Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

13 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначала про те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 2 лютого 2006 року було розірвано. У шлюбі в них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2005 року належали до стягнення з [PERSON] та її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року збільшено розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 200 гривень щомісячно на 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 600 гривень, збільшилися витрати на утримання дочки. Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення майнового стану дитини. Відповідач має добрий стан здоров`я, проживає в м. Київ, працює водієм КП «Київпанстранс» ЦТОТ та отримує заробітну плату. Відомо також, що відповідач на утриманні має ще одну дитину від іншого шлюбу. Крім того, відповідно до чинного законадавства, а саме ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказала також, що 9 лютого 2019 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу вона змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . У позовній заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року про стягнення з [PERSON] та її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з 600 гривень на щомісячно, на ј частку від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явилась. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Махацький Ю.М. позовні вимоги позивача підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 1 квітня, 4 травня, 30 червня, 21 липня, 4 серпня 2020 року не з`явився, хоч про час та місце судового розгляду справи був повідомленим у встановленому порядку шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с. 24, 30, 31, 37, 42-44, 51). Від відповідача [PERSON] надходили до суду заяви про те, що в судові засідання з`явитись він не може, у зв`язку з карантином. Відповідачеві [PERSON] судом надсилались повідомлення (а.с. 41, 43, 44, 50, 51) у яких було роз`яснено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. З метою недопущення порушення строків розгляду справи було повідомлено, що, відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасник справи має право надати свої письмові пояснення по суті справи, подати докази, а також звернутись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності чи проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Причини неявки в судове засідання 4 серпня 2020 року відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання до суду не подавав. Крім того, відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву до суду не подавав. За таких обставин та за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2005 року підлягали до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Згідно заочного рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року збільшено розмір аліментів, стягуваних із [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 23 серпня 2005 року, та належать до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8). Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9) вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 9 лютого 2019 року зареєстровано шлюб. Після державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружини змінено на [PERSON] . Під час розгляду справи, судом встановлено, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, внесені зміни до законодавчих актів України, що встановлюють мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини. Так, положення ч. 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні справи суд враховує те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено у 2020 році (з 1 липня) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2318 гривень. Під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює слюсарем з ремонту рухомого складу в Центрі технічного обслуговування тролейбусів КП «Київпастранс» та отримує заробітну плату (а.с. 33-35). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки відповідач має постійне місце роботи, аліменти з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] за її вибором на утримання дитини у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Крім того, суд приходить до висновку, що вказаний розмір аліментів, на час розгляду справи буде достатнім для забезпечення належних умов проживання дитини сторін по справі, не може вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. При цьому, суд враховує те, що відповідач є працездатним, отримує регулярний дохід. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 840,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про зміну розміру аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved