Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

14.08.2020 р. надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якій просить: визнати виконавчий напис, вчинений 25.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 477, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», яке є правонаступником ПАТ «ОТП Банк», заборгованості за кредитним договором № 2006504651, укладений 31.10.2013 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , яка виникла за період з 29.01.2019 р. по 28.02.2020 р. в сумі 47900,30 грн., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О.було вчинено та зареєстровано за № 477, виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість у розмірі 47900,30 грн. При цьому, позивач вважає, що нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність вимог відповідача, а також, було порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що порушено вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 а тому, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 04.09.2020 р. було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.03.2021 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення проти задоволення позову та просив суд відмовити в його задоволені. Представник позивача в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності учасників справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 31.10.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2006504651, відповідно до якого, банк надає позичальнику кредит на загальну суму 31050,00 грн. на строк кредитування 60 місяців з 31.10.2013 р. по 31.10.2018 р., зі сплатою 15 % річних. 13.06.2019 року укладено Договір факторингу № 13/06/16, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк»відступило ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2006504651 від 31.10.2013 року. В подальшому. 29.01.2019 р. між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/2019, відповідно до якого ТОВ ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором № 2006504651 від 31.10.2013 року. В свою чергу, 25.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О.вчинено та зареєстрований в реєстрі за № 477, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Прайм Альянс», яке є правонаступником ПАТ «ОТП банк», заборгованості за кредитним договором №2006504651, укладеним 31.10.2013 року між ПАТ «ОТП банк» та [PERSON] , яка виникла за період з 29.01.2019 р. по 28.02.2020 р. в сумі 47900,30 грн. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Саме цю норму застосував приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 25.03.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 477 не відповідає вимогам законодавства України, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. за №1172, оскільки він вчинений на підставі боргового документу - кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7520,00 грн . Також, оскільки позивача ухвалою суду було звільнено від сплати судового збору, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1 362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн.)

Outcome: approved