Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

13.05.2019 року позивач Козельщинська районна державна адміністрація Полтавської області як орган опіки та піклування в в інтересах дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. На обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] понад десять років не бере участі у вихованні та утриманні своєї доньки [PERSON] , не спілкувався з нею в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу. Поодинокі рідкі зустрічі, які траплялися між батьком та донькою, мали формальний характер. Також не забезпечує необхідного харчування та іншого матеріального забезпечення, медичного догляду доньки. Згідно ухвали суду від 17.05.2019 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 24.06.2019 року о 13 год 00 хв. Дана справа призначена до судового розгляду по суті на 29.07.2019 року о 09 год 00 хв у відкритому судовому засіданні. Позивача та неповнолітня [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, але направили заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують. В разі неявки відповідача, прохають постановити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або про перенесення розгляду справи до суду не направив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. За письмовою заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Неповнолітня [PERSON] проживає з дядьком [PERSON] , дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] , які піклуються про неї забезпечують їй належні умови проживання, утримують та виховують. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 12.02.2019 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] вбачається, що умови проживання задовільні. У житлі підтримується температурний режим та гігієнічний стан, речі побуту упорядковані. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окреме місце для сну, навчання, одяг, взуття та інші побутові речі особистого вжитку. Згідно довідки, що видана Козельщинським ліцеєм [PERSON] , вбачається, що остання навчається, в 11-Б класі Козельщинського ліцею у 2018-2019 н. р. батько у вихованні доньки участі не приймав. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно [PERSON] від 11.05.2019 року вбачається, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав стосовно дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Отже, суд вважає доведеним, що відповідач протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини, не піклується про неї, не забезпечує її матеріально, і в подальшому не має наміру цього робити. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Відповідно до ч. 3 ст.193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже, враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача та те, що позбавлений батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але неменше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.05.2019 року і до досягнення дитини повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Також, відповідно п. 7 ст. 267, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, позов позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд роз`яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та до ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить держави стягнути судовий збір в розмірі 1 536,80 грн. за розгляд судом позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі наведеного,

Outcome: approved