Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

12 жовтня 2021 року ТОВ «Алекскредит» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 21.10.2021р. провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом до суду сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.07.2018р. між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №1343829, на підставі якого, відповідно до пунктів 1.4-1.7, 1.9 Договору, позивач перерахував на картковий рахунок відповідача кредитні кошти (кредит) у розмірі 6000,00 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 08.08.2018р. (включно). Процентна ставка складає 1,28% в день. 08 серпня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р., відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згоди подовжити з 09.08.2018р. строк дії Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. до 07.09.2018р. (включно). На дату укладання вказаної Додаткової угоди відповідач сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом за період з 09.07.2018р. по 08.08.2018р. у розмірі 2304,00 грн., а також плату за подовження строку повернення кредиту у розмірі 150,00 грн. 07 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р., відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згоди подовжити з 08.09.2018р. строк дії Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. до 27.09.2018р. (включно). На дату укладання вказаної Додаткової угоди відповідач сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом за період з 09.07.2018р. по 07.09.2018р. у розмірі 4608,00 грн., а також плату за подовження строку повернення кредиту у розмірі 100,00 грн. В порушення умов вищевказаного договору та додаткових угод відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим починаючи з 28.09.2018р. у нього виникла заборгованість в сумі 11591,16 грн., яка станом на 30.09.2021р., з урахуванням здійснених [PERSON] платежів, складається з: 1)5304,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 2)1357,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за процентною ставкою за один день користування кредитом 1,28%; 3)3000,00 грн. - заборгованість з пені; 4)1057,62 грн. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані в порядку ст.625 ЦК України; 5)270,59 грн. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані в порядку ст.625 ЦК України; 6)478,67 грн. - 3% річних за сумою кредиту, нараховані в порядку ст.625 ЦК України; 7)122,46 грн. - 3% річних по відсоткам за користування кредитом, нараховані в порядку ст.625 ЦК України. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. станом на 30.09.2021р. в загальній сумі 11591,16 грн. Справу було призначено до розгляду на 10.11.2021р., проте відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення щодо вручення йому 30.10.2021р. копії ухвали суду про призначення справи до розгляду. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило, про поважність причин своєї неявки він суду не повідомив. 23 листопада 2021 року Балтський районний суд Одеської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ТОВ «Алекскредит» про витребування доказів, яке було подане позивачем одночасно з позовною заявою, постановив ухвалу про його задоволення. Відповідач в судове засідання, яке відбулося 23.11.2021р. не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку йому 10.11.2021р. судової повістки за допомогою SMS-повідомлення, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив. Однак, вже по завершенню судового засідання, яке було призначено на 12:00 год., від нього о 16:00 год. до суду надійшли такі документи: -відзив на позовну заяву ТОВ «Алекскредит»; -заява про поновлення пропущеного відповідачем з поважних причин процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву; -заява про застосування строків позовної давності; -заява про надання заперечень щодо клопотання ТОВ «Алекскредит» про витребування доказів та доручення доказів до матеріалів справи. У своєму відзиві відповідач просить суд у задоволені позовної заяви ТОВ «Алекскредит» до нього про стягнення заборгованості за кредитом відмовити, зазначивши, що він категорично не визнає та не погоджується з позовними вимогами, вважає, що існують підстави для відмови у задоволені позову, зокрема, відсутність в матеріалах справи доказів видачі кредитних коштів, доказів порушення ним зобов`язань та пропуск позивачем встановлених строків позовної давності. А пропущений ним з поважних причин процесуальний строк на подання відзиву, обґрунтовує заявою про поновлення пропущеного строку тим, що 15.11.2021р. він, перевіряючи свою електронну пошту, виявив, що 30.10.2021р. на його електронну пошту, у папку «Спам», надійшла копія позовної заяви та додатки до неї. З ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 21.10.2021р. про відкриття провадження, якою відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня її вручення для подання відзиву на позов, він ознайомився в ЄДРСР, дізнався про встановлений йому строк на подання відзиву та наступну дату судового засідання. Його електронна пошта, andrei.rubaha@ukr.net, створена для особистого користування та не є офіційною електронною адресою у розумінні вимог ЦПК України, судові повістки, вищевказана ухвала суду, позовна заява та інші документи йому вручені не були, що перешкодило йому подати відзив у встановлений законом строк. Враховуючи викладені обставини та норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19)», яким внесені зміни до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України (Відомості ВР України, 2017р., №48, ст.436), відповідач просить суд поновити йому пропущений з поважних причин процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву в цивільній справі №493/1311/21. В заяві про застосування строків позовної давності відповідач просить суд застосувати щодо позовних вимог ТОВ «Алекскредит» до нього про стягнення заборгованості за кредитом загальний та спеціальний строки позовної давності, посилаючись на норми ст.ст.256, 257, 265 ЦПК України, та обґрунтовуючи тим, що 07.09.2018р. між ним та позивачем було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р., відповідно до п.п.1-2 якої Сторони дійшли згоди подовжити з 08.09.2018р. строк дії Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. до 27.09.2018р., умовами яких не передбачено збільшення загального або спеціального строку позовної давності. Матеріали справи не містять доказів здійснення ним будь-яких платежів після закінчення строку дії договору, що відбулося 27.09.2018р., а тому про порушення своїх прав позивач дізнався саме 27.09.2018р. 30 вересня 2021 року позивач звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою, що підтверджується матеріалами справи, тобто з пропуском встановленого строку позовної давності, який закінчився рівно через три роки 27.09.2021р., що є підставою для відмови у задоволені позову. Також, відповідач заперечував щодо задоволення клопотання позивача про витребування доказів та просив відмовити в його задоволенні, подавши до суду заяву про надання заперечень щодо клопотання ТОВ «Алекскредит» про витребування доказів та долучення доказів до матеріалів справи. Свої заперечення він обґрунтовує тим, що в суду відсутні підстави для задоволення клопотання про витребування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підтвердження зарахування 09.07.2018р. грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. на платіжну картку, джерелом якої є відповідач, адже дана інформація місить банківську таємницю, на розкриття якої ЦПК України передбачено інший порядок. Згоди на розкриття вказаної інформації він не дає, а витребування зазначеної інформації може містити склад кримінального злочину, передбаченого ст.231 КК України. В судове засідання, яке було призначено на 13.12.2021р., відповідач не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку йому 23.11.2021р. судової повістки за допомогою SMS-повідомлення, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. 22 грудня 2021 року до Балтського районного суду Одеської області від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», на виконання ухвали суду від 23.11.2021р. про витребування доказів, надійшла інформація щодо зарахування 09.07.2018р. грошових коштів в сумі 6000,00 грн. на рахунок клієнта [PERSON] , до якого випущена банківська картка. 23 грудня 2021 року відповідач вкотре не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи за допомогою SMS-повідомлення, про що свідчить довідка в матеріалах справи про його доставку 13.11.2021р., не повідомивши суд про поважність причин своєї неявки та не подавши будь-яких заяв чи клопотань. Представник позивача в судові засідання, які були призначені на 10.11.2021р., 23.11.2021р., 13.12.2021р. та 23.12.2021р., не з`явився, однак в позові зазначив, що у випадку його неявки в судове засідання - розглядати справу без його участі. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись із позовною заявою позивача, відзивом та заявами відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини справи. 09 липня 2018 року між ТОВ «Алекскредит» та [PERSON] був укладений Договір про надання кредиту №1343829. З копії вказаного договору, яка надана суду, вбачається, що відповідно до п.1.4. сума кредиту складає 6000,00 грн. Пунктом 1.5. договору визначена процентна ставка 1,28% в день за користування кредитом строком більше ніж 5 календарних днів. Кредит надавався відповідачу в сумі, відповідно до п.1.4. договору, на строк до 08.08.2018р. (включно) на 30 календарних днів в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок (п.1.9. та 1.10. договору). На підтвердження факту перерахування коштів відповідачу позивач письмових доказів суду не надав, але подав до суду, одночасно з позовом, клопотання про витребування доказів в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджують зарахування 09.07.2018р. грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. на платіжну карту джерелом якої є [PERSON] , яке було задоволено судом ухвалою від 23.11.2021р. Відповідно до копії Додаткової угоди від 08.08.2018р. про зміну умов Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. позивач та відповідач дійшли згоди подовжити строк дії вищевказаного Договору про надання кредиту з 09.08.2018р. до 07.09.2018р. (включно). 07 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем була укладена ще одна Додаткова угода про зміну умов Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р., якою подовжено строк дії Договору про надання кредиту з 08.09.2018р. до 27.09.2018р. (включно), що підтверджується її копією в матеріалах справи. Відповідач порушив умови вищезазначеного Договору та Додаткових угод, не виконав своїх зобов`язань перед позивачем, в зв`язку з чим у нього станом на 30.09.2021р. виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11591,16 грн.,що підтверджується наданими позивачем Детальним (щоденним) розрахунком заборгованості за Договором про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р., Розрахунком відсотків за користування грошовими коштами за Договором про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. та Розрахунком інфляційних збитків за Договором про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. Враховуючи встановлені судом факти та досліджені письмові докази, суд критично ставиться до тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо відсутності в матеріалах справи доказів видачі кредитних коштів та доказів порушення ним зобов`язань, з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На виконання ухвали суду від 23.11.2021р. про витребування доказів, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надіслав інформаційне повідомлення та копію роздруківки руху коштів по картці від 06.12.2021р., з якої вбачається, що 09.07.2018р. о 13:37 відбулося зарахування грошових коштів в сумі 6000,00 грн., на рахунок клієнта [PERSON] до якого випущена банківська картка. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З Детального (щоденного) розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р. станом на 30.09.2021р. вбачається, що всього відповідачем сплачено грошових коштів в сумі 5554,00 грн., а саме: 08.08.2018р. - 2454,00 грн., з них 2304,00 грн. проценти за користування кредитом та 150,00 грн. плата за продовження строку; 07.09.2018р. - 3100,00 грн., з них 696,00 грн. сума кредиту, 2304,00 грн. проценти за користування кредитом та 100,00 грн. плата за продовження строку. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, враховуючи норму ст.610 ЦК України та наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості, відповідач порушив свої зобов`язання перед позивачем, оскільки станом на 30.09.2021р. із загальної суми сплачених ним грошових коштів, лише 696,00 грн. складає суму кредиту. Будь-яких письмових доказів у підтвердження своїх доводів у відзиві, щодо неотримання від позивача кредитних коштів та не порушення своїх зобов`язань перед позивачем, відповідач суду не надав, але звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності, про що він також зазначив у своєму відзиві. Щодо строків позовної давності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12 та 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. За змістом ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня, після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Матеріали справи не містять доказів, що свідчать про переривання позовної давності. Судом встановлено, що, відповідно до копії Додаткової угоди від 07.09.2018р. про зміну умов Договору про надання кредиту №1343829 від 09.07.2018р., відповідачу подовжено строк дії Договору про надання кредиту з 08.09.2018р. до 27.09.2018р. (включно). Станом на 28.09.2018р. відповідач не виконав своїх зобов`язань перед позивачем. Позовна заява ТОВ «Алекскредит» складена та направлена засобом поштового зв`язку лише 30.09.2021р., про що свідчить дата її складання від 30.09.2021р. за вих. №1462-09-2021 та трек-номер на поштовому конверті, відповідно до якого на офіційній сторінці сайту Укрпошти відстежень поштових відправлень по Україні вказано, що відправлення прийнято 30.09.2021р. в м. Дніпро. Враховуючи норми ст.253 та ч.1 ст.261 ЦК України, у позивача з 28.09.2018р. почався перебіг строку позовної давності для звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Клопотань від товариства про поновлення пропущеного строку для подання позову до суду не надходило. Будь-які інші докази, що спростовували б пропущення позивачем строку на подання позиву, в матеріалах цивільної справи відсутні. Отже, у цій справі станом на день подання позову 30.09.2021р. (дата направлення позову до суду) сплив, встановлений ст.257 ЦК України, загальний строк позовної давності. За таких обставин, зважаючи на подану відповідачем заяву про застосування строків позовної давностізаявлену, а також заявлену ним у відзиві на позов вимогу про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України, у зв`язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed