Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

13.09.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання [PERSON]. таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою вул. Крайня, будинок № 31, м. Нововолинськ Волинської області. Вимоги мотивує тим, що на праві спільної часткової власності йому та його братові [PERSON] належить по ? частині кожному вищевказаного будинку. Вказує, що в вищезазначеному будинку зареєстроване постійне місце проживання його племінника [PERSON], який в спірному житлі не проживає з 2000 року, переїхавши проживати в квартиру [INFO]. В 2015 році відповідач виїхав за межі України і в даний час проживає в США. Відповідач не приймає участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, не допомагає підтримувати будинок в належному технічному стані. Речей відповідача у будинку не має, будь-якого інтересу до житла він не виявляє, намірів проживати в ньому не має. Позивач змушений нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в його житлі. Формальна реєстрація [PERSON] в житловому будинку, який належить позивачу на праві спільної часткової власності, обмежує його право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, з наведених у позовній заяві підстав, просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку №31 по вул. Крайній в м. Нововолинську Волинської області в зв'язку з відсутністю його в даному житлі понад один рік без поважних причин, а саме з 2000 року. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації (а.с.43). Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили, що відповідач [PERSON] не проживає в спірому будинку 2000 року, тобто понад один рік, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним. Житловий будинок № 31 по вул. Крайня в м. Нововолинську Волинської області належить на праві спільної часткової власності кулінічу [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.03.2017 року (а.с.6-8) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9), копією технічного паспорту (а.с.10-13). Відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 12.01.1994 року, що підтверджується корпією будинкової книги (а.с.14-16) та копією довідки від 11.09.2017 року (а.с. 17). Як зазначено в акті від 11.09.2017 року складених комісією в складі представників ЖКП №1 (а.с.18) відповідач [PERSON] не проживає по місцю реєстрації за адресою: вул. Крайня, 31, м. Нововолинськ Волинської області. Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. Житловий будинок №31 по вул. Крайня в м. Нововолинську Волинської області належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] та [PERSON], а [PERSON], будучи зареєстрованим за вказаною адресою порушує його право власності, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 391ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] в користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved