Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

14.06.2017 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, яку було уточнено, у якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру під № 10 в буд. під № 19 корп.1 по вул. Космонавтів у м. Одесі, яка має загальну площу 47,9 кв.м., яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., а також коридору, кухні, санвузла, комори. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] (дівоче прізвище Лукашова) народилася 20.06.1982 р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 466788. Її мати [PERSON] народилася 07.09.1958 р. від [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії ГД № 955851. (а.с. 88-90) Таким чином, [PERSON] є рідною онукою [PERSON] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.10.1983 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 344738. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінювалось. (а.с. 13, 76) Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2000-021М від 06.03.2000 р., укладеному на Одеській універсальній біржі «Витязь», [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстровано в «ОМБТІ та РОН» 04.04.2000 р. за № 310 пр-стр164-р № 518, що підтверджується довідкою КП «БТІ» ОМР від 13.01.2017 р. за № [NUMBER]. (а.с. 5-6, 81) Згідно ст. 112 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Аналогічні положення встановлюються ЦК України від 16.01.2003 р. № 435-IV. Відповідно до ст. 355-356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно . Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належало по ? частці у спірній квартирі. [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого належну йому частку квартири під № 10 у буд. № 19 в корп. 1 по вул. Космонавтів у м. Одесі заповів [PERSON] Вказаний заповіт посвідчено 17.11.2009 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2026. (а.с. 78) 17.11.2009 р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2027, яким належну їй частку квартири під № 10 у буд. № 19 в корп. 1 по вул. Космонавтів у м. Одесі заповіла [PERSON] (а.с. 71) [PERSON] помер 27.05.2015 року у віці 85 років, на підставі чого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 415226. (а.с. 10, 77) Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому ? частку у квартирі під № 10 у буд. № 19 в корп. 1 по вул. Космонавтів у м. Одесі. З відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] вбачається інформація про відсутність реєстрації спадкової справи після смерті 27.05.2015 р. [PERSON] (а.с. 86) Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Згідно з довідкою № 1204/1805, за підписом начальника та бухгалтера Дільниці № 1 КП «ЖКС «Черьомушки» [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 19.04.2000 р. по день смерті 27.05.2015 р. (а.с. 14) [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] з 19.04.2000 р. по день смерті 22.05.2016 р., про що свідчить довідки № 1580 та № 1581 від 06.06.2016 р. (а.с. 14, 69-70) Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). [PERSON] в установленому ЦК України (ч. 3 ст. 1268) порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить їй з часу відкриття спадщини. 22.05.2016 р. у віці 82 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 453361, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 5419). (а.с. 9, 68) Після її смерті до Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з відповідною заявою про прийняття спадщини № 50 від 07.06.2016 р. після смерті бабусі звернулася [PERSON] (а.с. 65) Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44100923 від 07.06.2016 р. після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 18/2016, номер у спадковому реєстрі 59070605. (а.с. 75) Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прав на спадщину у звязку з тим, що у договорі купівлі-продажу нерухомого майна № 2000-021М від 06.03.2000 р. не визначені частки покупців [PERSON] та [PERSON], які померли. (а.с. 11) Судом встановлені розміри часток [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] на квартиру № 10 у буд. № 19 в корп. 1 по вул. Космонавтів у м. Одесі, яка складається з ? частки квартири за заповітом, що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу та ? частки спірної квартири за законом (пята черга спадкомців за законом ст. 1265 ЦК), яка належала [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] Інший спадкоємець першої черги [PERSON] спадщини після смерті матері не прийняла. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі зазначеного, суд визнає за за [PERSON] право приватної власності в порядку спадкування за заповітом та за законом на квартиру під № 10 в будинку під № 19 корпус № 1 по вулиці Космонавтів у м. Одесі після смерті [PERSON], померлої 22 травня 2016 року.

Outcome: approved