Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

14.03.2017 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 15.07.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб в період якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. З 19 лютого 2017 року внаслідок неприязних стосунків позивач переїхала разом з сином до батьків чим фактично припинила шлюбні відносини та ведення з відповідачем спільного господарства. За цей час відповідач жодної матеріальної допомоги не надавав та у вихованні дитини участі майже не приймав. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] щомісяця аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини та аліменти на її утримання до досягнення сином, [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача. Позивач у судове засідання не з'явилась, але у позовній заяві зазначила прохання розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав в частині стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, [PERSON], до досягнення сином, [PERSON], [INFO], трирічного віку у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку просив відмовити посилаючись на те, що позивач отримує від держави допомогу на дитину та на, те що він в даний час не працює та має на утриманні сина від іншого шлюбу. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 21.03.2017 року до участі у справі було залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову. Третя особа, [PERSON], в судове засідання зявилась, та пояснила, що дійсно відповідач є батьком їх неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO]. По утриманню сина він має передбачені законом зобовязання, однак їх не виконує на підставі чого вона також звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КИ № 339108. Від шлюбу позивач і відповідач мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КИ № 618511. З 19 лютого 2017 року позивач переїхала разом з сином до батьків, що підтверджується актом про перевірку паспортного обліку від 09.03.2017 року, чим фактично припинила шлюбні відносини та ведення з відповідачем спільного господарства. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини позивачу не надає. Дитина проживає разом з позивачем та цілком перебуває на її утриманні. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] і відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Також було встановлено, що у провадженні судді Орджонікідзевського міського суду Малашиної\~Ю.Б. дійсно перебуває справа № 184/506/17 за позовом третьої особи, [PERSON], до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки розміру його доходу, з [PERSON] на утримання сина [PERSON], рішення по якій на даний час не прийнято. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до частини першої статті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує, матеріальне становище позивача на утриманні якої перебуває малолітня дитина, матеріальне становище відповідача, який не працює однак є особою працездатного віку, стягнень з його заробітку по виконавчим документам не проводиться, може надавати матеріальну допомогу, має задовільний стан здоровя (доказів протилежного відповідачем не надано) та на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина від іншого шлюбу. З урахуванням наведеного, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, у розмірі 1/5 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], та у розмірі 1/10 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щодо стягнення аліментів на утримання позивача. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вирішуючи питання щодо строку з якого повинні бути присуджені аліменти на дружину, суд враховуючи аналогію закону вважає за необхідне визначити їх від дня пред'явлення позову, тобто з 14.03.2017 року. Також, суд зазначає, що у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: partial