Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

13.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з кредитної спілки «Глобинська» на його користь інфляційні втрати внаслідок несплати заборгованості за депозитним договором № 28 від 03.03.2014 року за період з 04.03.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 21150 грн., та 3% річних від заборгованості - в сумі 1500 грн. Позов обґрунтовано тим, що між ним та кредитною спілкою «Глобинська» 3 березня 2014 року був укладений договір № 28 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору він вніс на депозитний рахунок кредитної спілки 50000 грн. строком до 03.03.2015 року з щомісячним нарахуванням 18% річних. Кредитна спілка взяті на себе зобов'язання порушила, по закінченню терміну дії договору зазначену суму вкладу не повернула. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14.04.2015 року з кредитної спілки «Глобинська» на його користь стягнуто 50000 грн. за договором №28 від 03.03.2014 року. Рішення суду не виконане, сума в повному обсязі боржником до цього часу не повернута, тому відповідач згідно закону має сплатити йому інфляційні втрати та 3% річних від заборгованості. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував, прохав задовольнити. Пояснив, що на виконанні ВДВС Глобинського РУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення на його користь з КС «Глобинська» заборгованої суми, але на даний час йому повернуто лише 19 515, 95 грн. На його переконання керівник кредитної спілки робить все можливе, щоб рішення суду не виконувалося. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи у його відсутності не направив. За підписом голови правління кредитної спілки Бабенко І.В. надійшло заперечення, в якому зазначено, що нараховувати на присуджену до сплати за рішенням суду суму 3% річних та інфляційні втрати - незаконно. З ухваленням судового рішення у справі № 527/643/15-ц дія договору № 28 від 3.03.2014 року припинилася, а тому вказаний договір не може більше породжувати прав і обов'язків, і не може бути підставою для нарахувань по ст. 625 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, встановив наступне. 3 березня 2014 року між позивачем [PERSON] та кредитною спілкою «Глобинська» був укладений договір № 28 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору позивач вніс на депозитний рахунок кредитної спілки 50000 грн. строком до 03.03.2015 року з щомісячним нарахуванням 18% річних. Згідно п.п. 2.1.3, 2.1.4 Договору кредитна спілка повинна повернути вкладнику суму внеску (вкладу) по закінченню строку дії цього договору та нести повну цивільно-правову відповідальність за виконання умов договору згідно з чинним законодавством. Кредитна спілка взяті на себе зобов'язання порушила, по закінченню терміну дії договору зазначену суму вкладу не повернула. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 14.04.2015 року у справі № 527/643/15-ц, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2015 року з кредитної спілки «Глобинська» на користь [PERSON] стягнуто 50000 грн. за договором №28 від 03.03.2014 року. На даний час вказана сума позивачу не повернена. Виконавче провадження № 47804272 з примусового виконання виконавчого листа № 527/643/15-ц, виданого Глобинським районним судом Полтавської області 9.06.2015 року, перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Глобинського РУЮ. Згідно розпоряджень по зведеному виконавчому провадженню № 47804272, та листа ГУ територіального управління юстиції в Полтавській області, наданих позивачем в якості доказу, з коштів, які надходять на рахунок з обліку депозитних сум ВДВС Глобинського РУЮ, станом на 12.04.2016 року на користь позивача у 2015 році, на початку 2016 року, перераховано кошти на загальну суму 19515, 95 грн. Залишок боргу за виконавчим документом складає 30484, 05 грн. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З приписів статей 598-609 ЦК України, вбачається , що рішення суду про стягнення грошової суми, яке не виконано, не припиняє зобов'язальних правовідносин і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-173цс12, за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК зобов»язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд, інакше зобов»язання банку з повернення вкладу не є виконаним, і до нього слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов»язання, передбачену ч.2 ст. 625 ЦК України. За змістом частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З огляду на вказані норми чинного законодавства, правову позицію ВСУ, суд дійшов висновку, що зобов'язальні відносини, що склалися між сторонами на підставі договору № 28 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, мають майново-грошовий характер, тому у цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою, а відповідач - боржником; відповідно до ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань в межах позовних вимог, а саме, за період з 04.03.2014 року по 31.12. 2015 року. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню як обґрунтований , проте, частково, оскільки розрахунок інфляційних втрат та 3% річних позивачем проведено неточно. За розрахунком суду інфляційне збільшення боргу становить 16436 грн., 3% річних - 1082 грн., що викладено в таблиці: Початок періоду розрахунку інфляційних витратДата погашення частини заборгованості Сплачено (грн.)Заборгованість по поверненню депозитуІнфляційне збільшення боргу (грн.) 3% річних (грн.) 04.03.201501.07.20152195,8147804,1914153,44468,00 01.07.201508.07.201530,6547773,54-477,7327,00 08.07.201523.07.201588,3147685,23-476,8559,00 23.07.201524.07.201598,2847586,95-475,864,00 24.07.201525.08.201598,2647488,69-850,98125,00 25.08.201526.08.20151690,5545798,14-366,384,00 26.08.201527.08.201531,1245767,02-366,144,00 27.08.201509.09.2015172,5445594,48-364,7549,00 09.09.201522.09.20156798,4338805,05892,5241,00 22.09.201509.10.2015575,0338230,02879,2953,00 09.10.201529.10.2015804,2137425,81-486,5262,00 29.10.201529.12.2015380,0737045,74510,75186,00 всього 527004,8616436,001082 Таким чином, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, стягується з відповідача на користь позивача 16436.00 грн. - у відшкодування інфляційних втрат та 1082,00 грн. - три відсотки річних, а всього - 17518.00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позов задоволено на 77,47% ((16436 +1082) : 22650 х 100), тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до відхиленої частини вимог. Виходячи з ціни позову, судовий збір за ставками на час його подання складав 487 грн. 20 коп., і був сплачений [PERSON]. 77,47% від вказаної суми складають - 377 грн. 09 коп. (487,20х77,47):100) і стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial