Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

13.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМП Планета-Міст» (на далі ТОВ «БМП Планета-Міст» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. У своєму позові позивач зазначив, що з 01.05.2012 року по 14.11.2012 рік безперервно працював електрозварювальником 5-го розряду у ТОВ «БМП Планета-Міст». За весь час роботи, відповідач нараховував, але не виплачував йому заробітну плату, посилаючись на відсутність у нього грошових коштів. З 14.11.2012 року він звільнився з роботи за власним бажанням, але при звільненні ТОВ «БМП Планета-Міст» не виплатило йому заборгованість по заробітній платі за весь період роботи, а саме з травня по листопад 2012 року на загальну суму 26 696,25 грн. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.10.2013 року з ТОВ «БМП Планета-Міст» на його користь стягнуто нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 26 696,25 грн.; середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 60775 грн. а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Посилаючись на те, що відповідач ТОВ «БМП Планета-Міст» після ухвалення судового рішення не виплатив йому вищезазначену заборгованість протягом більше як 7 місяців, просив стягнути з відповідача ТОВ «БМП Планета-Міст» середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період від дня ухвалення судового рішення про стягнення заробітної плати до дня фактичного погашення заборгованості із заробітної плати, тобто з 04.10.2013 року по 19.05.2014 рік в розмірі 42 350,00 грн., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка була завдана йому діями відповідача та призвело до того, що були втрачені нормальні життєві зв'язки та вимагалися додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в трудових відносинах, так позивач [PERSON] з 01.05.2012 року по 14.11.2012 рік безперервно працював електрозварювальником 5-го розряду у ТОВ «БМП Планета-Міст». Наказом від 14.11.2012 року позивач звільнився з підприємства за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. Крім того встановлено, що при звільненні, позивачу [PERSON] не була виплачена заборгованість по заробітній платі за весь період роботи, а саме з травня по листопад 2012 року на загальну суму 26 696,25 грн. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.10.2013 року з ТОВ «БМП Планета-Міст» на його користь стягнуто нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 26 696,25 грн.; середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 60775 грн. а також моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві від 26.11.2013 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2/487/1614/2013 виданого 30.10.2013 року Заводським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ТОВ «БМП Планета-Міст» на користь [PERSON] суму у розмірі 88471,25 грн. Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного судового рішення, 19.05.2014 року позивачем були отримані грошові кошти в розмірі 88 471,25 грн., у тому числі и 26 696,25 грн. на погашення заборгованості із заробітної плати, що підтверджується банківською випискою з розрахунків в національній валюті. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженому ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені ч.1 ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст.116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченної ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, після ухвалення Заводським районним судом м.Миколаєва рішення від 04.10.2013 року про стягнення заборгованості по заробітної плати, середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. За таких обставин суд вважає що, відповідач несе відповідальність за затримку розрахунку при звільнені за період від дня ухвалення судового рішення про стягнення заробітної плати до дня фактичного погашення заборгованості із заробітної плати, тобто з 04.10.2013 року по 19.05.2014 рік, розмір якого становить 42 350,00 грн. з розрахунку (фактична заробітна плата за останні два місяці роботи - 8800,00 грн. / на кількість фактично відпрацьованих робочих днів за останні два місяці роботи - 32 днів = розмір середньої заробітної плати 275,00 грн. х кількість днів затримки - 154 днів). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом встановлено, що діями відповідача позивачу безумовно завдана моральна шкода, однак розмір моральної шкоди, визначеної позивачем, є завищеним. Аналізуючи обставини справи, при визначені розміру компенсації за спричинену моральну шкоду, суд враховує глибину моральних страждань позивача, їх тривалість і характер, істотні зміни у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial