Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

13 листопада 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 07.07.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Ленінського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 242. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька №254/2575/14-ц шлюб було розірвано. За час шлюбу у березні 2010 року нею разом з відповідачем за спільні кошти згідно договору купівлі-продажу від 30.03.2010 року була придбана квартира [ADDRESS], загальною площею 56,48 кв.метри, житловою - 37,90 кв. метри, вартість якої становила 43056 грн. Просила поділити спільно нажите майно, а саме зазначену квартиру наступним чином: визнавши сторонам право власності на 1/2 (одну другу) частину спірної квартири кожному, та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти поділу спільної квартири не заперечував. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2006 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Ленінського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 242 (а.с.6). Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька №254/2575/14-ц шлюб було розірвано (а.с. 8). За час шлюбу у березні 2010 року позивачка разом з відповідачем згідно договору купівлі-продажу від 30.03.2010 року була придбана квартира [ADDRESS], загальною площею 56,48 кв.метри, житловою - 37,90 кв. метри, вартість якої становила 43056 грн. (а.с. 10-13). Договір купівлі-продажу оформлений на відповідача [PERSON] Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. При цьому у п.25 вищезазначеної Постанови зазначено, в разі якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, у зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, враховуючи заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні подружжя, суд вважає можливим поділити квартиру, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, визнавши за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 (одну другу) частку за кожним з подружжя на квартиру [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved