Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

13 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з даним позовом, з урахуванням уточнень якого просить стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходів), на час його навчання. В обґрунтування позову зазначила, що у неї з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі ? частки від доходу до повноліття дитини. 28 жовтня 2018 року сину виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинено. Проте дитина продовжує навчання у 11 класі Маріупольської загальноосвітньої школи № 55 та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Їй самій важко утримувати сина. Через наведені обставини звертається до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час розгляду справи, до суду жодного разу не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона,\~яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність [PERSON], та зі\~згоди позивача\~ухвалити заочне\~рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобовязання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у звязку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Згідно довідки ПФ «Діловий будинок» № 09 від 06 листопада 2018 року, [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON] З довідки Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 55 Маріупольської міської ради Донецької області» № 229 від 14 грудня 2018 року, [PERSON], [INFO], навчається у 11-а класі даного навчального закладу. Закінчення періоду навчання червень 2019 року. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який досяг повноліття та продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач заперечень щодо можливості надавати матеріальну допомогу сину не надав, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, враховуючи, що відповідач як батько не звільнений від обов'язку утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь сина аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 листопада 2018 року і до закінчення ним навчання до 01 червня 2019 року. Також, згідно із ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 181, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved