Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

13.08.2021 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . Вимоги вмотивовані тим, що [INFO] у м. Тростянець Сумської області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5000 га, яка розташована на території Комишанської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла батьку позивачки - [PERSON] , однак, [PERSON] помер раніше за [PERSON] - [INFO] . Позивачка є рідною онукою [PERSON] . Спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні. Представник позивачки зазначив, що [PERSON] не знала про існування правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке лишилося після смерті бабусі. Після спливу шестимісячного строку вона з`ясувала, що після смерті [PERSON] лишилося неоформлене спадкове майно і одразу почала займатися збором необхідних документів. Крім того, оскільки батько позивачки є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак помер раніше, його право на прийняття спадщини перейшло до позивачки. У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Гребіника О.Д. з питання оформлення спадщини за законом після смерті баби, [PERSON] , проте нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 17.08.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 17.09.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник подав заяву про розгляд справи без нього та позивачки, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, правом на подачу відзиву не скористався. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого матір`ю записана [PERSON] (а.с. 18). Судом встановлено, що 19.08.1992 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Комишанської сільської ради народних депутатів Охтирського району Сумської області Вербицьким І.К., реєстр № 20, яким на все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, заповіла своєму синові [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 66260020 від 03.09.2021 (а.с. 15-16,39-40). [INFO] народилась [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком записаний [PERSON] (а.с. 20). 10.08.2002 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 10.08.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області (а.с. 19). Встановлено, що 08.12.2004 [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 147 від 18.03.2004 виданий державний акт серії СМ № 053619 на право власності на земельну ділянку площею 0,500 га, кадастровий номер 5920383600:01:001:1134, розташовану на території Комишанської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12-13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 17) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 11). Згідно довідки сільського голови виконавчого комітету Комишанської сільської ради від 06.08.2021 № 507 [PERSON] на день своєї смерті [INFO] фактично проживала та була зареєстрована одиноко за адресою: [ADDRESS] . Заповіт [PERSON] у виконкомі Комишанської сільської ради посвідчувала 19.08.1992, реєстровий № 20 (а.с. 14). Встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 66260001 від 03.09.2021 (а.с. 38). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д. 09.03.2021 за № 35/2021; 09.04.2021 та 21.04.2021 видано свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровими номерами 554, 674 на ім`я [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видлані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66260073 від 03.09.2021 (а.с. 41). 11.08.2021 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] в зв`язку з тим, що [PERSON] на день смерті [PERSON] не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою і заяву про прийняття спадщини в державну нотаріальну контору чи до приватного нотаріуса не подавала (а.с. 10). У своїх доводах позивачка, як на причину пропуску строку, посилається на те, що їй не було відомо про спадкове майно, яке лишилося після смерті баби, та наявність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке лишилося після смерті спадкодавця. Після спливу шестимісячного строку вона з`ясувала зазначені факти та одразу почала займатися бором необхідних документів. Крім того, батько позивачки є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак помер раніше, а тому його право на прийняття спадщини перейшло до позивачки. За загальним правилом положення про спадкування права на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили, як достатнього для вчинення зазначеної дії. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved