Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.02.2019 року позивачка [PERSON] звернулася\~до суду\~із вказаною\~вище позовною\~заявою,\~в якій\~з урахуванням\~уточнень остаточно\~просила суд: встановити факт, що має юридичне значення, в тому, що вона та [PERSON] , померлий [INFO] , проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 по 26.11.2014 р.; визнати об`єктами спільної власності її та [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на Ѕ частку цих об`єктів нерухомості; у відповідності до ст. 120 ЗК України визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0853 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року, які видані [PERSON] після смерті [PERSON] державним нотаріусом Овідіопольської ДНК Одеської області Кураловою Т.Д.: за реєстровим №1-77 на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] ; за реєстровим №1-78 на 1/6 частку квартири за адресою: [ADDRESS] ; за реєстровим №1-79 на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; за реєстровим №1-80 на 1/3 частку земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0853 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на: ј частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині - квартира [ADDRESS] ; ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині житловий будинок 1); ј частку земельної ділянки за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0853 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині земельна ділянка 1); ј частку квартири за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині - квартира 2). В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що починаючи з 01.01.2007 р. до 26.11.2014 р. вона та [PERSON] проживали однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою і в будь-якому іншому шлюбі, а 26.11.2014 року між ними був зареєстрований шлюб. За час спільного проживання однією сім`єю позивачки з [PERSON] без реєстрації шлюбі ними була набута у власність квартира [INFO] , яка у відповідності до ст.74 Сімейного Кодексу України є об`єктом спільної сумісної власності позивачки та [PERSON] з часткою кожного Ѕ. Окрім того, позивачка вказує, що під час спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, вона набула право власності на Ѕ частку житлового будинку 1 та на Ѕ частку земельної ділянки 1, на якій він розміщений. Цей будинок був придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2001 р., але під час спільного проживання однією сім`єю заявниця разом з [PERSON] за рахунок спільних трудових\~та грошових\~затрат здійснили ремонт будинку, внаслідок чого істотно збільшилася його вартість, а тому у відповідності до ст. 62 Сімейного Кодексу України цей будинок є об`єктом спільної сумісної власності позивачки та [PERSON] і частка позивачки у праві власності на житловий будинок 1 становить Ѕ. Виходячи з цього позивачка, посилаючись на положення ст. 120 ЗК України, вказує, що до неї переходить право власності на Ѕ частку присадибної земельної ділянки [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: Ѕ частки квартири [ADDRESS] , Ѕ частки земельної ділянки 1. За життя [PERSON] склав заповіт від 08.09.2015 року, відповідно до якого заповів все своє майно в рівних частках позивачці та своїм онукам [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тобто кожному по 1/3 частині від спадкового майна. Державний нотаріус Овідіопольської ДНК Куралова Т.Д. видала позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року на 1/3 частку квартири [INFO] , на 1/6 частку квартири [INFO] , на 1/3 частку житлового будинку 1, на 1/3 частку земельної ділянки 2. Позивачка вказує, що при видачі цих свідоцтв про право на спадщину нотаріус порушив вимоги ст. 1241 ЦК України, не врахувавши, що позивачка є непрацездатною за віком особою та має право на обов`язкову частку у спадщині, окрім того нотаріус невірно визначив об`єм спадкового майна, включивши до нього частку позивачки у праві спільній власності на майно, що у відповідності до ст. 1301 є підставою для визнання недійсними вказаних свідоцтв. Позивачка зазначає, що у відповідності до ст. 1241 ЦК України вона має право на спадкування Ѕ частини майна померлого чоловіка і з цих підстав просить визнати за нею право власності на Ѕ частку спадкового майна. \~ \~ \~ \~Позивачка та її представник в судовому засідання підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали, окрім того представник відповідачів надав суду письмові заперечення стосовно позовних вимог. З пояснень та письмових заперечень вбачається, що відповідачі заперечують факт проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 по 26.11.2014 р., вважають, що немає правових підстав для віднесення до об`єктів спільної сумісної власності позивачки та [PERSON] квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] і що ці об`єкти нерухомості є особистою власністю [PERSON] і спадкування цих об`єктів повинно здійснюватися у відповідності до заповіту. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Овідіопольської РДА Одеської області в особі служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, направив до суду листа, в якому просить розглянути справу без участі представника Овідіопольської РДА. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Овідіопольської РДНК Одеської області в судове засідання не з`явився, направив до суду листа, в якому просить розглянути справу без участі представника Овідіопольської РДНК. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так судом встановлено, що 26.11.2014 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (т.1 а.с. 10). \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] є батьками та законними представниками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.47, 49), які є онуками [PERSON] (т.2 а.с. 27-31). \~ \~ \~ \~08.09.2015 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних частках позивачці та своїм онукам [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт є дійсним та не оспорюється сторонами (т.1 а.с. 15). \~ \~ \~ \~За життя на прізвище [PERSON] було оформлено право власності на наступні об`єкти нерухомого майна: квартира за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині рішення квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 20.05.2010 року (т.1 а.с. 56, 106); 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині рішення квартира 2) (т.1 а.с. 51,52); житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині рішення житловий будинок 1), який належав [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ОРНО Панченко О.О. за реєстровими №494 (т.1 а.с. 96); земельна ділянка за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0853 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом в мотивувальній частині рішення земельна ділянка [NUMBER] ), яка належала [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ОРНО Панченко О.О. за реєстровими №493 (т.1 а.с.94). \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер (т.1 а.с.17). \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст. 1233-1235 ЦК України, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями за заповітом майна, що належало [PERSON] , і частка кожного у спадщині становить 1/3 частку. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , прийняли спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. \~ \~ \~ \~01 лютого 2017 року державним нотаріусом Овідіопольської ДНК Кураловою Т.Д. позивачці були видані наступні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] : свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-77 на 1/3 частку квартири 1 (т.1 а.с. 127); свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-78 на 1/6 частку квартири 2 (т.1 а.с. 129); свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-79 на 1/3 частку житлового будинку 1 (т.1 а.с. 131); свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-80 на 1/3 частку земельної ділянки 1 (т.1 а.с. 133). \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що вона та спадкодавець проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 по 26.11.2014 р., а потім у шлюбі до 09.12.2015 року, і за час проживання без реєстрації шлюбу вони спільно придбали квартиру [INFO] , а за час спільного проживання за рахунок спільних трудових\~та грошових\~затрат вони здійснили ремонт житлового будинку 1 (заміна вікон, утеплення стін, встановлення системи водопостачання та опалення, ремонт даху), внаслідок чого істотно збільшилася його вартість, а тому вказані об`єкти відносяться до спільної сумісної власності позивачки та спадкодавця з часткою кожного Ѕ. Окрім того позивачка вказує, що вона є спадкоємцем першої серги після смерті чоловіка, а на момент відкриття спадщини вона була непрацездатною за віком особою, а тому нотаріус повинен був застосувати положення ст.1241 ЦК України щодо обов`язкової частки, яка перевищує частку позивачці у спадщині, що визначена заповітом. Тоді як нотаріус при видачі свідоцтв про право на спадщину помилково встановив об`єм спадкового майна, включивши до нього частку відповідачки у праві спільної власності на майно та не застосував положення ст. 1241 ЦК щодо обов`язкової частки позивачки у спадщині померлого чоловіка. \~ \~ \~ \~Оцінюючи надані докази суд приходить до висновку, що позивачка та [PERSON] дійсно проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 по 26.11.2014 р., що підтверджується: довідкою дільниці №4 КП «ЖКС Хмельницький» №711 від 18.04.2019 року, в якій вказано, що позивачка та [PERSON] проживали разом з 2007 року по 09.12.2015 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство (т.1 а.с. 165); заявою мешканців будинку [ADDRESS] , підписи яких засвідчені начальником дільниці №4 КП «ЖКС Хмельницький», в яких заявники зазначають, що позивачка та [PERSON] проживали разом з 2007 року по 09.12.2015 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство (т.1 а.с. 166); актом державного виконавця відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області від 10.11.2009 року про проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні, в якому стягувачем був [PERSON] і в якому вказано, що позивачка приймала участь у проведенні виконавчих дій за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 167); фотознімками, на яких позивачка та [PERSON] перебувають разом на різних заходах, сімейних святах, у квартирі позивачки за адресою: [ADDRESS] , та у будинку [ADDRESS] , під час спільних подорожей, на відпочинку (т.1 а.с 159-164); посвідченнями особи моряка спадкодавця (т.1 а.с. 170-171) та позивачки (т.1 а.с. 174), з яких вбачається, що вони разом працювали. Також вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідачі, заперечуючи факт проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 по 26.11.2014 р., надали суду фотознімки (т.2 а.с. 112-113), які нібито підтверджують факт проживання іншої особи (свідок [PERSON] ) з [PERSON] до 2008 року, також за клопотанням відповідачів в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Суд критично ставиться до наданих відповідачами доказів, так як вказані фотознімки датовані 2005 роком і не стосуються періоду з 2007 по 2014 року, окрім того показання свідків [PERSON] та [PERSON] суперечать наявним у справі письмовим доказам. \~ \~ \~ \~З наведених підстав суд вважає доведеною та такою, що підлягає задоволенню позовну вимогу про встановлення факту проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2007 р. по 26.11.2014 р. \~ \~ \~ \~Що стосується вимог щодо визнання об`єктами спільної власності позивачки та [PERSON] квартири 1 та житлового будинку 1 суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~06.03.2008 року [PERSON] уклав договір про участь у пайовому будівництві (т.2 а.с. 60-63), відповідно цього договору сплачені кошти згідно з графіком фінансування будівництва (т.2 а.с. 64,65), та після закінчення будівництва отримане свідоцтво про право власності від 20.05.2010 року на квартиру 1 (т.1 а.с.105) та проведена реєстрація права власності [PERSON] (т.1 а.с. 106). Тобто квартира 1 була набута у власність з 06.03.2008 р. по 20.05.2010 р. за час спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та позивачки без реєстрації шлюбу. \~ \~ \~ \~28.03.2001 року на підставі договорів купівлі-продажу від 28.03.2001 року посвідчених приватним нотаріусом ОРНО Панченко О.О. за реєстровими №493,№494, [PERSON] придбав земельну ділянку [NUMBER] та розташований на ній житловий будинок 1 (т.1 а.с. 94, 96). \~ \~ \~ \~В період з 01.01.2007 р. по 09.12.2015 року, тобто під час спільного проживання однією сім`єю позивачки разом з [PERSON] , вони здійснили ремонт житлового будинку 1 внаслідок чого істотно збільшилася його вартість, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 28.03.2001 року, звітом про оцінку житлового будинку від 10.06.2019 р. (т.1 а.с. 222-237), поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Статтею 74 СК України , встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8\~цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 62 СК України, якщо майно\~дружини,\~чоловіка за\~час шлюбу\~істотно збільшилося\~у своїй\~вартості внаслідок\~спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Виходячи з положень ст.74 СК України квартира 1 є об`єктом спільної власності позивачки та [PERSON] , виходячи з положень ст.ст. 62,74 СК України житловий будинок 1 є об`єктом спільної власності позивачки та [PERSON] , а враховуючи те, що сторонами по справі не наданий письмовий договір про режим власності щодо майна, яке придбане позивачкою та [PERSON] під час спільного проживання, частка позивачки у праві власності на ці об`єкти нерухомості становить Ѕ частку. \~ \~ \~ \~З наведених підстав суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на Ѕ частку квартири [INFO] та на Ѕ частку житлового будинку [INFO] . \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що частка позивачки у праві власності на житловий будинок 1 становить Ѕ, а цей будинок розташований на присадибній земельній ділянці 1, що перебуває у приватній власності, до позивачки у відповідності до ст. 120 ЗК України, переходить право власності на Ѕ частку присадибної земельної ділянки [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.1\~та ч.4\~ст.120\~Земельного Кодексу\~України,\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. \~ \~ \~ \~Виходячи з положень ст.120 ЗК України суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на Ѕ частку земельної ділянки 1. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , об`єкти нерухомого майна у вигляді квартири 1, житлового будинку 1 та земельної ділянки 1, перебували у спільній власності позивачки та [PERSON] і частка кожного з них у праві власності становила Ѕ частку, окрім того [PERSON] належала Ѕ частка квартири 2, на яку не розповсюджується режим спільної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Таким чином після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: Ѕ частки квартири 1; Ѕ частки квартири 2; Ѕ частки житлового будинку [INFO] з господарськими будівлями та спорудами; Ѕ частки земельної ділянки 1. \~ \~ \~ \~Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт від 08.09.2015 року, визначивши у ньому спадкоємцями в рівних частках позивачку та своїх онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В той же час позивачка, як дружина спадкодавця, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як онуки спадкодавця мають право на спадкування у 5-ту чергу у відповідності спадкоємства за законом за ст. 1265 ЦК України. \~ \~ \~ \~Позивачка на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком особою (т.1 а.с. 13), а тому мала право на обов`язкову частку у спадщині. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги у відповідності спадкоємства за законом, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, її обов`язкова частка у спадщині померлого чоловіка становить 1/2, тоді як заповітом визначена частка позивачки як 1/3, що не відповідає вимогам ст. ст. 1241 ЦК України, так як зменшує обов`язкову частку позивачки. \~ \~ \~ \~В той же час державний нотаріус Овідіопольської ДНК при видачі позивачці свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] не врахував вимоги ст.1241 ЦК України, не врахував права позивачки на частку у спільному майні та невірно встановив обсяг спадкового майна, помилково включивши до нього належні позивачці Ѕ частку квартири 1, Ѕ частку житлового будинку 1 та Ѕ частку земельної ділянки 1. Як наслідок свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-77 на 1/3 частку квартири [INFO] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-79 на 1/3 частку житлового будинку 1, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-80 на 1/3 частку земельної ділянки 1 були видані з порушенням ст.1241 ЦК України (без врахування обов`язкової частки (1/2) позивачки у спадщині померлого чоловіка), з порушенням положень глави 8 Сімейного Кодексу України та прав позивачки на частку у спільному майні, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2017 року за реєстровим №1-78 на 1/6 частку квартири 2 видане в порушення ст. 1241 ЦК України без врахування обов`язкової частки (1/2) позивачки у спадщині померлого чоловіка. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~1301\~ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. \~ \~ \~ \~З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги, щодо визнання недійними вказаних свідоцтв про право на спадщину підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Виходячи зі встановленого судом обсягом спадкового майна [PERSON] , враховуючи, що обов`язкова частка позивачки у спадщині [PERSON] становить 1/2 і позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку, що позивачка у відповідності до ст.ст. 1241, 1261 ЦК України в порядку спадкування набула право власності на: 1/4 частку квартири 1; 1/4 частку квартири 2; 1/4 частку житлового будинку 1; 1/4 частку земельної ділянки 1, а тому позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування після смерті чоловіка на 1/4 частку квартири 1; 1/4 частку квартири 2; 1/4 частку житлового будинку 1; 1/4 частку земельної ділянки 1 підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачці також належить Ѕ частка квартири 1, Ѕ частка земельної ділянки 1 та Ѕ частка житлового будинку 1, як її частка у праві спільної власності, позивачка остаточно набуває право власності на ѕ частки квартири 1, на ѕ частки житлового будинку 1 та на ѕ частки земельної ділянки 1. \~ \~ \~ \~З наведених вище підстав суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved