overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

14.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію. Зазначив, що 22.02.2011 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у будинку [ADDRESS], було складено Акт № 137395 про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до мережі енергопостачальника поза приладом обліку. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією абонентами Приазовських електричних мереж, на підставі Акту про порушення Правил, відповідно до п.2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень користувачів електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, відповідачу проведене нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 2271 грн. 82 коп., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, також просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно з ст.224 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів суд розглянув справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії у будинку [ADDRESS], особовий рахунок № 473-64. 22.02.2011 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у [ADDRESS], було складено Акт № 137395 про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до мережі енергопостачальника поза приладом обліку. Згідно розрахунку заборгованості за Актом № 137395 про порушення Правил користування електричною енергією від 22.02.2011 року, сума заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, складає 2271 грн. 82 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, в сумі 2271 грн. 82 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

14.01.2014 року позивач звернувся з позовом про розірвання кредитного договору №613/12 від 03.10.2012 року, укладеного між ним та [PERSON] та про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 4310,10 грн., 2084,16 грн. процентів за користування кредитом, а всього 6394,17 грн., солідарно, а також стягнути судові витрати в сумі 365,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2012 року між Кредитною спілкою «Ольвія» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 613/12 про надання кредиту в сумі 4800 грн. під 50% річних відповідно до п.4.2 якого у термін в 24 місяці відповідач зобов'язувався виплатити суму кредиту та відсотки. Відповідно до договору поруки від 03.10.2012 року [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язанням [PERSON] що випливають з кредитного договору №61312 від 03.10.2012 року. В порушення умов вищевказаного договору [PERSON] свої зобов'язання по погашенню кредиту не виконував і на січень 2014 року утворилась заборгованість у сумі 6394,17 грн. яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У судове засідання представник позивача не з'явилась, а надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності і згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що так як копіями кредитного договору № 61312 від 03.10.2012 року ( а.с. 6-7 ), договору поруки від 03.10.2012 року по кредитному договору № 61312 від 03.10.2012 року ( а.с.9), графіком розрахунків ( а.с. 5) та копіями попереджень ( а.с. 11-13) відповідно до ст. 60 ЦПК України підтвердженими позовні вимоги, то в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 365,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

14.01.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2002 року, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, через непорозуміння і сварки мають намір розлучитися. Тому вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4), сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 5), сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 02.11.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського МУЮ. Судом встановлено, що малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON], про що свідчить довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (а.с. 3). Суд вважає, що відповідач має можливість платити аліменти у розмірі 1 / 4 частки його доходу на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача, оскільки він працює та отримує стабільно заробітну плату, проти чого він сам не заперечує. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

14.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 17.02.2001 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та наполягала на її задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2001 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

14.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], в якому вказала, що сторони перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. З вини відповідача сімя фактично розпалася, у звязку із тим, що між ними постійно виникали сварки та скандали, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, тобто між ними склалися такі відносини, при яких подальше спільне подружнє життя не можливе. Спір про розподіл майна відсутній. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 жовтня 2007 року (а.с.6), сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Комишуватської сільської ради Першотравневого району Донецької області 06 жовтня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2008 року, сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Суд, вважає, що підстави для розірвання шлюбу є, оскільки сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, миритися не бажають і тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

14.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1286,00грн. щомісячно, зазначивши, що 08.10.2005 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - №1116. Від шлюбу народилась дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. З відповідачем однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - №37. Дитина мешкає разом з позивачкою, що визнається сторонами, та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1286,00грн. щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

14.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. На підтвердження своїх вимог в заяві вказала, що 14 травня 2009 року уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 19 липня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто, участі в утримані та вихованні сина відповідач не бере. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Від позивача, до судового засідання, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача, до судового засідання, надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечуючи проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії рішення Баштанського районного суду Миколаївської області, сторони 19 липня 2012 року розірвали шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. - довідка видана асоціацією співвласників багатоквартирних будинків м. Баштанки Миколаївської області підтверджує, що син [PERSON], [INFO] дійсно проживає з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

14.01.2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.02.2012 року, від сумісного мешкання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона з відповідачем припинили сімейні стосунки. Вона не може працювати, а відповідач не надає їй матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку до досягнення сином [PERSON] трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дружини не заперечує. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до представленої копії свідоцтва про народження дитини, сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

14.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача ? частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

14.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.02.2012 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, отримує заробітну плату, припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку кожного місяця та до його повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у судовому засіданні за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку відповідача, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 лютого 2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО № 277820. (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1706. (а.с.6). Згідно довідки КП «Житлово-Ремонтне управління № 5» № 14 від 10.01.2014 року, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

14.01.2014 року представник позивача по справі № 531/2268/13-ц звернувся до суду з заявою, в якій просить суд виправити описку в ухвалі Карлівського районного суду від 20.11.2013 року, а саме виправити дату винесення ухвали з « 20 листопада 3012 року» на « 20 листопада 2013 року». Для розгляду заяви про виправлення описки в судове засідання було викликано сторони по справі № 531/2268/13-ц, проте в судове засідання ніхто не з'явився, без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 4 ст. 219 ЦПК, дана обставина не перешкоджає розгляду питання про виправлення описки. Дослідивши матеріали справи № 531/2268/13-ц, суд приходить до висновку про задоволення заяви, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може виправити допущені в судовому рішенні описки. В судовому засіданні досліджено ухвалу винесену у справі № 531/2268/13-ц, яка датована 20 листопада 3012 року. Даною ухвалою, позовну заяву [PERSON] повернуто позивачу для подачі до належного суду. (а.с. 13, справи № 531/2268/13-ц). З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі не відкривалось, ухвала винесена суддею одноособово. Позовна заява [PERSON] надійшла до суду 19.11.2013 року (а.с. 1 справи № 531/2268/13-ц). Врахувавши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що при написанні ухвали дійсно було допущено описку, а саме помилково вказано рік винесення ухвали 3012, тоді як правильно 2013. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе виправити вищевказану описку.

Outcome: approved