Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

12 жовтня 2015 року [PERSON] подала до суду позов до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання їхньої малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів; судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON] та має від шлюбу дитину - [PERSON], 2010 року народження, яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, оспорює необхідність сплати аліментів, інших неповнолітніх дітей він немає, аліменти нікому не сплачує. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти сплати аліментів на утримання доньки у розмірі, вказаному позивачем. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2010 року, виданого відділом РАЦС Куликівського районного управління юстиції (а.с. 4). Відповідно до довідки виконкому Куликівської селищної ради № 4525 від 12.10.2015 [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON], 2010 року народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а тому аліменти, в силу ст. 181 Сімейного кодексу України, підлягають стягненню в судовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є працездатною працюючою особою, отримує регулярний дохід, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Судовий збір, у розмірі 487 грн. 20 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved