overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

14.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.07.2004 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, в якому вказала, що шлюбні відносини не склалися через несумісність характерів. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що примирення між сторонами неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Оскільки відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання, про дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 01.07.2004 року було зареєстровано шлюб Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 44 /а.с. 7/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 88 /а.с. 5/. Спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

14.04.2014 року Дебальцевським міським судом Донецької області винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати додаткових витрат на дитину, у позові відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 22.04.2014 року матеріали даної цивільної справи повернуто до Дебальцевського міського суду Донецької області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, щодо зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про збільшення додаткових витрат на дитину. Сторони в судове засідання не з'явились про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін, які належним чином сповіщені про розгляд справи, не є обов'язковою. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення. Судом встановлено, що в рішенні Дебальцевського міського суду Донецької області від 14.03.2014 року не зазначено відомості про розгляд зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], не зазначений висновок суду про задоволення чи відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, відповідач та представник відповідача за зустрічним позовом заперечували проти задоволення зустрічного позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову, як такого, на підтвердження якого позивачем за зустрічним позовом не надано доказів. Крім того, вступну частину рішення слід доповнити відомостями про зустрічний позов. Враховуючи матеріальний стан позивача за зустрічним позовом, а саме- наявність заборгованості по аліментам, стан здоров'я дитини, судові витрати за розгляд зустрічного позову слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

14.04.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами було укладено 04.06.2011 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26. Сторони мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя, втрата почуття взаємоповаги один до одного, відсутність нормального морального клімату в родині, різні погляди на ведення домашнього господарства, фактичне припинення родинних відносин. Подальше збереження шлюбу неможливе, судом надавався термін для примирення. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подала письмову заяву, за якою позовні вимоги позивача визнає, просить справу розглядати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

14.04.2014 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова звернулась позивачка з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітків щомісячно до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка посилалася на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей з квітня 2014 року не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання судової повістки у зворотньому повідомленні, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO] - є дітьми відповідача - [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження. Відповідач з квітня 2014 року , не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

14.04.2014 року ПАТ «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON], у розмірі 22847,09 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 04.09.2008 року між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконував, чим порушив терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 19.03.2014 року склала 22847,09 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 3000,00 грн., сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 11247,94 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 7035,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1064,15 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

14.04.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 29.04.2006 року у відділі РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №307. При цьому позивач посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинені, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін, оскільки з травня 2010 року вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та просить шлюб розірвати. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 307 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 29.04.2006 року/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 29.11.2006 року Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м. Одеси/, щодо утримання якої сторонами досягнуто угоди, спорів стосовно поділу спільного майна немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06.08.1988 року. Від шлюбу мають трьох дітей:доньку [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, давно з'явилися взаємні непорозуміння, які згодом переросли в стійкий конфлікт, через що на теперішній час проживають окремо вже протягом трьох років. Позивач всі ці три роки проживає з іншою жінкою й збереження цього шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на позивача. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ст. 224 ч.1 в даному випадку суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 06.08.1988 року уклали шлюб, який був зареєстрований Водянською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис №25, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1988 р. (а.с. 6). Мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 12 серпня 2011 року зареєструвано шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №362. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з березня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 серпня 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з березня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 27.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі1453,20 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.07.2008 року. Згідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов»язався за повернення кредиту, нарахованих відсотків, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій обумовлених кредитним договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач станом на 25.03.2014 року має заборгованість - 26210,01 грн., яка складається з наступного : 24485,72 грн. - заборгованість за кредитом; 500 грн. - штраф ( фіксована частина); 1224,29 грн. - штраф ( процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість та витрати по справі. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов»язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 27.01.2007 року сторони уклали договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1453,20 грн. (а.с.6-10). Згідно розрахунку станом на 25.03.2014 року має заборгованість - 26210,01 грн., яка складається з наступного : 24485,72 грн. - заборгованість за кредитом; 500 грн. - штраф ( фіксована частина); 1224,29 грн. - штраф ( процентна складова). (а.с. 5). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв»язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по даному договору. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 262,10 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути середній заробіток за весь час затримки заробітної плати, не виплаченої при звільненні. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа була розглянута за відсутністю сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засідання, позивач працювала старшим табельщиком у відділі організації праці і кадрів на ПрАТ «ММЗ» з 05.01.2005 року. Згідно наказу №76 від 21.05.2013 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію, однак в день звільнення з позивачем остаточний розрахунок проведено не було. Рішенням суду №2-487/3349/13 від 06.12.2013 року було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 6609,99 грн. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.06.2013 р. по 31.03.2014 р. складає 18199,50 грн. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.06.1998 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення позову. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.1998 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved