Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

14 липня 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належить їй на праві приватної власності. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради від 15.06.2020 року №13-07/1790 у будинку [ADDRESS] зареєстрована громадянка України: позивач [PERSON] , 1951 року народження, донька позивача [PERSON] , 1975 року народження, чоловік позивача [PERSON] , 1949 року народження, син позивача [PERSON] , 1979 року народження, онука позивача [PERSON] , 1995 року народження, а також зареєстрований колишній чоловік доньки позивача [PERSON] , 1962 року народження. Відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку позивача, за адресою: [ADDRESS] з 03 червня 2008 року, проте не проживає в ньому з травня 2016 року, про що складено представниками Боярської міської ради Акти про проживаючих осіб в житловому будинку: №б/н від 11 вересня 2017 року, №б/н від 08 листопада 2017 року, №б/н від 28 грудня 2017 року. [PERSON] зазначає, що Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає та будинком не цікавиться. Позивач зазначає, що перешкод в користуванні належним їй на праві власності будинком ні вона, ні члени сім`ї відповідачу не чинили. Рішеням Києво-Святошинського районного суду Київської області справа №369/1743/17 від 13 червня 2017 року шлюб зареєстрований 29 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №458 розірвано. Позивач зазначає, що факт реєстрації Відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном. Факт відсутності за місцем реєстрації [PERSON] з травня 2016 року, можуть підтвердити свідки: [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У з в`язку з тривалою, понад один рік, без поважних причин, відсутністю за місцем реєстрації та у зв`язку з тим, що у позивача виникають труднощі при розпорядженні належним їй майном та оплаті комунальних послуг, позивач просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5ст. 268\~ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2011 року за реєстровим номером 1-3403. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради від 15.06.2020 року №13-07/1790 у будинку [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , 1951 року народження, донька позивача [PERSON] , 1975 року народження, чоловік позивача [PERSON] , 1949 року народження, син позивача [PERSON] , 1979 року народження, онука позивача [PERSON] , 1995 року народження, а також зареєстрований колишній чоловік доньки позивача [PERSON] , 1962 року народження. Відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку позивача, за адресою: [ADDRESS] з 03 червня 2008 року, проте не проживає в ньому з травня 2016 року, про що складено представниками Боярської міської ради Акти про проживаючих осіб в житловому будинку: №б/н від 11 вересня 2017 року, №б/н від 08 листопада 2017 року, №б/н від 28 грудня 2017 року. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає та будинком не цікавиться. Рішеням Києво-Святошинського районного суду Київської області справа №369/1743/17 від 13 червня 2017 року шлюб зареєстрований 29 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №458 розірвано. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391\~ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем\~проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.1ст. 81\~Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог\~ст.\~405\~ЦК України дає суду підстави визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved