Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

13.08.2019 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Позов мотивувала тим, що 26.10.2007року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням Волноваського районного суду від 02.10.2015 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Волноваського районного суду від 09.12.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.11.20154 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення Волноваським районним судом видано виконавчий лист, який знаходиться на примусовому виконанні у Волноваському районному відділу ДВС. Незважаючи на необхідність своєчасного задоволення потреб дитини, відповідач порушує порядок сплати аліментів, внаслідок чого з 20.11.2015 по 01.09.2019 утворилась заборгованість в розмірі 17002,16грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. Загальний розмір пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за весь період з 20.11.2015 по 09.08.2018 становить 6528,82 грн., що підтверджено розрахунком. Тому просила стягнути з [PERSON] вказану пеню за прострочення сплати аліментів та витрати на правову допомогу в сумі 1500грн. Позивачка. в судове засідання не з`явилася, в позові зазначила про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій зазначив, що заборгованість по аліментам виникла внаслідок того, що до призначення сплати аліментів він перерахував позивачці 43000грн. для утримання дитини. Після призначення аліментів, окрім їх оплати, витрачав кошти на придбання дитині одежу, взуття, спільні поїздки на відпочинок, подарунки на свята. Заборгованість виникла у зв`язку з тим, що сума аліментів стала більшою, про що він не знав. Тому просив переглянути суму заборгованості та пені, у зв`язку з тим, що не має можливості погасити всю суму, тому як постійної роботи не має, окрім того сплачує аліменти на утримання іншої дитини. Крім того, надав квитанцію про сплату заборгованості по аліментам на суму 19007грн. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 02.10.2015 року розірвано шлюб, укладений 26.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 09.12.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини його заробітної плати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову 20.11.2015 року і до повноліття дитини (а.с.4). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції від 22.01.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №221/4815 виданого 09.12.2015 року Волноваським районним судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ј частини на утримання доньки з 20.11.2015 року і до її повноліття (а.с. 7). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментів №18251 від 09.08.19 року, виданої Волноваським районним управлінням юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області загальна заборгованість [PERSON] складає 17002грн. 16кон. (а.с. 8). Відповідно до розрахунку пені за просрочку уплати аліментів за період з 20.11.2015 року по 09.08.2019 року, загальна сума пені становить 6528грн 82коп. (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Таким чином, виходячи зі змісту статті 196 Сімейного кодексу України, суд відповідно до вимог статті 264 ЦПК України, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічну правову позицію 25 квітня 2018 року висловив Верховний Суд у справі № 572/1762/15-ц. Перевіряючи надані позивачкою у позовній заяві розрахунки суми загальної суми пені за період прострочення сплати аліментів не суперечить правовій позиції викладені у рішенні Верховний Суд у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року. Таким чином, загальна сума пені за період прострочення сплати аліментів з 20.11.2015 року по 09.08.2019 року становить 6528.82 гривень. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання зі сплати аліментів не виконував значний проміжок часу у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, а стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності спрямованим насамперед на забезпечення належного виконання аліментного зобов`язання платником аліментів, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки відповідач як батько неналежним чином виконує свій обов`язок по утриманню дитини, аліменти не сплачує, внаслідок чого, дитина не отримує встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, приймаючи до уваги, що [PERSON] погасив заборгованість по аліментам, що підтверджується квитанцією про сплату на суму 19007грн., але в судовому засіданні не встановлено підстав для звільнення [PERSON] від такого виду відповідальності як стягнення пені, тому суд, вважає необхідним та доцільним вимоги позову задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20.11.2015 року по 09.08.2019 року, яка становить 6528.82 гривень. Крім того, позивачкою надано розрахунок суми судових витрат, які вона понесла в зв`язку з розглядом зазначеної цивільної справи на загальну суму 1500грн. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а позивачка у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 гривень, також підлягає стягненню витрати на юридичну допомогу, які підтверджено розрахунком суми судових витрат та актом приймання-передавання. На підставі викладеного,

Outcome: approved