overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

13 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON], третя особа - Універсальна товарна біржа «Ріко-Альянс» про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, посилаючись на те, що 06 березня 2002 року він уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс». Зараз він має намір розпорядитися будинком, але не може цього зробити, оскільки при укладені договору він не був нотаріально посвідчений. Тому, оскільки сторонами умови договору виконані, позивач просить визнати його дійсним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні 06 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON], від імені якого діяла [PERSON] в письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод за № 5-42 06 березня 2002 року та Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 28 березня 2002 року за реєстровим №68. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Про порушене право позивач дізнався в 2013 році, а тому відповідно до вимог ст. 80 ч.2, ст. 81 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року) строк позовної давності підлягає поновленню, а порушене право позивача - захисту. Отже, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

13 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 серпня 2010 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склались у зв'язку з тим, що [PERSON] не забезпечує сім'ю, влазить у борги, які не виплачує, приходить до дому у нетверезому стані, в зв'язку з чим постійно виникають сварки. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалась, позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував, на розлучення згоден. Заслухавши сторони, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони в справі 14 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у виконкомі Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Однією сім'єю сторони проживали до вересня 2013 року. З цього часу фактично шлюбні стосунки між ними припинені. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що сторони не зійшлись характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач матеріально сім'ї не допомогає, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. Спільне господарство сторонами на даний час не ведеться, починаючи з вересня 2013 року, з цього часу вони мешкають окремо. Судом надався сторонам у справі строк на примирення протягом 2 місяців, але примирення подружжя [PERSON] не відбулось. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

13 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, підтвердивши викладені в ньому обставини та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та просив стягувати з нього аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його доходів, посилаючись на те, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, якому зазначила позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, проте від їхніх стосунків мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений відповідач. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на утриманні матері, позивачка не працює, інших доходів не має та відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку її батька. Відповідач є особою працездатного віку, працює, що позивачкою не оспорюється, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 04 червня 2011 року; шлюб зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 215. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 червня 2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 215 (л.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 10). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки (л.с. 15) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 14 червня 2003 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпроджзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 272. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з липня 2014 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпроджзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 272 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 7). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 58, шлюбі з відповідачем з 05 березня 2011 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинені з липня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Питання про виховання дитини вирішено в добровільному порядку, дочка проживає з відповідачем. Спір про майно відсутній. Позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 05 березня 2011 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 03.11.2009 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб є повторний для сторін, спільних дітей немає. Останнім часом стосунки між подружжям стали поганими, вони перестали розуміти одне одного, стали конфліктувати. Сторони проживають в одній квартирі, однак спільного господарства не ведуть останніх півтора року, подружні стосунки не підтримують більше року. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Зазначив, що з часу звернення до суду відносини між сторонами погіршилися. Термін, що суд надав сторонам для примирення не приніс бажаного результату. Намір розірвати шлюб є остаточним. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, просила надати строк на примирення. Після закінчення наданого судом строку на примирення відповідачка в судове засідання не з'явилася втретє, скерувала до суду клопотання про відкладення справи. Суд, у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, враховуючи повторну неявку відповідачки, вважає за можливе заслухати справу у її відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 03.11.2009р. Для сторін це другий шлюб. Дітей у них немає. Судом встановлено, що останнім часом подружжя конфліктує. Сторони проживають в одній квартирі, однак спільного господарства не ведуть останніх півтора року, подружні стосунки не підтримують більше року. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Їх шлюб існує формально. Термін, що суд надавав сторонам для примирення, не призвів до покращення відносин. З часу звернення до суду відносини між сторонами погіршилися. позивач наполягає на розірванні шлюбу, який суперечить його інтересам. Статтею 24 СК України закріплено принцип добровільності шлюбу. Відтак, ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбі. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

13 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Новопавлівська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування заяви останній зазначив, що народився [INFO] року в с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області. В його свідоцтві про народження у графі «батько» стоїть прочерк, а у графі «мати» - [PERSON]. Його мати проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 1960 року і до 16 грудня 2010 року. 17 грудня 2010 року [PERSON] і його мати [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу мати залишила собі прізвище [PERSON]. [PERSON] є його рідним батьком. Протягом всього свого життя він виховував, утримував і навчав його. Мати і батько вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, вони проживали як одна сім'я. [INFO] року [PERSON] помер. На випадок своєї смерті останній зробив заповіт від 19 серпня 2005 року на його ім'я. Заявник просить суд встановити факт родинних відносин з померлим; судові витрати покласти на нього. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 даного Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши заявника, свідків: [PERSON] та [PERSON], дослідивши зібрані в справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.15). [PERSON] доводиться рідним сином померлому, що підтверджується: - записом у військовому квитку серії [NUMBER], виданому 10 квітня 1980 року, де у вкладиші до нього у військово-обліковій картці у графі «батько» зроблено запис «[PERSON], 1938 р.» (а.с.9); - показами свідків: [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] являється рідним сином покійного [PERSON] Встановлення даного факту підвідомче суду згідно п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України і необхідне заявнику для отримання спадщини, яка залишилася після [PERSON] Приведені вище докази дають підстави суду задовольнити заяву. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені заявником, не компенсуються, залишаються за ним.

Outcome: approved