Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

14.01.2021 року в інтересах позивача звернувся до суду адвокат Кучера В.Л. з позовом про зняття арешту з майна, обґрунтувавши тим, що під час перевірки документів у приватного нотаріуса, для здійснення правочину з нерухомим майном йому стало відомо, що Другою Первомайською державною нотаріальною конторою на підставі Договору б/н від 18.03.1992 року було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , як на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження для забезпечення збереження майна боржника, номер запису обтяження: 37388128, дата час державної реєстрації: 06.07.2006 09:47:04, державний реєстратор Курочкіна І.С., виконавчий комітет Первомайської міської ради, Миколаївська область, відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження:3422775, 06.07.2006 07:47:04, додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 54862-65, внутр. № В501412С2DF0582Е5В46, комментарий:9/27 1а Первом.нк, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.10.2020 року № 229059034. Позивач звертає увагу суду, що за даною адресою гр. [PERSON] ніколи не проживав, ні тимчасово, ні постійно, та більше того позивачу взагалі не відомо, хто ця особа. При цьому, оскільки власником Ѕ частки вище вказаного житлового будинку з 1985 року являється позивач, а обтяження на майно було здійснено у 1992 році, то взагалі є незрозумілим, яким чином нотаріус установлював причетність осіб, що звернулися до нього за вчиненням нотаріальної дії, до вище вказаного нерухомого майна. У зв`язку з цим, звернувшись до Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивачем отримано роз`яснення, що зняти обтяження з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке виникло 18.03.1992 року неможливо, оскільки в ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вказані конкретні підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника. В усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, через наявність арешту на належне позивачу майно порушує його право власності, він позбавлений можливості розпоряджатись ним. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вище зазначеного майна. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду, за наявності арешту (обтяжень), накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. 09.04.2021 року ухвалою суду витребувано у Державного нотаріального архіву Миколаївської області Договір б/н від 18.03.1992р., посвідчений Другою Первомайською державною нотаріальною конторою (додаткові дані: архівний номер 1892781NIKOLAEV, архівна дата 11.12.1999 р. 13:55:00, дата виникнення 18.03.1992 року № реєстру 54862-65, внутр. № В501412С2DF0582Е5В46, коментар: 9/27 1а Первом.нк). Вимоги ухвали не виконано, оскільки не вказано реєстровий номер договору, його назву, сторін договору, що унеможливлює визначити документ, який необхідно надати суду як витребуваний доказ. Представник позивача в підготовче судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність та у відсутність позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Друга Первомайська державна нотаріальна контора надіслала на адресу суду листа про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори в зв`язку із завантаженістю по роботі, у вирішенні даного питання поклалися на розсуд суду. Третя сторона в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 187 ЦПК України. Враховуючи визнання відповідачем позову суд вважає за можливе в порядку статті 200 ЦПК України ухвалити рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що згідно Інформаційної довідки № 229059034 від 21.10.2020 р., [PERSON] має нерухоме майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS] , на яке у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна № 3422775, підстава обтяження - Договір б/н від 18.03.1992, видавник: Друга Первомайська державна нотаріальна контора Первомайський районний нотаріальний округ, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , зареєстровано: 06.07.2006, 09:47:04 реєстратором: Друга Первомайська державна нотаріальна контора Первомайський районний нотаріальний округ. З відповіді Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області №1098/01-16 від 27.10.2020 року вбачається, що всі справи контори до 2007 року включно передані до Державного нотаріального архіву Миколаївської області. Згідно відповіді Державного нотаріального архіву Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 490/01-21-2 від 16.04.2021 р. вбачається, що в ухвалі суду не вказано реєстрового номеру договору, його назву, сторін договору, що унеможливлює визначити документ, який необхідно надати суду як витребуваний доказ. Відповідно до п. 2 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в правах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, а також той факт, що [PERSON] на даний час не має можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном а арешт накладений на його житловий будинок понад 29 років і встановити підстави такого арешту на даний час неможливо через тривалий проміжок часу, тому розумних підстав для обтяження об`єкта нерухомості існувати не може, а отже суд вважає за можливе задовольнити його позовні вимоги про зняття арешту.

Outcome: approved