Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

12 квітня 2017 року до суду надійшла заява завідуючої 4-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» лікаря-психіатра Вадько Т.М. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без його усвідомленої згоди, у зв'язку з наявністю у останнього психічного розладу. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів Першої обласної спеціалізованої лікарні, що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр Комунального закладу Першої ОСЛ Вадько Т.М. заяву підтримала, просила її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. [PERSON] до суду не прибув. Особа, яка надає правову допомогу, прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до паспортних даних [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2011 р. [PERSON] визнано недієздатним, його опікуном призначено [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 р. [PERSON] продовжена госпіталізація до психіатричного закладу в примусовому порядку на 6 місяців (а.с. 5). Відповідно до довідки КЗ СОР « 1 ОСЛ» № 01-55/1935 від 11квітня 2017 р. [PERSON] хворіє з дитинства, з 1997 р. перебував на диспансерному обліку у лікаря психіатра, має 2 групу інвалідності по псих. захворюванню безстроково, неодноразово знаходився на лікуванні в КЗ САР 1ОСЛ (а.с. 13). За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 11.04. 2017 р. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який не дає йому змогу розуміти значення своїх дій і керувати ними, по своєму стану є безпорадним, не може задовольняти життєві потреби на достатньому рівні, такий стан є постійним, потребує стаціонарного лікування, яке можливе лише в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved