Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

12 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області з вимогою про визнання права на право на земельну частку (пай). Позов обґрунтував тим, що 27 серпня 2001 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в обсяг якої входить вказана земельна частка (пай), при цьому позивач успадкував після померлої разом зі своїм батьком [PERSON] по ? частині спадкового майна. 07 лютого 2010 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкривається спадщина на право на ? частину земельної частки (паю), отриману ним після дружини. Проте, позивачу було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, так як сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] був втрачений, у звязку із чим право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 266130 (а.с.7) [PERSON] померла 27 березня 2001 року. Померла [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0312921 від 1997 року (а.с.13) мала право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Жовтень» Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, розмір якої становить 4,8 умовних кадастрових гектарів. Вказані обставини також підтверджуються листом Відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області від 01 квітня 2016 року № 29-28-99.2-1141/2-16 (а.с.14). Відповідно до інформації наданої Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.27-28) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого статтею 549 ЦК УРСР (1963 року) строку, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 17 лютого 2016 року № 86 (а.с.12). В свою чергу, 07 лютого 2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 133566 (а.с.8). Відповідно до інформації наданої Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.29-30) спадкова справа до майна померлого [PERSON] відкрита за заявою позивача. Оголошенням у друкованому засобі масової інформації газеті «Порадник» № 14 (519) від 08 квітня 2016 року (а.с.17) підтверджується, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0312921, виданий КСП «Жовтень» на імя [PERSON] втрачений. Позивачу було відмовлено в оформлені права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 08 квітня 2016 року № 849/02-14 (а.с.16). З встановленого випливають наступні висновки. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої 27 серпня 2001 року [PERSON] та померлого 07 лютого 2010 року [PERSON], але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved