Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

13.01.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою, в якій вказали, що їм на праві власності належить по 1/6 частці кожному житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Черемшини, 18, в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. Також 1/6 частка вказаного майна належала [PERSON] (мати/бабуся позивачів). 19.05.2000 року [PERSON] (мати/бабуся) померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на день смерті 1/8 частку домоволодіння, яку фактично успадкували позивачка [PERSON], оскільки вона є спадкоємцем першої черги за законом та вступила в управління спадковим майном. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами як на імя померлої [PERSON], так і на імя позивачів. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме на: житловий будинок, літню кухню, стодолу, стайню, сарай, вбиральню, колодязь, огорожу, що розташовані по вул. Черемшини, 18, с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, зокрема: за [PERSON] право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в т.ч.: 1/6 частку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та належну їй 1/6 частку вказаного домоволодіння; за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на належні їм по 1/6 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка [PERSON], яка також є представником позивача [PERSON], та її представники адвокати [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Додатково вказали, що заперечення відповідача на позов щодо визнання права власності на фундамент є безпідставними, оскільки фундамент є самовільним будівництвом, на нього не може бути визнано право власності, він не входить до спадкової маси та не відображений в технічному паспорті. [PERSON] того, позивачами позовна вимога про визнання права власності на фундамент не заявлялась. Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду подали письмові заяви, в яких просили позов задоволити та розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача - Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON] в судовому засіданні спочатку заперечував проти задоволення позову, вказував, що сільська рада не визнає позовні вимоги, оскільки на території спадкового господарства виявлено порушення, а саме самовільне будівництво фундаменту. Потім в ході судового розгляду справи визнав позовні вимоги в повному обсязі, вказав, що обєкти нерухомості, на які позивачі просять визнати право власності, не являються самовільним будівництвом. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1 Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 1990 рік за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], значився житловий будинок, розташований по вул. Черемшини, 18 в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 27). Відповідно до копії технічного паспорту домоволодіння, розташованого по вул. Черемшини, 18 в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, складається з: житлового будинку, літньої кухні, стодоли, стайні, сараю, вбиральні, колодязя, огорожі, а самовільно збудованих обєктів у технічному паспорті не зазначено (а.с. 8-10). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/6 частці майна господарського двору, розташованого за адресою: вул. Черемшини, 18 в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області. [PERSON] (позивачка) є донькою [PERSON], що підтверджується копією її свідоцтва про народження (а.с. 17). 17.11.1979 року [PERSON] (позивачка) та [PERSON] зареєстрували шлюб та після державної реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «Марунчак», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 17). Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивачка), що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 18-20). 02.09.2006 року [PERSON] (позивачка) та [PERSON] зареєстрували шлюб та після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (позивачка) було присвоєно прізвище «Герелюк», що підтверджується копія свідоцтва про шлюб (а.с. 21). 19.05.2000 року [PERSON] (мати/бабуся позивачів) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (мати/бабуся позивачів), для отримання спадщини було необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та вступила в управління належною їй 1/6 часткою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, проживала разом з спадкодавцем, що підтверджується довідкою Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1791 від 09.12.2015 року (а.с. 12). Згідно копії спадкової справи № 174/2015 від 08.12.2015 року, заведеної державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, після смерті [PERSON] (мати/бабуся позивачів) (а.с. 43-49), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, як на належні їм частки домоволодіння так і на частку майна в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON], зокрема: [PERSON] (позивачка) претендує на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в т.ч.: на належну їй 1/6 частку вказаного домоволодіння та на 1/6 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]; [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивачка) претендують на належні їм по 1/6 частці кожному житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті матері [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Черемшини, 18 в с. Яківка Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] № 737 від 08.12.2015 року (а.с. 16). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності як на належні їм частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, так і на частку цього домоволодіння в порядку спадкування за законом. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved