Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

14 листопада 2016 р. прокурор звернувся до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог вказав, що рішенням виконавчого комітету Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області від 12.05.1993 р. № 37 [PERSON] як голова фермерського господарства «Отрадне» отримав у постійне користування земельну ділянку площею 26,0 га, призначену для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території цієї сільської ради поза межами населеного пункту. На підставі цього рішення відповідачу видано державний акт на право постійного користування землею. Вказали, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2012 р. припинено діяльність фермерського господарства «Отрадне». Зазначили, що підставою для винесення такого рішення є факти систематичної не сплати відповідачем з 2011 року земельного податку. Проте, спірна земельна ділянка залишається у користуванні відповідача. З посиланням на ці обставини та статті 412, 1212 ЦК України, ст. ст. 96, 206, 141 ЗК України просять припинити право відповідача постійним користуванням спірною земельною ділянкою та повернути цю земельну ділянку у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області. У судовому засіданні прокурор цивільний позов підтримав та просив його задовольнити. Третя особа - (сільська рада) представника в судове засідання не надіслали, але надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим за бувшим місцем реєстрації та через оголошення у пресі про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Прокурор погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). В силу п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ст. 412 ЦК). Згідно пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 12 травня 1993 року [PERSON] зареєстровано фермерське господарство «Отрадне», в постійному користуванні якого перебуває земельна ділянка загальною площею 26 га, що складається з 25,9 га ріллі та 0,1 га полезахисниг смуг, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, вартістю 546\~465,72 грн. [PERSON] було видано Державний акт на право постійного користування вищезгаданою землею. 16 листопада 2012 року рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду припинено юридичну особу: Фермерське господарство «Отрадне» (код ЄДРПОУ 23040456). Вказане рішення суду відповідачем в апеляційній інстанції не оскаржувалось. Проте, до цього часу земельна ділянка залишається у постійному користуванні відповідача. Судом зясовано, що у період з 2013 по 2016 роки відповідач земельний податок за користування землею не сплачує та має заборгованість у сумі 6\~569,68 грн, яку ним до цього часу не погашено. Викладене підтверджується листами Михайлівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області і Очаківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області. Наведене свідчить про наявність правових підстав щодо задоволення вимог прокурора про припинення права відповідача постійного користування земельною ділянкою та повернення її у власність Держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь прокуратури області судові витрати у справі повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved