Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

13 вересня 2013 року, [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, який в подальшому неодноразово уточнював, та в остаточній редакції якого від 28.02.2014 р., просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 18.11.1983 року Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245), посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, втрату з один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства з 2012 р., примирення між ними недоцільне, а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо, а також просив суд, поділити спільне майно подружжя, набутого під час шлюбу, визнавши за ним право власності на : 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельної ділянки, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : [ADDRESS] ; на 1/6 частину офісного підвального приміщення, розташованого за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 27,9 кв.м ; на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м ; на автомобіль марки «Land Rover Freelander», 2007 р.в., д/н [NUMBER] , стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м в розмірі ринкової вартості згідно висновку експертизи; визнати за [PERSON] право власності на : 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельної ділянки, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : [ADDRESS] ; на 1/6 частину офісного підвального приміщення, розташованого за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 27,9 кв.м ; на автомобіль марки «Toyota Corolla Sport», 1995 р.в., д/н [NUMBER] , припинивши її право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м., посилаючись на неможливість в добровільному порядку поділити з відповідачкою вказане майно, набуте під час шлюбу. 31.08.2016 р. до суду звернулася [PERSON] зі своїм позовом до [PERSON] , в якому, посилаючись на ті ж самі підстави, просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.11.1983 року Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245), поділити спільне майно подружжя, набутого під час шлюбу, визнавши за нею право власності на : на автомобіль марки «Land Rover Freelander», 2007 р.в., д/н [NUMBER] ; на автомобіль марки «Toyota Corolla Sport», 1995 р.в., д/н [NUMBER] ; визнати за нею право особистої приватної власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,6 кв.м, житловою 20,8 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельну ділянку, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : [ADDRESS] , а також на 1/3 частину офісного підвального приміщення, розташованого за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 27,9 кв.м; виділити у власність [PERSON] побутову техніку, меблі, посуд та предметів інтер`єру згідно переліку, доданого до позову; стягнути з [PERSON] на свою користь вартість 1/2 частини ринкової власності житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 253,5 кв.м, житловою 64,4 кв.м та земельної ділянки, площею 0,1153 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою : [ADDRESS] та 1/2 частину вартості побутової техніки, меблів, посуду та предметів інтер`єру згідно переліку, доданого до позову. Ухвалою суду від 20.12.2016 р. вказані цивільні справи були об`єднані в одне провадженні під № 509/3969/13. Ухвалами суду провадженні по даній об`єднаній цивільній справі неодноразово зупинялось та відновлювалось у зв`язку з призначенням експертиз та неможливості розгляду справи до розгляду іншої цивільної справи, пов`язаною з даною справою. В останній раз, провадження по справі було відновлено ухвалою суду від 06.11.2020 р. Ухвалою суду від 16.06.2021 р. провадження по справі в частині поділу спільного майна подружжя та визнання права власності було закрито на підставі ст.ст 207,255 ч. 1 п. 5 ЦПК України у зв`язку з затвердженням між сторонами по справі в цій частині мирової угоди та затвердження її судом. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялсиь належним чином, причини неявки суду не повідомили, надавши до суду кожний, свої письмові заяви в яких підтримали та визнали свої позови один до одного в частині розірвання їхнього шлюбу, просили суд, задовольнити позов кожного в частині розірвання шлюбу та слухати справу без їхньої участі (т. 2 а.с. 165,166). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 18.11.1983 року Приморським ЗАГСом м. Одеси (актовий запис № 1245), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 18.11.1983 року (т. 1 а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства з 2012 р., примирення між ними та збереження сім`ї неможливо, а тому шлюб носить формальний характер. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду сторін з позовами один до одного про розірвання шлюбу, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам кожного з подружжя та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved