Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

13 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 грудня 2004 року померла [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0102819, виданим Білопільською районною державною адміністрацією 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] він не прийняв у звязку із скрутним матеріальним становищем. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 17 грудня 2004 року, тривалістю в два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, представник останнього за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 32). Представник відповідача Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а. с. 33). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 17 грудня 2004 року в с. Тучне Білопільського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №208825 (а. с. 3). У відповідності до заповіту, посвідченого 07 серпня 1997 року секретарем Тучненської сільської ради Білопільського району, зареєстрованого в реєстрі за №174, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] позивачу в праві (а. с. 4). Згідно з довідкою Тучненської сільської ради від 08 грудня 2015 року [PERSON] постійно до дня смерті 17 грудня 2004 року проживала одна за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Тучне, вул. Пролетарська. Заповіт від імені останньої, посвідчений виконкомом Тучненської сільської ради 07 серпня 1997 року за реєстраційним номером 174, не змінювався і не скасовувався (а. с. 10). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0102819, виданого Білопільською районною державною адміністрацією 18 вересня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації №247 від 30 серпня 1996 року, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Тучненське», розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 9, 11-12 Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 червня 2016 року спадкова справа після [PERSON], яка померла 17 грудня 2004 року, не заводилася (а. с. 31). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після [PERSON] за заповітом, однак він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач пропустив установлений законом строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] у звязку із скрутним матеріальним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved