Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

14.09.2018 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини на її користь; - стягнути аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини на її користь; Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . З 06.09.2018 дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Також, позивач вказує, що 10.08.2018 «Діти вулиці» від мешканців з квартир [ADDRESS] стало відомо, що в квартирі [ADDRESS] мешкають громадяни, які є батьками малолітньої дитини та злісно не виконують свої батьківські обов`язки відносно доньки, а саме постійно вживають алкогольні напої, в помешканні антисанітарні умови проживання, постійні сварки та бійки. Також, сусіди повідомили, що неодноразово викликались працівники правоохоронних органів, але батьки дівчинки не справляють ситуацію на краще. 05.09.2018 під час рейду «Діти вулиці» співробітниками Служби разом з фахівцем соціальної роботи Солом`янського районного рейду в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , мешкає малолітня [PERSON] , [INFO] , разом з батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Під час відвідування помешкання двері квартири були відчинені, з дозволу мешканців квартири членам комісії вдалося потрапити до приміщення. На момент відвідування в помешканні знаходилися [PERSON] та [PERSON] , які перебували в стані, подібному до алкогольного сп`яніння. [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , останньої вдома не було. Де саме на даний час дівчинка, мати пояснити так і не змогла. Крім того, позивач зазначає, що під час обстеження умов проживання квартири було встановлено, що квартира, в якій проживає малолітня, перебуває у вкрай незадовільному стані, дуже брудно, багато порожніх пляшок з-під різних напоїв, в тому числі і алкогольних, які звалені в купи, цигарки та недопалки розкидані по всьому помешканні. Помешкання захаращене великою кількістю сміття. Зі слів сусідів, 04.09.2018 малолітня [PERSON] , прийшовши зі школи, декілька годин не могла потрапити до помешкання. І подібні ситуації відбуваються часто. Разом з тим, позивач вказує, що у зв`язку з даними обставинами, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] , у зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю Солом`янською РДА в м. Києві було видано розпорядження №641 від 06.09.2018 «Про відібрання малолітньої дитини» від батьків [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, позивач зазначає, що відповідно до інформації, наданої сектором ювенальної превенції Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві 07.09.2018 на підставі вищевказаного розпорядження малолітню [PERSON] відібрано від батьків та влаштовано до дитячої клінічної лікарні №3 Солом`янського району м. Києва, звідки 11.09.2018 переведено до Центру соціальної реабілітації «Ковчег». Де малолітня перебуває і по цей час. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що після вилучення малолітньої з родини, батьки жодного разу до Служби не з`являлися та долею своєї доньки не цікавилися. Крім того, зазначає, що 08.09.2018 під час спілкування з бабою малолітньої, [PERSON] , [INFO] , остання повідомила, що батьки зловживають алкогольними напоями, вихованням дівчинки не займаються, в квартирі, де мешкала дівчинка, антисанітарні умови для проживання дитини та зазначала, що дівчинка часто перебувала в неї за адресою: [ADDRESS] . Також, позивач зазначає, що родина [PERSON] та [PERSON] раніше вже потрапляла в поле зору служби у справах дітей та сім`ї, оскільки [PERSON] не відвідувала заняття в школі з невідомих причин, однак провести відповідну роботу не виявилось можливим, оскільки дверей квартири, де проживала малолітня, ніхто жодного разу не відчинив, на запрошення з`явитися до служби батьки не реагували. У зв`язку з чим та у зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не здатні забезпечити дитині належних умов проживання, недбало ставляться до виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини, виходячи з інтересів малолітньої, позивач просить позбавити останніх батьківських прав та стягнути аліменти. 14.09.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 11.10.2018 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 15.10.2018 в справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 19.03.2019 провадження по справі в частині заявлених вимог Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, закрито на підставі п. 7ч.1 ст. 255 ЦПК України. Ухвалою суду від 19.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Третя особа Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві просила розгляд справи проводити за відсутності представника, ураховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19.01.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського РУЮ у м. Києві (а.с. 5). Також, встановлено, що Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві повідомив Службу про наявність актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , №180 від 19.01.2008, який складено Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Реєстрація народження проведена на підставі ст. 133 СК України (а.с. 9). З 06.09.2018 [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в службі у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації як дитина, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказом №50-с від 06.09.2018 Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в м. Києві (а.с. 12). Як вбачається з даних повідомлень директора СЗШ №229 м. Києва до Служби у справах дітей Солом`янської РДА в м. Києві, [PERSON] не відвідує школу з 01.09.2017 з невідомих причин. На телефонні дзвінки мати не відповідає, відвідування сім`ї за місцем проживання дитини, не дали успіху, оскільки потрапити до квартири не вдалось, двері ніхто не відчинив (а.с.а.с. 13, 15). Крім того, встановлено, що 10.11.207 та 10.08.2018 служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в м. Києві зверталася до начальника сектору ювенальної превенції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві щодо перевірки інформації про родину [PERSON] та [PERSON] , оскільки останні не виконують своїх батьківських обов`язків відносно доньки (а.с.а.с. 22-23). З даних листа заступника директора КНП «ЦПМСД №1» до начальника служби у справах дітей Солом`янської РДА в м. Києві від 17.11.2017 №109 вбачається, що з 2008 року мама з дитиною за медичною допомогою до дільничного лікаря-педіатра в амбулаторію не зверталась, додому лікаря або невідкладну допомогу не викликала, на обліку в електронному реєстрі пацієнтів не перебуває. При відвідуванні 16.11.2017 медичною дільничною сестрою адреси реєстрації дитини, двері квартири ніхто не відчинив (а.с. 16). Також, встановлено, що під час обстеження умов проживання квартири, в якій проживає малолітня, квартира перебуває у вкрай незадовільному стані, дуже брудно, багато порожніх пляшок з-під різних напоїв, в тому числі і алкогольних, які звалені в купи, цигарки та недопалки розкидані по всьому помешканні, помешкання захаращене великою кількістю сміття, що підтверджується актами обстеження умов проживання дитини (а.с.а.с. 17-19). Крім того, встановлено, що за клопотанням служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської РДА в м. Києві та з метою захисту прав та інтересів [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю Солом`янською РДА в м. Києві було видано розпорядження №641 від 06.09.2018 «Про відібрання малолітньої дитини» від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29). З даних акту прийому дитини до Центру від 11.09.2018 встановлено, що на підставі вищевказаного розпорядження малолітню [PERSON] відібрано від батьків та з дитячої клінічної лікарні №3 Солом`янського району м. Києва 11.09.2018 переведено до Центру соціальної реабілітації «Ковчег» (а.с. 27). Де малолітня перебуває і по цей час. З висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №108/16364 від 17.10.2018 вбачається, що орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] , виходячи з інтересів дитини, беручи до уваги рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації від 20.09.2018 р. вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 57). В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , [INFO] , її утриманню, долею дитини не цікавиться, не створює умов для проживання дитини. Відповідачем не надано доказів про неможливість виконання батьківських обов`язків з незалежних від нього причин, а тому суд, виходячи з інтересів дитини, вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, є передчасними, оскільки позивачем не надано відомостей про призначення органами місцевого самоврядування опікуна над [PERSON] , [INFO] , на користь якого необхідно стягувати аліменти, як і не надано доказів відкриття відповідного рахунку на який мають бути здійсненні відповідні нарахування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, давши оцінку зібраним матеріалам справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведенні відповідно до ст. 81 ЦПК України частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пп.14 п. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цих обставин, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial