Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

14.09.2020 [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб зареєстрований 17 вересня 1995 року у виконкомі Андріївської селищної ради народних депутатів, актовий запис № 45. Обгрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 17 вересня 1995 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у виконкомі Андріївської селищної ради народних депутатів, було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 45 (а.с. 5). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За час подружнього життя сторонами не створено дружної родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Фактично шлюбні стосунки припинено. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 420,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (840,80 х 0,5 = 420,40). Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved