overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

14.01.2016 року\~\~заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 03.09.2006 року померла її рідна сестра - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку. Заявник звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим, що у свідоцтві про смерть сестри вказано її імя «Євгенія», а у державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено імя «Єва», що перешкоджає заявнику оформити спадкові права, а тому вона просить встановити, що державний акт серії ЖТ №031035 на право власності на земельну ділянку, виданий Чуднівською районною державною адміністрацією Житомирської області від 20.09.2004 року дійсно належить померлій [PERSON]. Заявник у судове засідання не з'явилась, до суду 11.03.2016 року від представника заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її та його відсутності, просить заяву задовольнити. Заінтересована особа - Стетковецька сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. 26.02.2016 року до суду надійшла заява голови сільської ради[PERSON], відповідно до якої він просить розглядати справу без представника сільської ради, заяву визнає. Заінтересована особа - Чуднівська районна державна адміністрація Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. 24.03.2016 року до суду надійшла заява представника райдержадміністрації [PERSON], відповідно до якої він просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 03.09.2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №027492 виданого 05.09.2006 року виконавчим комітетом Стетковецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області(а.с.5) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯЄ №209949 від 17.08.1956 року, матір'ю [PERSON] є [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯК №832953 від 13.01.1955 року, матір'ю [PERSON] є [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №327961, заявник 22.01.1977 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище «Вергелюк» на «Дацюк» (а.с 8). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №031035, виданий Чуднівською районною державною адміністрацією від 20.09.2004 року на імя [PERSON] (а.с. 9).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

14.01.2016 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] протягом тривалого часу підтримували дружні стосунки, які переросли в почуття любові один до одного. Внаслідок близьких стосунків між ними вона завагітніла, тому бажають зареєструвати свої відносини в офіційному порядку, оскільки це відповідатиме їх інтересам та інтересам їх майбутньої дитини, однак перешкодою цьому є те, що вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Заявник та заінтересовані особи до суду не прибули, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заяву підтримували, просили її задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON], заявник по справі, не досягла шлюбного віку та перебуває на 15 тижні вагітності. Пунктом 2 постанови пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року розяснено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. На даний час заявник [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] кохають один одного, бажають одружитись і створити сімю, обізнані про стан здоровя один одного, за своїм розумовим, моральним, соціальним розвитком, станом фізичного та психічного здоровя мають можливість в повній мірі забезпечити роль подружжя та батьків майбутньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

14.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 21.07.2007 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (актовий запис № 317). В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що через постійні конфлікти, суперечки спільне з відповідачем життя стало неможливим та нестерпним, виявились різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Посилаючись на те, що з 2014 року проживає від відповідача окремо, шлюбні стосунки припинено, а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримав. просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала відповідну заяву до суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 21 липня 2007 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 317 (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами виникають суперечки з різних питань спільного життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

14.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 22.09.1995 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з січня 2015 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повне підтримання позовних вимог, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 450. Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

14.01.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що ПАТ «Одесаобленерго» є власником будівлі, розташованої за адресою: Одеська область смт. Сарата вулиця 50 років Жовтня, 15, в якій мешкають працівники товариства. Квартира № 1 у вказаному будинку надавалась колишньому працівнику позивача [PERSON] для проживання в ній разом з родиною. В процесі корпоратизації та, відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України від 04.11.2003 року № 635, було затверджено перелік нерухомого майна ВАТ «Одесаобленерго», яке увійшло до статутного фонду товариства, в тому числі «Лінійний пост П/С Сарата», що розташований в смт. Сарата по вулиці 50 років Жовтня, 15 Одеської області. 10.09.1986 року в будівлі ПАТ «Одесаобленерго» - «Лінійний пост П/С Сарата», що розташований в смт. Сарата по вулиці 50 років Жовтня, 15 Одеської області відділом внутрішніх справ Саратського райвиконкому був прописаний електромонтер Саратського РЕМ [PERSON], разом зі своєю сімєю. На даний час, в даному помешканні родина [PERSON], в тому числі [PERSON] фактично не мешкають. Оскільки, за вищезазначеною адресою залишився зареєстрований тільки [PERSON], який з реєстрації самостійно не знявся, позивач позбавлений права розпоряджатись належним йому майном. 05.02.2007 року [PERSON] та його члени родини були зняті з реєстраційного обліку, окрім [PERSON], зареєстрованого за зазначеною адресою з 16.04.2002 року. Враховуючи те, що фактично [PERSON] за вказаною вище адресою не проживає, з метою надання можливості надання приміщення працівникам Саратського РЕМ, позивач вважає можливим усунути перешкоди в користуванні належною ним на праві приватної власності будівлею. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, право приватної власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю…Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

14.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з червня 2014 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2012 року і є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4,8). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з червня 2014 року сторони проживають окремо і спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач на примирення не згоден та поновлювати сімейні стосунки не бажає, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу, з стягненням з відповідача на користь позивача судових витрат по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

14.01.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 14796,88 грн. за кредитним договором № б/н від 06.03.2008 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 06.03.2008 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 7200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.11.2015 року має заборгованість у сумі 14796,88 грн., яка складається: 7196,57 грн. заборгованість за кредитом, 5707,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 950 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 250 грн. штраф (фіксована частина), 692,71 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій просила справу розглядати без неї, а позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому так як відповідач позов визнав, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

14.01.2016року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16847,42 грн. за кредитним договором № б/н від 08.10.2007 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 08.10.2007 року договору №б\\н відповідач отримала кредит в розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.11.2015 року має заборгованість у сумі 16847,42 грн., яка складається: 8212,66 грн. заборгованість за кредитом, 7056,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 778,45 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями заяви позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

14.01.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 20623,41 грн. за кредитним договором № б/н від 01.03.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 01.03.2013 року договору №б\\н відповідач отримала кредит в розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 30.11.2015 року має заборгованість у сумі 20623,41 грн., яка складається: 3167,97 грн. заборгованість за кредитом, 13297,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2700 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 958,26 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду», умовами та правилами надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

14.01.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Вимоги обгрунтовані тим, що 10.06.2010 року був укладений шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, жодних стосунків з відповідачем не підтримує, з березня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 10.06.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Сімейне життя в сторін не склалося, з березня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України та,

Outcome: approved