Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

14.12.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття його з реєстрації в будинку № 15-а по вулиці Комарницького (Кулика) міста Умані Черкаської області. У судовому засідання позивач [PERSON] підтримав заявлені ним позовні вимоги та просив задовольнити позов, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації Уманської міської ради в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, подані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, допитавши свідків, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] на підставі Договору дарування частини будинку від 16.11.2004, що посвідчений завідувачем Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 1-3824, є власником 1/4 частини житлового будинку по вулиці Комарницького (до перейменування Кулика), 15-а в місті Умані Черкаської області. Це також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СБЕ № 890927. Відповідач [PERSON] є сином позивача і зареєстрований в належній останньому частині будинку з 29.08.2015, хоча фактично з вказаної дати не проживав у будинку. З кінця 2015\~року відповідач з позивачем не спілкуються, тому в добровільному порядку питання про зняття з реєстрації відповідача вирішити неможливо. Факт реєстрації відповідача у квартирі має наслідком більші витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Факт реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] в будинку по вулиці Комарницького, 15-а, Умані Черкаської області підтверджується записом у будинковій книзі, довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області від30.12.2016. Факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації з 29.08.2015 по 29.11.2016 підтверджується Довідкою про склад сімї № 230 від 29.11.2016 за підписом голови квартального комітету [PERSON] Те, що відповідач не проживає в житлі позивача понад шість місяців до дня звернення [PERSON] до суду з позовом і на цей час, підтверджується і показаннями свідка [PERSON], яка показала, що є сусідкою позивача, час від часу заходить до нього в гості, тому вона знає, що син позивача [PERSON] виїхав з будинку у 2015 році, де він проживає на теперішній час їй не відомо, останні роки до батька син не навідувався. Відомостей щодо поважності причини відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад шість місяців сторони суду не надали. Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користуватися ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сімї права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав для збереження жилого приміщення за відсутнім відповідачем на строк понад шість місяців, передбачених пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК УРСР, судом не встановлено. Статтею 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням, яке розташоване за адресою: вул. Комарницького(до перейменування вул.\~Кулика), 15-а, м.\~Умань, Черкаська область, є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню. Позовна вимога про зобов'язання відділу державної реєстрації Уманської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання не підлягає задоволенню з таких підстав. З норм статей 3, 7, 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 (у редакції на час пред'явлення позову) вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється вповноваженим органом реєстрації виконавчим органом міської ради відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України правил на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення цієї особи права користування житловим приміщенням. У зв'язку з наведеним суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відділу державної реєстрації Уманської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання пред'явлена до неналежного відповідача і тому не може бути задоволена.

Outcome: partial