Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Заява мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яку вона не може прийняти у зв'язку з тим, що в її свідоцтві про народження в графі «батько» відсутні будь-які відомості, а прізвище її зазначено як прізвище матері - «[PERSON]». Вказуючи, що її батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували, проте проживали спільно однією сім'єю в селі Кульчин Турійського району, вели спільне господарство, виховували дітей, просила встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO], є її батьком. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала із вказаних у ній підстав, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що заявник є його рідною сестрою, а покійні [PERSON] та [PERSON] - їхніми батьками, які проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу. На спадкове майно, що залишилося після смерті батька, не претендує. Вказував, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Представник заінтересованої особи Турійського районного відділ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву в якій вказала, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON], просила справу розглядати без її участі. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, з'ясувавши всебічно, повно і об'єктивно обставини справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом пунків 3, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачає, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених статтею 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Згідно з частинами 2, 3 статті 53 КпШС в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 березня 1952 року та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27 вересня 1969 року заявник народилася [INFO] в селі Кульчин Турійського району Волинської області (а.с. 8), після одруження змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 9). Дошлюбне прізвище заявника «[PERSON]». У вказаному вище свідоцтві про народження в графі «батько» відомості відсутні, по батькові заявника записано «[PERSON]». Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 1999 року видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Матір заявника померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 липня 1997 року (а.с. 6). За змістом архівної довідки архівного відділу Турійської районної державної адміністрації в погосподарській книзі Кульчинської сільської ради за 1958-1960 роки значиться, що заявник разом зі своєю матір'ю [PERSON], братом [PERSON] та [PERSON] проживали в селі Кульчин Турійського району (а.с. 13). Згідно з довідкою Кульчинської сільської ради Турійського району № 445 від 21 жовтня 2016 року [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований в селі Кульчин Турійського району, його дочкою є заявник [PERSON], яка й вступила у володіння й управління спадковим майном після смерті батька (а.с. 11). Як встановлено в судовому засіданні, заявнику підтвердження факту батьківства необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] З інформаціних довідок зі спадкового реєстру видно, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт та спадкові договори відсутні (а.с. 21-22). Факт, що матір заявника [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та останній є батьком [PERSON] у судовому засіданні підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON] За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що відсутність відомостей про батька у свідоцтві про народження заявника створює перешкоди та унеможливлює використання нею свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті батька, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту батьківства в контексті положень статтей 57-59 ЦПК України є належними та допустимими, встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved