Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

12 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.\~Харкова з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 20 червня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2043. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 20 червня 2018 року Харківським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що з березня 2021 року стосунки з відповідачем розладились через відсутність взаєморозуміння, між ними виникали сварки, конфлікти з приводу того, що вони різні по характеру, у кожного свій світогляд. Відповідач перестав цікавитись сім`єю, дитиною. З травня 2021 року відповідач залишив сім`ю, з того часу вони мешкають окремо, сім`я припинила своє існування, примирення між ними не сталось та неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. У судове засідання позивач не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбно - сімейні відносини з відповідачем припинені з 10 травня 2021 року, мешкають окремо з того ж часу, спільне господарство не ведуть. Спору про майно між сторонами не має. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] залишиться проживати з нею, про що спору з відповідачем не має. На відшкодування сплаченого судового збору не претендує. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився.\~Через канцелярію\~суду також\~надав заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутність,\~зазначивши,\~що позовні\~вимоги визнає\~в повному\~обсязі,\~не заперечує\~проти розірвання\~шлюбу.\~Зазначив,\~що шлюбно-сімейні\~відносини з\~позивачем припинені\~з 10\~травня 2021\~року,\~мешкають окремо\~з того\~ж часу,\~спільне господарство\~не ведуть.\~Строк для\~примирення не\~потрібен,\~збереження шлюбу\~вважає неможливим.\~Вказав,\~що спору\~про майно\~між ними\~не має. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина - [PERSON] залишиться мешкати з матір`ю [PERSON] , про що спору у них не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2018 року, який зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 2043. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.\~3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами не має, неповнолітня дитина [PERSON] ,\~ [INFO] залишиться проживати із позивачем [PERSON] , що було добровільно вирішено сторонами. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~

Outcome: approved