дія договору припиняється у випадках, передбачених законом» Згідно п. 36 Договору - «Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором…. А також з інших підстав визначених законом». На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» -«На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України». Відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 ЗК України - «Підставами припинення права користування земельною ділянкою є: д) систематична несплата орендної плати». Окрім того, відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться також і положення Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами п.1 ч.1. ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, настають правові наслідки у вигляді розірвання договору. Таким чином, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 2005 року по даний час є порушенням умов договору, ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди землі. Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України - «Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною». Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору». 02.07.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого представник відповідача вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в зв`язку з тим, що між [PERSON] та відповідачем у справі 02.03.2005 року було укладено договорів оренди земельної ділянки, розміром 2,1328 га, кадастровий № 7124381700:03:000:1414 та 22.08.2008 року, 19.03.2010 року шляхом укладення додаткових договорів було продовжено термін дії договору на 49 років та було виплачено позивачу 8500 гривень орендної плати на перед 09.04.2010 року згідно видаткового касового ордеру. Представником відповідача 03.04.2020 року було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності та про відмову на цій підставі в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки під час судового розгляду справи представником позивача [PERSON] було визнано, що позивач власноручно підписав договір оренди земельної ділянки від 02.03.2005 року та додаткові угоди до даного договору, а також що 09.04.2010 року він особисто отримав орендну плату в розмірі 8500 гривень, згідно видаткового касового ордера. Дані факти свідчать про те, що позивач [PERSON] знав про укладені договір та угоди, хто використовує земельну ділянку і з якого часу порушуються його права. Тобто з 02.03.2005 року та з 19.03.2010 року до часу звернення до суду 01.05.2018 року пройшло 13 та 8 років відповідно, тому він вважає, що [PERSON] пропустив строки позовної давності за ст.257 ЦК України, тобто 3 роки з дня коли він довідався або міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі за участю його представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та дав пояснення аналогічні відзиву. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , згідно державного акту серії ЯБ, № 175127 від 05.10.2004 року, виданого на підставі розпорядження Уманської РДА від 30.09.2004 року № 331, є власником земельної ділянки загальною площею 2,1328 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Городницької сільської ради Уманського району Черкаської області, кадастровий номер 7124381700:02:000:1414 (а.с. 7). 02.03.2005 року між [PERSON] та ТОВ «Новий світ-Агро» за № 113, було укладено договір оренди зазначеної вище земельної ділянки, терміном на 5 років з виплатою щорічно 1,5% орендної плати від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідному році або зерном по ціні реалізації. Строк виплати орендної плати встановлений до 31.12. відповідного року (а.с. 36-38). 22.08.2008 року до договору оренди земельної ділянки № 113 від 02.03.2005 року була укладена додаткова угода, згідно якої були внесені зміни до договору оренди в пункти 6 та 7: змінено строк дії договору з 2005 року до 2015 року та змінено орендну плату в розмірі 3 % (а.с. 39). 19.03.2010 року до договору оренди земельної ділянки № 113 від 02.03.2005 року була укладена додаткова угода, згідно якої були внесені зміни до договору оренди в пункт 6: змінено строк дії договору з «до 2015 року» на «49 років» (а.с. 40). Вказаний договір оренди земельної ділянки та додаткові угоди до договору зареєстровані в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», що підтверджується листом міськрайонного управління держгеокадастру в Уманському районі та м. Умані № 29-23-0.211 від 30.03.2018 року (а.с. 8). У відповідності до видаткового касового ордеру ТОВ «Новий світ - Агро» від 09.04.2010 року позивач у справі [PERSON] отримав орендну плату наперед за земельний пай в сумі 8500 гривень (а.с. 24). Даний факт не заперечувався сторонами в судовому засіданні. Згідно листа міськрайонного управління держгеокадастру в Уманському районі та м. Умані від 12.07.2018 року, вартість земельної частки (паю) в адміністративних межах Городницької сільської ради Уманського району становила (а.с. 10, 59): -станом на 2005 рік - 28899,15 гривень; -станом на 2006 рік - 28899,15 гривень; -станом на 2007 рік - 29692,46 гривень; -станом на 2008 рік - 34225,66 гривень; -станом на 2009-2011 роки - 36265,60 гривень; -станом на 2012-2013 роки - 63682,39 гривень; -станом на 2014 рік - 79543,29 гривень; -станом на 2015-2018 роки - 95443,99 гривень. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України « Про оренду землі » відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.15 Закону України « Про оренду землі » істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Судом встановлено, а також не оспорено відповідачем, що сторони спірного договору оренди землі погодили, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з 2005 по 2007 рік включно, та в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 2008 року. Враховуючи викладене, відповідач у справі ТОВ «Новий світ-Агро», як орендар мав виплатити позивачу, як орендодавцю, на виконання договору оренди земельної частки (пай) за кожен рік оренди, в наступному розмірі: -за 2005 рік - 433,48 гривень (1,5 % від НГО); -за 2006 рік - 433,48 гривень (1,5 % від НГО); -за 2007 рік - 445,38 гривень (1,5 % від НГО); -за 2008 рік - 1026,76 гривень (3% від НГО); -за 2009 рік - 1087,96 гривень (3% від НГО); -за 2010 рік - 1087,96 гривень (3% від НГО); -за 2011 рік - 1087,96 гривень (3% від НГО); -за 2012 рік - 1910,47 гривень (3 % від НГО); -за 2013 рік - 1910,47 гривень (3% він НГО); -за 2014 рік - 2386,29 гривень (3% від НГО); -за 2015 рік - 2863,31 гривень (3% від НГО); -за 2016 рік - 2863,31 гривень (3% від НГО); -за 2017 рік - 2863,31 гривень (3% від НГО). Таким чином, судом встановлено, що всього за зазначений період відповідач зобов`язаний був виплатити орендної плати на загальну суму 20400,14 гривень. Тобто, відповідач фактично виплатив 8500 гривень, що з розрахунку по роках вистачило на виплату орендної плати до 2012 року включно, а починаючи з 2013 року по день звернення до суду у 2018 році у відповідача виникла заборгованість з виплати орендної плати перед позивачем, що свідчить про систематичну не виплату орендної плати на відповідно невиконання істотної умови договору оренди. При цьому представник відповідача не обґрунтував суду та не довів належними і допустимими доказами факт виплати позивачу орендної плати саме в сумі 8500 гривень, за який це період і виходячи з якого розрахунку, а також будь-яких інших доказів щодо виплати орендної плати в подальшому. Будь-якого документу щодо отримання орендної плати позивачем чи повідомлення його про нарахування суми орендної плати відповідачем суду не надано, при цьому відповідач, як орендар не позбавлений був права на переказ орендної плати за місцем проживання позивача. Суд вважає, що неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до ТОВ «Новий світ-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідачем істотно порушено умови договору, а саме систематично не сплачувалась орендна плата. Зазначений висновок повністю узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду висловленою у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/18. Така ж правова позиція викладена і у Постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі 6-1449цс17, та у Постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі 484/301/18. Щодо строків позовної давності, про застосування яких заявив представник відповідача та внаслідок цього просить відмовити в задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити, що строки позовної давності у даному спорі застосуванню не підлягають, оскільки спір виник з договірних відносин, а саме: договору оренди земельної ділянки (паю) № 113 від 02.03.2005 року з додатками до нього, строк дії якого встановлено 49 років, з моменту укладення та державної реєстрації, тому позовні вимоги про розірвання договору можуть бути заявлені позивачем в будь-який час під час дії договору. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та пені, то такі вимоги заявлені [PERSON] в межах трирічного строку позовної давності. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно п.12 договору оренди земельної ділянки від 02.03.2005 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також, договором встановлено виплату орендної плати щорічно до 31 грудня поточного року. Відповідно до ст.285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 01 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців). Отже, звітним вважається календарний рік. Судом встановлено, що ТОВ «Новий світ-Агро» за період останніх трьох років, в межах строку позовної давності, за 2015-2017 роки не дотримувалося умов договору оренди земельної ділянки № 113 від 02.03.2005 року укладеного з орендодавцем [PERSON] та не сплатило орендну плату, представником відповідача не спростовано обставин невиплати орендної плати, тому порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, а позовні вимоги про стягнення орендної плати та 0,3% пені за кожен день прострочення - задоволенню. [PERSON] , згідно позовної заяви просить стягнути з відповідача на його користь орендну плату в розмірі 4056,46 гривень та 4016,59 гривень пені, а всього 8073,05 гривень. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату та пеню в зазначеному розмірі, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за останні три роки до дня звернення до суду, оскільки за підрахунками суду за 2015-2017 роки відповідач не виплатив позивачу орендної плати на загальну суму 8589,93 гривень, тобто 2863,31 гривень за кожен рік, що перевищує позовні вимоги позивача, а також перевищує нараховану пеню. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що така оцінка не заперечується відповідачем та не перевищує заявлених позовних вимог, а суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог та стягнути більшу суму. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у 2021 році, а позовна заява подана у 2018 році, позивачем не заявлено про збільшення позовних вимог про стягнення орендної плати та пені, тому суд в цій частині також не може вийти за межі заявлених позовних вимог в бік їх збільшення. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості, підлягають задоволення позовні вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку, як похідні вимоги. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1409,60 гривень, згідно квитанцій (а.с. 1, 2). Відповідно до ст.ст. 526, 610-612, 625, 651, 792 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 13, 15, 21-25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 93, 141 ЗК України,

Outcome: approved