Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

14.09.2020 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. В якому просила, виділити в натурі її частку в розмірі 1/2 чистини з нежитлової будівлі (магазину), що розташована за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення загальною площею 140,5 кв.м, яке в технічному паспорті нежитлової будівлі - магазину, виготовленому 02.04.2017 ПП «Бюро послуг та консультацій», позначено як група приміщень № 1, що складається з торгової зали № 1 площею 34,3 кв.м, складу № 2 площею 12,8 кв.м, коридору № 3 площею 20,9 кв.м, приміщення № 4 площею 50,2 кв.м, приміщення № 5 площею 22,3 кв.м. Припинити право спільної часткової власності на нежитлову будівлю (магазин), що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що їй на підставі договору №6 купівлі-продажу об`єкта державної власності нежитлового приміщення від 15.12.2015 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частка нежитлового приміщення (магазину « [INFO] ») загальною площею 140,5 кв., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням Гаркушинського сільського голови від 15.02.2016 [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.12.2015. У цілому нежитлова будівля (магазин) має загальну площу 265,4 кв.м. Інша 1/2 частина нежитлової будівлі (магазину) належить на праві власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 11.07.2006 Гаркушинською сільською радою Миргородського району Полтавської області. Право власності [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.07.2006. За змістом технічного паспорта нежитлової будівлі - магазину, виготовленого 02.04.2017 ПП «Бюро послуг та консультацій», всі приміщення будівлі загальною площею 265,4 кв.м поділені конструктивно на дві групи приміщень. Зокрема, [PERSON] виділена конструктивно група приміщень № 2 загальною площею 124,9 кв.м, а група приміщень № 1 площею 140,5 кв.м перейшла в її власність. ЇЇ частина будівлі площею 140,5 кв.м знаходиться на землі державної форми власності. Частина будівлі, що належить відповідачу знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 5323281401:01:001:0934, площею 0,0198 га та цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та належить на праві комунальної власності Гаркушинської сільської ради. Між співвласниками встановлений та фактично існує розподіл майна. Кожен із співвласників користується своєю частиною нежитлового приміщення. Здійснити виділ частки в натурі за домовленістю сторін не представляється можливим. На даний час у позивачки виникла необхідність виділення її частки в натурі із спільної часткової власності, з метою подальшого розпорядження належним їй майном, тому вона звернулася до суду за захистом свого права власності. Ухвалою суду\~від 22.09.2020\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено проводити розгляд справи в спрощеному провадженні (а.с.33). 15.10.2020 відповідач направив відзив на позовну заяву. В якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що погоджується на виділ частки позивача з спільного часткового майна шляхом укладення відповідної угоди з нотаріальним її посвідченням за умовами якої поділ буде проведено по фактичному використанню будівлі: позивачу - 140,5 кв. м., а йому - 124,9 кв. м. та оплати позивачем всіх витрат по нотаріальному оформленню угоди. Наголосив на тому, що позивач не зверталася до нього із пропозицією виділити в натурі її частки. На його думку відсутній спір між сторонами, оскільки все можливо вирішити в позасудовому порядку у нотаріуса (а.с.38-39). 03.11.2020 позивачка направила відповідь на відзив (а.с.40-41). В якому зазначила, що у разі виділу її частки спільної часткової власності на будівлю, вона набуває право власності на виділене майно. Істотною умовою такого договору є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить до неї у зв`язку з набуттям права власності на цей об`єкт. Проте, земельна ділянка, на якій знаходиться будівля, не сформована. Сформована лише земельна ділянка під тією частиною будівлі, яка перебуває у користуванні [PERSON] . Земельна ділянка під тією частиною будівлі, яка перебуває у її користуванні, не може бути сформована до виділення її частки в натурі. З огляду на це укласти договір виділення її частки в натурі (або поділу будівлі) не представляється можливим. На її думку, конфлікт інтересів сторін на даний час існує і не залежить від їх волевиявлення щодо укладення договору поділу будівлі. Даний конфлікт може бути вирішений лише у судовому порядку 18.11.2020 відповідач написав заперечення (а.с.45-46). Зазначив, що визначальне значення по цивільних справах має наявність порушення, не визнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів. Оскільки він погоджується на виді частки в натурі то відсутній спір між сторонами. Просив відмовити в задоволенні позову. В підготовчому\~судовому засіданні\~позивачка [PERSON] \~та її\~представник адвокат\~Огризков А.А. позов підтримали, просили його задовольнити, як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що на праві спільної часткової власності нежитлові приміщення (магазин « [INFO] »), розташовані за адресою [ADDRESS] , належить двом власникам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на підставі договору №6 купівлі-продажу об`єкта державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [INFO] »), загальною площею 140,5 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , балансоутримувач ТОВ Агрофірма «Миргородська», що підлягає продажу шляхом викупу від 15 грудня 2015 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області продало, а фізична особа-підприємець [PERSON] купила об`єкт державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [INFO] », загальною площею 140,5 кв.м., що становить 1/2 частину нежитлової будівлі (магазину), розташований за адресою: [ADDRESS] . В цілому нежитлова будівля (магазин) має загальну площу 265,4 кв.м. Майно позивачці передано на підставі акту передачі державного майнанежитлові приміщення (магазин « [INFO] »), загальною площею 140,5 кв.м. від 18.12.2015 (а.с.8-10,14). Позивачка [PERSON] зареєструвала право спільної часткової власності на 1/2 частку нежитлової будівлі магазину, що розташований в [ADDRESS] , що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11). Розпорядженням Гаркушинського сільського голови від 15.02.2016 вулиця Леніна перейменована на вул. Центральну (а.с. 15). Відповідачеві [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина нежитлової будівлі (магазину), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.16). Право власності ним зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» (а.с.17). В технічному паспорті на нежитлову будівлю розташовану в [ADDRESS] виданому ПП «Бюро послуг та консультацій» чітко зазначено, які приміщення перебувають у власності позивачки, а які у власності відповідача, зазначена площа таких часток і загальна площа всієї будівлі (а.с.18-21). З договору №6 купівлі-продажу об`єкта державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [INFO] »), загальною площею 140,5 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 140,5 кв.м, що під нежитловим приміщенням (магазин « [INFO] »), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не приватизована та в оренді не перебуває (а.с.25,26). З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вбачається, що позивачка позбавлена можливості оформити право власності на землю до оформлення виділення її частки будівлі в натурі (а.с.27). Пункт №56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майнових та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 25\~грудня 2015\~року №1127 визначає, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, справо спільної часткової власності на це майно припиняється Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ст. 367 ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~частковій власності,\~може бути\~поділене в\~натурі між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, положення ст. 367 ЦК України поширюються на ті випадки, коли співвласники мають домовленість між собою про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. За відсутності такої домовленості, співвласник може виділити свою частку в порядку ст. 364 ЦК України, такі вимоги позивачкою [PERSON] і заявлені. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Виділення в натурі позивачці її частки в розмірі 1/2 частини, що є у спільній частковій власності, з нежитлової будівлі (магазину), що розташована за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення загальною площею 140,5 кв.м, яке в технічному паспорті нежитлової будівлі - магазину, виготовленому 02.04.2017 ПП «Бюро послуг та консультацій», позначено як група приміщень № 1, що складається з торгової зали № 1 площею 34,3 кв.м, складу № 2 площею 12,8 кв.м, коридору № 3 площею 20,9 кв.м, приміщення № 4 площею 50,2 кв.м, приміщення № 5 площею 22,3 кв.м., припинивши спільну часткову власність на неї. В зв`язку з тим, що позивач в ході судового засідання прохав не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, суд,

Outcome: approved