Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

12 липня 2016 року позивач звернувся до суду із дійсним позовом до Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свій позов мотивував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] За життя мати склала заповіт, яким усе майно заповіла позивачу. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку, розміщену на території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Вказує, що при зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено, оскільки ним не подано заяви про прийняття спадщини та не встановлено факт проживання однією сім*єю зі спадкодавцем. Зазначає, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме вказує, що його мати проживала за адресою: [ADDRESS], де позивач народився та проживав до 1971 року. Мати в шлюбі не перебувала, інших дітей у неї не було. З 2008 року мати позивача за станом здоров*я переселилась в будинок позивача за адресою: [ADDRESS]. Просить суд, встановити факт, що на день смерті його матері, - [PERSON], яка померла [INFO] року, він та його мати проживали однією сім*єю. Визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року на земельну ділянку площею 3. 9639 га, кадастровий [NUMBER] розміщену на території Некрасівської сільської ради, відповідно до державного акту серії [NUMBER] від 26.07.2000 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з*явились, подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов просили задовольнити (а.с.59-60). Представник відповідача Некрасівської сільської ради Вінницького району в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, судове засідання просив проводити у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони обґрунтовані та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.04.2013 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 3.9639 га, з цільовим призначенням - для ведення товарно -сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться та території Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер: [NUMBER], що належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 26 липня 2000 року Некрасівською сільською радою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Некрасівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 20.02.2000 року, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 350 (а.с.9). [PERSON], яка померла [INFO] року, являється матір*ю позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], так як за життя [PERSON] 18 січня 2011 року склала заповіт, згідно умов якого на випадок своєї смерті все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі , все те, що буде належати їй на день її смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.43). Інші спадкоємці за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом, особи, які мають право на обов*язкову частку у спадковому майні, - відсутні, що підтверджується листом з Вінницької районної державної нотаріальної контори від 02.12.2016 року (а.с.68). Той факт, що позивач спадщину прийняв, після смерті матері, так як проживав з нею однією сім*єю позивачем доведено, оскільки, померла [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS], в подальшому змінила адресу проживання та у з*язку із станом здоров*я та переїхала проживати до позивача, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.11.2015 року (а.с.15); актом обстеження комісією депутатів Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області від25.04.2008 року (а.с.46) та виписками з погосподарських книг (а.с.12-14;29-30;39-42). При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу [PERSON], Вінницькою районною державною нотаріальною конторою листом від 13.02.2016 року відмовлено оскільки позивач пропустив строки прийняття спадщини (а.с.7). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, оскільки факт, який просить встановити позивач, має для неї юридичне значення, так як від нього залежить виникнення її спадкових прав, суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позивач на день смерті проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку не заявила про відмову від спадщини, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах належала спадкова земельна ділянка, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після неї. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що даний фак є обґрунтованим і підтверджується зібраними по справі доказами, та даним фактам спірних відносин відповідають правовідносини, встановлені законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права позивача щодо здійснення права на спадкування, шляхом встановлення судом факту проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання за позивачем право в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

Outcome: approved