Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

12 серпня 2015р. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], про стягнення коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 26 серпня 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк має право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач зобовязалася своєчасно повертати кредит, відповідно до умов договору та умов кредитування. Дотепер відповідач свої обовязки не виконала, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 30.06.2015р. в сумі 58046,09 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 22853,97 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 30477,10 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 1474,73 гривень, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг -500 гривень штраф (фіксована частина) та 2740,29 гривень (процентна складова). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 58046,09 гривень за кредитним договором № б/н від 26.08.2011 року та судові витрати по справі (а.с.3-5). \~ \~ \~ \~17 серпня 2015 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про зобовязання вчинити дії. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2013 року з карткового рахунку відповідача невідомою особою незаконно було перераховано кошти в розмірі 9500 грн. та 12500 грн., а всього на 22000 грн. на інший картковий рахунок, відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я [PERSON]. Того ж дня [PERSON] звернулася до банку з відповідною заявою, а 10.12.2013 року до Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Оскільки [PERSON] не є ініціатором грошового переказу, а являється неналежним платником, тобто особою, з рахунка якої неправомірно переказана сума коштів, відповідач просить суд зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відновити залишок коштів на картковому рахунку [PERSON] № 5168 7423 0677 3197 за договором б/н від 26.08.2011 року до того стану, у якому він був на 09.12.2013 року перед виконанням незаконних операцій з переводу грошових коштів в розмірі 9500 грн. та 12500 грн. (а.с. 49-50). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав первісний позов з підстав викладених у позові та просив задовольнити. Проти зустрічних позовів заперечував письмово у повному обсязі та просив відмовити. Пояснив, що зустрічні позови не обґрунтовані та не підлягають задоволенню (а.с.66-67). Також висловив припущення, що [PERSON] всупереч умов та правил банківських послуг повідомила зловмиснику телефоном пароль та/або динамічний код від системи «Приват24». [PERSON] позов банку не визнала і пояснила, що при спробі зайти в систему «Приват24» після набрання нею особистого пароля і одержання на телефон динамічного коду, почала вводити динамічний код, ї їй надійшов виклик на її мобільний телефон з номера «+3700» (номер «3700» є багатоканальним номером служби підтримки клієнтів «ПриватБанку») від соби, який представився працівником «ПриватБанку» і повідомив, що йде збій у системі і наразі неможливо буде скористатися послугою «Приват24» через мережу Інтернет. Тим часом вона помітила, що з її рахунку переведено кошти двома платежами, чого вона сама не робила. Утлчнила, що при спілкуванні телефоном у неї не питали і вона не повідомляла жодних даних, в тому числі пароля або кода. В той же день звернулася до найближчого відділення «ПриватБанку», де працівники підтвердили факт грошового переказу, але повернути гроші назад не було можливості. Наступного дня [PERSON] звернулася до правоохоронних органів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити (а.с.83). Звернув увагу, що [PERSON] жодної інформації нікому не розголошувала, у її письмових поясненнях банку визнання таких обставин відсутнє. Пояснив, що згідно службового розслідування банку компютер [PERSON] був заражений програмою, яка не є вірусом і не може бути розпізнана антивірусним програмним забезпеченням, оскільки така програма не шкодить системі компютела, а перенаправляє інформацію в мережі Інтернет таким чином, що зловмисники мають змогу володіти нею. Такий спосіб втручання в інформаційні системи має назву «фармінг». Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити з наступних підстав. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 26 серпня 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.9-11). На підставі цієї заяви, 26 серпня 2011 року, було відкрито рахунок та оформлено кредитну картку № 4149437104097447, про що свідчить відмітка в заяві клієнта в розділі «Відмітки банку» (а.с.9). Датою укладення між сторонами договору є дата відкриття рахунку, тобто 26 серпня 2011 року. В заяві зазначено, що позичальник ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг. Заява клієнта підписана відповідачем, що не заперечувалося сторонами. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач фактично скористалася лімітом кредитування, про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.3.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснити списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку. У встановлені договором строки, відповідач зобовязання не виконала, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року, згідно розрахунку позивача та виписки по рахунку, утворилася заборгованість в сумі 58046,09 гривень, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 22853,97 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 30477,10 гривень, заборгованість за пенею та комісією 1474,73 гривень, а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень штраф (фіксована частина) та 2740,29 гривень (процентна складова) (а.с.7). 09.12.2013 року з карткових рахунків [PERSON] №4149437104097447, №5211537406195276, №5168742306773197, які між собою повязані, невідомою особою незаконно було перераховано кошти в розмірі 9500 грн. та 12500 грн., а всього на 22000 грн. на інший картковий рахунок відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я [PERSON], що підтверджується дублікатами квитанцій та виписками з карткових рахунків (а.с. 51-54, 92-113). 10.12.2013 року [PERSON] звернулася до Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу шахрайства, що підтверджується заявою ЄО №7665 від 10.12.2013року (а.с. 55). Листом від 22.01.2014 року вих. № 20.1.0.0.0./7-20131209/3864 банком надана відповідь на звернення [PERSON], в якому рекомендується звернутися до правоохоронних органів (а.с. 56). 22.01.2014 року вдруге, та 24.01.2014 року втретє [PERSON] звернулася до банку з заявами призупинити нарахування процентів та штрафів за кредитним договором, однак 27.01.2014 року за вих. № 20.1.0.0.0./7-20140122/1521 та № 20.1.0.0.0./7- 20140124/1551 отримала відповіді, що банк не має можливості виконати відповідні вимоги (а.с. 57-60). Листом від 19.06.2014 року слідчим СВ Самарського РВ ДМУ повідомлено [PERSON] про те що відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014040700000080 від 12 січня 2014 року та вона являється потерпілою (а.с. 62). [PERSON] повідомила банк про порушення кримінального провадження, що підтверджується листом від 25.07.2014 року (а.с. 61). 05.05.2015року за вих. № 50/6-Г-220 Рівненським MB УМВС України в Рівненській області повідомлено [PERSON] про те, що кримінальне провадження за ознаками злочину ч. 1 ст. 190 КК України надійшло до відділу у порядку підслідності та проводяться всі необхідні розшукові дії для повного, всебічного досудового розслідування. Про закінчення досудового розслідування буде повідомлено додатково. (а.с.62). На запит суду ПАТ КБ «ПриватБанк» надав засвідчену копію висновку внутрішнього службового розслідування, в якому зазначено - компютер відповідача був уражений шкідливим програмним забезпеченням, що здійснює приховане переправлення запитів на спеціальний шахрайський інтернет-ресурс. Логіка шахрайської схеми наступна: налаштування мережі персонального компютера клієнта змінені таким чином, що всі запити проходять через шахрайський проксі-сервер. Запити на домен Приват24, ПриватБанку переправляються на сервер шахраїв, з метою подальшої обробки (а.с. 81-85). Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Outcome: dismissed