Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

14.05.2018 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 06.07.2017 року звернувся до Святошинського РЦЗ (який з 17.07.2017 року є Святошинською районною філією Київського міського центру зайнятості), за сприянням у працевлаштуванні та подав заяву про надання статусу безробітного. В заяві зазначив, що не має заробітку або інших доходів, в т.ч. за договорами цивільно-правового характеру, права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, або інших доходів, не є фермером або членом особистого селянського господарства, не навчається на денній формі навчання та не зареєстрований, як фізична особа-підприємець. На підставі вказаної заяви, наказом від 06.07.2017 року № НТ170706 [PERSON] надано статус безробітного та 13.07.2017 року призначено допомогу по безробіттю згідно ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року. Під час проведення перевірки обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, в результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України, було виявлено, що у період перебування на обліку в статусі безробітного в Святошинському РЦЗ [PERSON] пребував у цивілно-правових відносинах з ТОВ «Телеканал СТБ» згідно договору від 01.11.2017 року та згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2017 року, отримав винагороду. У зв`язку з цим вважає, що останній, в порушення ст.ст. 44, 45 Закону України «Про зайнятість населення», своєчасно не повідомив про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, а тому незаконно отримував допомогу по безробіттю. Згідно довідки-розрахунку № 17 від 20.02.2018 року, за період з 01.11.2017 року по 27.12.2017 року сума виплаченої допомоги склала 8 891.01 грн.. У зв`язку з наведеним просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 8 891.01 грн. та судовий збір в сумі 1 762.00 грн.. Ухвалою суду від 20.05.2019 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеканал СТБ» (а.с. 124). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити у задоволенні позову та послався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Так, 11.10.2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно у листопаді 2017 року прийняв участь в соціальному проекті телеканалу СТБ «Жорстокість у кущах», однак жодного договору з каналом не укладав. Після завершення проекту отримав 300 грн., а у січні 2018 року представник телеканалу запросив його особисті данні, з метою подальшої співпраці у майбутніх проектах. У грудні 2017 року він був знятий з обліку в Центрі зайнятості, а в січні 2018 року довідався про існування договору цивільно-правового характеру від 01.11.2017 року та акту приймання-передачі наданих послуг, однак на вказаних документах стоїть не його підпис. Також зазначив, що повідомляв працівників ТОВ «Телеканал СТБ» про те, що перебуває на обліку в Центрі зайнятості (а.с. 60). Представник відповідача [PERSON] повністю підтримала позицію відповідача і також просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що між відповідачем та третьою особою укладався цивільно-правовий договір, який не є трудовим договором та передбачає виникнення між сторонами цивільно-правових відносин. В даному випадку 01.11.2017 року між [PERSON] та телеканалом СТБ укладався договір про надання послуг разового характеру, а саме виконання епізодичної ролі в телевізійній передачі «Експерименти», за що відповідач отримав винагороду в сумі 241.50 грн.. А законом України «Про зайнятість населення» визначено, що зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Аналогічні тези містяться в письмових поясненнях ТОВ «Телеканал СТБ», які надійшли на адресу суду 12.06.2019 року (а.с. 128-130).\~\~ Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.07.2017 року [PERSON] звернувся до Святошинського РЦЗ, за сприянням у працевлаштуванні та подав заяву про надання статусу безробітного. На підставі вказаної заяви, наказом від 06.07.2017 року № НТ170706 [PERSON] надано статус безробітного та 13.07.2017 року призначено допомогу по безробіттю, виплата якої припинена 18.01.2018 року наказом № НТ170713 (а.с. 6, 7, 8). Як слідує з довідки-розрахунку відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення №17 від 20.02.2018 року, за період з 01.11.2017 року по 27.12.2017 року [PERSON] отримав допомогу по безробіттю в розмірі 8 891.01 грн. (а.с. 14). Також, на підтвердження отриманих відповідачем коштів, позивач надав копії платіжних доручень за період з 14.08.2017 року по 04.01.2018 року (а.с. 43-62). Відповідно до п.1) ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи. Зайнятістю є не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 19.02.2018 року за № 298, [PERSON] перебував у відносинах з ТОВ «Телеканал СТБ» згідно договору № 13272/17 від 01.11.2017 року та згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 30.11.2017 року отримав винагороду (а.с.9). На підставі вказаного акту, 27.02.2018 року директором Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості винесено наказ №6, про надання [PERSON] строку для добровільного відшкодування незаконно отриманих коштів (а.с. 15). На виконання наказу, 28.02.2018 року та 20.03.2018 року [PERSON] направлені повідомлення про відшкодування коштів в сумі 8 891.01 грн. (а.с.16, 19). Згідно з ч.2, ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Як вбачається з копії договору № 13272/17 від 01.11.2017 року на виконання епізодичної ролі в аудіовізуальному творі, [PERSON] з однієї сторони та Приватне акціонерне товариство «Міжнародний Медіа Центр СТБ» з іншої , уклали вказаний договір, за яким відповідач зобов`язався надати послуги на виконання ролі, яка вказана в додатку до Договору, а ПрАТ «ММЦ-СТБ» зобов`язалось виплатити йому грошову винагороду в розмірі 300.00 грн. за одну зйомочну зміну (а.с. 10). Як слідує з акту прийому-передачі наданих Послуг № 13272/17 від 01.11.2017 року, участь [PERSON] в зйомці телевізійної передачі, була виключно одноразовою та тривала лише один знімальний день - 20 листопада 2017 року. Винагорода за даним актом склала 300.00 грн., а після сплати відповідних податків та зборів, сума до виплати становила 241.50 грн. (а.с. 11). Згідно повідомлення директора юридичного департаменту ТОВ «Телеканал СТБ» № 00077/18 від 08.02.2018 року, за договором № 13272/17 укладеним з [PERSON] 01.11.2017 року, зобов`язання сторін припинились, відповідно до п. 5.1 Договору, у зв`язку з повним виконанням умов договору, що підтверджено актом прийому-передачі наданих послуг від 30.11.2017 року (а.с. 13). За умовами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Статтею 2 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Пунктом 9) ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно ч.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Зі змісту вказаної норми закону слідує, що законодавець покладає на застраховану особу обов`язок подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, і лише в разі умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, з такої особи стягується сума виплаченого забезпечення. Так, судом встановлено, що відповідач дійсно не повідомив центр зайнятості про укладення ним з ПрАТ «ММЦ-СТБ» цивільно-правової угоди, згідно з якою він приймав участь у зйомці телевізійної передачі, але це мало місце лише один день - 30 листопада 2017 року та отримав незначний фактичний дохід у розмірі 241.50 грн., що не може свідчити про наявноість умислу в його діях чи умисного невиконання ним своїх обов`язків при отриманні допомоги по безробіттю, а як наслідок наявності підстав для стягнення з нього допомоги по безробіттю, яка була йому виплачена за період з 01.11.2017року по 27.12.2017 року. Окрім того, у розумінні п.7) ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», така діяльність не може вважатись повноцінною зайнятістю відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно п.1) ч.1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Таким чином, бездіяльність [PERSON] , щодо неповідомлення позивача про укладення ним договору про участь у телевізійній передачі та отримання грошової винагороди, сама по собі не може вважається умисним зловживанням ним своїми обов`язками та свідчити про наявність підстав для припинення реєстрації, як безробітного, а отже, не може бути підставою для стягнення з нього допомоги по безробіттю за час перебування на обліку у Київському міському центрі зайнятості за період з 01.11.2017року по 27.12.2017 року. З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому допомоги по безробіттю, оскільки судом не встановлено недобросовісності з боку відповідача, який лише одноразово отримав грошову винагороду та в незначному розмірі, а стягнення з нього грошових коштів в розмірі 8 891.01 грн., значно перевищує розмір отриманої винагороди, тому суперечить вимогам розумності та справедливості. Вищевказане узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727св18) від 06.02.2019 року та у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, прийнятої у справі № 362/2992/17 (провадження № 61-32378св18) від 25.07.2018 року. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, встановивши правову природу та характер спірних правовідносин, визначившись з нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд не вбачає підстав для задоволення позову Київського міського центру зайнятості.

Outcome: dismissed