Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

13.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення права власності на 1/2 будинку. Позов обґрунтовує тим, в 2010 році уклав шлюб з відповідачем [PERSON] В 2015 році, перебуваючи в шлюбі, спільно придбали будинок, що знаходиться в с. Романіни Славутського району. Оскільки на даний час позивач має припущення, що [PERSON] може здійснити відчуження будинку без його згоди, просить визнати за ним право власності на Ѕ даного будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Пояснив, що в 2015 році придбав будинок за власні кошти. Зокрема 4000 грн взяв позику у банку, 2000 грн отримав на роботі відпускні, а 1000 грн позичив у знайомого. Враховуючи наведене та те, що будинок придбаний у шлюбі вважає, що має законне право на його частину. Відповідач проти задоволення позову заперечила. Заперечує проти задоволення позову. Вказує, що будинок куплявся хоча у шлюбі, проте за її кошти, які були нею позичені у сестри. Оскільки позивач матеріальної участі у придбанні будинку не брав, просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши доводи сторін, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про шлюб серії І БВ №153463 від 27.09.2016, виданого Славутським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області 09.03.2010 [PERSON] уклав шлюб з Трончук (в подальшому [PERSON]) С.В. (а.с.8). Під час перебування в шлюбі, а саме 25.06.2015 року відповідач [PERSON] уклала договір купівлі продажу на придбання житлового будинку №7 по вул. Набережній в с. Романіни Славутського району Хмельницької області, що підтверджується вказаним договором (а.с.5-6). Відповідно до довідки КП «Славутське БТІ» від 27.11.2018 №464 інвентаризаційна вартість спірного будинку становить 63106 грн (а.с.7). Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд враховує наступне. Відповідно до\~ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статей 69, 70\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Зважаючи на вищевказане, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача та визнає, що спірний будинок є їхньою спільною сумісною власністю, а тому підгягає розподілу між сторонами в рівних частках, оскільки жодна із сторін не довела протилежного належними доказами. Питання про стягнення судового збору вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved