Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

13 листопада 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування вимог зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Останнім часом їх стосунки погіршилися через відсутність порозуміння, постійні конфлікти та суттєві розбіжності в поглядах на життя. З вересня 2013 р. шлюбні відносини між ними припинені, вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. З того часу відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоча він як батько зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини та її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в лісництві і має стабільний щомісячний дохід, а тому може брати участь в утриманні дочки. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач [PERSON] заявив про повне визнання позову. Підтвердив, що вже тривалий час вони проживають окремо і не підтримують шлюбних стосунків, та погодився сплачувати на утримання дочки аліменти у заявленому розмірі. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2009 р. (а.с. 5). Подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З огляду на пояснення сторін, суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, внаслідок чого вони понад два роки не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. За взаємною згодою сторін їх малолітня дочка проживає з матір'ю. Згідно з приписом частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення заявленого [PERSON] позову є положення сімейного законодавства України, які визначають підстави для розірвання шлюбу, обов'язки батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та час, з якого присуджуються аліменти на дитину. Так, за приписом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно положень частини 3 статті 181 цього Кодексу за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи безумовне визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved