Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

14.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між нею, - [PERSON], та відповідачем, - [PERSON], зареєстрований 03.04.2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 14; - визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та залишити їх проживати разом з нею, - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]; - після розірвання шлюбу прізвище змінити на [PERSON]- судові витрати стягнути з відповідача, - [PERSON] 14.06.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 21.06.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 01.07.2016 року. В судовому засіданні, яке відбулося 01.07.2016 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, проти надання строку на примирення категорично заперечувала. В судове засідання, яке відбулося 01.07.2016 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, процесуальниі наслідки визнання позову йому зрозуміло, категорично заперечує проти надання йому терміну на примирення з позивачкою. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Крім того, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 17 травня 2012 року Кагарлицьким Р ГУ МС України в Київській області, [PERSON], (яка має малолітніх дітей), зареєстрована з 07.06.2005 року за адресою: [ADDRESS] відповідно, дана справа на підставі ч. 2 ст. 110 ЦПК України підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. В 2012 році позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] яке видане 03 квітня 2012 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], уродженець село Княжолука Долинського району Івано - Франківської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 03 квітня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів 03 квітня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 14. Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]Дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей, - дочку [PERSON], [INFO], та сина, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 30 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] року в місті Кагарлик Київської області, про що 30 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис за № 181. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] та [PERSON] не підтримують нормальних шлюбних відносин тривалий час, фактично з2014 року, - з моменту переїзду відповідача [PERSON] на постійне місце проживання за місцем його реєстрації, - в Івано - Франківську область, окрім того, між ними існують неприязні відносини, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, стосунків взагалі не підтримують, спору щодо місця проживання малолітніх дітей немає, - вони залишаються проживати з матір»ю, позивачкою по справі. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, причому, шлюб припинив фактично своє існування з 2014 року. Примирення між сторонами неможливе, так як позивачка [PERSON] категорично заперечувала на надання строку на примирення. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, та інтересам малолітніх дітей. Що стосується зміни прізвища, то суд керувався положенням ст. 113 СК України. Так, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,звільнено від сплтати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже,

Outcome: approved