overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

12 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини і позивача відповідач не надає, через що вона звернулась з позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2017 року (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, однак свої обовязки не виконує. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

12 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1500 грн. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в період якого народила дочку. Батьком дитини є відповідач. Дочка знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 17 травня 2015 року позивачка народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобовязаний таку допомогу надавати і за станом свого здоровя та матеріальним становищем в змозі її надавати. Дані обставини підтверджуються даними паспортів позивачки та відповідача, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім'ї і не оспорюються сторонами. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] суд, відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що сторони є працездатними, інших утриманців не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

12 жовтня 2017 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.1) до [PERSON] в якому, мотивуючи тим, що відповідач добровільно приймати участь в утриманні їхньої доньки [PERSON] ([INFO]) не бажає, просить суд: - стягувати щомісяця з відповідача на свою користь, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] ([INFO]) у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Так як, відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження (а.с.5) [PERSON] ([INFO]) батьком приходиться [PERSON], а матірю [PERSON]. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Ст.182 СК України передбачає, що суд при визначення розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст.191 СК України передбачає, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що у платника аліментів на утриманні відсутні інші неповнолітні діти, непрацездатні батьки, дружина то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Ч.3 ст.88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. П.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справа про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

12 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 30.08.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 89. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилось двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], однак сімю зберегти їм не вдалось. Протягом року разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 30 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 89 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 166046 від 30.08.2011 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, від шлюбу сторони мають неповнолітіх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], сторони не виявили бажання примиритись та наполягали на розірівнні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в результаті шлюбу, то після розірвання шлюбу, позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.\~110,\~112\~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2014 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказав, що вони з дружиною припинили подружнє життя 01 жовтня 2015 року, мешкають за різними адресами, не ведуть спільного господарства. Сумісне сімейне життя між ними стало неможливим, у них різні погляди на подружнє життя. Позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила, що вони припинили з чоловіком спільне проживання у листопаді 2015 року, влітку 2016 року на деякий час поновлювали спільне проживання, але ненадовго. Зараз позивач проживає з іншою жінкою, з сином не спілкується. А тому перебувати в шлюбі з ним [PERSON] не бажає. Просить зафіксувати у рішенні суду місце проживання дитини разом з нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Суд встановив, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина зареєстрована з батьком за адресою: [ADDRESS]. Вимога про визначення місця проживання дитини позивачем за заявлена. Відповідач в свою чергу також не подала до суду зустрічний позов в цьому провадженні про визначення місця проживання дитини. А тому підстав для вирішення питання визначення місця проживання дитини в цьому провадження немає. В разі виникнення спору з цього питання сторони мають право звернутися до суду з такою вимогою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 19.04.1991 року, який зареєстрований Будинком урочистих подій міста Хмельницького. Від даного шлюбу у подружжя спільних неповнолітніх дітей немає, проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 19.04.1991 року Будинком урочистих подій м. Хмельницькому, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 19.04.1991 року серія IІ-БВ № 264639, актовий запис № 494. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2013 року, Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 779. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сім'я розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 03.09.2005 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №345. Від спільного життя дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 08.03.2012 року. Причиною є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. З цього ж часу позивач з відповідачем не ведуть спільне господарство та мешкають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.09.2005 року Будьоннівським районним у місті Донецьку відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №345, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від спільного життя дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 08.03.2012 року. Позивач з відповідачем мешкають окремо. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Справу розглянуто заочно, а тому суд залишає відповідачу прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

12 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з відповідачкою. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 13 ). \~ Відповідачка [PERSON], належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надав до суду заяву, в якій позов визнала, просила розглянути справу без\~її участі\~(а.с.14). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 1998 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 284612, виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено копією повторного свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 531772, виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання відповідачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved