Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

12 лютого 2019 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до дня досягнення нею 23-років або до закінчення навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача [PERSON] . За рішення суду з відповідача стягувались аліменти на утримання позивача у розмірі спочатку 1/4 частини, після зміни розміру - 1/6 частини від усіх доходів відповідача. 12 вересня 2018 року [PERSON] виповнилось 18 років. Після досягнення повноліття позивач проживає з матір`ю, не одружена, не працює, навчається на денній формі навчання Національного університету біоресурсів і природокористування України. Відповідач ухиляється від надання допомоги дочці, крім того у відповідача станом на день досягнення дочкою повноліття є заборгованість зі сплати аліментів. Мати позивачки надавати матеріальну допомогу дочці не має можливості оскільки, тяжко хворіє, має групу інвалідності та сама потребує допомоги. Оскільки [PERSON] навчається на стаціонарі у ВНЗ, ніякого джерела доходів не має, враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви та клопотань до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, надані суду документи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Згідно з вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що\~ [INFO] у народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області 12 грудня 2000 року (а. с. 7). Постановою Бориспільського міського суду Київської області від 24 січня 2003 року стягнуто з [PERSON] , 1974 року народження на користь [PERSON] , 1972 року народження, аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 17 січня 2013 року та до досягнення повноліття дитини. На підставі даного рішення 24 січня 2003 року видано виконавчий лист (а. с. 10). Згідно рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року, розмір аліментів, визначений постановою Бориспільського міського суду Київської області від 24 січня 2003 року, зменшено. Стягнуто з [PERSON] , 1974 року народження на користь [PERSON] , 1972 року народження, аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 23-25). Донька сторін є студенткою денної форми\~ навчання за державним замовленням на факультеті захисту рослин, біотехнологій та екології Національного університету біоресурсів і природокористування України, та закінчить навчання 30 червня 2021 року, що підтверджується Довідкою № 18.315 виданою 11 вересня 2018 року деканом Факультету захисту рослин, біотехнології та екології Національного університету Біоресурсів і природокористування України (а.с. 8). Як зазначила позивач, її мати не має змоги її утримувати оскільки хворіє та має другу групу інвалідності, що підтверджується Пенсійним посвідченням № [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. ст. 182, 200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, згідно з вимогами ч.1 ст.141, ч. 2 ст. 200 СК України встановлено рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, а також, що при визначенні розміру утримання повнолітній дочці (сину) суд має враховувати можливість надання утримання іншим з батьків. Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, проте ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо утримання дитини, офіційно працевлаштований у ДАП «Україна» (а. с. 4). Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд прийшов до переконання, що слід призначити аліменти у частці, тобто 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 лютого 2019 року і до досягнення нею 23-х років або до закінчення навчання, в залежності від того, яка обставина настане раніше. При цьому суд враховує, що саме в такому розмірі стягувались аліменти з відповідача на утримання позивача до досягнення повноліття, а отже, відповідач може надавати дочці матеріальну допомогу у раніше визначеному розмірі у зв`язку з продовженням нею навчання. Водночас, вимога позивача щодо визначення, що розмір аліментів не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід визнати необґрунтованою, такою, що не може бути задоволена. Так, за змістом ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ці положення не можуть бути застосовні до повнолітніх дітей. Відповідно до\~ч.1\~ст.6\~Сімейного кодексу\~України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», мінімальний прожитковий мінімум для дітей визначається: для дітей віком до 6 років та для дітей віком від 6 до 18 років. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено,\~суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті \~430\~ ЦПК\~України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial