overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 22 вересня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №348. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд\~вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 вересня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №348, про що свідчить свідоцтво про шлюб(а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 01 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №26. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 лютого 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №26 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов обгрунтовано тим, що 12 лютого 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №43. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 лютого 2015 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №43 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.9). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до відповідача, яким просила стягнути з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 120\~000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15 липня 2017 року між сторонами укладений Договір позики, яким позивач позичила відповідачу грошові кошти в сумі 120 000 грн. з остаточною датою повернення позики 15 січня 2018 року, однак до цього часу гроші не повернуті. Представник позивача, згідно заяви, позовні вимоги підтримав , просиві про розгляд справи без його участі. Відповідач, згідно заяви, позов визнала та просила про розгляд справи без її участі. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 15 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики №1, відповідно до якого позивач передала відповідачу грошові кошти в сумі 120 000 грн. Відповідно до умов Договору позичальник зобовязалася повернути всю суму позики у строк до 15.01.2018 року. На підтвердження укладеного Договору позики 15.07.2017 р. відповідачем було складено розписку, відповідно до якої вона зобовязалась повернути суму боргу відповідно до умов визначених Договором позики та складеною розпискою. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач до першого судового засідання звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 15.07.2017 р. між сторонами укладено Договір позики №1 про надання відповідачу у борг 120\~000,00 грн. та відповідачем на підтвердження отримання коштів складено розписку. Дійсність та умови договору сторонами та іншими особами не оспорюються, отже він є підставою для стягнення з відповідача боргу за цим договором. Слід зазначити, що доводи позивача про невиконання боржником своїх зобовязань за договором позики відповідачем не заперечуються та визнаються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 22 жовтня 2015 року у відділ ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №223. Від даного шлюбу дітей не має. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 22 жовтня 2015 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Виноградівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №233 (а.с.4). Від даного шлюбу дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

13 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 листопада 2001 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя, постійні сварки. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2001 року, мають спільну дочку дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 1 грудня 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

13 лютого 2018 року в.о. завідуючого 5-м\~ відділенням\~ КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON]\~звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнту [PERSON], мотивуючи свої вимоги наявністю у нього ознак психічного розладу у вигляді: «Шизофренія, параноїчна форма, безперервний тип перебігу», в звязку з чим він не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність . У судовому засіданні лікарпсихіатр [PERSON] підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Заінтересована особа в заяві прохала справу розглядати без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 02.02.2018 року пацієнт [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням: «Шизофренія, параноїчна форма, безперервний тип перебігу» (МКХ - 10); потребує спеціального медичного нагляду; на момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність; є небезпечним для оточуючих; ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди (а.с.3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/760 від 12.02.2018 року вбачається, що пацієнт [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1995 року; неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в спец лікарні; є інвалідом ІІ групи по псих захворюванню (а.с. 11). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 18.09.2003 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 7). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2017 року продовжено госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку на строк до 6 місяців (а.с.10). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

13 лютого 2018 року в.о. завідуючого 5-м\~ відділенням\~ КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] \~звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнту [PERSON], мотивуючи свої вимоги наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу у вигляді: «Важка розумова відсталість (виражена імбецильність), з порушенням поведінки», в звязку з чим він не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність . У судовому засіданні лікарпсихіатр [PERSON] підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримала. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнтки. Прокурор не заперечував проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 02.02.2018 року пацієнт [PERSON] страждає на вроджену недоумкуватість у вигляді: «Важка розумова відсталість (виражена імбецильність), з порушенням поведінки»; потребує спеціального медичного нагляду; на момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді недоумкуватості, внаслідок чого не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність; є небезпечним для оточуючих; ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди (а.с.3). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2000 року [PERSON] визнано недієздатним (а.с. 7). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 вересня 2017 року продовжено госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку на строк до 6 місяців (а.с.13). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

13 лютого 2018 року в.о. завідуючого 5-м\~ відділенням\~ КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON]\~звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнту [PERSON], мотивуючи свої вимоги наявністю у нього хронічного психічного захворювання у вигляді: «Розладів особистості та поведінки внаслідок хронічного ураження головного мозку із значним зниженням памяті та інтелекту, частими дисфоріями та судомними нападами низької частоти», в звязку з чим він не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність , є небезпечним для оточуючих. У судовому засіданні лікарпсихіатр [PERSON] підтримав заяву та прохав продовжити [PERSON] госпіталізацію до КЗ СОР «1-а ОСЛ м. Ромни» строком на 3 місяці, посилаючись на викладені в заяві обставини. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнта. Заінтересована особа в заяві прохала справу розглядати без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Хворий не заперечував щодо продовження госпіталізації. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 02.02.2018 року пацієнт [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням: «Розладів особистості та поведінки внаслідок хронічного ураження головного мозку із значним зниженням памяті та інтелекту, частими дисфоріями та судомними нападами низької частоти» (МКХ-10). F 07.84; потребує спеціального медичного нагляду; на момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність; є небезпечним для оточуючих; ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта, потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди (а.с.3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/764 від 12.02.2018 року вбачається, що пацієнт [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 2009 року; неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в спец лікарні; є інвалідом ІІ групи по псих. захворюванню; остання госпіталізація з 11.05.2016 року по теперішній час (а.с. 12). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2016 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна [PERSON] (а.с.7). Згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2017 року продовжено госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку на строк до 6 місяців (а.с.10). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved