Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

14 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2017 року - дня подачі даної позовної заяви і до набуття дитиною повноліття, тобто до 23.01.2031 року. Від укладення угоди, щодо виховання дитини та надання матеріальної допомоги відповідач ухиляється, тому вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з'явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 281 ЦПК України. Судом встановлено, що з 15.10.2004 р. сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №\~42. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин , з квітня 2016 року позивач та відповідач проживають окремо. Відповідач частково допомагає утримувати сина, але наданих ним коштів не вистачає для повноцінного життя та розвитку дитини. Від укладення угоди щодо виховання та надання матеріальної допомоги відповідач ухиляється, тому вона змушена звернутися до суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та задоволення позову позивача, який в даному випадку звільнений від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved