Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

14.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд скасувати право [PERSON] на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 22.05.2015 року № ХС062151390113; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.10.2015 року № 25117997, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції Кобіцькою Інною Сергіївною; скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.10.2015 року № 45266045 щодо будинку за адресою: [ADDRESS] , видане [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 16.12.1979 року по 02.12.2005 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З початку 2002 року вони припинили шлюбні відносини. Шлюб було розірвано рішенням Новокаховського міського суду від 21.11.2005 року у справі № 2-1283/2005. У 2003 році, ще під час перебування у зареєстрованому шлюбі вирішили побудувати будинок для сина - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці яка належала на праві власності [PERSON] , який буде будувати [PERSON] за власні кошти та власними силами. З 2003 по 2006 рік [PERSON] будував будинок, придбаваючи всі необхідні будівельні матеріали та замовляючи необхідні роботи. У виконанні будівельних робіт також брав участь [PERSON] , для якого будувався цей будинок. У 2006 році будівництво будинку було завершено і [PERSON] почав проживати у ньому разом зі своєю дружиною та дітьми. До 2008 року у [PERSON] до [PERSON] не було жодних претензій щодо його проживання у новозбудованому будинку. З 2008 по 2013 рік [PERSON] знаходилась у місцях позбавлення волі, після звільнення також не пред`являла претензій до [PERSON] , який протягом часу проживання сплачував комунальні послуги. 05.01.2015 року [PERSON] отримала замість державного акту на право приватної власності на землю серії ХС від 11.10.1999 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 32012438, за яким було зареєстровано її право власності на земельну ділянку з кадастровим номером6510790800:001:0052 (адреса: [ADDRESS] ). 07.05.2015 [PERSON] отримала в Управлінні містобудування та архітектури Новокаховської міської ради будівельний паспорт № 60/Р на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 22.05.2015 [PERSON] подала до Управління ДАБІ у Херсонській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 22.05.2015 №ХС 062151390113, відповідно до якого [PERSON] Повідомила, що вона нібито починає будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі будівельного паспорта від 07.05.2015 № 60/Р. На підставі цього повідомлення [PERSON] набула право на початок будівельних робіт. 01.10.2015 [PERSON] подала до Управління ДАБІ у Херсонській області декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, якою повідомила щодо будинку за адресою: [ADDRESS] , про те, що можна вважати закінчений будівництвом об`єкт готовим до експлуатації. Цю декларацію було зареєстровано Управлінням ДАБІ у Херсонській області 01.10.2015 за номером ХС 142152660538. Також на замовлення [PERSON] ТОВ «Новобуд-Люкс» було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 02.10.2015. 07.10.2015 [PERSON] звернулась до Реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції із заявою № 25112864 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду цієї заяви від 07.10.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції Кобіцькою І.С. було винесене рішення від 07.10.2015 № 25117997, за яким було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] та відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна. Також [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.10.2015 № 45266045 щодо будинку за адресою: [ADDRESS] . Перед тим, як зареєструвати за собою право власності на будинок, [PERSON] звернулась до Новокаховського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , що діють також в інтересах [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, будинком, про виселення. У своєму позові [PERSON] вказувала, що 22.05.2015 почала будівельні роботи на належній їй земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , а до новозбудованого будинку самовільно вселився [PERSON] з дружиною і дітьми, мешкають у ньому без дозволу, не сплачують за комунальні послуги, чинять їй перешкоди у користуванні цим будинком. Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 07.10.2015 у справі № 661/3345/15-ц було залишено позовну заяву [PERSON] без розгляду через подану нею 06.10.2015 заяву про залишення позову без розгляду. Після цього, вже зареєструвавши за собою право власності на будинок, [PERSON] знову звернулась до Новокаховського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , що діють також в інтересах [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про усунення перешкод шляхом передачі ключів від вхідних дверей будинку та виселення з особистими речами. Згодом [PERSON] змінила позовні вимоги на усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом вселення за тих самих підстав, що і у попередньому позові. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 18.02.2016 у справі № 661/4999/15-ц позов [PERSON] було задоволено. Таким чином, [PERSON] , подавши недостовірні дані до Управління ДАБІ у Херсонській області, приховавши наявність на земельній ділянці вже побудованого в період 2003-2006 роки будинку, який фактично є самовільним будівництвом, набула право власності на будинок, до будівництва якого не мала жодного відношення, оскільки він будувався повністю за грошові кошти [PERSON] , тим самим грубо порушивши його права як власника щодо цього будинку. При цьому через недостовірні дані, подані [PERSON] , Управлінням ДАБІ у Херсонській області вищезгаданий будинок було прийнято в експлуатацію як новозбудований, а не як самочинно збудований значно раніше отримання від [PERSON] повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Звертаю увагу, що будинок, право власності на який отримала [PERSON] , не відповідає проектній та дозвільній документації, яка була нею отримана, а саме: -у будівельному паспорті від 07.05.2015 відповідно до містобудівних та планувальних вимог та обмежень граничнодопустима висота будівлі - 4,3 м, однак у технічному паспорті, виготовленому на замовлення [PERSON] ТОВ «Новобуд- Люкс», на сторінці «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» висота дому -6,5 м; -у ескізному проекті та на схемі забудови земельної ділянки, які є складовою будівельного паспорту від 01.07.2015,розміри будинку вказані 10,40м на 11,40м - при цих розмірах виконуються містобудівні та планувальні вимоги та обмеження, а саме відстані від будинку до меж червоних ліній, ліній регулювання забудови та меж земельної ділянки. Однак у технічному паспорті, виготовленому на замовлення [PERSON] ТОВ «Новобуд-Люкс», на сторінці «Схематичний план земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку» розміри будинку вказані 11,80 м на 11,90 м і через більші розміри будинку вже не витримані вищевказані відстані від будинку до меж червоних ліній, ліній регулювання забудови та меж земельної ділянки, які мають бути по 5 м. Отже, будинок збудований з порушеннями проектної документації і він не відповідає містобудівним та планувальним вимогам та обмеженням, однак під час прийняття його до експлуатації Управлінням ДАБІ у Херсонській області та подальшій державній реєстрації права власності на нього цього не було встановлено і всі процедури були здійснені без жодних зауважень. Оскільки процесом, ініційованим [PERSON] , який почався з подачі нею до Управління ДАБІ у Херсонській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 22.05.2015 № ХС 062151390113 і який закінчився отриманням нею свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.10.2015 № 45266045, через повідомлення нею недостовірних даних було порушено як вимоги законодавства України, так і права [PERSON] як власника будівельних матеріалів, з яких ним було побудовано будинок за адресою: [ADDRESS] , рішенням суду слід відновити те становище, яке існувало до цього процесу. 18 травня 2018 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних позовних вимог щодо предмета спору: управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області та Реєстраційну службу Новокаховського міського управління юстиції. 03 липня 2018 року адвокат Грицак О.С., яка діє в інтересах [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що земельна ділянка, на якій був побудований спірний будинок належить [PERSON] на праві власності, оскільки хоча право власності було набуто нею за час шлюбу, але на підставі приватизації, тому зазначена земельна ділянка не є спільною сумісною власністю подружжя, а є її особистою власністю. Жодних письмових домовленостей між [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що спірний будинок будується для їх сина [PERSON] не було. З приводу того що їх син чинить їй перешкоди в користуванні спірним будинком зверталась до суду із відповідним позовом, який рішенням суду від 18 лютого 2015 року був задоволений. [PERSON] не оспорює, що разом з [PERSON] у 2006 році закладали фундамент спірного будинку, але після завершення будівництва, яке було здійснено нею за власні кошти, вона отримала необхідні документи та відповідно свідоцтво про право власності на спірний будинок та вважає, що будь яких порушень чинного законодавства при цьому не було. 20 листопада 2018 року ухвалою суду було залучено до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє позовних вимог щодо предмету спору: Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради Херсонської області. 30 листопада 2018 року на адресу суду за підписом в.о. начальника управління містобудування та архітектури, надійшов лист, відповідно до якого Управлінням містобудування та архітектури у 2015 році перевірка достовірності інформації стосовно повідомлення про початок будівельних робіт не проводилась. На той час функції по перевірці даної інформації виконувало Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області. 04 грудня 2018 року на адресу суду за підписом начальника Відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області надійшов лист, відповідно до якого Відділ реєстрації не є правонаступником Реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області. На момент вчинення реєстраційних дій (станом на час подачі заяви про реєстрацію права власності - 02.10.2015) відносини, що виникали у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулювалися Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції від 12.08.2015 та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868. Відповідно до законодавства, що регулювало відносини у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме п. 6 Порядку, документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття а облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, та Порядком та іншими нормативно - правовими актами. Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, несе заявник. Відповідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 12.08.2015 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об`єкти нерухомого майна. П. 49 Порядку передбачено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Відповідно матеріалів реєстраційної справи вбачається, що заявником було подано документи для проведення державної реєстрації нерухомого майна, які відповідають переліку та вимогам законодавства, що діяло на момент подачі заяви. Державним реєстратором здійснено всі необхідні дії передбачені законодавством у сфері державної реєстрації нерухомості та прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності. 11 січня 2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Вареник А.М. позов підтримали з підстав зазначених в позові та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат Грицак О.С. позов не визнали з підстав зазначених у відзиві та просили відмовити в задоволенні позову. В судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області, Реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції, Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради Херсонської області, не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін, свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що з 16.12.1979 року по 02.12.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новокаховського міського суду від 21.11.2005 року у справі № 2-1283/2005. 05.01.2015 року державним реєстратором Мельніченко М.В. видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6510790800:001:0052 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,175 га. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на заміну державного акту на право приватної власності на землю серії ХС виданого 11 жовтня 1999 року Райською сільською радою. З реєстраційної справи № 744716265107 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірний житловий будинок, до якої додано: декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, затверджену 01 жовтня 2015 року Управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області; витяг з рішення виконавчого комітету Райської сільської ради № 16 від 20.03.2015 року «Про дозвіл на проектування та будівництво та про привласнення поштової адреси об`єктам нерухомого майна, з п. 3 якого вбачається, що в зв`язку з оформленням права власності та приведення документів у відповідність на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку та рішення виконкому Райської сільської ради від 27.03.2013 року № 13 привласнити поштову адресу приватній земельній ділянці та житловому будинку в [ADDRESS] [PERSON] ; свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 05.01.2015 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений станом на 02 жовтня 2015 року; картку прийому заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 жовтня 2015 року; інформація про державну реєстрацію такої заяви та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 25117997 від 07 жовтня 2015 року , відповідно до яких державний реєстратор прав на нерухоме майно вирішив: провести державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , за [PERSON] , на підставі яких 07.10.2015 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER], на ім`я [PERSON] та проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Ухвалюючи рішення по зазначеній справі суд вважає за необхідне навести такі норми чинного законодавства: частина перша та четверта статті 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частинами першою-третьою статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частинам першою, другою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: Визнання права; Визнання правочину недійсним; Припинення дії, яка порушує право; Відновлення становища, яке існувало до порушення; Примусове виконання обов`язку в натурі; Зміна правовідношення; Припинення правовідношення; Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; Відшкодування моральної шкоди; Визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд вважає доведеним, що [PERSON] на праві особистої власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] (що сторонами не оспорюється), на якій побудований житловий будинок, право власності на який правомірно (у спосіб визначений чинним законодавством) набуто [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] оспорюючи таке право [PERSON] в своєму позові зазначає наступне: спірний будинок, згідно їх усної домовленості побудований для їх сина [PERSON] за власні грошові кошти та власними силами [PERSON] Таке твердження позивача суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не доведено належними доказами факт існування такої домовленості та не представлено суду доказів на підтвердження того, що саме ним були придбані використані при будівництві будівельні матеріали та саме ним було сплачено вартість проведених будівельних робіт. Посилання позивача на показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд до уваги не приймає, визнаючи такі показання свідків неналежними доказами, оскільки показання свідків не містять інформації щодо найменування придбаного будівельного матеріалу, його кількості, вартості, періоду часу в який він був придбаний, а також місця придбання будівельних матеріалів, та не підтверджені вказані показання свідків належними доказами у виді фінансових документів від конкретного продавця чи надавача послуг. З цієї ж підстави, суд визнає неналежними доказами показання свідків з боку відповідача ; посилання позивача на те, що у спірному будинку з 2006 року почав проживати [PERSON] із сім`єю, та сплачував за весь час проживання комунальні послуги, а відповідачка не заявляла щодо цього будь -яких претензій та не з`являлася в будинку, суд до уваги не приймає, оскільки факт користування спірним житловим будинком сином сторін, не породжує у [PERSON] права власності на спірний будинок, та вказана особа не є стороною у зазначеній справі та відповідно не заявляє про порушення будь - якого свого права відповідачкою у справі, та факт не проживання відповідачки у спірному будинку не позбавляє її права власності на нього; посилання позивача на подання відповідачкою недостовірних даних при оформленні свого права власності на спірний будинок, що згідно твердження позивача призвело до грубого порушення його права як власника щодо цього будинку, суд сприймає критично, оскільки позивач не заявляє позовних вимог про визнання за ним права власності на спірний будинок. Натомість в цьому ж позові зазначає, що оспорювані ним документи порушують його права, як власника будівельних матеріалів, з яких ним було побудовано спірний будинок, тому вимагає відновити те становище, яке існувало до цього процесу; такі твердження позивача є взаємовиключними, оскільки в своєму позові [PERSON] не заявляє також позовну вимогу про визнання за ним права власності на будівельні матеріали (чи відшкодування їх вартості), що свідчить, про те, що позивач не визначився щодо того, яке саме його право порушено - право власності на будинок чи право власності на будівельні матеріали, враховуючи також, що сам по собі факт скасування оспорюваних ним документів не відновить його право власності на спірний будинок чи на будівельні матеріали, оскільки таке його право власності на спірний будинок до оспорюваних рішень не існувало, та як вже було зазначено раніше не заявлено таке право позивачем при розгляді зазначеного спору; посилання позивача на не відповідність проектної документації на спірний будинок та на не відповідність зазначених в ній дат будівництва суд до уваги не приймає, оскільки наявність таких порушень не доведена належними доказами та не доведено позивачем належними доказами факт порушення наведеними обставинами будь - якого його права, оскільки згідно вимог чинного законодавства, на яке також в своєму позові посилається [PERSON] , а саме ст. 393 ЦК України визначає, що оспорювати такі рішення можуть тільки власники майна, яким в даному випадку позивач не являється. За таких підстав, враховуючи принцип непорушності права приватної власності, та враховуючи, що позивачем не представлено належних доказів на підтвердження існування у нього права власності на спірний житловий будинок або права власності на будівельні матеріали, з яких побудований спірний будинок; не заявлено позовних вимог про визнання за ним права власності на спірний будинок чи на будівельні матеріали (або відшкодування їх вартості); не представлено суду належних доказів на підтвердження факту порушення оспорюваними рішеннями та правовстановлюючими документами будь - яких його прав, визначених чинним законодавством, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed