Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

13 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття малолітнього [PERSON] . Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача згідно рішення суду утримуються аліменти в розмірі ј частки доходу платника аліментів, та син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Ухвалою судді від 28 липня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання на 26 серпня 2020 року. Позивачка 26 серпня 2020 року в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову у первісному вигляді наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не прибув, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Як з`ясовано, 24 лютого 2016 року було укладено шлюб між сторонами, що вбачається з наданої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). [INFO] від цього шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON] (а.с.7), на утримання якої згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області з відповідача утримуються аліменти (а.с. 10). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON] не надає. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved