Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

13 серпня 2015 року позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 січня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ВL_Ж00009732. Згідно пунктів 1.1-1.6 договору банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 8 500 гривень 00 коп., з кінцевим терміном повернення кредиту 25 січня 2014 року. За користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 20 процентів річних. У зв'язку із змінами у діючому законодавстві ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]». В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за договором в повному обсязі, а позичальник від виконання зобов'язань ухиляється. Позичальник [PERSON] порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.4 кредитного договору, в зв'язку з чим в неї виникла прострочена заборгованість за кредитом. Згідно пункту 4.2. договору, за неналежне виконання зобов'язань, передбачених, п. 9. цього договору (спеціальної частини) позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25 (двадцяти п'яти) відсотків від суми неналежно виконаного грошового зобов'язання. Таким чином, загальна сума заборгованості позичальника відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07 серпня 2015 року становить 17146,26 гривень з них: прострочена до повернення сума кредиту - 6649,83 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 941,83 грн., комісія за РО - 1681,15 грн., плата за пропуск платежів - 7891,76 грн. В обґрунтування підстав для звільнення позивача від сплати судового збору зазначає, що у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку звільняється від сплати судового збору. Тому підтримуючи вищевикладене ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з позичальника на свою користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшло клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, доводів позивача не спростувала. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 січня 2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено Кредитний договір № ВL_Ж00009732 (а.с.5-12). Згідно пунктів 1.1-1.6 договору банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 8 500 гривень 00 коп., з кінцевим терміном повернення кредиту 25 січня 2014 року. Також з матеріалів справи вбачається, що за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 20 процентів річних. Як вбачається з матеріалів справи, в зв'язку із змінами у діючому законодавстві ВАТ « Всеукраїнський [PERSON]» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк»). 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]». Судом встановлено, що позивач виконав договірні зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а відповідач [PERSON] порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п. 2.4 Кредитного договору та від виконання зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим в неї виникла заборгованість за Кредитом, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07 серпня 2015 року становить 17146,26 гривень, яка складається з наступного: прострочена до повернення сума кредиту 6649,83 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 941,83 грн., комісія за РО 1681,15 грн., плата за пропуск платежів 7891,76 грн. Згідно пункту 4.2. договору, за неналежне виконання зобов'язань, передбачених, п. 9. цього договору (спеціальної частини) відповідач [PERSON] сплачує банку штраф у розмірі 25 відсотків від суми неналежно виконаного грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Враховуючи, що відповідно до п.22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому, суд вважає, що враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави. Отже, з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved