Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

14 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2011 року народження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з листопада 2010 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та проживала разом з ним в с. Товсте Шишацького району Полтавської області. Вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що відносини між сторонами зіпсувались, позивач в березні 2014 року переїхала до своїх батьків в смт. Шишаки. Син проживає разом з відповідачем, яка також має іншу дитину сина - [PERSON]. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В зв'язку з чим позивач звертається до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх видів його прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, а також витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, додатково повідомила, що однією сім'єю з відповідачем не проживає приблизно з березня 2014 року, неповнолітня дитина проживає разом з нею, стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач підтримує відносини з сином та періодично купляє йому продукти харчування, чого на її думку для належного забезпечення останнього недостатньо. На даний час остаточної домовленості між нею та відповідачем про порядок матеріального забезпечення дитини не досягнуто. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він згоден виплачувати аліменти на утримання сина, але враховуючи те, що у нього є ще одна дитина - син [PERSON], 2007 року народження, який проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, вважає, що розмір аліментів повинен становити 1/6 частину всіх видів його доходу. Значив, що періодично надає допомогу синові [PERSON], купляючи продукти харчування та ліки в разі його хвороби. Зазначив, що на даний час працює електрогазозварником у агрофірмі «Шишацька», середній розмір місячної зарплати становить близько 2000 тисяч гривень. Інших непрацездатних членів сім'ї, які перебувають у нього на утриманні у відповідача не має. Стан здоров'я задовільний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Як встановлено з пояснень сторін, в період з листопада 2010 по березень 2014 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах без їх державної реєстрації, проживали однією сім'єю в с. Товсте Шишацького району Полтавської області та вели спільне домогосподарство. В зв'язку з погіршенням стосунків позивач змінила місце проживання та переїхала до смт Шишаки. Позивач та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 48 (а.с.4). Згідно довідки Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області від 07 травня 2014 року № 688 позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON], 2008 р.н. та [PERSON], 2011 р.н. проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач також має іншу дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з ним, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим повторно ВРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області 12 грудня 2011 року та довідкою Шишацької селищної ради від 25.05.2014 № 861. Згідно довідки ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» від 26.05.2014 № 208 позивач працює у вказаній агрофірмі на посаді електрогазозварника, за останні 6 місяців його дохід склав 19244,43 грн., з них до виплати - 15768,89 грн. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від сина [PERSON], не надає у добровільному порядку в достатньому обсязі кошти на утримання останнього, який проживає разом з матір'ю та потребує матеріальної допомоги в силу свого віку, розвитку та стану здоров'я. У відповідача немає непрацездатних членів сім'ї, які потребують його фінансового утримання. Скарги на стан здоров'я з його сторони не надходили. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи те, що неповнолітня дитина в силу свого віку, розвитку та стану здоров'я потребує належного утримання від обох батьків, відсутність домовленості між батьками про утримання дітей та виходячи з нездійснення відповідачем, який проживає окремо від дитини, участі в її утриманні в добровільному порядку суд приходе до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час враховуючи те, що з спільно з відповідачем проживає його інша неповнолітня дитина - син [PERSON], 2007 року народження суд, врахувавши розмір заробітної плати відповідача, приходе до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів до 1/5 частини всіх видів доходу відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та покладає їх на відповідача. Враховуючи те, що позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судових витрат, судовий збір в цій частині підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial