Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

12 липня 2017 року до суду звернувся заступник прокурора Чернігівської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин у водний обєкт, у розмірі 16\~446 грн. 71 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 2 березня 2017 року Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області в ході проведення перевірки за колективним зверненням жителів смт. Варва щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства на території Варвинської селищної ради було виявлено самовільне скидання стічних вод [PERSON], які потрапляють до водойми «Перша дамба». Внаслідок протиправних дій відповідача було забруднено водний обєкт та заподіяно державі збитки у сумі 16\~446 грн. 71 коп. Оскільки збитки в добровільному порядку [PERSON] не відшкодовані, зазначена обставина стала підставою для звернення до суду за захистом державних інтересів. В судовому засіданні прокурор Пуць Т.М. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представники позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги також підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що скидання стічних вод відбувалося не в саму водойму, а по схилу в її напрямку. Крім того, зазначив, що відібрання представником Державної екологічної інспекції у Чернігівській області проб стічних вод було проведено із порушенням діючих норм, оскільки крім відбору зворотних вод повинні були відбиратися поверхневі води з водного обєкту, однак такий відбір не проводився. Згідно протоколу вимірювань показників складу та властивостей вод № 07-08-09 від 31 січня 2017 року за результатами вимірювань показників складу та властивостей зворотних вод, відібраних з домогосподарства [PERSON], показник нормованих значень «ГДК» та «Сд» відсутній, що не дає підстав вважати, що забруднення відповідачем водного обєкту мало місце. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, здійснюється за встановленою формулою, згідно якої проби повинні були відбиратись не менше трьох разів. Проте у розрахунках збитків позивач застосовує всупереч вимогам методики іншу формулу. Відповідач [PERSON] також звертає увагу суду на безпідставність застосованого позивачем для розрахунків заподіяної шкоди загального обєму спожитої води в січні-лютому 2017 року, оскільки облік споживання води по вулиці Сонячна, 31, в смт. Варва, ведеться по двох лічильниках, які встановлені як в бані, так і в будинку. В січні 2017 року за показниками лічильників було спожито 42 куб. м. та 7 куб. м., а в лютому 2017 року 32 та 10 куб. метрів води. При цьому, більше спожитої води було обліковано по лічильнику, який встановлено в бані, а менше по лічильнику, який встановлено в будинку. Крім того, відповідач [PERSON] зазначив, що на території даного домогосподарства побудовано дві каналізаційні вигрібні ями для прийому стічних вод, а позивач взяв до уваги ввесь обєм спожитої води, прирівнявши її до такої, що злито як стічні води в напрямку водного обєкту, що є некоректним. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників позивача [PERSON], [PERSON], прокурора Пуць Т.М., відповідача [PERSON], показання свідків [PERSON]П, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 2 березня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області [PERSON] було складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 19/04 (а.с. 7), відповідно до якого в ході проведення позапланової перевірки за колективним зверненням жителів смт. Варва стосовно несанкціонованого скидання стічних вод [PERSON] у поверхневий водний обєкт «Перша дамба» на території селища, було встановлено, що на подвірї знаходиться баня, близько якої встановлено чан, який використовується в якості басейну. Для відведення стічних вод від зазначених споруд прокладена підземна труба, яка проходить по території суміжної земельної ділянки, орендарем якої є [PERSON] За договором оренди від 10 серпня 2016 року передано в оренду земельну ділянку з кадастровим № 7421155100:01:007:0311 загальною площею 0,0438 га. На момент проведення перевірки місця збору води та початку труби, по якій зливалася вода, встановлено не було, оскільки труба була закопана в землю. При візуальному огляді виявлено, що кінець труби виходив до поверхні ґрунту, а далі від тривалого витоку води утворилася промоїна ґрунту різних розмірі з заглибинами по рельєфу місцевості, по якій стічні води потрапляли до водойми «Перша дамба». В заглибинах зберігалися залишки прозорої рідини. За результатами вимірювань показників складу і властивостей стічних вод, які відібрано фахівцями Держекоінспекції у Чернігівській області 24 січня 2017 року в рамках обстеження зазначеної території садиби [PERSON], виявлено речовини, на які не встановлено гранично допустимої концентрації у водних обєктах. Крім того, скидання стічних вод з території садиби [PERSON], які потрапляють до водойми «Перша дамба», здійснюється за відсутності нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Зазначеними діями [PERSON] допустив порушення вимог ст. 40, ст. 70 Водного кодексу України, що призвело до забруднення водного обєкту «Перша дамба». Стаття 40 Водного кодексу України забороняє скидання у водні обєкти речовин, для яких не встановлено нормативи екологічної безпеки водокористування та нормативи гранично допустимого скидання. Відповідно до ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні обєкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобовязані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони: 1) можуть бути використані у системах оборотного, повторного і послідовного водопостачання; 2) містять цінні відходи, що можуть бути вилучені; 3) містять промислову сировину, реагенти, напівпродукти та кінцеві продукти підприємств у кількості, що перевищує встановлені нормативи технологічних відходів; 4) містять речовини, щодо яких не встановлено гранично допустимі концентрації; 5) перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань; 6) за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи; 7) призводять до підвищення температури води водного об'єкта більш ніж на 3 градуси за Цельсієм порівняно з її природною температурою в літній період; 8) є кубовими залишками, шламами, що утворюються в результаті їх очищення і знезараження. Скидати стічні води, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, карєри тощо), забороняється. 13 березня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області [PERSON] за результатом розгляду питання щодо виявленого порушення правил охорони водних ресурсів було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 59 КУпАП. Постановою від 13 березня 2017 року (а.с. 9) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 59 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 119 гривень. 15 березня 2017 року штраф добровільно сплачений [PERSON] (а.с. 13). Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Спірні відносини регулюються спеціальними нормативно-правовими актами у сфері природоохоронного законодавства. В Україні на законодавчому рівні закріплено, що кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (стаття 66 Конституції України). Порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. При цьому застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Зокрема, згідно статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В судовому засіданні доведено, що вода, яка зливалася у водойму через трубу, використовувалася лише в бані. Посилання відповідача [PERSON], що вода з бані не потрапляла в водойму, а зливалася в вигрібну яму, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки про наявність вигрібної ями не було надано жодних доказів. Крім того, відповідач [PERSON] зазначив, що він періодично викачує та вивозить воду з вигрібної ями з допомогою спеціальної техніки, проте доказів на підтвердження своїх тверджень суду не надав. До того ж, заперечення відповідача [PERSON] спростовуються показаннями свідка [PERSON], який є керівником єдиного комунального господарства в смт. Варва, що надає такі послуги населенню. В судовому засіданні він зазначив, що технічної документації на виготовлення вигрібної ями на земельній ділянці [PERSON] не виготовлялось і не надавались послуги з вивезення стічних вод з вигрібної ями. Суд не може погодитися з запереченнями [PERSON] тієї обставини, що вода в бані не використовувалася після первинної перевірки 24 січня 2017 року, оскільки це спростовується показниками лічильника, який там встановлено, та сплату коштів до КП «Господар» послуг з водопостачання. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що вода в бані [PERSON] також використовуватися в січні та лютому 2017 року, відповідно 42 м. куб. та 32 м. куб., виходячи з показників лічильника (а.с. 36). Таким чином, кількість забрудненої води, вилитої у дамбу, слід вираховувати із показників лічильника, встановленого в бані. Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в результаті самовільного скиду забруднюючих речовин зі стічними водами у поверхневий водний обєкт «Перша дамба» на території смт. Варва громадянином [PERSON] за період з 24 січня по 28 лютого 2017 року розмір завданих державі збитків склав 16 446 гривень 71 копійку (а.с. 10-12). Методику розрахунку суд вважає вірним, оскільки відповідачу [PERSON] не було встановлено величину гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин. Разом з тим, суд вважає, що обрахування заподіяної шкоди слід проводити з розрахунку спожитої води в бані господарства [PERSON], а не з загальної кількості спожитої води за певний період, оскільки в судовому засіданні встановлено, що стічні води зливалися в водойму лише після використання води в бані. Таким чином, сума збитків повинна бути пропорційно зменшена кількості спожитої в січні-лютому 2017 року води, облікованої по лічильнику, встановленому в будинку, що становить 12\~832 грн. 03 коп. Станом на день розгляду справи судом відповідачем [PERSON] збитки не відшкодовані. В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 грн., про що засвідчує квитанція (а.с. 15). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судові витрати у розмірі 1600 грн. слід покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial