Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

14 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: приватний нотаріус Новомосковського районного округу Дніпропетровської області [PERSON], Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті на підставі заповіту від 15 травня 2007 року йому залишилася земельна ділянка площею 5,640 га, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 144394 від 04 травня 2007 року та заповіту від 13 липня 2007 року залишилися вклади по рахункам № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] в філії 2991/06 Ощадбанку. Для оформлення спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та листом приватного нотаріуса [PERSON] Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 23 липня 2014 року за № 399/01-16 йому відмовлено, роз'яснивши вимоги ст. ст. 1269, 1272 ЦК України а саме те, що ним пропущений строк звернення з відповідною заявою, внаслідок чого, позивач просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини та визнати за ним право власності на земельну ділянку та вклади в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню частково, з наступного підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06 лютого 2009 року. У відповідності до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія [NUMBER] від 29 жовтня 1955 року, в графі мати значиться [PERSON]. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області позивач, як спадкоємець, у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] не звертався, звернувшись лише 23 липня 2014 року в усній формі, на підставі чого останньому роз`яснено його право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 37945949, станом на 23 липня 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто зі змісту цієї норми вбачається, що заявлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], не потребують заявлення додаткової вимоги про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки вони є зайвими, та ці обставини обов'язково включаються у дослідження суду за розглядом справи вказаної категорії. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в позовній заяві обґрунтовані причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Тому суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його матері з поважних причин, і тому є підстави для застосування ч.3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин із задоволенням позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном шість місяців з дня набрання чинності рішенням суду. В частині позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне. Як роз`яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини відсутні підстави для вирішення питання про визнання за ним права на спадщину, оскільки спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Outcome: partial