Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

13.03.2018 р. [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з даним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які повністю перебувають на її утриманні і потребують матеріальної допомоги від батька. Батьком дітей є [PERSON] - відповідач у справі. Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей, тому змушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення аліментів. Просить стягувати із відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи їх стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась надавши до канцелярії суду заяву, котрою уточнює свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у наступному розмірі: на [PERSON], [INFO] 930 грн.;[PERSON], [INFO] 930 грн.; [PERSON], [INFO] 746 грн. (а.с. 14).Справу просить розглянути у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 14) Відповідач [PERSON]М, у судове засідання також не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутність.Уточнені позовні вимоги визнає (а.с. 16). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 263078, виданого 25.11.2013 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 21, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 107272, виданого 06.05.2008 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 7, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 043097, виданого 22.05.2006 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 8, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 10.06.2015 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення набрало законної сили 22.06.2015 р. (а.с. 4). Згідно довідки Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 221 від 12.03.2018 р., [PERSON] проживає за адресою вул. Вишнева. 5, с. Балин Літинського району Вінницької області спільно зі своїми дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, визнання позову відповідачем, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірах по 930 грн. на утримання дітей віком старше 6 років, та 746 грн. на дитину до 6 років, починаючи їх стягнення з дня звернення позивача до суду з цим позовом (13.03.2018 р.) і до досягнення дітьми повноліття. При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 01.01. 2018р. - 1860 гривень, а на дитину віком до 6 років - 1492 , тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить для дітей віком від 6 до 18 років - 930 гривень, а на дитину віком до 6 років - 746 грн. відповідно. У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Outcome: approved