Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

14.09.2015 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, у якій просила визнати за нею право власності на ? частку кімнат [ADDRESS] житловою площею 34,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 224 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Київським відділом РАЦС м. Одеси, актовий запис № 1538. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.2014 р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно з розпорядженням органу приватизації від 23.12.2014 р. № 240805, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 3-30274, посвідчено, що кімнати у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належать на правах спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Кімнати у гуртожитку приватизовані згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Загальна площа кімнат становить 34,80 кв.м. З довідки від 16.03.2015 р. № 1264 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно приватизували в рівних частках дві кімнати у гуртожитку, по [ADDRESS] у м. Одесі. Загальна площа кімнат 34,80 кв.м. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35180223 від 19.03.2015 р., наданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області видно, що за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на ? частки кімнат у гуртожитку, за адресою: [ADDRESS] загальною площею 34, 8 кв.м. [INFO] помер [PERSON], на підставі чого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 2029). Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому спадкоємство його майна має здійснюватись за законом. Спадкоємцями за законом першої черги до майна [PERSON] являється його мати - [PERSON] Інших спадкоємців першої черги до майна [PERSON] немає. Лише [PERSON] зверталася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від 08.04.2015 р., внаслідок чого було заведено спадкову справу № 187/2015. Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 27.08.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки кімнат [ADDRESS], у зв'язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи з відповідною державною реєстрацією, які б підтверджували належність зазначеної ? частки спадкодавцеві. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у спірній квартирі та проживали там разом з 27.09.2014 р. по день смерті [PERSON], що підтверджується відміткою у паспорті позивача та спадкодавця про реєстрацію за вказаною адресою. Зазначені обставини підтверджують прийняття спадщини [PERSON], а саме ? частки кімнат у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] яка їй належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини (ч. 3 і 5 ст. 1268 ЦК України). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] набув право власності на ? частку кімнат у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прийнятого 19 червня 1992 року з наступними змінами. Відповідно до ч. 5 ст. 8 названого Закону передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Цей закон не передбачає обов'язковості державної реєстрації права власності і встановлює інший момент (підставу) набуття права власності - оформлення свідоцтва про право власності на житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації. Таке свідоцтво оформлено Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно з розпорядженням органу приватизації від 23.12.2014 р. № 240805, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 3-30274, посвідчено, що кімнати у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належать на правах спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, зважаючи на ту обставину, що інші спадкоємці майна [PERSON] відсутні, [PERSON] успадкувала після смерті свого сина ? частку кімнат у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] і ця часка кімнат їй належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини. Право власності на спірну частку квартири не визнається державним нотаріусом. Тому, суд визнає за нею право приватної власності на зазначену частку.

Outcome: approved