Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

15.01.2014 р. позивач звернулась до суду із наведеним вище позовом про розірвання шлюбу в якому вказала, що з 22.02.1992 р. перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], [INFO] Мотивуючи вимоги [PERSON] зазначила у позові, що шлюб виявився невдалим, чоловік почав добами не приходити додому, тому вже більше п'яти років сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Спільних дітей сторони не мають. Сім'я розпалась остаточно, а примирення позивач вважає неможливим. Спору щодо поділу спільного майна немає. Обґрунтовуючи позов [PERSON] додає, що сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя і побут. /а.с. 2-3/ Сторони у судове засідання 14.04.2014 р. не з'явились. [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги позову з підстав, викладених у ньому. При цьому, позивач просить розглянути справу без її особистої участі і проти заочного розгляду не заперечує. /а.с. 18/ Відповідач про час та місце розгляду даної справи був завчасно повідомлений судом у відповідності до норм, встановлених ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим відправленням у зв'язку із закінченням терміну зберігання. /а.с. 16-17/ Заперечень на поданий [PERSON] позов - до суду не надходило, щодо поважності причин відсутності, суд не повідомлено. Враховуючи неявку сторін у судове засідання, а також те, що у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст.ст. 158, 169, 197 і 224 ЦПК України. /а.с. 19/ Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Вивчивши викладені у позовній заяві доводи [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні юридичні факти і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 22.02.1992 р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 269. Дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». /а.с. 6/ Спільних дітей подружжя не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони проживають окремо більше п'яти років та повністю припинили шлюбні відносини через те, що мають протилежні характери та різні погляди на сімейне життя, обов'язки і побут. Подальше збереження шлюбу протирічить їхнім інтересам, умов для примирення немає. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя немає. Так, враховуючи ступінь конфліктних відносин і причини припинення шлюбних відносин, суд приходить висновку, що вживати заходів для примирення подружжя - не доцільно, оскільки такі дії не зможуть привести до збереження сім'ї, а матимуть виключно формальний характер. Всебічно з'ясувавши обставини справи, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви і причини розлучення, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки сторони не змогли створити нормальну сім'ю, втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного, підтримки і взаємодопомоги у родині немає, проживають окремо, а тому морально - правові основи шлюбу відсутні. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved