Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Позов обгрунтовувала тим, що після смерті чоловіка [PERSON], яка настала 17 квітня 2013 року, вона є єдиним, що прийняла після нього спадщину спадкоємцем за законом, оскільки їх діти відмовилися від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви. Зважаючи на те, що [PERSON] за життя успадкував належну його матері [PERSON] земельну ділянку, але належним чином не оформив право власності на неї, позивач за відсутності оригіналу державного акту на цю земельну ділянку, позбавлена можливості отримати правовстановлюючі документи на це спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на розташовану на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 3,18 га, державний акт на яку видавався 08 квітня 2002 року на імя [PERSON], та яку успадкував її чоловік [PERSON] У судове засідання сторони, їх представники та представники третьої особи не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них маються заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Із 28 липня 1979 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.9). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, площею 3,18 га, що розташована на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Даний факт підтверджується копією державного акту серії ІІ-СМ №037212 від 08 квітня 2002 року. 26 березня 1999 року [PERSON] заповіла усе своє майно сину [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 26 березня 1999 року за реєстровим №27. 16 жовтня 2004 року [PERSON] померла у с.Русанівка Липоводолинського району (а.с.11). Із довідок Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 18 серпня 2011 року, 23 лютого 2016 року вбачається, що на час смерті [PERSON], з нею по вул.Вільшана,44 у с.Русанівка Липоводолинського району Сумської області проживав та був зареєстрований її син [PERSON] 08 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про прво на спадщину після смерті матері, заведено спадкову справу №124/2011. У вказаній заяві мається запис нотаріуса про, те що факт прийняття спадщини перевірено. 17 квітня 2013 року помер [PERSON] (а.с.12). Із довідки Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 15 жовтня 2013 року вбачається, що на час смерті [PERSON] з ним по вул.Вільшана,44 у с.Русанівка Липоводолинського району Сумської області проживали його дружина [PERSON] та їхні діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Заповіт від його імені виконкомом сільради не посвідчувався. 15 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Заведено спадкову справу №155/2013. 15 жовтня 2013 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON]. 22 грудня 2015 року [PERSON] отримала три свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на належні йому земельні ділянки площами: 1,9954 га, 0,7478 га, 0,1690 га - усі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії висновку експерта про вартість земельних ділянок від 29 лютого 2016 року, ринкова (оціночна) вартість належної [PERSON] земельної ділянки, площею 3,1800 га, становить 58660 грн. (а.с.18). Відповідно п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частині 3 статті 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У звязку з набранням чинності Закону України «Про державний земельний кадастр» припинено виготовлення державних актів, у звязку з чим відділ Держгеокадастру позбавлений можливості видати дублікат втраченого державного акту. За наявності у матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] земельної ділянки, площею 3,1800 га, суд вважає доведеним факт належності їй зазначеної земельної ділянки. Встановлено, що спадщину після смерті матері за заповітом належним чином прийняв її син [PERSON], проживачюи разом з нею на час відкриття спадщини. Не зважаючи на передбачений ст.1297 ЦК України обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, отримати свідоцтво про право на цю спадщину, спадщина все одно відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] є єдиним, що належним чином прийняла спадщину спадкоємцем після смерті чоловіка, але за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на успадковану чоловіком земельну ділянку, після смерті його матері.

Outcome: approved