Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

14 жовтня 2014 року представник АТ «Дельта Банк» Духота І.В. звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 12 586,47 гривень - заборгованості по кредитному договору № 008-20152-130613 від 13.06.2013 р. та 243,60 гривень судових витрат. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача зазначив, що 13.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк»), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитну угоду № 008-20152-130613 (надалі Договір). Відповідно до умов Договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 10 000,00 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невідємною частиною Договору. За умовами Договору відповідач був зобовязаний щомісяця в строки визначені тарифним пакетом «Кредитна «Картка №1 2012» на все» здійснювати погашення кредиту, процентів за користування, пені у разі порушення строків сплати. Відповідач прийняті на себе зобов'язання не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 12586,47 гривень, що складається з 7362,58 гривень тіла кредиту, 1468,12 гривень простроченого тіла кредиту, 3755,77 гривень - заборгованості за комісіями. Добровільно виниклу заборгованість відповідач повернути відмовляється, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду, сплативши судовий збір 243 гривень 60 копійок. Представник позивача Духота І.В., що діє на підставі довіреності від 06.02.2014р., в судове засідання 17.12.2014р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У позові зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк», не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання 17.12.2014 року також не з'явилася. До суду повернулося поштове повідомлення про вручення судової повістки, суд вважає її такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за її відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що 13.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк»), який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 008-20152-130613. Відповідно до умов п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 Договору ПАТ «Дельта Банк» відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України, який згідно п. 2.6 зобовязався обслуговувати згідно тарифного пакету «Кредитна «Картка №1 2012» на все». Згідно п. 2.3 частини 3 Договору банк встановив [PERSON] ліміт кредитної лінії у розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 3). Частина 1 ст. 1054 ЦК України надає поняття кредитного договору, так за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток «Кредитна «Картка №1 2012» на все» Відповідач зобовязана була щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді Обовязкового мінімального платежу, який складається з: частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1/1.6.2), овердрафту, процентів за недозволений овердрафт (тариф 1.6.4), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів (а.с.3 на звороті). ПАТ «Дельта Банк» в свою чергу зобовязався надати відповідачу кредитні кошти у повному обсязі. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання, так зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк. ПАТ «Дельта Банк» видав відповідачу кредитні кошти шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача. З серпня місяця 2014 р. в порушення вимог Договору [PERSON] прийняті на себе зобовязання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплати процентів не виконувала, внаслідок чого у неї перед ПАТ «Дельта Банк» утворилась заборгованість, що станом на 19.08.2014р. становить 12586,47 гривень, що складається з 7362,58 гривень тіла кредиту, 1468,12 гривень простроченого тіла кредиту, 3755,77 гривень заборгованість за комісіями. Порушенням зобов'язання в розуміння положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статті 611, 612 ЦК України передбачають, наслідки порушення зобовязання, так кредитор може вимагати виконання зобовязання та відшкодування завданих збитків, зокрема сплати неустойки. Відповідно до положень ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При обґрунтуванні розміру заборгованості відповідача позивачем в позові вказано, що заборгованість складається з 7362,58 гривень тіла кредиту, 1468,12 гривень простроченого тіла кредиту, 3755,77 гривень - заборгованості за комісіями, тобто загальна сума заборгованості складає 12586,47 гривень, але в розрахунку заборгованості позивачем також вказано про нарахування відповідачу 162,35 гривень пені, яку однак позивач не включає до суми позовних вимог, відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. За таких обставин суд доходить висновку, про обґрунтованість позовних вимог та стягує з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 12586,47 гривень. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ «Дельта Банк» з відповідача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved