Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

14.07.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя через що між ними постійно відбувались сварки. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилось двоє дітей [PERSON], 01.12.2003 р..н. та [PERSON], [INFO], однак сімю зберегти їм не вдалось, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. Просить шлюб, зареєстрований 21.06.2003 р. Дідилівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №5, між ними розірвати. Також позивачка згідно з уточненими позовними вимогами просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], 02.12.2007 р.н, в розмірі 1/3 частки\~ з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дітей, з приводу чого між ними\~ склалися спірні правовідносини. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задольнити повністю. Відповідач у судове засідання не зявилася, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомлений про час розгляду справи, до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,\~ що позов є підставним і підлягає до задоволення. 21 червня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб про що Дідилівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області\~ в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 150135 від 21.06.2003р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя в сторін народився 01.12.2003 року син [PERSON], а 02.12.2007 р. народився син [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей,\~\~ не виявили бажання примиритись, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Вирішуючи позов в частині стягнення алментів суд виходить з наступних вставлених те перевірених судом обставин та відповідних норм закону. Так, позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відтак, враховуючи вік дітей, а також те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є будь-які неповнолітні чи непрацездатні особи, суд прийшов до висновку, що аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку як просить позивачка є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. Одночасно,

Outcome: approved