overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 серпня 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна не має. Діти залишаться проживати з нею. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просили справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 23 лютого 2008 року Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Діти залишаться проживати з матір`ю. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

13 серпня 2021 року представник позивача звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 222. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем не склались через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач переконана, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливо та суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 26 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду.(а.с.17-18). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Судові витрати сплачені при звернені до суду просить віднести за її рахунок. (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 23). Враховуючи те, що позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає повністю, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними матеріалами у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 01 листопада 2013 року Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 222. (а.с.4). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. (а.с.7 ,8, 9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених вище обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, при ухвалені рішення по справі, суд вирішує питання про розподіл судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

13 січня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Потіцькій сільській раді, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №069042, актовий запис №01. Під час шлюбу народилась [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину. Просить суд стягнути кошти на утримання [PERSON] та стягувати їх із [PERSON] в розмірі 30% від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти стягнення аліментів в користь позивача на утримання дочки. Справу просить розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяву позивачки, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 січня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Потіцькій сільській раді, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №069042, актовий запис №01. Під час шлюбу народилась [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує батьківських обовязків по утриманню дитини, мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити. На підставі ст.88 ЦПК України необхідно стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~13 січня 2013 року в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Котляревського,24 в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~13 січня 2013 року в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 10 січня 2013 року і посвідчений секретарем Трибухівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] від своєї частки в спадковому майні відмовилася на користь позивачки [PERSON] \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

13 січня 2013 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності їй правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви заявниця вказувала, що їй на праві власності належать земельна ділянка, площею 5,71 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Зазначене право власності підтверджується правовстановлюючим документом - державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, виданим на її ім'я з зазначенням прізвища «[PERSON]», замість «[PERSON]». В зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаною заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд заяви про встановлення факту за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа - Жовтнева районна державна адміністрація Миколаївської області в суд свого представника не направили, від них надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, заяву підтримали та не заперечували проти її задоволення.. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі суд встановив наступне. В квітні 2010 року [PERSON], [INFO], отримала паспорт громадянки України (а.с.4). Згідно державного акту на право приватної власності на землю Серії МК № 002977, виданого на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 09.07.2004 року №289-р [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,71 га, в межах території Коларівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення товарного сількогосподарського виробництва (а.с.5). Суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON], зазначена як власник в досліджених судом в судовому засіданні правовстановлюючих документах, та [PERSON], вказана в паспорті громадянки України серії [NUMBER], є однією і тією ж громадянкою. На підставі викладеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для реалізації права як власника нерухомого майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

13 січня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07.08.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14026-070807, за яким боржнику відкрито кредитну лінію, ліміт якої розраховується Банком самостійно. Вказали, що боржник порушив свої зобов'язання по договору і станом на 29 листопада 2013 р. існує заборгованість в сумі 4 171,70 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але у резолютивній частині позовної заяви (п. 4), просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти постановлення судом рішення в заочному порядку. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, у судове засідання без поважних причин двічі, 27.01.2014 р. і 12.02.2014 р. не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14026-070807, за яким боржнику відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн і встановлено її ліміт в розмірі 3 000 грн, з процентною ставкою за користування кредитом відповідно до Правил та тарифів Банку. Судом з'ясовано, що відповідач користувався наданою йому Банком кредитною лінією. У період з 08 серпня 2007 р. по 15 серпня 2008 р. зняв з карткового рахунку 3 000 грн, а погашення взагалі не здійснював. Отже, свої зобов'язання щодо укладеного договору по поверненню боргу не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 29 листопада 2013 р. складає - 4 171,70 грн, що складається з простроченого тіла кредиту. Виходячи з того, що відповідач не з'явився до судового засідання, а отже ухиляється від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

13 січня 2014 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 15.10.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-14033-151007, за яким боржнику відкрито кредитну лінію, ліміт якої розраховується Банком самостійно. Вказали, що боржник порушила свої зобов'язання по договору і станом на 29 листопада 2013 р. існує заборгованість в сумі 10 597,30 грн, яку просили стягнути, а також судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але у резолютивній частині позовної заяви (п. 4), просила позов задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти постановлення судом рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій вказала, що вимоги Банку визнає, однак зазначила, що не має змоги сплатити борг у зв'язку з відсутністю роботи і тяжким матеріальним становищем. Справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-14033-151007, за яким боржнику відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн і встановлено її ліміт в розмірі 4 000 грн, з процентною ставкою за користування кредитом відповідно до Правил та тарифів Банку. Судом з'ясовано, що відповідач користувалася наданою їй Банком кредитною лінією, тобто знімала з карткового рахунку гроші, але не здійснювала його погашення. У повному обсязі. Отже, свої зобов'язання щодо укладеного договору по поверненню боргу не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 29 листопада 2013 р. складає - 10 597,30 грн, що складається з простроченого тіла. За такого, ураховуючи те, що відповідач не оспорює нараховану Банком суму боргу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення у безспірному порядку з неї вказаної заборгованості. В силу ст. 88 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь Банку судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

13 січня 2014 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ЗЗСВ Крона», яким позов було задоволено, та стягнуто із відповідача заборгованість із заробітної плати з 01.01.2012 р. по 10.09.2013 р. та середній заробіток за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки з 11.09.2013 р. по день фактичного розрахунку. До ухвалення рішення, а саме 04.12.2013 р. позивачем було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою позивач також просив зобов'язати відповідача видати трудову книжку із внесенням запису про його звільнення з 11.09.2013 р. на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю. Проте рішенням суду від 13.01.2014 р. вимога позову в частині повернення трудової книжки не вирішена, що не дозволяє в повній мірі захистити права та інтереси позивача. У відповідності до ст..220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення не ухвалено рішення. У судовому засіданні встановлено, що 04.12.2013 р. позивачем було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою позивач просив зобов'язати відповідача видати трудову книжку із внесенням запису про його звільнення з 11.09.2013 р. на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю. Проте рішенням суду від 13.01.2014 р. вимога позову в частині повернення трудової книжки не вирішена, що не дозволяє в повній мірі захистити права та інтереси позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 21 серпня 2004 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться на вихованні у відповідачки. У жовтні 2010 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через відсутність порозуміння, суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачем вважає неможливим. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 21 серпня 2004 року у Костянтинівському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишиться на вихованні у відповідачки. У жовтні 2010 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

13 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO]., була власником житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в [ADDRESS]; [PERSON], як єдиний спадкоємиць за заповітом впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно встановити факт прийняття ним спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно.

Outcome: approved