Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

13.12.2016 року позивач, представник позивача звернулися до суду з позовом до відповідачів, третьої особи про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2002 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої окрім іншого майна входила і земельна ділянка площею 4,06 га, розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 001351, виданого 31.10.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіту померлий не залишив. [PERSON] був одружений на [PERSON], яка являлась мачухою позивачці. На підставі поданої заяви про прийняття спадщини від [PERSON] 13 вересня 2003 року в Новосанжарській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 738. Таким чином [PERSON] прийняла спадщину в шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON], позивачка вживала необхідних заходів щодо збереження майна, а саме наглядала за будинком та господарськими будівлями, разом з мачухою [PERSON] обробляли присадибну ділянку та ділили між собою врожай. Також приймала активну участь в обслуговуванні земельної ділянки батька та в проведенні інших робіт по утриманню господарства. Державний акт на земельну ділянку (пай) після смерті батька постійно знаходився у позивачки. Тому вважає, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не здійснювала реєстрації права власності. Тому позивачка вважає, що має право на частину майна, яке належить їй за законом, тобто ? частину земельної ділянки (паю), площею 4,06 га, що належала померлому батькові позивачки. За життя [PERSON] належала інша окрема земельна ділянка площею 4,06 га, а також право на 1/2 частину земельної ділянки, отриманої в порядку прийняття спадщини шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. [PERSON] померла 16 квітня 2014 року. Її рідна дочка, [PERSON], прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину від 03 лютого 2015 року, в тому числі на земельну ділянку яка належала її матері [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності. У встановлений законом строк позивачка не зверталась за місцем відкриття спадщини до Новосанжарської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як не бачила в цьому необхідності, адже Державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) померлого знаходився у позивачки. [PERSON] не претендує на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] Постановою нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач, представник позивача в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відмовляється від своєї частки на земельну ділянку на користь [PERSON] (а.с.29). Відповідач представник Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, до суду направив заяву № 02-21/87 від 27.01.2017 року про розгляд справи без участі представника сільської ради. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Третя особа представник Новосанжарської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду направив заяву № 100/01-16 від 23.01.2017 року про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 223902, виданого Малоперещепинською сільською радою 14 жовтня 2002 року, [PERSON] помер 13.10.2002 року, актовий запис № 80 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії І-УР № 964964, виданого 13.05.1960 року Малоперещепинською сільською радою, батьком [PERSON] є [PERSON], запис № 62 (а.с.8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП № 345138, виданого 29 липня 1978 року Раковицький с/б ЗАГС, Радомишльського району, Житомирської області, у звязку з укладенням шлюбу, позивачка змінила прізвище на [PERSON], запис № 8 (а.с.9). Постановою виконуючого обовязки в порядку заміщення державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори № 1309/02-31 від 04.08.2016 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом вцілому на земельну ділянку площею 4,06 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області (а.с.6). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 001351, виданого Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 31.10.2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,06 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради, передана для товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16). Як вбачається із звіту про визначення оціночної (ринкової) вартості земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, Малоперещепинська сільська рада, власником якої є [PERSON], її вартість складає 64890 грн. (а.с.17-18). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 262199, виданого Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 16.04.2014 року, [PERSON] померла 16.04.2014 року, актовий запис № 22 (а.с.39). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved