Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 23 грудня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис за № 3627. Від даного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя та виховання спільної дитини. Позивач та відповідач проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 25% від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності та зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Однак, надав на адресу суду заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 3627, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 156426, видане 23 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя та виховання спільної дитини. Позивач та відповідач проживають окремо. Шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимога позовної заяви про розірвання шлюбу є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення. Суд задовольняючи вимогу позовної заяви щодо стягнення аліментів виходив з наступного. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 300379, видане 17 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] необхідно присудити аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави, а також з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved