Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

13 листопада 2017 року до суду звернулась позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує, що 25 червня 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис за №2 згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №331049 від 25.06.2016 року. Спочатку сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. За час їх спільного проживання в них народилось троє дітей - [PERSON], 12.10.2001р.н., згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №371312, виданого виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, [PERSON], 14.03.2006р.. згідно свідоцтва про народження, серії 1-КИ №371313, виданого виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Софіївськог району Дніпропетровської області, [PERSON], 05.06.2008р.н., згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №375505, виданого виконавчим комітетом Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. Зазначає, що протягом останнього часу шлюбні відносини між ними погіршились. Відповідач відмовляється допомагати вести домашнє господарство, нехтує сімейними цінностями, не бере участі у вихованні та утриманні своїх дітей. Він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільне проживання та ведення спільного господарства між ними припинено з листопада 2016р.. З цього часу сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем. Позивач зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Шлюб розривається повторно. Спору про місце проживання дітей і розподіл спільного майна немає. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена, у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений, у судове засідання не зяввся, про причини неявки суд не увідомив. Заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25 червня 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис за №2 згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №331049 від 25.06.2016 року(а.с.5). Мають трьох спільних дітей: [PERSON], 12.10.2001р.н., згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №371312, виданого виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області(а.с.6), [PERSON], 14.03.2006р. згідно свідоцтва про народження, серії 1-КИ №371313, виданого виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Софіївськог району Дніпропетровської області(а.с.7), [PERSON] 05.06.2008р.н., згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №375505, виданого виконавчим комітетом Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області(а.с.8). Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірванняшлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір залишення прізвища, яке вона мала під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Клименко».

Outcome: approved