Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача у якому зазначила, що 12 червня 2010 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований по вул.Дюміна, 6 в смт.Березнегувате Миколаївської області. Вона єдина спадкоємиця за законом яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Щодо будинку нотаріусом їй розяснено про неможливість оформити спадщину через те, що в якості правовстановлюючого документу надано договір купівлі - продажу № 5-36, укладений за життя її чоловіком та зареєстрований на товарній біржі «РіКо Альянс». Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Дюміна,6 в смт.Березнегувате Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти позовних вимог. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача, її представника та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії 1-ФП №120318 виданого 18 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області убачається що [PERSON] помер 12 червня 2010 року актовий запис про смерть № 67 (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема і на житловий будинок № 6 по вул. Дюміна в смт.Березнегувате Миколаївської області, що належав покійному на підставі договору купівлі продажу № 5-36 укладеному 23 лютого 2002 року, зареєстрованому товарною біржею «РіКо - Альянс» в «Журналі реєстрації біржових угод» № 5-36 ( а.с.6). З копії свідоцтва про укладення шлюбу І-ГЮ №426527 виданого 12.11.1986 року Клесовською селищною радою Сарненського району Ровенської області слідує, що позивачка перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, а отже доводиться йому дружиною (а.с.11). З копії спадкової справи № 83/2010 року убачається, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав разом з позивачкою та донькою [PERSON] по вул.Дюміна,6 в смт.Березнегувате Миколаївської області. 21.10.2010 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, доньки покійного [PERSON] та [PERSON] того ж дня згідно заяв відмовились від прийняття спадщини. 10 січня 2011 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Березнегуватської селищної ради (а.с.12). 03 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Березнегуватського районного нотаріального округу Миколаївської області позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з тих підстав що в якості правовстановлюючого документу на нерухоме майно було надано договір купівлі продажу житлового будинку, який не посвідчений нотаріально, а зареєстрований на товарній біржі «РіКо - Альянс» у «Журналі реєстрації біржових угод» (а.с.5). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб ( спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи слідує що 23 лютого 2002 року [PERSON] придбав житловий будинок № 6 по вул.Дюміна в смт.Березнегувате Миколаївської області за договором купівлі продажу № 5-36, який зареєстрований товарною біржею «РіКо Альянс» в «Журналі реєстрації біржових угод» (а.с.6). 26 лютого 2002 року на підставі вказаного договору за [PERSON] було зареєстровано право особистої власності на житловий будинок Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації, а 11.03.2002 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду (а.с.7-9). Договір купівлі продажу було укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу лише житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Договір купівлі - продажу був укладений до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р., згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на придбане майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. набувається в порядку, який існував на час його придбання. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки [PERSON] за життя набув право власності на нерухоме майно, тому вказаний житловий будинок є обєктом права власності, та є спадковим майном після смерті останнього, тому отримавши відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину позивачка має право на захист порушеного права шляхом визнання за нею як спадкоємицею права власності на житловий будинок.

Outcome: approved