Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

14.08.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що вона є власницею житлового будинку №21, що знаходиться по вул.. Лікарняній в м. Миргороді, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 29.12.2000 року. відповідачка [PERSON] приходиться їй сестрою, а інші відповідачі її племінники.Відповідачі були зареєстровані в її будинку з 2007 року, але жодного дня в ньому не проживали . Речей і майна відповідачів в будинку немає та проживають вони за невідомої їй адресою. Реєстрація відповідачів в належному їй будинку створює для неї певні незручності, адже вона не може отримати субсидію, не може розпорядитися своєю власністю.. Зважаючи на викладене, просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування належним їй будинком №21 по вул.. Лікарняній в м. Миргороді. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове повторно засідання не зявилися . Про день та час судового розгляду справи повідомлені за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів. Представник третьої особи Миргородської міської ради як органу опіки і піклування [PERSON] вважала, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки позивачкою не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що неповнолітній [PERSON] має інше житло, ніж зазначене в позові місце реєстрації. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору дарування від 15 грудня 2000 року є власницею житлового будинку №21 по вул.. Лікарняній в м. Миргороді (а.с.5-6). З домової книги на даний житловий будинок вбачається, що в ньому значаться зареєстрованим за договором: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.3-4). З актів голови вуличного комітету вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]Ю не проживають за адресою: [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що проживають по сусідству з позивачкою, особисто знали відповідачів, а тому стверджують, що відповідачі не проживають в будинку з 2007 року, жодних їх речей в будинку немає. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача в житловому будинку належному позивачеві призводить до порушення права власності позивача на житло. Неповнолітня особа повинна бути зареєстрованою за місцем проживання батьків, але зважаючи на ту обставину, що [PERSON] втрачає право на користування житлом, то таке право втрачає і її неповнолітній син. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в спірному жилому будинку з 2007 року, то їх слід визнати такими, що втратилим право на користування житловим приміщенням-будинком № 21 по вул. Лікарняній в м. Миргороді.

Outcome: approved