Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

13 січня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»( далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунування позовних вимог зазначило що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт 13 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 13\~437.04 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. В свою чергу відповідачка, зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідачка свої зобовязання належним чином не виконує та порушила умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Відповідно до кредитного договору «Генеральна угода» при порушенні (позичальником) відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф. Відповідач не надав своєчасно позивачу - банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору. Станом на 21 жовтня 2014 року заборгованість складає 18387,71 грн.; яка складається з суми заборгованості за кредитом 13437.04 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 2356,71 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом 537,48 грн.; залишок за несплаченим штрафом (Генеральна угода) 2056,48 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 18\~387.71 грн., а також судові витрати повязані з розглядом справи, та інші витрати документально підтверджені в розмірі 395.10грн. Представник позивача в судове засідання не зявився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити у повному обсязі. Не заперечував проти задоволення позову у заочному провадженні. Відповідач у судові засідання не зявлялась, хоча про час і місце проведення судових засідань повідомлялась належним чином, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України повідомлявся про проведення судового засідання, яке відбудеться 30 квітня 2015 року, через оголошення в газеті «Слобідський край», в номері 49 (22169 ) , 30 квітня 2015 року, до суду не зявилась, поважної причини неявки суду не повідомила. Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причину неявки, то суддя, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору «Генеральна угода» від 13 листопада 2012 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 13437.04 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору «Генеральна угода» відповідач повинен виконувати правила користування платіжною карткою для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1\~ст.634 Цивільного кодексу України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на кредитну картку у сумі 13437.04 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобовязання належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення позичальником (відповідачем) зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця (позивача) достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином з відповідача повинно бути стягнуто сума кредиту за договором та відсотки за його користування, штрафи, а всього 18 387,71 грн. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та за розміщення в газеті обяви-виклик до суду в газеті «Слобідський край», в розмірі 395.10 рн. На підставі викладеного,

Outcome: approved