Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

13.07.2014 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно (а.с.2-3). Так, позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку № 9 по вулиці Чапаєва в селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON], померлому 20 серпня 2014 року. - встановити факт прийняття [PERSON], [INFO], спадщини за законом, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого 20 серпня 2014 року, у вигляді житлового будинку № 9 по вулиці Чапаєва в селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області; - визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок № 9 по вулиці Чапаєва в селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 45,2 кв.м., житловою 22,6 кв.м., що в цілому складається із: житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», навісу літ. «Д», навісу літ. «Є», сараю літ. «Ж», навісу літ. «З», споруд № 5-7. Позивач [PERSON], в судове засідання 06.08.2015 року не з'явилася, але її представник [PERSON], подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.25). Представник відповідача Старокозацької СР, в судове засідання 06.08.2015 року не зявився, але подав до суду заяву, згідно з якою заперечень не має, просить суд розглянути справу в судовому порядку без представника сільської ради та винести законне і обґрунтоване рішення (а.с.24). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] народилася 30.05.1948 року у селі Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області, про що свідчить паспорт серії КМ № 916599 виданий 04.09.2014 року та картка фізичної особи платника податків № 1505-14-03464 від 10.09.2014 року (а.с.4-5). [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 214119 від 12.08.2014 року, актовий запис № 320 (а.с.6). Відповідно до технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 62), виданого 22.06.205 року КП «Білгород-дністровське БТІ», власником житлового будинку № 9 по вулиці Чапаєва в селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, є [PERSON] (а.с.10-14). 20.08.2014 року [PERSON] (чоловік [PERSON]Я.) помер у віці 81 року, що підтверджується виданим 27.08.2014 року свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 386835, актовий запис № 1042 (а.с.7). Відповідно до довідки ВК Старокозацької сільської ради № 935 від 19.06.2015 року, [PERSON], який помер 20.08.2014 року, актовий запис про смерть №1042 від 27.08.2014 року, згідно погосподарської книги за 2011-2015 рокм № 22, о/р №1325, на день смерті дійсно постійно був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.15). Відповідно до довідки ВК Старокозацької сільської ради № 936 від 19.06.2015 року, [PERSON], [INFO], та її чоловік [PERSON], який помер 20.08.2014 року, актовий запис про смерть №1042 від 27.08.2014 року, на момент смерті проживали разом та вели спільне господарство за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Чапаєва,9 (а.с.16). Відповідно до довідки ВК Старокозацької сільської ради № 937 від 19.06.2015 року, [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. Проводила похорони за власні кошти померлому чоловіку [PERSON], який помер 20.08.2014 року, актовий запис про смерть № 1042 від 27.08.2014 року (а.с.15). Таким чином, після смерті 20.08.2014 року [PERSON] залишилась спадщина, зокрема, у вигляді житлового будинку № 9 по вулиці Чапаєва в селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, загальною площею 45,2 кв.м., житловою 22,6 кв.м., що в цілому складається із: житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», навісу літ. «Д», навісу літ. «Є», сараю літ. «Ж», навісу літ. «З», споруд № 5-7. При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] було відмовлено та винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.8-9). Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення надає позивачу право на отримання майнових прав на спадкове майно та повністю доводиться наступними документами: - копією технічного паспорту (інвентаризаційна справа № 62), виданого 22.06.2015 року КП «Білгород-дністровське БТІ» (а.с.10-14); - довідкою ВК Старокозацької сільської ради №935 від 19.06.2015 року (а.с.15); - довідкою ВК Старокозацької сільської ради №936 від 19.06.2015 року (а.с.16). - довідкою ВК Старокозацької сільської ради №937 від 19.06.2015 року (а.с.17). Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Як вбачається з матеріалів справи, єдиним спадкоємцем [PERSON] (померлого 20.08.2014 року) першої черги за законом, який претендує на спадщину у вигляді житлового будинку № 9 по вулиці Чапаєва в селі Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області, є його дружина [PERSON], [INFO]. Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. В свою чергу, вказаний спадкоємець позбавлений права на отримання зазначеної спадщини у зв'язку із тим, що спадкодавець не встиг за життя оформити право власності згідно діючого законодавства України. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] до Старокозацької СР про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved