Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

13.10.2020\~року ПрАТ\~«Страхова компанія\~«АРКС» \~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~з вищевказаним\~позовом.\~Свої вимоги\~мотивувало тим,\~що \~11.12.2017\~року між\~ПрАТ «СК\~«АРКС» \~ та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту №\~404457а7кш,\~відповідно до\~ умов\~якого відповідно\~було застраховано\~транспортний засіб\~MERCEDES-BENZ,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] .\~28.01.2018\~року о\~14:20\~в с.\~Підгірці,\~вул.\~Садова,\~15\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю \~автомобіля MERCEDES-BENZ,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] ),\~який належить\~на праві\~власності \~ [PERSON] та автомобіля AUDI А6, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ. Відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 28.01.2018, вищевказана ДТП сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля AUDI А6, р/н [NUMBER] , [PERSON] . В зв`язку з вищезазначеним, страховиком, на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 404457а7кш від 11.12.2017 року, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2363538 від 02.03.2018 року, було виплачено суму відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу та відповідно до заяви страхувальника сплачено в сумі 139\~875,14 грн., що становить 80% від розрахункової суми. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. З огляду на наведене, позивач зазначає, що до нього перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП, оскільки його цивільно-правова відповідальність на момент вчинення ДТП не була застрахована, а звернення позивача до нього з претензією про добровільне відшкодування завданих збитків ним було проігноровано. У зв`язку з цим, позивач для захисту своїх прав та інтересів звернувся о суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 139\~875,14 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також судовий збір у сумі 2102,00 грн. 04.11.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути даний позов за відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим .\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. . Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Статтею 1 Закону України «Про страхування»\~визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»\~страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст. 980 ЦК України\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 404457а7кш від 11.12.2017 року, відповідно до якого АТ «СК «АХА Страхування», яке перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 28.01.2018 року о 14:20 в с. Підгірці, вул. Садова, 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля AUDI А6, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль MERCEDES-BENZ , державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 28.01.2018 року, вищевказана ДТП сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля AUDI А6, р/н [NUMBER] , [PERSON] , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення»\~(з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України\~доказуванню не підлягає. Доказів на спростування своєї вини [PERSON] не надав. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2363538 від 02.03.2018 року та умов Договору страхування № 404457а7кш від 11.12.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 139\~875,14\~(сто\~тридцять дев`ять\~тисяч вісімсот\~сімдесят п`ять\~гривень 14\~коп.), яке AT «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу власнику автомобіля MERCEDES-BENZ, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення №428456 від 05.03.2018року. Пунктом 28.29 Договору страхування № 404457а7кш від 11.12.2017 року встановлено у випадку сплати страхового платежу за договором частинами згідно з розділом 18 договору страховик має право здійснити страхове відшкодування за вирахуванням різниці між повним страховим платежем за відповідний період дії договору, вказаним у розділі 14 Договору, та фактично сплаченим за відповідний період дії договору страховим платежем. Сума, що була врахована як взаємозалік становить 7873,00грн. відображена в страховому акті. Відповідно до умов п. 29.27 Договору у випадку ,коли за згодою Страховика і страхувальника страхове відшкодування сплачується іншим способом, ніж перерахування на розрахунковий рахунок СТО, Страховик має право сплатити авансовий платіж в розмірі 80% від розрахункової суми страхового відшкодування. Відповідно до рахунку [NUMBER] від 22.02.2018 вартість відновлювального ремонту складає 175 977,92грн., проте згідно умов п.29.27 Договору було виплачено 80%, що становить 139 875,14грн.(з врахуванням утриманої суми). Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору. Отже, суд приходить до висновку про те, що правовідносин, які виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою страховиком на користь потерпілого страхового відшкодування, регулюються положеннями\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування». Статтею 1 Закону України «Про страхування»\~визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст.10 Закону України «Про страхування»\~страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до\~ст.980 ЦК України\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст.993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги до відповідача\~\~на підставі\~ст.993 ЦК України\~\~- в порядку суброгації. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, з урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення з [PERSON] шкоди,\~заподіяної \~внаслідок ДТП в сумі 139\~875 грн. 14 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. При поданні позовної заяви позивачем у відповідності до відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»\~сплачено судовий збір в сумі 2 102,00 грн, а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума. На підставі викладеного,

Outcome: approved