Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

14.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить припинити її право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул.Садова, 2, с.Матишівка Роздільнянського району Одеської області, площею 0,25 га, у звязку з її добровільною відмовою від права власності на підставі ст.140,142 ЗК України, а також у звязку з цим визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ОД, виданий 14.04.2000 року Камянською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення №12-ХХІ Камянської сільської Ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 25.11.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №161, відповідно до якого [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що розташована на території Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в с.Матишівка. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що їй на праві власності належала вказана земельна ділянка, виданий Державний акт старого зразка. Кадастровий номер земельній ділянці не присвоєний. В січні 2014 року вона звернулась до Камянської сільської ради з заявою про добровільну відмову від земельної ділянки, яка була задоволена. Але скасувати Державний акт на право власності на землю сільська рада не може. Це змусило її звернутись до суду, оскільки юридично вона є власницею земельною ділянки. Представник Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не зявився, повідомив листом про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю. Представник третьої особи Реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, що розташована на території Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області с.Матишівка. Її право власності підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ОД, виданим на імя [PERSON] 14.04.2000 року Камянською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення №12-ХХІ Камянської сільської Ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 25.11.1993 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №161. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.02.2014р. встановлено приналежність вказаного Державного акту, виданому на імя [PERSON] позивачці [PERSON]. Підстави та порядок припинення прав на землю визначені в главі 22 ЗК України. Ці норми передбачають підстави припинення прав (права власності та права користування) на земельні ділянки як у добровільному, так і примусовому порядку, з обєктивних і субєктивних причин, а також за наявності та відсутності вини власників і землекористувачів. Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140149 ЗК України. Відповідно до ст.140 ч.1 п. а) ЗК України підставою припинення права власності на земельну ділянку є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку. Згідно ст. 142 ч.1 ЗК України припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або території громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. З аналізу змісту діючого земельного законодавства України вбачається, що припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника є компетенцією органу місцевого самоврядування, а не суду. Позивачка звернулась до Камянської сільської ради в порядку ст. 142 ЗК України з заявою про добровільну відмови від належної їй на праві власності земельної ділянки на користь територіальної громади. Рішенням Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30.01.2014р. припинено право користування земельною ділянкою на підставі добровільної відмови від земельних ділянок [PERSON], с.Матишівка, вул. Садова, 2 площею 0,25га (а.с.8). Таким чином, в задоволенні вимоги позивача про припинення права власності на земельну ділянку за рішенням суду слід відмовити. Що стосується вимоги про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, то така вимога підлягає розгляду тільки в судовому порядку. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України 2001 року захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Оскільки право власності позивачки припинено на підставі ст.142 ЗК України у звязку з її добровільною відмовою від права власності, то є всі підстави для визнання недійсними державного акту на право власності на землю відповідно до ст. 152 ЗК України.

Outcome: partial