Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

13.08.2018 позивач звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.1 -2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 липня 2018 року згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Зазначає, що від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, в той час, як відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення на вебпорталі судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, а також заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280-281 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 29 травня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER], виданим 29 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.14). Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 09 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.3). Згідно з довідкою, виданої КП «ЖРЕУ» №1069 від 11.07.2018 року позивач та її малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають в [ADDRESS] (а.с.6) Та обставина, що малолітній син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, чинній з 08.06.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 цієї статті розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Встановлено, відповідач є особою працездатного віку. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідач є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає, визначеному ч.3 ст.184 Сімейного кодексу України розміру, який за заявою стягувача може бути стягнутий у безспірному порядку. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved