Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

14.08.2014 року ПАТ КБ Приват Банк/далі Банк/ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на майно - квартиру [ADDRESS] на підставі договору іпотеки, в рахунок погашення заборгованості, який уточнено в останній редакції 03.11.2017 року. В обґрунтування вказує, що згідно умов договору № 1/258-МК/1 від 04.07.2008 року далі /Договір/ Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 24000 доларів США зі щомісячною сплатою боргу, відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.07.2018 року. Для забезпечення виконання зобовязання за Договором з [PERSON] 07.07.2008 року між Банком і відповідачем укладено договір іпотеки № 1/258-МК/1 по умовам якого відповідач [PERSON] є майновим поручителем [PERSON], і передала в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,90 кв.м.; житловою площею 27,40 кв.м. У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань по кредитному договору № 1/258-МК/1 від 04.07.2008 року, заборгованість по поверненню кредиту станом на 11.07.2014 року складає 67599,25 доларів СШ, що за курсом станом на 11.07.2014 року становить 790235,23 грн. і включає в себе: заборгованість за кредитом в сумі 21210,42 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 28425,97 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 17962,86 доларів США. Щодо необхідності сплати боргу і недопущення звернення стягнення на предметі іпотеки Банком направлялись сторонам відповідні попередження. В звязку з невиконанням умов Договору, згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» просить, в рахунок погашення заборгованості у розмірі 790235,23 грн. за кредитним договором між Банком та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити [PERSON] з квартири загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 27,40 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Перлинна, 40/36, а також стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 4019,40 грн. Представник позивача\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про безпідставність позову через існування мораторію на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, а також заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи\~повідомлений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 06.08.2015 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] Тернівської районної у місті ради та витребувати у нього інформації. Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2015 року в клопотанні представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] Тернівської районної у місті ради відмовлено. 06.11.2015 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з заявою про витребування доказів, в т.ч. від КП ДОР «Криворізьке БТІ», щодо наявності нерухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Перлинна, 40/36. Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2015 року задоволено заяву про витребування доказів - витребувано від КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» архівну довідку і відомості з реєстраційної служби щодо наявності нерухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON] Цивільну справу прийнято до свого провадження ухвалою судді 23.08.2017 року та призначено до судового розгляду, після повторного автоматичного розподілу у звязку із припиненням повноважень судді Мельника Ю.П. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Сукупністю належним, достовірних і допустимих письмових доказів судом встановлено, що 04.07.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/258-МК/1, згідно якого Банк надав [PERSON] кредит на строк до 04.07.2018 року в сумі 24000 доларів США, зі щомісячним погашенням позики та відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а також штрафів і пені в разі порушення умов договору, - а.с.14-19. Для забезпечення виконання зобовязання за цим же кредитним договором, в т.ч. щодо відшкодування збитків і неустойки, між Банком і [PERSON] укладено договір іпотеки від 07.07.2008 року, по умовам якого [PERSON] передала в іпотеку Банку належне їй майно, а саме - квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,90 кв.м.; житловою площею 27,40 кв.м. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 129858,75 грн., -а.с.15-19. Водночас, даним договором іпотеки передбачено право Банку на звернення стягнення на предмет іпотеки за порушення умов вищевказаного кредитного договору та термін дії договору іпотеки - до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (п.п.16-22). Вказана квартира належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності, а.с.86. Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, проте [PERSON] порушено свої зобовязання за довогором в частині повного і своєчасного повернення кредиту і станом на 11.07.2014 року заборгованість [PERSON], згідно письмового розрахунку, становить в сумі 67599,25 дол. США, що за курсом НБУ від 11.07.2014 дорівнює 790235,23 грн., в тому числі: заборгованості за кредитом в сумі 21210,42 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 28425,97 доларів США; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 17962,86 доларів США, - а.с. 7-10. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 611, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема право банку вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Статтями 549,550 ЦК України, передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. 09.10.2013 року позивачем надіслано письмове повідомлення [PERSON] та [PERSON] про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання порушеного зобовязання у тридцяти-денний строк та про добровільне звільнення житлового приміщення, а.с. 11-13, яке залишалось без реагування. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як випливає зі змісту частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене Законом України «Про іпотеку». Згідно до частини третьої статті 33 цього Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку». За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому, згідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Отже, у звязку з невиконання боржником умов договору, суд вважає, що майнові права позивача порушені та підлягають захисту судом шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. Відповідно до ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Згідно довідки ЖЕО №14 , за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Перлинна, 40/36, зареєстрованим значиться відповідач [PERSON] , а.с.34. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. З урахуванням викладеного, у звязку з необхідністю звернення стягнення на майно, проживання у житловому приміщенні відповідача, який відмовляється в добровільному порядку звільнити приміщення, позовні вимоги Банку про виселення відповідача підлягають задоволенню Таким чином, суд вважає необхідним звернути стягнення на предмети іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 27,40 кв.м., шляхом продажу Банком предмету іпотеки з початковою ціною згідно довогору іпотеки в розмірі 129858,75 грн., передавши вказану нерухомість в управління Банку та надавши право Банку на безперешкодний доступ до обєкту іпотеки та дублікатів правовстановлюючих документів. Стосовно доводів відповідача про необхідність застосування судом Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», слід зазначити, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки квартира, яка є предметом іпотеки, не була придбана за кредитні кошти, отримані [PERSON] відповідно до кредитного договору, а тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у даних правовідносинах застосуванню не підлягає. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4019,40 грн. На підставі ст.ст. 16, 525, 526, 590, 611,1054 ЦК України, ст.ст. 12, 35, 38 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 109 ЖК України,

Outcome: approved