overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

14.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 21.08.2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Позивач наполягав на задоволенні позову, надав суду заяву, в який просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, надав суду заяву, в який просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Відповідач [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] [INFO] Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

14.05.2014 року до Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява від [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] до [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] про розірвання шлюбу, де позивач вказує, що у квітні 2014 року позивач уклав шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO]. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС м. Енергодара Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 95 від 12.04.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Позивач зазначає, що шлюб з відповідачем у нього другий, у відповідача - третій. З травня 2014 року, шлюбні відносини між позивачем і відповідачем припинилися з причини того, що вони не зійшлися характером. Подальше спільне життя між позивачем і відповідачем стало неможливим тому, що вони втратили любов та повагу один до одного та їх шлюб став носити формальний характер. Примирення між [PERSON] та відповідачем [PERSON] - не можливе. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовільнити та не стягувати з відповідача судові витрати. У судове засідання відповідач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти стягнення з неї судових витрат заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, на даний момент проживають окремо, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалась, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

14.05.2014 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини та має нерегулярний, мінливий дохід. У судовому засіданні позивачка зі своїм представником, позов підтримали і просили про його задоволення. Представник відповідача позов визнав лише в частині стягнення з відповідача аліментів у сумі 400 грн., посилаючись на те, що відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі про який просить позивачка. Вислухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 02.02.2007 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких доказів, які б свідчили, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти в сумі 750 грн., відповідач зі своїм представником суду не надали і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов частково задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

14.05.2014 року ДП «Криворізька теплоцентраль» звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги. Мотивуючи свої позовні вимоги представник позивача зазначав, що відповідач є мешканцем квартири [ADDRESS], станом на 07.05.2014 року має заборгованість за послуги у вигляді опалення та гарячого водопостачання в розмірі 13323, 85 грн. Відповідачем часткового погашався борг у червня 2010 року - 6 копійок, в березні 2011 року - 31 копійку, тобто відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання ним боргу, таким чином, перебіг позовної давності перервався. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та вказала на те, що, до 31.08.2008 року у відповідача виникла заборгованість по оплаті опалення та гарячого водопостачання. Особистий рахунок по квартирі, в який мешкає відповідач, відкрито на ім'я відповідача. З приводу того, що відповідач володіє квартирою з квітня 2009 року, та не має поточної заборгованості за час володіння квартирою, вважає, що відповідач придбав квартиру разом із обов'язком сплатити борги попередніх власників, але нічим це підтвердити не може. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимога ми не погодився, пояснюючи це тим, що відповідач придбав квартиру [ADDRESS] в квітні 2009 року, в травні цього ж року зареєструвався в цьому помешканні, заборговані з того часу за оплату комунальних послуг немає. Ніяких зобов'язань про оплату заборгованості, яка виникла за час користування попередніми власниками, на себе, не брав. Просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши інші докази по справі, суд прийшов до висновку, що по зовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Стаття 11 ч.2 п.1 ЦК України вказує що підстави виникнення цивільних прав та обов'язків - це договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється на договірних засадах. В судовому засіданні встановлено, що відповідачеві [PERSON], відповідно до Договору купівлі-продажу з 22.04.2009 року належить квартира [ADDRESS]; відповідно до Витягу з особового рахунку за адресою: [ADDRESS] на серпень 2008 року мається заборгованість 13324 грн, із яких на суму 10020, 15 грн 30.06.2006 року укладено договір про реструктуризацію № 7861. Ніяких застережень щодо обов'язку сплати боргу за комунальні послуги від попереднього власника [PERSON] - відповідачеві [PERSON], Договір купівлі-продажу від 22.04.2009 року, не містить. На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] не підлягаючими задоволенню в зв'язку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

14.05.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.03.2002 року він уклав шлюб, зареєстрований Виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 12 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2007 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 05 березня 2002 року зареєстрували шлюб Виконкомом Родинської міської ради м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 12 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2007 року через агресивну несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки позивач не бажає в подальшому жити разом з відповідачкою, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

14.05.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 23.02.2007 року у відділі РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №273. При цьому позивач посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені з літа 2012 року, збереження сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін. У позивача є неповнолітній син від першого шлюбу та двоє синів від шлюбу з відповідачем, діти проживають разом з матір'ю Київському районі м. Одеси, в зв'язку з чим пзивач просила розглядати справу за місцем її фактичного проживання, оскільки вона зареєстрована на території Луганської області, однак там не проживає. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала, просить шлюб розірвати, будь-яких майнових спорів не має, а також не заявляє спору про визначення місця проживання дітей, їх виховання та утримання, оскільки вказані питання сторонами вирішені мирним шляхом. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.02.2007 року у відділі РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб сторін, актовий запис №273 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 23.02.2007 року/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 04.03.2008 року Відділом РАЦС Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області/, та [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 26.08.2010 року Відділом РАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві/, щодо утримання яких сторонами досягнуто угоди, спорів стосовно поділу спільного майна немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а представник відповідача визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

14.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 19.02.2005року, який зареєстровано Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецьким обласним управління юстиції, актовий запис №41. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 28.04.2014 року, спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, сварки, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився по невідомій суду причині, повідомлявся належним чином, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19.02.2005 року (а.с.8), від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 28.04.2014 року, спільне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, сварки, тому суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний між сторонами. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу, пояснюючи, що між ним та відповідачем 21.01.2013 року укладено договір займу, згідно якого позивач надав відповідачу 45000 грн., про що відповідач [PERSON] написав власноручно розписку. Згідно договору займу відповідач зобов, язався по першій вимозі повернути суму займу та 4% від суми займу за кожний місяць користування грошима, в строк до 21.07.2013 року. Відповідач порушив умови договору займу та не повернув борг разом із процентами, тому просить суд стягнути з нього у примусовому порядку суму боргу у розмірі 45000 грн., проценти за користування грошима 29175 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не з,явився, але надав суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов, язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобов, язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із наданого договору займу грошових коштів від 21.01.2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] 21.01.2013 року отримав у [PERSON] в займи грошові кошти у сумі 45000 грн., зі сплатою процентів за користування грошима у розмірі 4% на місяць від суми займу, строком на 6 місяців, з кінцевим строком повернення 21.07.2013 року, про що відповідачем [PERSON] одночасно написано власноручно розписку про отримання грошових коштів. Відповідач у встановлений договором займу строк не повернув позивачу борг у повному обсязі, тим самим не виконав покладені на нього обов, язки, тому позов підлягає задоволенню і з нього на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти у розмірі 74 175 грн. примусово. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 741, 75 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 20.05.2013 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 11.04.2014 року, по причині відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання сторони надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.05.2013 року Виконавчим комітетом Сєверної селищної ради м.Сніжне Донецької області, актовий запис № 20. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

14.05.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 28.09.1996 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, в результаті чого в родині виникають конфлікти та сварки. Вказала, що шлюб носить формальний характер, вони з чоловіком разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у стосунках відсутнє взаєморозуміння та повага, за таких обставин збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд його розірвати. Вважає, що примирення між ними неможливе. В судове засідання 12.06.2014 р. позивач не з'явилась. Надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання 12.06.2014 р. відповідач не з'явився, судова повістка повернулись на адресу суду не вручена у зв'язку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не з'являвся до поштового відділення за отриманням листа (а.с. 13). Судові повістки та виклики направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (а.с.11), тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.09.1996 року, зареєстрованому Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1472 (а.с. 4). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Між подружжям відсутня взаємна повага, підтримка, почуття любові, сім'я фактично розпалась, протягом тривалого часу подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved