Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

14 червня 2016 року прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь місцевого бюджету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського (раніше-Жовтневого) району Миколаївської області збитки, завдані безоплатним землекористуванням, в сумі 81333 грн. 33 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування свої вимог зазначав, що перевіркою використання земельних ділянок в межах території Мішково-Погорілівської сільської ради, проведеної Миколаївською місцевою прокуратурою №2, було встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,5034 га, яка розташована по [ADDRESS] використовується відповідачкою для фактичного розміщення нежитлових виробничих приміщень без укладання договору оренди зазначеної ділянки з сільською радою. На підставі цього, комісією Жовтневої (тепер-Вітовської) райдержадміністрації, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», був проведений розрахунок збитків, заподіяний [PERSON], сума якого за період часу з 2012-2014 років склала 81333 грн. 33 коп. У зв'язку з тим, що відповідачка добровільно завданий збиток не відшкодувала, просив стягнути його на користь Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області в судовому порядку. Прокурор та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали суду заяви в яких просили справу розглядати у їх відсутність, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка до суду не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проси справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 2 серпня 2010 року [PERSON] належить нежитлове приміщення, яке розташоване в [ADDRESS]. Статтями 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи Місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 116 Земельного кодекс України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відтак, в порушення вказаних вимог законодавства, [PERSON] земельна ділянка під нежитловими об'єктами використовується без правовстановлюючих документів на землю, як наслідок, безоплатно. Водночас, ст. 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Згідно з пунктом 14.1 147 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до п. 10.2 цього Кодексу належить до місцевих зборів, які згідно зі ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зараховуються до відповідних місцевих бюджетів. Як передбачено ст. 63 Бюджетного кодексу України місцевий бюджет містить надходження і витрати на виконання повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування. Ці надходження і витрати становлять єдиний баланс відповідного бюджету. Отже в порушення вимог ст. 206 Земельного кодексу України, безоплатне землекористування призводить до втрат місцевого бюджету сільської ради. Разом з тим, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, згідно зі ст. 22 ЦК України має право на їх відшкодування. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено теж є збитками. Згідно із положеннями ст.ст. 156, 157 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема, постановою № 284 від 19 квітня 1993 року, якою затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Згідно з вказаним порядком розміри збитків визначаються комісіями, створеними районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських ( міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Так, відповідно до зазначених вимог Порядку розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації від 9 жовтня 2014 року №324-р створено комісію з питань відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Вітовського (раніше Жовтневого) району. Розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації від 24 лютого 2015 року № 68-р був затверджений акт від 23 жовтня 2014 року, яким визначено збитки у вигляді недоотриманих доходів, завданих безоплатним користуванням вказаною земельною ділянкою [PERSON] за період 2012-2014 років в розмірі 81333 грн. 33 коп. Відповідно до ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а тому позовні вимоги прокурора в інтересах Мішково-Погорілівської сільської ради обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки підлягають стягнення судові витрати на користь держави в особі прокуратури Миколаївської області у виді судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved