Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

12 липня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 06 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014148057315374, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 50 000 доларів США на строк до 06 травня 2028 року, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,00% річних, відповідно до графіку погашення кредиту. Станом на 01 червня 2013 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 37 611,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2013 року (7,9930 грн. за 1 долар США) складає відповідно 300 630,39 грн., яка складається з непогашеної суми кредиту - 24 436,97 доларів США; заборгованість по процентам - 4 303, 59 доларів США; пеня за прострочення виконання зобов'язань щодо сплати тіла кредиту та відсотків - 4 871,15 доларів США. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014148057315374 від 06 травня 2008 року в сумі 300 630,39 грн., судові витрати 3 441,00 грн. В судовому засіданні представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково, посилався на те, що не погоджується з сумою заборгованості за кредитом. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Згідно до ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, 06 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014148057315374, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 50 000 доларів США на строк до 06 травня 2028 року, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13,00% річних, відповідно до графіку погашення кредиту. 14 травня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») і відповідачем [PERSON] була укладена додаткова угода до кредитного договору № 014148057315374 від 06 травня 2008 року, відповідно до якого сторони погодили строк кредитних канікул та погодили щомісячні суми сплати кредиту. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Судом встановлено, що станом на 01 червня 2013 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 37 611,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2013 року (7,9930 грн. за 1 долар США) складає відповідно 300 630,39 грн., яка складається з непогашеної суми кредиту - 24 436,97 доларів США; заборгованість по процентам - 4 303, 59 доларів США; пеня за прострочення виконання зобов'язань щодо сплати тіла кредиту та відсотків - 4 871,15 доларів США, що підтверджується довідкою-розрахунком банку. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 3 441,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved