overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. 17 Вересня, буд. 23, в смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 13 грудня 2012 року помер батько позивача [PERSON], якому належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. 17 Вересня, буд. 23, в смт. Шацьк Шацького району Волинської області, збудований ним у 1960 році. Належність йому даного нерухомого майна підтверджується будинковою книгою, договором страхування від 23.10.2016 року № 1678246. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON] і в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Інший спадкоємець за законом дружина спадкодавця - [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Родинні відносини між позивачем і спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області заперечень на позов не має, при винесені рішення покладається на розсуд суду. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Незалежності (колишня Калініна), буд. 53, в с. Пульмо Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 15 травня 2013 року помер її брат, [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Незалежності, буд. 53, в с. Пульмо Шацького району Волинської області. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе своє майно їй, [PERSON]. Вона, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст. 1269-1270 ЦК України прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у передбачений законодавством строк. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку, не має. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на це нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позивач в попереднє судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що [PERSON] сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 1217, 1220, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO] , уродженця смт. Марянівка Баранівського району Житомирської області , яка настала [INFO] в смт. Мар'янівка Баранівського району Житомирської області . Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що 28 серпня 2016 року в смт. Мар'янівка Баранівського району Житомирської області її син [PERSON], [INFO] , не справився з керуванням мотоцикла та з'їхав у кювет і отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з важким матеріальним становищем вона не доставляла тіло померлого сина до Новоград-Волинського відділення судово-медичних експертиз , тому у неї відсутня довідка про причину смерті [PERSON] Із-за відсутності довідки про причину смерті, вона не має можливості отримати свідоцтво про смерть , яке необхідне для зняття померлого з реєстрації. В судове засідання заявниця [PERSON] не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де вимоги заяви вона підтримала. Представник заінтересованої особи - Мар'янівської селищної ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи він повідомлений належно , що підтверджується поштовим повідомленням . Селищний голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника , заперечень щодо заяви селищна рада не має. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] підтверджується даними постанови про призначення судово-медичної експертизи від 28.08.2016 року про те, що 28.08.2016 року близько 3 години [PERSON] керуючи мотоциклом Вайпер , рухаючись по автодорозі Биківка-Мар'янівка не впорався з керуванням та з'їхав з дороги, внаслідок чого водій [PERSON] помер (а.с.10) , довідкою виконавчого комітету Мар'янівської селищної ради Баранівського району Житомирської області за № 676 від 12.09.2016 року про те, що поховання [PERSON] проведено на кладовищі смт. Мар'янівка Баранівського району Житомирської області 29.08.2016 року (а.с.12). Реєстрація смерті [PERSON] не проводилась згідно повідомлення Баранівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головоного територіального управління юстиції у Житомирській області за № 2835/2.1-11-69 від 11.09.2016 року (а.с.11 ). Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявниці .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її і відповідача сином та у теперішній час навчається у Миколаївському професійному суднобудівному ліцеї імені [PERSON] на денній формі навчання. Посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в звязку з продовженням навчання не надає, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши надані письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO] є сином відповідача та позивачки, і на теперішній час навчається у Миколаївському професійному суднобудівному ліцеї імені [PERSON] на денній формі навчання, самостійних доходів не має. Строк закінчення навчання 28 січня 2018 року. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 233194 та довідкою Миколаївського професійного суднобудівного ліцею імені [PERSON] від 08 вересня 2016 року № 1318/02-04. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 201 СК, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, крім інших застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 199, ч. 1 ст. 200, та ч. 1 ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, має мінливий дохід, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1531 гривня щомісячно, з усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 09 вересня 2006 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 98. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з грудня 2015 року не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, в зв'язку з різними поглядами на життя, сварками, непорозуміннями, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу, залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 вересня 2006 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 98, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 18 вересня 2010 року Виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 22. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з вересня 2013 року не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, чоловік зібрав свої речі та виїхав в невідомому напрямку, їй відомо, що чоловік мешкає з іншою жінкою, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON]. просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року Виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 22, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з вересня 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 серпня 1989 року у виконкомі Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 11, вказавши, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на життя, сім'єю не проживають разом з 2009 року, відповідач проживає з другою сім'єю. Від шлюбу неповнолітніх дітей нема. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштові повідомлення з відміткою «вручено», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1989 року. Шлюб зареєстрований у виконкомі Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 11. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

14 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 06 червня 1992 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. З липня 2016 року вони проживають в одній квартирі, однак в різних кімнатах, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, у зв'язку з чим у них постійно виникали сварки. На примирення вона не згодна. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим. Просить суд розірвати шлюб між нею і [PERSON] та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, однак від неї надійшла телефонограма, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. На примирення не згодна. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надала суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі, на примирення не згоден. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06 червня 1992 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 112, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 7). Шлюбне життя подружжя не склалося. З липня 2016 року сторони спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя. На примирення не згодні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви позивача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved