Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

14.04.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Слов'янського району Донецької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 жовтня 2012 року померла його мати, - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 65 по вулиці Шкільній в с. Маяки Слов'янського району Донецької області. Наведене підтверджується інвентаризаційною справою №19, актом від 24.03.2016 року, довідкою №571 від 24.03.2016 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є він [PERSON] У встановлений законом строк він звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на успадкований житловий будинок №65 по вул.Шкільній у с.Маяки Слов'янського району Донецької області. Однак нотаріусом була винесена Постанова про відмову йому у вчиненні нотаріальної дії №170/02-31 від 03.03.2016 року. Підставою для відмови стало те, що у його матері був відсутній правовстановлюючий документ на будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шкільній №65, с. Маяки Слов'янського району Донецької області. Будинок був збудований його матірю до 1992 року. Зважаючи на наведене, доказами належності будинку матері є довідка [PERSON] сільської ради № 571 від 24.03.2016 року, в якій зазначено, що будинок належав матері згідно запису по господарської книги за № 4 (особовий рахунок № 0302-1), інвентаризаційна справа 1986 року, технічний паспорт на будинок станом на 24.03.2016 року. Зважаючи на це, вважає, що на момент будівництва будинку у матері виникло право власності на нього і відповідний запис був занесений до погосподарської книги № 4 [PERSON] сільської ради. Крім того, чинне на той час законодавство не повязувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. У зв'язку з тим, що у позивача відсутній документ, який засвідчує право власності на успадкований житловий будинок по вул.Шкільній, 65 у с.Маяки, Слов'янського району Донецької області, на теперішній час він змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Просить суд визнати за ним, [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 87,8 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., літню кухню-гараж Б, сарай В, сарай Г, погріб Д, літній душ Є, убиральню Ж, сарай З, колодязь №1, огорожу № 2-5, розташовані за адресою: вулиця Шкільна, 65 у с. Маяки Слов'янського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої 04 жовтня 2012 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні не були присутні, але надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, підтримали позовну вимогу та просили суд її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Слов'янського району Донецької області в судовому засіданні не був присутній, але просив розглянути справу його участі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Дослідивши додані документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так у судовому засіданні з вірогідністю було встановлено. Матір позивача [PERSON] (а.с.7), померла 04 жовтня 2012 року, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану зроблений відповідний актовий запис (а.с.14). 01.03.2013 року [PERSON] отримав довідку за №02-14 від Другої слов'янської державної нотаріальної контори про те, що позивач після [PERSON], яка померла 04.10.2012 року, дійсно прийняв спадщину (а.с.15). 03.03.2016 року позивачу [PERSON] була видана постанова державного нотаріуса Другої словянської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 04.10.2012 року, на житловий будинок № 65, розташований в селі Маяки Слов'янського району по вулиці Шкільній, у зв'язку з відсутністю правовстановлюваного документа на вказаний будинок на ім'я спадкодавці (а.с.18). Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31.01.1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого мітеру відповідної місцевої ради. Згідно довідки, яка була видана [PERSON] сільською радою Слов'янського району Донецької області, за №571 від 24.03.2016 року, в тому, що згідно запису по господарської книги за №4 (особовий рахунок №0302-1) за 2011-2015 будинку присвоєна адреса: вулиця Шкільна, с.Маяки Слов'янського району Донецької області, та будинок належить [PERSON], яка померла 04.10.2012 року (а.с.13). У п.3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24753/0/4-13 від 16.05.2013 року заначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватись право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Як вбачається із матеріалів справи, будинок був збудований [PERSON] до 1992 року, що підтверджується інвентаризаційною справою на даний житловий будинок. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померло. І часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Віповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п. 4.12 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, однією з підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з вимогами частинами 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладені докази та те, що позивач позбавлений можливості іншим чином оформити право власності, суд приходить до переконання, що [PERSON] довів свої позовні вимоги, і вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved