Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

12 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. У позові виклав прохання постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0.0804 га. розташовану на території [ADDRESS] переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та визнати право власності в порядку спадкування за законом на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта незавершеного будівництва -житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви Позивач вказує, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON]. Після смерті дружини відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 0,0804 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та об'єкта незавершеного будівництва, яким являється житловий будинок садибного типу з відсотком готовності 82 %, що розташований за тією ж адресою. Вказану земельну ділянку [PERSON] набула у власність на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 23 травня 1997 року. [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті дружини. Коли Позивач, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, йому в цьому, постановою нотаріуса, було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а недобудований будинок не введений у експлуатацію. Дану обставину Позивач пояснює тим, що його дружина не мала змоги за період свого життя, в наслідок складних адміністративних процедур, отримати новий державний акт на земельну ділянку та провести реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки померла [INFO] року. Оскільки Позивач не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати за собою вказане майно як власник по причині відсутності для цього умов, тому вимушений звернутися до суду для вирішення цього питання. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позовні вимоги підтримала повністю, просила взнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало його дружині [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 0,0804 га, розташованої за адресою : [ADDRESS] призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та недобудованого будинку. Представник Миргородської міської ради Полтавської області, [PERSON] в судовому засіданні повідомив суду, що вимоги [PERSON] є законними, однак вважав Миргородську міську раду неналежним відповідачем по справі, мотивуючи це тим, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами адміністративних границь міста Миргород. Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.16). Внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0804 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS] та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, матеріалів та обладнання які були використані для будівництві житлового будинку садибного типу на земельній ділянці. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 травня 1997 року, відповідно якого вона купила, а [PERSON] продав земельну ділянку розміром 804 м. кв., яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю вданого Миргородським міськвиконкомом 19 березня 1997 року. На підставі вказаного договору новий державний акт виданий не був, хоча для його видачі були підготовлені відповідні документи та не зареєстрований, оскільки, [PERSON] не встигла його зареєструвати у зв'язку зі тим, що померла [INFO] року. Окрім того на вищевказаній земельній ділянці на підставі дозвільних документів попереднього власника [PERSON] було розпочато будівництво житлового будинку садибного типу, який на момент розгляду справи має 82 % готовності до експлуатації. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] являвся чоловіком померлої [PERSON] (а.с.24). На запит суду Приватним нотаріусом [PERSON] надано інформацію, що саме ним заведена спадкова справа після смерті [PERSON] і спадщину прийняв її чоловік [PERSON] (а.с. 35) Згідно ст.1217 ЦК України , спадкування здійснюється за заповітом або законом . При своєму житті померла заповіту не складала. Право на спадкування за законом, після її смерті в порядку ст. 1261 ЦК України, має її чоловік [PERSON]. [PERSON] звернувся із заявою до Приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та недобудований будинок, на що йому було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23 травня 1997 року за реєстровим номером 1-2038 не зареєстроване у встановленому законом порядку. (а.с.27) Згідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1261 ЦК України, [PERSON] має право на спадкування за законом у першу чергу, як чоловік померлої. Відповідно до ч.1 ст. 1225 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, інші спадкоємці які претендують на спадщину відсутні, то відповідно до статті 1261 ЦК України [PERSON] є законним спадкоємцем майна померлої. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах володіла і користувалась земельною ділянкою, проводила на ній самовільне будівництво, а [PERSON], в установленому законом порядку прийняв спадщину після неї. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Щодо зауваження представника Миргородської міської ради Полтавської області, що рада не являється належним відповідачем по даній справі, так як спадкове майна знаходиться за межами адміністративної території міста Миргород, суд вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Пункт 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що відповідачами у справах про продовження строку прийняття спадщини або про визнання права на спадщину при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, як потенційні власники відумерлої спадщини на підстав статті 1277 ЦК України. Враховуючи те, що [PERSON] померла на території міста Миргород, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 16), то місцем відкриття спадщини відповідно до статті 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця, тобто місто Миргород. Тому належним відповідачем по справі являється територіальна громада м. Миргород в особі Миргородської міської ради.

Outcome: approved