Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

12 січня 2017 року керівник Хмельницької місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Масівецька сільська рада про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, а саме просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.02.2016 №22-2490-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» в частинні надання дозволу на розроблення проекту землеустрою [PERSON]; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22.03.2016 №22-6330-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір. В судовому засіданні прокурор як позивач заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити з підстав наведених у позові, пояснивши, що передача спірної земельної ділянки у власність [PERSON] відбулася з порушенням вимог законодавства. Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук, у відповідності із Тимчасовим порядком проведення робіт по видачі державних актів колективним сільськогосподарським підприємствам, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.03.1995 №8 (чинного на момент проведення робіт), у 1995 році розроблено технічний звіт по видачі державного акту на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Країна Рад» с.Масівці Хмельницького району Хмельницької області. Рішенням Масівецької сільської ради від 01.06.1995 №2 затверджено технічний звіт по видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Країна Рад», яким передбачено створення резервного фонду площею 207,8 га. Таким чином, на момент передачі КСП «Країна Рад» земель у колективну власність на території Масівецької сільської ради був створений резервний фонд загальною площею 207,8 га, а відповідно до листа Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районні від 18.11.2016 №10-28-99.2-10395/15-16, передана у власність [PERSON] земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства відноситься до земель резервного фонду. [PERSON] членом колективних сільськогосподарських товариств на території сільської ради не була, у соціальній сфері села Масівці Хмельницького району не зайнята, на території сільської ради не проживала та не проживає. Окрім цього, на території сільської ради проживають громадяни, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду, та які ще не отримували земельні ділянки у власність. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що [PERSON] звернулася з клопотанням стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною, яка розташована на території Масівецької сільської ради Хмельницького району для ведення особистого селянського господарства. До клопотання було додано всі передбачені нормами чинного законодавства необхідні документи. За результатами розгляду поданого клопотання, враховуючи інформацію Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі, Головним управлінням було прийнято відповідний наказ від 03.02.2016 р. №22-2490-СГ, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Згідно інформації Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі, запитувана земельна ділянка розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради та відносилась до земель сільськогосподарського призначення державної власності. В подальшому, [PERSON] було подано на затвердження до Голловного управління погоджений у встановленому законодавством порядку проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Наказом від 22.03.2016 р. №22-6330-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району. Таким чином, оскаржувані накази є законними, прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні правові підстави для їх скасування. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що прокурором не обґрунтовано наявність підстав для представництва держави у суді, а також не визначено які саме порушено інтереси держави. ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття спірного наказу) надає право будь-якому громадянину України в межах території України безоплатно набути у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норми безплатної передачі земельних ділянок громадянам, незалежно від свого місця постійного проживання та роду діяльності. Положення ч. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року є такими, що суперечать положенням Конституції України, ЗК України, а отже відповідно до положень п. 1 Перехідних положень Конституції України, п. З Прикінцевих положень ЗК України, є такими, що втратили чинність. Також положення вказаного Указу Президента України не підлягають застосуванню, оскільки мають застосовуватися виключно положення ЗК України, який має вищу юридичну силу. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності до ст. 118 ЗК України [PERSON] звернулася з відповідним клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання у власність земельної ділянки, отримала вказану земельну ділянку у власність та приступила до її використання. За таких умов [PERSON] жодним чином не порушила вимоги чинного законодавства та не вчинила жодного правопорушення, яке є підставою для позбавлення її права власності. Також наголошує на тому, що відповідно до проекту відведення земельної ділянки, а також матеріалів, які стали підставою для прийняття наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, передані у власність земельні ділянки відносилися виключно до земель державної власності та до земель резерву не передавалися. Крім того, технічний звіт по видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Країна Рад» с. Масівці Хмельницького району Хмельницької області передбачає лише передачу у колективну власність КСП «Країна Рад» 1544,1 га земель, але не містить жодного рішення Масівецької сільської ради про створення на території Масівецької сільської ради резервного фонду земель, як передбачено п. 3.5 Рекомендацій по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, затвердженого Державним комітетом України по земельних ресурсах Міністерством сільського господарства і продовольства України Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України від 15 травня 1992 р. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в Масівецькій сільській раді відсутня інформація про прийняття Масівецькою сільською радою рішень про створення на території сільської ради резервного фонду земель, а оскільки на даний час до повноважень сільської ради не належить ведення обліку земель за межами населених пунктів, сільська рада не володіє інформацією про наявність на території сільської ради земель резервного фонду та їх точне місцезнаходження. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріли справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити у зв'язку із наступним Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок. Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч.ч. 1, 4,10, 11 ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької районної ради народних депутатів від 30.03.1995 року № 108 було створено районну комісію для проведення робіт по передачі земель у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та видачі державних актів на право колективної власності на землю. 01.06.1995 року, як вбачається з матеріалів справи, Масівецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області було прийнято два рішення: - № 2, яким вирішено передати КСП «Країна Рад» у колективну власність 1544,1 га земель та надати дозвіл на виготовлення державного акту на право колективної власності на землю (у справі наявна засвідчена Прокуратурою Хмельницької області копія даного рішення), - № 4, яким вирішено передати у колективну власність КСП «Країна Рад» 1238 га земель (у справі наявна належно засвідчена архівна копія даного рішення). В 1995 році Хмельницьким філіалом Інституту землеустрою було розроблено технічний звіт видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Країна Рад» с. Масівці Хмельницького району щодо земельної ділянки площею 1544,1 га. Звітом передбачено віднесення до земель резервного фонду 207,8 га земельних угідь. 10.12.2015 року КСП «Країна Рад» було видано державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] щодо земельної ділянки площею 1544,1 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно рішення Масівецької сільської ради від 1.06.1995 року № 2. 28.12.2001 року Масівецькою сільською радою було прийнято рішення № 01, яким виділено земельні ділянки площею 75 га із земель державної власності соціальній сфері села для ведення особистого підсобного господарства з розрахунку 1,5 га землі на одного громадянина, а також затверджено список працівників соціальної сфери, які мають право на отримання земельної ділянки у власність. Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно частин 7, 8 ст. 118 ЗК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, районна державна адміністрація розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Як визначено в ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивноговисновкутакої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. 12.01.2016 року [PERSON] звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до ст. ст. 118, 121 ЗК України з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 1,2300 га з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. 03.02.2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-2490-СГ було надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно поданої заяви. ПП «Діоріт Плюс 1» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області [PERSON], земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Як вбачається з інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах 6825084500:02:017, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу, земельна ділянка, що відводиться [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області орієнтовною площею 1,2330 га, перебувала в державній власності. 22.03.2016 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-6330-СГ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON], яка розташована за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер [NUMBER]) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Масівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. 22.11.2016 року право власності [PERSON] було у встановленому законом порядку зареєстровано і до даного часу вказана земельна ділянка перебуває в її власності, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 29.11.2016 року. В матеріалах справи наявний лист Масівецької сільської ради від 19.08.2016 року за вих. № 629 про те, що в результаті роздержавлення ВСК «Країна Рад» с. Масівці в 1995 році було створено резервний фонд площею 203 га. Однак суд критично оцінює даний письмовий доказ і не бере його до уваги, оскільки матеріали справи містять одночасно і лист Масівецької сільської ради, в якому сільська рада повідомляє про відсутність в неї будь-якої інформації про прийняття нею рішень про створення на території Масівецької сільської ради земель резервного фонду. До того ж, будь які відомості щодо віднесення земельної ділянки [PERSON] до земель резервного фонду у Головному управлінні Держгеокадастру у Хмельницькій області, відсутні, що вбачається із листа від 29.03.2017 р. № 22-28-99.4-2006/0/15-7. Крім того, в матеріалах справи наявний лист Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 18.11.2016 року за вих. № 10-28-99.2-10395/0/15-16, з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] до надання у власність відносилась до земель резервного фонду Масівецької сільської ради. Викладена в цьому листі інформація відповідачами оспорюється і не підтверджена належними первинними документами, зокрема, матеріали справи не містять рішення про створення такого резервного фонду та чітких даних про межі земельної ділянки/ділянок, що до нього входила/входили на час прийняття оскаржуваних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. При цьому суд враховує, що Державний комітет України по земельних ресурсах, Міністерство сільського господарства і продовольства України, Міністерство у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва України 15 травня 1992 р. затвердили Рекомендації по складанню проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій, згідно абз. 1 4 п. 3.5 котрих відповідно до рішення сільської, селищної Ради народних депутатів про створення на своїй території резервного фонду земель обчислюється його загальна площа у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь (включаючи ці угіддя в межах відповідних населених пунктів), за винятком земель державної власності. Визначення земель резервного фонду і його просторове розміщення проводяться відповідно до цільового призначення цього фонду, зазначеного у завданні на складання проекту роздержавлення і приватизації земель, а також з урахуванням розроблених схем розміщення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва жителів міст і селищ міського типу. Резервний фонд земель може розміщуватись на одному або декількох масивах, при цьому слід зважити на те, що земельні ділянки, призначені для індивідуального житлового будівництва, повинні відповідати нормам житлового будівництва, враховувати геологічні умови, рівень ґрунтових вод тощо. Складається відповідна експлікація земель резервного фонду по контурах і угіддях, обчислюється їх площа та визначається якість ґрунтів по кадастровій оцінці. Згідно п. 6 Постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі», нормативні документи і вказівки Державного комітету України по земельних ресурсах з питань реформування земельних відносин, які не суперечать законодавству України, є обов'язковими для виконання місцевими органами влади і управління, власниками землі і землекористувачами незалежно від форм власності та відомчої належності. За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи рішення Масівецької сільської Ради народних депутатів про створення на своїй території резервного фонду земель, експлікації земель резервного фонду по контурах і угіддях, неможливо обєктивно стверджувати про факт накладання земельних ділянок резервного фонду та [PERSON] Крім того, позивач не довів тієї обставини, що його право у спірних правовідносинах порушене. Керівник Хмельницької місцевої прокуратури звернувся з даним позовом в інтересах держави. В судовому засіданні прокурор обґрунтовував факт порушення прав позивача тим, що спірна земельна ділянка могла бути надана у власність лише працівникам соціальної сфери, а не відповідачу, однак повідомив також, що йому невідомо, чи звертався будь-який працівник соціальної сфери з приводу набуття у власність земельної ділянки, що була надана [PERSON], одночасно з ним і в звязку з цим не зміг набути її у власність, а також чи є інші працівники соціальної сфери на даний час, які бажають, але не можуть набути земельну ділянку у власність, оскільки вона вже надана [PERSON] Згідно частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин відсутні об'єктивні підстави стверджувати про протиправність оскаржуваних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, внаслідок чого в позові слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed