Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

14 вересня 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та [PERSON], 17 липня 1998 року, був зареєстрований шлюб у Палаці шлюбів м. Кременчука Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про що зроблено запис № 487. Під час шлюбу в них народилася дитина, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини між ними фактично припинені на протязі декількох місяців, по причині того, що в них різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї виникали конфлікти. Зазначені події призвели до втрати почуття любові та взаємні поваги. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе та переконана в тому, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. Суперечок про поділ майна в них немає. На підставі викладеного просила суд, розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 17 липня 1998 року у Палаці шлюбів м. Кременчука Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про що зроблено запис № 487. Визначити місце проживання дитини, [PERSON], [INFO], з матір'ю. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 551,20 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Між [PERSON] та [PERSON], 17 липня 1998 року, був зареєстрований шлюб у Палаці шлюбів м. Кременчука Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про що зроблено запис № 487 та видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER]. Під час шлюбу в них народилася дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 11 січня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького райвиконкому Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 13. Шлюбні відносини між ними фактично припинені на протязі декількох місяців, по причині того, що в них різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї виникали конфлікти. Зазначені події призвели до втрати почуття любові та взаємні поваги. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе та переконана в тому, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. Суперечок про поділ майна в них немає. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь [PERSON] в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved