Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

13 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в м.Києві про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обгрунтувала тим, що після смерті її тітки - [PERSON], яка настала [INFO] року, відкрилась спадщина за заповітом, зокрема, на квартиру [ADDRESS]. Позивачка вказала, що є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01 квітня 2015 року, інших спадкоємців немає. Позивачка посилалась на те, що державний нотаріус Дев'ятої київської державної нотаріальної контори [PERSON] у свої постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2015 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлої. Позивачка зазначила, що за станом здоров'я не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, за станом здоров'я, а [INFO] року народила дочку - [PERSON]. На її думку, строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Також пояснила, що її тітка - [PERSON] загубила правовстановлюючі документи на квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, які неможливо відновити. Вказала, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності та зареєстрована за нею в БТІ м. Києва У зв'язку з наведеним позивачка просить суд визнати пропущений нею строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала [INFO]. Ухвалою судді від 18.10.2016 позовну заяву залишено без руху. 17.10.2016 позивачкою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 31.10.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявні пояснення представника відповідача, в яких останній просив суд слухати справу у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявні пояснення представника третьої особи, в яких останній просив суд слухати справу у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з заповіту від 01.04.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Н.А., за реєстровим №505, [PERSON], [INFO], заповіла [PERSON], [INFO], все своє майно (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2015 [PERSON] звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] (зворотня сторона а.с. 50). Спадкова справа № 900/2015, до майна померлої [INFO] [PERSON] була відкрита 30.11.2015, що підтверджується наданою суду її завіреною копією (а.с. 50-60). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.12.2015 вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину немає можливості, оскільки, [PERSON] пропустила встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини, а інших доказів фактичного прийняття спадщини не надано, крім того, відсутні правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: [ADDRESS] померлої [PERSON] (а.с. 59-60). У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до статті 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно п. 1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, № 296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. З матеріалів приватизаційної справи на квартиру [ADDRESS], що у серпні 1993 року [PERSON] звернулася із заявою до Керівника органу приватизації про передачу їй у приватну власність квартири, яку вона займає з членами сім'ї на умовах найму. До заяви додала довідку про склад сім'ї та займані приміщення, з останньої вбачається, що у вказаній квартирі зареєстрована одна особа -[PERSON], 1935 року народження. Встановлено, що розпорядженням органу приватизації №3935 від 06.09.1993 прохання наймача [PERSON] про передачу квартири, в якій вона мешкає і знаходиться за адресою: [ADDRESS], задоволено і передано вказану квартиру в приватну власність. З відповіді КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.07.2017 № 062/14-8886 (И-2017) вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 06.09.1993 (а.с. 72-73). З позову вбачається, що подати відповідний правовстановлюючий документ до нотаріальної контори позивачка не взмозі, оскільки, у неї він відсутній. Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на спадщину - квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] ґрунтується на законі. Що стосується вимог позивачки про визнання пропущеного нею строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, суд зазначає, що позивачці в даному випадку доцільно було б звернутися з вимогою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку ст. 1272 ЦК України, однак, тому підлягають задоволенню лише вимоги про визнання за позивачкою права власності на квартиру [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial