Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

14.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 19.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 19.02.1999 року зроблено відповідний актовий запис №303. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через різні характери. Відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, бійки, чинить насилля, погрози. Шлюб існує формально, примирення, подальше сумісне життя, збереження та відновлення сім'ї неможливе. З липня 2014 року позивач та відповідач проживають окремо, фактичні подружні відносини та ведення сумісного господарства припинено. За час шлюбу у подружжя народилися діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Відповідач матеріально і морально сім'ю не підтримує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, категорично заперечила проти надання строку для примирення. Також повідомила суд, що 24 грудня 2014 року відповідач її побив, вона зняла побої та написала заяву до органів внутрішніх справ про її побиття, внаслідок чого було порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України відносно відповідача. Також пояснила, що побиття відбулось тоді, коли вона повернулась з ринку додому, відповідач вихопив у неї з рук сумку та наніс сумкою, у якій була пляшка горілки (заготована на день народження доньки), по голові один удар, чим розбив їй голову. Коли вона лежала у лікарні відповідач до неї не приходив та вибачення не просив. Розгляд кримінального провадження відносно відповідача призначено на 5 березня 2015 року. Вказала, що такими своїми діями відповідач сприяв непоправному розладу сімейних стосунків та надалі проживати разом з ним вона не бажає. В судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, повідомив, що дійсно позивач цього дня зайшла додому п'яна, він розізлився і наніс один удар кулаком в обличчя а другий раз сумкою, яка належить позивачу, в якій була пляшка горілки, по голові, таким чином спричинив тілесні ушкодження, за що його на даний час притягують до кримінальної відповідальності. Свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень він визнає, однак хоче й надалі проживати з позивачем однією сім'єю, оскільки у них є двоє неповнолітніх дітей. Грошей на утримання сім'ї він дійсно не надає, і сказав, що не буде надавати будь - якої допомоги поки ідуть суди між ним та позивачем. Суд, заслухавши позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму ВСУ України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК) ( 1618-15 ). Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. На виконання вказаної норми закону суд роз'яснив учасникам процесу право на заявлення відповідних клопотань, однак відповідач не скористався своїм правом на заявлення відповідного клопотання, вказавши що клопотань у нього немає. Суд враховує те, що факт протиправної поведінки відповідача відносно позивача дійсно мав місце, оскільки такі обставини визнаються як позивачем так і відповідачем, і вважає, що в стосунках позивача та відповідача дійсно відбувся непоправний розлад відносин, що слідує також з поведінки позивача та відповідача в судовому засіданні. Взаємна неповага, неприязне спілкування, та образи, що лунали в судовому засіданні свідчать про те, що сумісне подальше проживання, підтримання шлюбних стосунків буде суперечити принципу добровільності сімейного союзу. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved