Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 27 березня 2011 року у Красновільській сільській раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 2. Від шлюбу дітей немає. Подружні стосунки з чоловіком протягом останніх років погіршилися і це призвело до фактичного припинення шлюбно - сімейних відносин. У них відсутнє почуття любові, вони не розуміють одне одного, чоловік фінансово сім'ю не підтримує. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй прізвище [PERSON] та судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, що на думку суду є можливим, позовні вимоги із підстав викладених в позовній заяві підтримує повністю, стверджує, що на даний час вже три роки вона з чоловіком проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують і вона має намір створити нову сім'ю, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законодавством порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце розгляду справи про що свідчить поштове повідомлення, заяви про розгляд справи у його відсутності не надіслав. Враховуючи що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи думку позивача викладену в письмовій заяві, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, тривалий час проживають окремо і не підтримують сімейних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, неявка відповідача підтверджує його не бажання зберегти сім'ю. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором залишити прізвище [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved