Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

13.04.2017 року до Окружного адміністративного суду м.Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди Олександра Миколайовича щодо скасування реєстраційної дії державного реєстратора Лазова Івана Володимировича Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва від 13.09.2016 р. індексний номер рішення 31358849, про що приватним нотаріусом Шкодою О.М. зроблено запис № 32038232 від 25.10.2016 р. Окружним адміністративним судом міста Києва до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено [PERSON] Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2018 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року залишено без змін. В подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року заяву ТОВ «Сівер Україна» про перегляд судового рішення від 05.02.2018 за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №826/5103/17 задоволено: скасоване судове рішення від 05.02.2018 та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ТОВ «Сівер Україна» задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення про скасування, серія та номер: 32038232 від 25.10.2016, видавник: приватний нотаріус Шкода Олександр Миколайович, на підставі якого Шкодою Олександром Миколайовичем вчинено реєстраційну дію про скасування реєстраційної дії державного реєстратора Лазова Івана Володимировича Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва від 13.09.2016 індексний номер рішення 31358849. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 24.02.2020 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі №826/5103/17 скасовано; провадження у справі № 826/5103/17 закрито; повідомлено позивачу, що спір може бути вирішено в порядку цивільного судочинства та роз`яснено позивачу право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Ухвалою Верховного суду від 03.03.2020 року справу № 826/5103/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди Олександра Миколайовича, за участю третьої особи - [PERSON] , про визнання протиправними дій, передано до Шевченківського районного суду м. Києва. 11.03.2020 року справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Києва. В позовній заяві позивач просить: визнати протиправною реєстраційну дію державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкоди О.М. щодо скасування реєстраційної дії державного реєстратора Лазора І.В. Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва від 13.09.2016 р. індексний номер рішення 31358849, про що приватним нотаріусом Шкодою О.М. зроблено запис № 32038232 від 25.10.2016 р Вимоги обгрунтовані тим, що зазначену реєстраційну дію позивач вважає такою що порушила права єдиного законного власника приміщень - ТОВ «Сівер Україна». Як зазначає позивач, рішенням Господарського суду м.Києва від 22.07.2003 року у справі №18/519 за позивачем визнано право власності на приміщення площею 286,3 кв.м. та 278,4 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які позначені на плані БТІ під літерою «А». На підставі зазначеного рішення 18.01.2005 року було зареєстроване право власності позивача на приміщення. В той же час, 27.09.2004 року був вчинений договір купівлі-продажу вказаних приміщень, який в подальшому був визнаний недійсним. Оскільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване право власності за [PERSON] , тому 06.09.2016 року позивач вимушений був звернутися до державного реєстратора Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва із заявою про скасування такої реєстрації. 06.09.2016 року державним реєстратором Лазором І.В. Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва було скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] . Проте 25.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. скасовано реєстраційну дію державного реєстратора Лазора І.В. Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва не зважаючи на те, що на той час існувало два обтяження стосовно зазначеного приміщення. Позивач зазначає, що реєстраційна дія приватного нотаріуса Шкоди О.М. суперечить положенням п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якого у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, у державній реєстрації прав та їх обтяжень має бути відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив заявлені вимоги задовольнити. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. 12.05.2015 року до Окружного адміністративного суду м.Києва подав свої заперечення проти позову в яких зазначає, що позовні вимоги не обгрунтовані та в їх задоволенні має бути відмовлено на тій підставі, що до нього як до державного реєстратора звернувся представник [PERSON] - [PERSON] із заявою про скасування реєстраційної дії від 06.09.2016 року, що була проведена на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10.04.2007 року. До заяви було додано рішення Апеляційного суду м.Києва від 19.10.2016 року, яким було скасовано рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10.04.2007 року в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним. Після перевірки рішення за Єдиним державним реєстром судових рішень, ним було прийняте рішення №19207596 від 25.10.2016 року та внесено запис про скасування. Також відповідач зазначив, що посилання позивача на обов`язок відмовити у державній реєстрації через наявні зареєстровані обтяження є нікчемним, оскільки відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Господарського суду м.Києва у справі №18/519 від 22.07.2003 року за позивачем визнано право власності на приміщення площею 286,3 кв.м. та 278,4 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 18.01.2005 року право власності позивача на вказані приміщення було зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2007 у справі № 2-1413/2007, було задоволено позов ТОВ «Сівер Україна» та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень № 97, № 98, № 102, загальною площею 564,50 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS] / [ADDRESS] , укладений 27.09.2004 р. між [PERSON] особисто та як представником [PERSON] та [PERSON] (з одного боку - продавці) та [PERSON] (з іншого боку - покупець). В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до ТОВ «Сівер Україна про визнання добросовісним набувачем та визнання за ним права власності відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 22.11.2007 року зазначене рішення залишене без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 09.04.2008 року, рішення першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції залишено без змін. На підставі вказаного рішення, відповідно до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 67945252 [PERSON] , Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва, 13.09.2016 внесено відомості до реєстру, індексний номер рішення 31358849, згідно яких скасовано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення, загальною площею 1134.70 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] / [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 544029380000; додаткові відомості: приміщення № 102 цокольного поверху, приміщення № 97, приміщення № 98 І-го поверху загальною площею 564.50 кв.м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м.; дата державної реєстрації 06.09.2016. В подальшому, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2016 № 22-ц/796/9522/2016 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2007 у справі № 2-1413/2007 скасовано, у задоволенні позову ТОВ «Сівер Україна» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи - Благодійна організація «Благодійний фонд «Християнский», Прогресивна соціалістична партія Україна про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено, в іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2007 у справі № 2-1413/2007 залишено без змін. На підставі вказаного рішення, у відповідності до даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 71797304 від 31.10.2016, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. 25.10.2016 прийнято рішення, індексний номер рішення 32038232, яким скасовано реєстраційну дію [PERSON] , Філії Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва, індексний номер рішення 31358849 від 13.09.2016, щодо об`єкту нерухомого майна: нежилі приміщення, загальною площею 1134.70 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS] / [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 544029380000; додаткові відомості: приміщення № 102 цокольного поверху, приміщення № 97, приміщення № 98 І-го поверху загальною площею 564.50 кв.м, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м. Не погодившись із скасуванням реєстраційної дії від 13.09.2016 (індексний номер рішення 31358849), позивач звернувся до суду з позовом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Нотаріус як спеціальний суб`єкт здійснює функції державного реєстратора (стаття 9 цього Закону). За змістом положень частини першої статті 11 Закону № 1952-ІV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Частиною першою статті 24 Закону № 1952-ІV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників. Відповідно до частини другої вказаної статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації з підстав, визначених статтею 24 Закону №1952-ІV. Так, як вбачається з матеріалів справи, з метою проведення державної реєстрації прав третьою особою було надано рішення Апеляційного суду м. Києва № 22-ц/796/9522/2016 від 19.10.2016. Пунктом 9 частини першої статті 27 Закону №1952-ІV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як зазначалося, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2007 у справі № 2-1413/2007 було внесено відомості до реєстру, згідно яких скасовано право власності [PERSON] на спірний об`єкт нерухомого майна у зв`язку із визнанням недійсним договору купівлі-продажу. В подальшому, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2007 рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2016 скасовано та відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Вказане рішення суду апеляційної інстанції слугувало підставою для скасування рішення про скасування права власності [PERSON] на спірний об`єкт нерухомого майна. Поряд із цим, в подальшому, постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано та залишено в силі в цій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 квітня 2007 року. Таким чином, рішення суду, яке слугувало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про скасування державної реєстрації права власності, скасоване. На думку суду, скасоване рішення суду, яке стало підставою для прийняття нотаріусом певного рішення, не може свідчити про правомірність останнього навіть у випадку чинності вказаного рішення суду на момент прийняття ним свого рішення, яке вплинуло на права третіх осіб. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, позивач свої вимоги обґрунтовував наявністю обтяження спірного майно в порушення якого, на його думку, відповідачем прийнято оскаржуване рішення. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав вбачається, що нежилі приміщення площею 1134,70 кв.м. в будинку [ADDRESS] станом на 13.09.2016 року були обтяжені на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 09.11.2006 року у справі №2-7817/2005, номер запису про обтяження 8308486, вчинений 14.11.2006 року та на підставі договору іпотеки від 01.02.2005 року, номер запису про обтяження 8308457 вчинений 01.02.2005 року. Отже, оскільки скасоване рішення суду на підставі якого відповідач вчинив реєстраційну дію, та враховуючи що на момент вчиненні реєстраційної дії об`єкт нерухомості був обтяжений, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved