Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

13.03.2018 р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 30 % від усіх його доходів, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2015 р., від якого мають сина [PERSON], 2015 р.н. На даний час син проживає з нею та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач має стабільний та високий прибуток, а тому зможе сплачувати аліменти в вказаному розмірі. Від відповідача до суду надійшов відзив, у відповідності до якого позовні вимоги визнає частково, та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини від його доходу щомісячно. Посилається на те, що після того, як сторони почали проживати окрема, щомісячно сплачує позивачу аліменти на утримання сина в розмірі 1800 грн., відвідує його, забирає на вихідні, несе додаткові витрати на речі та іграшки для дитини. При винесенні рішення просить врахувати, що на даний час орендує квартиру, у зв'язку з чим щомісячно сплачує орендну плату в розмірі 5 000 грн.; має проблеми зі здоров'ям, а також самостійно сплачує кредитні зобов'язання, які виникли в шлюбі з позивачем. При цьому вказав, що розмір аліментів, визначений позивачем є для нього зависокий. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2018 р. відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням судового засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Зазначила, що бажає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 2 500 грн. Вказала, що навчається, у зв'язку з чим несе певні витрати, а також на даний момент стажується, що свідчить про те, що їй необхідна допомога відповідача в утриманні сина. Вказала, що в місяць на дитину витрачає близько 3 000 грн., при цьому не заперечувала, що відповідач щомісяця сплачував їй аліменти на утримання сина в розмірі 1 800 грн., однак вказаної суми є недостатньо. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказуючи на викладене в запереченні. При цьому, визначений позивачем розмір аліментів поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, порушить інтереси дитини, оскільки відповідач як батько, забираючи сина на вихідні, бажає витрачати на дитину кошти, купувати іграшки, речі, водити в зоопарки та інше, тобто забезпечувати дитині належний рівень емоційного та духовного розвитку. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 18.04.2015 р. перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, а/з 54. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У спростування викладених обставин будь-яких доказів та заперечень відповідачем суду не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 180 СК України, передбачає обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вбачається, що визначений позивачем спосіб стягнення з відповідача аліментів, а саме в процентному відношенні не передбачений ст. 181 СК України. У зв'язку з вказаним, враховуючи обставини справи,

Outcome: partial