Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

12 грудня 2017 року Катеринопільським районним судом Черкаської області ухвалено заочне рішення у справі №698/597/17-ц, яким було задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 15386 грн. 30 коп. та судового збору у сумі 1600 грн.. Ухвалою суду від 11.04.2019 року було задоволено заяву представника [PERSON] у зв`язку із чим скасоване заочне рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12.12.2017 року у справі № 698/597/17-ц за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Цією ж ухвалою справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07.05.2019 року. При цьому позивачу було визначено п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив з дня отримання відзиву. Згідно клопотання позивача від 06.05.2019 року судовий розгляд було перенесено на 23.05.2019 року у зв`язку із підготовкою останнім відповіді на заяву відповідача по суті справи. 24.04.2019 року судом отримано відзив на позовну заяву згідно якого представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом строку позовної давності. При цьому зазначено, що кредитну карту було видано відповідачу 05.12.2007 року строком на один рік та умовами кредитування визначено, що строком повернення кредиту є 211- день з моменту виникнення заборгованості. За відсутності відомостей про видачу відповідачу інших кредитних карток представник останнього вважає, що позивач, будучи обізнаним про порушення своїх прав, звернувся за захистом останніх після спливу строку позовної давності. 15.05.2019 року судом отримано відповідь позивача на відзив від 24.04.2019 року № 20190423/4962 згідно якої останній стверджує, що позовні вимоги є законним, обґрунтованими та заявленими у межах строку позовної давності. При цьому позивачем зазначено, що відповідач звернувся до позивача з заявою про отримання банківських послуг 18.03.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім того, позивач зазначив, що ним буде подано уточнену позовну заяву у зв`язку з допущенною помилкою при складанні позовної заяви, а саме долучено неналежну копію анкети-заяви. Однак, незважаючи на твердження позивача, про подання уточненої позовної заяви з належною копією анкети-заяви, вказаних дій останнім не було вчинено. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З заочного рішення Катеринопільського районного суду від 12.12.2017 року у справі №698/597/17-ц вбачається, що відповідно до відомостей зазначених у позовній заяві судом з [PERSON] РНОКПП [NUMBER] .на користь ПАТ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 05.12.2007 року в сумі 15386 грн. 30 коп. та судовий збір у сумі 1600 грн.. Також вбачається, що підставою для висновку суду про наявність обставин щодо укладення 05.12.2007 року кредитного договору, існування простроченої заборгованості за вказаним договором, а також для висновку про покладення на [PERSON] обов`язку щодо повернення заборгованості стало дослідження в заяви позичальника від 05.12.2007 року, яку у відзиві від 24.04.2019 року № 20190423/4962 позивач визнав такою, що подано помилково. З наданої позивачем в обґрунтування позовних вимог заяви-анкети вбачається, що її складено та підписано 05.12.2007 року [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Також вбачається, що згідно вказаної заяви визначено кредитний ліміт у сумі 2000 грн..(а.с.9) Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України , якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені\~частинами третьою\~-\~п`ятою статті 178 цього Кодексу. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~5\~ ст.\~178\~ЦПК України\~ до\~відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що судове рішення від 12.12.2017 року було постановлено на підставі неналежного доказу (заява-анкета від 05.12.2007 року). При цьому позивач, визнавши факт подання неналежного доказу, у визначений судом час не надав останньому належного доказу про наявність якого у власному розпорядженні, зазначив у відповіді на\~відзив від\~24.04.2019\~року №\~20190423/4962. Крім того, вказана відповідь на відзив не містить обґрунтування неможливості подання зазначеної позивачем анкети заяви у вказаний строк з причин, що не залежали від нього. \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~наведеного,\~

Outcome: dismissed