overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

13.06.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2009 року. Від шлюбу дітей не мають, однк оформити розірвання шлюбу органах реєстрації актів цивільного стану відповідачка відмовилася. Стверджував, що через різність характерів, поглядів на життя, між ним та дружиною виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів, взаємоповаги, а з січня 2017 року між ними припинені шлюбні відносини, проживають окремо, збереження їх сім»ї є неможливим. Також повідомив суду, що всі майнові питання ними будуть вирішені мирним шляхом, просив шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали. Позивач вказав суду, що фактично з 15 січня 2017 року припинені шлюбі відносини і з цього ж часу переконаний у необхідності розірвання шлюбу з відповідачкою, просив задовольнити його вимоги. Відповідачка у судовому засіданні також повідомила суду, що з 15 січня 2017 року вони з позивачем не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, оскільки відповідач не допускає її до житлового будинку, який є його власністю і на момент реєстрації шлюбу був дачним будинком площею 95 квадратних метри, а на тперішній час має площу 250 квадратних метри. Отже, судом встановлено, що сторони у справі мають претензії майнового характеру, що було підставою для вирішення заявленого позивачем позову про розірвання шлюбу саме судом, однак наявність таких претензій не є підставою для відмови судом у розірванні шлюбу сторін. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї сторін у справі є неможливим, буде суперечити їхнім інтересам. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

13.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 12 липня 2008 року. Від подружнього життя в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживаю разом. В судовому засіданні позивачкпозовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовомузасіданні позов визнав та не заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 12.07.2008 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Від подружнього життя в сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони по справі записані батьками. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживають окремо року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

13.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до припинення сімейних відносин. Позивач зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] подав суду заяву в якій зазначив, що відповідно до ст. 174 ЦПК України він визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та просить позов задовольнити. Суд, дослідивши заяви сторін та інші матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.11.2014 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського РУЮ у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 3341. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] в своїй заяві про визнання позову ці обставини визнав і не оспорював. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

13.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому позивач у судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Надала поясненя аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд вважає можливим застосувати наслідки передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за № 1065, виданої 01.06.2017 року, дитина проживає за адресою: [INFO] разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. Таким чином, виходячи з обставин, встановлених у судовому засіданні, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 13.06.2017 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу\~ ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.\~\~ Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

13.06.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі по 2500 грн. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В свідоцтві про народження дитини [PERSON] зазначено, що вона народилася [INFO] і її батьком є відповідач по справі [PERSON] Як видно з матеріалів справи, донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

13.06.2017 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, який обгрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки працює. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 3200 грн. щомісяця до повноліття дочки. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково і суду показав, що згоден виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 грн. щомісяця, оскільки його заробітна плата складає 3200 грн., тому, з урахуванням його матеріального стану, у нього відсутня можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 3200 грн. Просить задовольнити позовні вимоги частково. Вислухав пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183, 184 Сімейного кодексу України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно довідки ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» від 04.08.217 року № 0408/1, заробітна плата позивача [PERSON] за період з квітня 2017 року по липень 2017 року включно склала 11\~962,51 грн. Згідно довідки ПП «Гео Світ» заробітна плата відповідача [PERSON] за період з лютого 2017 року по липень 2017 року включно склала 19\~200,00 грн. На підставі вищенаведеного та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, відсутності у нього інших осіб на утриманні, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, у звязку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, до повноліття дочки. Суд вважає, що даний розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У звязку з тим, що згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в доход держави на підставі ст.88 ЦПК України в розмірі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

13.06.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 18.062011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.06.2011 року у Виконкомі Біленьківської селищної ради міста Краматорська Донецької області, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 254736. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

13.06.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 14 листопада 2009 року зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, спільних інтнресів не мають, тривалий час проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 листопада 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1034 (а.с.27). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд залишає шлюбне прізвище позивача «Прібильова». На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

13.06.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 08.06.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, з кінця жовтня 2016 року проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивачки, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.06.2016 Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 70. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорює ту обставину, що на даний час сторони проживають окремо. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

13.06.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання їх спільним неповнолітнім дітям. 03.10.2018 р. позивачка надала до суду заяву в якій змінила розмір позовних вимог, просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття, просила справу розглянути у її відсутність, змінені позовні вимоги задовільнити в повному обсязі (а.с. 23). Відповідач до суду не з`явився, письмово змінені вимоги позову визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 24). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітнім дітям. \~ \~ Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати щомісячне утримання неповнолітнім дітям: сину [PERSON], [INFO] та дочці [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дітей аліменти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину на місяць, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей, - в примусовому порядку.

Outcome: approved