overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 18.06.2011 року у Кам,янобрідському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 137. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки з серпня 2014 року шлюбні відносини фактично припинені та не відновлювались, весь цей час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.06.2011 року у Кам,янобрідському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 137, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Син проживає з матір'ю, спору між сторонами про його находження немає. Після надходження позову до суду пройшло три місяці, позивач наполягає на розірвання шлюбу, що вказує на відсутність примирення між сторонами. Відповідач в судове засідання не з'явилася і заперечень не надала. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, підстав для відмови в задоволенні позову немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON], яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком №7 по вул. Рибаків в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області. Вказує, що є власником зазначеного домоволодіння №7 по вул. Рибаків в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, право власності зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ», відповідач колишній чоловік позивача, який не проживає у спірному домоволодінні більше 15 років, після розірвання шлюбу, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно довідки від 07.11.2016 р. [PERSON] належить на праві приватної власності, житловий будинок №2 по вул. Рибаків в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, а.с. 6. Свідоцтвом про розірвання шлюбу встановлено, що з 22.06.2000 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а.с. 8. Згідно Домової книги у домоволодінні №7 по вул. Рибаків в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області зареєстрований [PERSON], а.с. 9-12. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~ яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному домоволодінні понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405\~ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн, щомісячно, дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн, щомісячно, оскільки відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей їй не надає та на своє утримання у розмірі 800 грн, щомісячно, до досягнення дочкою трьох років. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не прибув. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають разом з позивачем, а відповідач після розірвання шлюбу з позивачем 24.10.2016 року мешкає окремо. Згідно до вимог ст.ст.180, 84 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину, а дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка (в тому числі і від колишнього чоловіка) - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що відповідач має можливість здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його доходів та на утримання позивача до досягнення молодшою дитиною віку трьох років у розмірі 1/6 частини із всіх видів його доходів, так як він працевлаштований та інших утриманців не має і ці обставини є підставами для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з лютого 2015 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримав у судовому засіданні. Відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.02.2008 року та є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з лютого 2015 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач поновлювати сімейні відносини не бажає після надання строку для можливого примирення подружжя, а ступінь їх нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 26529,10 грн, мотивуючи вимогу тим, що 12.02.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 27,60% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 12.02.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 27,60% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.11.2016 року виникла заборгованість у розмірі 26529,10 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 13864,28 грн, несплачені проценти 10125,34 грн, штрафні санкції 1739,48 грн, пеня та комісія 800 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 26529,10 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що в 2001 році вона та відповідач одружились. До шлюбу у них 11.08.2000 року народилася дочка - [PERSON]. На протязі останніх півтори років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, поросила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб 06.06.2001 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 06.06.2001 року зроблено відповідний актовий запис № 21, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с. 5). 11.08.2000 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 102883 від 24.10.2000 року (а.с. 6). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

14.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 18.10.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони з листопада 2014 року не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У зв'язку з ненаданням матеріальної допомоги на утримання дитини, після уточнення своїх вимог, просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця до досягнення ним повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились, до його початку надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

\~\~\~\~\~ 14.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 11.12.2008 року Новоюрївською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 03, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з [PERSON] припинились у вересні 2016 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] при судовому розгляді справи заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. \~\~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.12.2008 року. \~ Від даного шлюбу подружжя дітей не мають. Шлюбні відносини подружжя припинились у вересні 2016 року, сумісне життя останніх не склалось. \~\~\~\~\~\~ В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

14.11.2017 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 17.01.2015 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сімя розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначивши, що майже як рік подружні відносини припинені. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 6. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, від запропонованого судом строку для примирення відмовилися. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

14.11.2017 позивач [PERSON], звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 22 грудня 2001 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитина, сина [PERSON]. Спільне життя у них не склалось, оскільки сторони дійшли висновку що їх відношення стали формальними, почуття любові було втрачено. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з початку 2016 року. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON], не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка «Мороз». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 22грудня 2001 міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2320. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ № 215618 виданий міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, спір щодо дітей між сторонами відсутній. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved