overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Просив стягнути з [PERSON] (проживаючого за адресою: [ADDRESS]) на користь держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації (вул. Жовтнева, 45, м. Полтава, 36000 одержувач: Полтавський обласний бюджет, код ЄДРПОУ 37959255, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, р/р 31441544700001) кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 741 грн. 80 коп. Представник позивача Вільховик Ю.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 12.02.2014 року близько 21:00 год. [PERSON] наніс [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфосовського у відділенні щелепно-лицьової хірургії з 12.02.2014 року по 14.02.2014 року. Згідно з довідкою Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського загальна вартість лікування склала 741,80 грн. Органами досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.06.2014 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Цивільний позов прокурора залишено без розгляду. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АРК або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховується до відповідного бюджету. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

14 серпня 2014 року, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 09 квітня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішні час шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з тим, що відповідач пішла до іншого чоловіка. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. Спорів щодо поділу майна та місця проживання дитини на даній час не має. Позивач в судовому засіданні не був присутній, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не була присутня, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. Не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09.04.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні відносини між сторонами припиненні, тривалий час стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що викладені у позовній заяві причини розірвання шлюбу суперечать інтересам позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити її інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 18 грудня 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з червня 2014 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. З метою належного допиту відповідача в зв'язку з тим, що вона мешкає в м.Краматорськ, на підставі ухвали суду від 12 вересня 2014 року було направлене окреме доручення про її допит до Краматорського міського суду Донецької області. Зазначене доручення було повернуто на адресу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 02 грудня 2014 року. Відповідач [PERSON] викликалась до суду для отримання пакету документів та допиту в якості відповідача на підтвердження чого в матеріалах окремого доручення містяться реєстр вихідної кореспонденції та журнал судового засідання (а.с.18-26). Суд, з'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. З травня 2012 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернулась в суд з даним позовом мотивуючи його тим, що з 10.11.2009 року по 04.06.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2006 року відповідачем була придбана земельна ділянка розміром 0,1 га по [ADDRESS] У зв'язку з тим, що майно, придбане за період шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя, а також з тим, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, позивач просить визнати за нею право власності на ? вказаної земельної ділянки, яка є спільною сумісною власністю сторін. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст. 61 Сімейного Кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 69 СК України, чоловік і дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судові витрати по справі стягуються з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що 28 квітня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 4. В сім'ї сторін народилися діти, син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з початку 2014 року вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивач ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалась остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивач була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 4. В сім'ї сторін народилися діти, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 06 серпня 2007 року Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 9; син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 15 лютого 2011 року Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 01. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач - батько дитини, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 07 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народились дитина [PERSON] [INFO], яку просить залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився , направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 07 жовтня 2006 року перебувають у шлюбі. ( арк.с. 4). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] ( арк.с. 5). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. Позивач просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 11.06.2005 року. Від даного шлюбу у подружжя є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перебування у шлюбних відносинах у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає участі у його вихованні, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.4) від якого народився син: [PERSON], [INFO] батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а [PERSON] в стані її надавати та зобов'язаний це робити згідно закону, крім того, відповідач позов визнав і таке визнання не порушує прав та свобод сторін або інших осіб, не суперечить вимогами закону, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

14 серпня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила стягувати аліменти в розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав в повному обсязі. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

14 серпня 2014 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує на те, що з 03 листопада 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час ат місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 03 листопада 2007 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, що відповідає встановленому розміру прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial