Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

14.07.2021 позивач [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 01.03.1989 державним нотаріусом Артемівської державної нотаріальної контори Бова Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-351. В належному позивачу будинку зареєстрований відповідачі [PERSON] , [INFO] , яка є донькою позивача, [PERSON] , [INFO] - зять, та [PERSON] , [INFO] онука. За вказаною адресою вони не проживають з серпня 2018 року, їх особистих речей в будинку не має. Вказує, що відповідачі в оплаті комунальних послуг участі не приймає, їх реєстрація перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належним майном та змушує нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.07.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гуревич М.Г. в судове засідання не з`явилися, разом з тим, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Також відповідачі не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник третьої особи виконавчого комітету Бахмутської міської ради, в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 907,3 кв.м, який належить їй на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 01.03.1989 року державним нотаріусом Артемівської державної нотаріальної контори Бова Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-351 (а.с.6-7). \~ \~ \~ \~Як вбачається\~із записів\~у домовій\~книзі для\~реєстрації громадян,\~що проживають\~в будинку\~ [ADDRESS] (а.с.8-11),\~за цією\~адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, факт реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою підтверджується також інформацією Бахмутської міської ради від 20.07.2021, наданої на запит суду 27.07.2021 (а.с.24-26). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до акту, складеного 28.06.2021 комісією в складі голови квартального комітету № 15 Успенською Н.О. за участі сусідів [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , але з серпня 2018 рок вони не проживають за даною адресою по теперішній час, оскільки виїхали за межі України (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 11.10.2017 Управлінням РАЦС адміністрації міста Бєлгорода Бєлгородської області, Російської Федерації (Центральний відділ), [PERSON] народилась [INFO] в м.Бєлгород РФ, батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). У довідці ТОВ «Керуюча компанія по житлу № 4» від 04.06.2021 вказано про те, що [PERSON] , [INFO] ,зареєстрована постійно по місцю проживання з 25.10.2019 за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] , [INFO] чоловік, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - донька (а.с.15). Згідно зі свідоцтвом № 4548 про реєстрацію по місцю проживання, яке видано 25.10.2019 року ОТД № 3 ОВМ УМВС Росії по м.Бєлгороду, [PERSON] , яка народилась [INFO] в м.Бєлгород РФ, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Тобто, фактично малолітня дитина зареєстрована та проживає разом з батьками та забезпечена житлом, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 29 ЦК України. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру нерухомості про основні характеристики та зареєстровані права на об`єкт нерухомості, власником майна, а саме квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , на підставі договору купівлі продажу від 26.12.2018 (а.с.16). Глава 23\~ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3\~ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина,\~що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не зняті з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 383\~ЦК України\~встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Вимогами\~ст. 386 ЦК України\~передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як зазначено в\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або\~заперечень. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідачів, суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи\~позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підставі своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у спірному будинку з серпня 2018 року, ним\~не користуються, витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг не сплачують, а тому суд визнає [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved