Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

14 грудня 2015 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом до Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (далі Куйбишевська селищна рада) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що 22 лютого 2015 року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для обслуговування житлового будинку, що розташована на території смт Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом [PERSON] і [PERSON] було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії через неможливість надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. У звязку з викладеними обставинами [PERSON] і [PERSON] позбавлені можливості захистити свої майнові права в інший спосіб, крім звернення до суду з цим позовом. Позивачі [PERSON] і [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказали про те, що вони від позову не відмовляються, підтримують заявлені вимоги та прохають їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.24,26). Представник Куйбишевської селищної ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що відповідач позов визнає, зазначені у ньому обставини ним не оспорюються (а.с.28). У судове засідання сторони, треті особи та їх представники не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином (а.с.23,25,27,29,34). Зазначені особи, за виключенням третьої особи Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області, до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.24,26,28,30,32). Виходячи з наведеного, а також положень частини другої статті 158, статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 22 лютого 2015 року, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,60 га, яка розташована на території смт Куйбишеве Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для обслуговування житлового будинку та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2957, виданого 17 лютого 1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №668 (а.с.6,9). За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи випливає, що 02 квітня 2001 року спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме, все належне їй майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено 02 квітня 2001 року державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за №545 (а.с.13). Позивачі [PERSON] і [PERSON] є доньками [PERSON] та у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом та спадкоємець першої черги за законом відповідно. До того ж, спадкоємець [PERSON] є непрацездатною особою за віком, тому прийняла спадщину відповідно до положень статті 1241 ЦК України (а.с.4,5,7,8, 8 зворотна сторона,14, 14 зворотна сторона,16,17). Зокрема, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом, виданих державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори від 03 листопада 2015 року, позивачам належать 7/8 і 1/8 частини відповідно земельної ділянки площею 4,6444 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Куйбишевської селищної ради (а.с.30, 30 зворотна сторона). Що стосується інших спадкоємців за законом, то [PERSON] подав заяву від 13 червня 2015 року про відмову від спадщини, а [PERSON] в силу положень статті 1241 ЦК України не має права на обовязкову частку у спадщині (а.с.15-17,19). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з пунктом 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Порядок),видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Постановою державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14 грудня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовлено [PERSON] і [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом на спірну земельну ділянку. Спадкоємцям було розяснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на земельну ділянку можлива лише у разі надання нотаріусу витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.18). Згідно відповіді державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області від 21 жовтня 2015 року №Ш-50/0-39/19-15 немає можливості надати витяг з Державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку у звязку з тим, що Поземельна книга не відкривалась (а.с.11). Разом з тим, порядок ведення Державного земельного кадастру, яким також передбачено порядок ведення Поземельної книги, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року, а право власності на спірну земельну ділянку у спадкодавця [PERSON] виникло у 1997 році. За таких обставин, відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не позбавляє спадкоємців [PERSON] і [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з частиною першою статті 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно пункту 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] і [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачами не порушувалось.

Outcome: approved