Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

13.10.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на житлову квартиру з господарськими будівлями в порядку спадкування. Свої заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що в м. Балта Одеської області по вул. Поштова 20, розташована квартира № 2, з господарськими будівлями, яка належала чоловіку позивача [PERSON] на праві приватної власності. 17 травня 1996 року [PERSON] помер. Після смерті чоловіка [PERSON] його поховала і відповідно до ст.549 ЦК Української РСР як спадкоємець за законом першої черги прийняла його спадщину у вигляді належної йому на праві власності квартири, так як зареєстрована та постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, продовжує проживати в даній квартирі і вважає її своєю власність. Коли [PERSON] звернулась до нотаріуса з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину її чоловіка, то нотаріус, оглянувши всі надані нею документи на квартиру, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у [PERSON] відсутній оригінал правовстановлюючого документа на житлову квартиру. Враховуючи викладене, [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену житлову квартиру з господарськими будівлями, тому за захистом своїх прав вимушена звернутись до суду та просить визнати право власності на житлову квартиру з господарськими будівлями в порядку спадкування. Позивач в судове засідання не зявилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. (а.с.79) Представник Балтської міської ради Одеської області до суду не з'явився, але надав відгук на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення вимог позивача, просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та за їх відсутності. (а.с.65) Суд, ознайомившись з доводами позивача, дослідивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Вивчивши надані документи, судом встановлено, що на основі договору купівлі-продажу від 26.03.1992 року, посвідченого Балтською держнотконторою р-р № 926 (а.с.10-11) [PERSON] належала житлова квартира з господарськими будівлями, яка розташована за адресою: вул. Поштова, 20, м. Балта, Одеської області, що підтверджується довідкою виданою керівником КП «Техінвентаризатор» Балтської районної ради Одеської області [PERSON] від 07.11.2017 р. № 901. (а.с.72), копією технічного паспорту. (а.с.8-9) [PERSON] була дружиною [PERSON], померлого 17.05.1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 276233. (а.с.6) 17 травня 1996 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 110048. (а.с.7) Після смерті чоловіка [PERSON] його поховала і відповідно до ст.549 ЦК Української РСР як спадкоємець за законом першої черги прийняла його спадщину у вигляді належної йому на праві власності квартири, так як зареєстрована та постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, продовжує проживати в даній квартирі і вважає її своєю власність. З довідки щодо надання відомостей по спадковій справі приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу [PERSON] від 05.10.2017 р. № 599/02-14 (а.с.13) видно, що завести спадкову справу та видати свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [PERSON], а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], не має можливості, у звязку з тим, що документи про право власності на спадкове майно не надані, у звязку з їх відсутністю. Згідно ст.548 ЦК Української PCP, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP, вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, спадщина у вигляді житлової квартири з господарськими будівлями належить [PERSON] з моменту відкриття спадщини в силу ч. 2 ст. 548 ЦК Української PCP. Строк оформлення спадщини після її прийняття, - законом не обмежений. З довідки державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14.11.2017 р. № 1683/01-16 після смерті [PERSON], померлого 17.05.1996 р., спадкоємці до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. (а.с.75) Діти спадкодавця Порядкова (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на частку житлової квартири з господарськими будівлями, яка залишилася після смерті батька на користь матері [PERSON], що підтверджується їх заявами наданими на адресу суду. (а.с.80,84) Згідно з вимогами гл.7 закону «Про нотаріат» та у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Спадкодавець не оформив право власності на будинок за життя, проте факт належності будинку спадкодавцю є доведеним. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалася позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved