overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

13.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Вербської сільської ради про визначення судом додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 25 січня 2005 року бабки [PERSON]. У позовній заяві позивач зазначив, що 25.01.2005 року померла його бабка [PERSON], яка проживала у [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. З метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не звертався, оскільки помилково вважав, що спадщину прийняв його батько [PERSON], який помер 04.06.2007 року. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори, то отримав відмову, оскільки пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який закінчився 25.07.2005 року. Позивач важає, що він пропустив строк з поважної причини, просить суд визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Належно повідомлений позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі та просить позов задовільнити повністю. Представник відповідача голова Вербської сільської ради [PERSON] у судове засідання не з'явився. Направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить справу розглядати без участі представника відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON] померла 25 січня 2005 року. Строк для прийняття спадщини закінчився 25 липня 2005 року. З копії свідоцтва про смерть (а.с.5) вбачається, що батько позивача [PERSON] помер 04.06.2007 року. Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються матеріалами справи, а саме:копією свідоцтва про народження позивача (а.с.6), де зазначено, що його батьком був [PERSON], тобто син померлої 25.01.2005 року [PERSON] З позовної заяви вбачається, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. З письмової заяви голови Вербської сільської ради [PERSON] представника відповідача по справі - вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову. Суд, визначаючи строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, виходить із принципу розумності та достатності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

13.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 12.08.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина - малолітнього [PERSON], 2007 року народження. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що вони мають різні характери і погляди на спільне життя, не мають порозуміння, що спричиняє постійні конфлікті ситуації та сварки. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою сторони фактично припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 12 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільного сина - малолітнього [PERSON], 2007 року народження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, сторони станом на дату звернення до суду з позовною заявою, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

13.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з позивача на користь відповідачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до часу досягнення нею повнолітнього віку, починаючи стягування з дня звернення з позовом до суду на утримання сина, [PERSON], [INFO] та судові витрати покласти на позивача, мотивуючи тим, що позивач з 29 липня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає разом з відповідачкою та знаходиться на її утриманні, тому вона з дитиною потребує матеріальної допомоги. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що між сторонами немає взаєморозуміння з поглядів на сімю та побут. Внаслідок чого шлюбні відносини припинені з березня 2016 року, і сторони проживають окремо. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Вважають сімю такою що розпалася, настоюють на розірванні шлюбу. Сторони в судове засідання не зявились, просять розглянути справу без їх участі, строк для примирення сторонам не потрібний, про що надали відповідні заяви. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України : особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про народження дитини, сторони є її батьками, а згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка має на утриманні малолітню дитину, матеріальний стан відповідача, те, що відповідач працездатний, інших стягнень не має, суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача та державного бюджету м. Шостка підлягають стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., а також на користь Державного бюджету м. Шостка судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

13.05.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 вересня 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Через непорозуміння одне одного в сімї виникали сварки, подружжя втратило повагу один до одного. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 вересня 2006 року, актовий запис № 1804. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO].. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

13.05.2016 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог в заяві вказала, що 20 вересня 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано 30 червня 1999 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. [PERSON] досягла повноліття, є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету педагогіки та психології Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В. Винниченка. У звязку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги (витрати на оплату вартості підручників, проїзду до навчального закладу та інше). До досягнення повноліття донькою з відповідача стягувались аліменти, однак після досягнення повноліття донькою відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги доньці, хоча спроможний її надавати. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь доньки [PERSON] аліменти на її утримання, яка продовжує навчання, в розмірі ? частини усіх видів доходів до закінчення терміну навчання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позховні вимоги визнаві повеністю. Третя особа до суду не зявилась. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив: - із копії свідоцтва про народження та копії паспорту слід, що [PERSON] народилася 30.03.1998 року та її батьками записані: [PERSON] та [PERSON]; - із копії свідоцтва про розірвання шлюбу слід, що сторони розірвали шлюб 30.06.1999 року; - згідно довідки Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В. Винниченка від 22.04.2016 року, [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету педагогіки та психології денної державної основи навчання даного навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року; - із довідки Лоцкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області від 12.05.2016 року слід, що до складу сімї [PERSON] входять: [PERSON], дочка, [INFO]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що повнолітня донька сторін навчається та потребує матеріальної допомоги батька, відповідач може надавати матеріальну допомогу, а тому суд вважає можливим стягнення з відповідача на користь доньки аліментів на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

13.05.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] року померла її тітка [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Протягом шести місяців позивачка до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернулась з об'єктивних причин, не знала, що подача заяви стала обов'язковою з січня 2004, і прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження спадковим майном було скасоване, та основною причиною став брак коштів на звернення із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин нею та та тіткою. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються рішенням Погребищенського районного суду від 03.03.2016 року (а.с.11) Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Ширмівської сільської ради в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд даної справи за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву №230 від 23.05.2016 року, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за законом, після померлої [INFO] року [PERSON], однак з поважних причин не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

13.05.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають двох дітей - [PERSON], 28 серпня 2007 р. н. та [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з нього аліменти на кожну дитину у розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 09 червня 2007 р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], 28 серпня 2007 р. н. та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

13.05.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтуванні позову вказує, що з 26.08.2006 року сторони перебувають у шлюбі, від даного шлюбу мають доньку Анну, [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 26.08.2006 року сторони перебувають у шлюбі, а.с., 5, відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача, Анни, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, а.с. 6. Згідно довідки, а.с. - 7, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки Анни, [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

13.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Універсальна товарна біржа «Ріелтор-Сервіс» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем на товарній біржі 16.03.2002 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстровим №2-4 11/25 часток домоволодіння №10-А, розташованого по пров. 1-Парниковому, 14-А в м. Миколаєві. Усі суттєві умови були сторонами виконані, але договір купівлі-продажу нерухомого майна не було нотаріально посвідчено, у звязку з чим позивач звернувся до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Універсальної товарної біржі «Ріелтор-Сервіс» в судове засідання також не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 16.03.2002 року в м. Миколаєві на Універсальній товарній біржі «Ріелтор-Сервіс» між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 11/25 часток домоволодіння №10-А, розташованого по пров. 1-Парниковому, 14-А в м. Миколаєві. Спірна частина домоволодіння належала відповідачці на підставі договору купівлі-продажу №1-121 від 22.09.2000 року зареєстрованого в Миколаївському БТІ за реєстровим №8451 від 29.09.2000 року. У звязку з тим, що позивач дізнався, що не має можливості розпоряджатися своїм майном, то був змушений звернутися до суду з даним позовом. Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, то даний договір на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

13.05.2017 року [PERSON] звернулась до Погребищенського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що з 22.09.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Позивач зазначає, що від шлюбу має спільну з відповідачем дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач працює та отримує дохід, і, відповідно може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільно домовитись з [PERSON] про сплату аліментів на утримання дитини позивачу не вдалось, відповідно вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала заяву в якій просила розгляд справи здійснити без її присутності та підтримала позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснити без його присутності та зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі у зв'язку з наступним. Судом беззаперечно встановлено, що 22 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області. Актовий запис № 65 (а.с. 4). Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] працює та отримує дохід, проте матеріальної допомоги на утримання дітей він не надає, що ним не заперечується. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши всідокази у їх сукупності, вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісяця на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved