Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

13.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO], за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт, що [PERSON] фактично не проживав разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO], за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5824 га, що розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5816 га, що розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ; житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її батьку [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. 30.05.2007 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. Спадкоємці за заповітом спадщину не прийняли. Спадкоємцями за законом першої черги являються діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Відповідачі спадщину не прийняли. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 14.03.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач та представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5824 га, що розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5816 га, що розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 30.07.2007 року; житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на серії [NUMBER] від 29.12.2008 року (№1407). Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.07.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5824 га, що розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5816 га, що розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ; житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 30.05.2007 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 892, [PERSON] заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46201294 від 16.12.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального кругу Одеської області, заповіт [PERSON] від 30.05.2007 року, зареєстрований за № 892, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що особи, які мають право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] , відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно заяви [PERSON] , наявної в матеріалах спадкової справи, останній у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.. Згідно до ч.1 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснили, що спадкодавець [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO], проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним постійно проживала [PERSON] , разом з тим, зазначили, що [PERSON] за вказаною адресою разом з батьком на час відкриття спадщини не проживав. Таким чином, в судовому засіданні, встановлено факт не проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO], за адресою: [ADDRESS] , що спростовує відомості наявні в довідці №02/11-175 від 11.02.2019 року, виданій Матроською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якої [PERSON] на день смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, судом встановлено, що спадкоємці за заповітом спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , не прийняли. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 24.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Бросківським сільським бюро ЗАГС, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. В судовому засіданні встановлено, факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO], за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто позивач вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №221/02-14 від 14.03.2019 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 14.03.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO], за адресою: [ADDRESS] та у зв`язку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved