Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

14 квітня 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа: КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що згідно до контрольного талону до ордеру №4623 від 12 листопада 1968 року, виданого Виконавчим комітетом Придніпровської міської Ради депутатів трудящих, [PERSON], як основний квартиронаймач отримав по ущільненню 2 кімнати у трикімнатній квартирі [ADDRESS] (на даний час Роторна) у м. Дніпропетровську для його проживання та проживання його сімї [PERSON] (його матір), [PERSON] (його брат) та позивачки [PERSON] Третя кімната цієї ж трикімнатної квартири була надана для проживання [PERSON] На даний час у квартирі зареєстровані [PERSON] (зареєстрована у квартирі з 01.10.1973 року), її чоловік [PERSON] (зареєстрований у квартирі з 19.05.2006 року), її донька [PERSON] (зареєстрована у квартирі з 06.01.1983 року). Позивачка [PERSON] проживає у [INFO] з дня її отримання її батьком, [PERSON], а з реєстрацією вже більше сорока років, а її чоловік [PERSON] вже майже десять років та донька [PERSON] більше тридцяти років. Після смерті 28.04.1995 року [PERSON] квартиронаймача по ущільненню третьої кімнати вищезазначеної квартири [ADDRESS], ніяких вимог щодо цієї кімнати вже протягом більше ніж 20 років предявлено не було. Таким чином, сімя у складі: [PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] та [PERSON] фактично з моменту смерті 28.04.1995 року [PERSON] та по сьогодення займає всю житлову площу квартири, сплачують за неї комунальні послуги. Ніяких претензій або прав щодо даної житлової площі, яку займала померла предявлено не було. Іншого житла у позивачів не має. Позивачі просили ухвалити рішення, яким визнати за ними право користування кімнатою в квартирі [ADDRESS], що перебувала у користуванні [PERSON], померлої 28.04.1995 року та визнати за [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] право користування всією квартирою №4 у будинку №18 по вул. Роторній у м. Дніпропетровську та змінити умови найму житлового приміщення. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що коли позивачі працювали на станції їм був наданий ордер на 2 кімнати у трикімнатній квартирі [ADDRESS], а одна кімната давалася для проживання [PERSON], яка померла 28.04.1995 року. Ніяких претензій або прав щодо даної житлової площі, яку займала померла предявлено не було. Представник Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та пояснила, що позовні вимоги заявлені безпідставно, оскільки позивачами не надана відмова органу приватизації, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи Вислухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно контрольного талону до ордеру №4623 від 12 листопада 1968 року, виданого Виконавчим комітетом Придніпровської міської Ради депутатів трудящих, [PERSON] батько позивача [PERSON], як основний квартиронаймач отримав по ущільненню 2 кімнати у трикімнатній квартирі [ADDRESS] (на даний час Роторна) у м. Дніпропетровську для його проживання та проживання його сімї [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (брат позивача) та позивача [PERSON]М.(а.с. 4). Третя кімната цієї ж трикімнатної квартири була надана для проживання [PERSON], яка є матірю позивача [PERSON] (а.с.37-38). [PERSON] померла 28.04.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №014312, актовий запис №557 (а.с.6). На даний час у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 01.10.1973 року, її чоловік [PERSON] з 19.05.2006 року та її донька [PERSON] з 06.01.1983 року, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї №638 від 10.03.2016 року, виданою КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради (а.с.7). Позивачі сплачують всі комунальні послуги, що підтверджується довідкою №638 від 10.03.2016 року (а.с. 16). Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 65 ЖК України встановлено, що наймач може в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.15 постанови №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі у встановленому законом порядку вселилися до квартири [ADDRESS], проживають там протягом тривалого часу, ведуть спільне господарство, у звязку з чим у відповідності до ст.65 ЖК України набули права користування жилим приміщенням у всій вказаній квартирі. На підставі викладеного,

Outcome: approved