Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

14 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 20 січня 1990 року виконавчим комітетом Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 1990 року. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно, відповідно до пункту 2 частин 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце судового засідання. Як вбачається зі зворотнього повідомлення, поштове відправлення вручено особисто. Відзив відповідачем не подано. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ухвали суду від 11 вересня 2019 року справа розглядається в порядку загального позовного провадження. 23 жовтня 2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб повторно виданого 14 серпня 2019 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 20 січня 1990 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 4). В подальшому позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про зміну імені від 25 травня 2006 року, серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 7) Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved