Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

13.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши, що після смерті їх з відповідачем батька - [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельну ділянку за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельну ділянку за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS]. За життя батько заповіту не склав. Спадкоємцями батька за законом першої черги є вони з братом, оскільки їх мати померла ще в 2004 році. В встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відповідач із заявою про відмову від спадщини на її користь. 25 липня 2011 року нотаріусом їй видані свідоцтва про право на спадщину з законом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю на підставі державних актів. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із-за відсутності правовстановлюючих документів у спадкодавця на це нерухоме майно. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач та представник позивача за довіреністю, [PERSON], надали суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутність. Відповідач направив до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Судом установлено, що згідно запису в погосподарській книзі №9 Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON] рахується на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, 1961 року забудови, по [ADDRESS] /а.с.10/. Технічним паспортом, виготовленим Комінтернівським РБТІ 22.07.2008 року на житловий будинок [ADDRESS], власником якого значиться [PERSON], підтверджується, що за вказаною адресою розташований житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами 1961 року забудови, інвентаризаційною вартістю 76066 гривень /а.с.13-17/. 08.10.2009 року [PERSON], на підставі рішення Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №63 від 25.03.1994 року та №135-У від 28.09.2007 року, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №701945, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952400323, яка передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.2500 га, кадастровий номер: 5122785800:02:001:0784, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №105952, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952400324, яка передана для ведення особистого селянського господарства, площею 0.0678 га, кадастровий номер: 5122785800:02:001:0790, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] /а.с.20,21/. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з наступними змінами і доповненнями, у п.9 зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеної йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до Цивільного кодексу УРСР 1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на тої час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. - 2 - Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Таким чином, спадкодавець набув право власності в встановленому законом порядку, що діяв на час спорудження ним житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS]. Відповідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження №18-13 від 20.11.2013 року, проведеного за ініціативою позивача, технічний стан житлового будинку [ADDRESS] класифікується як задовільний. Будинок придатний для проживання за санітарними та протипожежними нормами. Фізичний знос складає 31% /а.с.33-48/. [INFO] [PERSON] помер у віці 78 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області/а.с.29/. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі «батько» зазначено - [PERSON], та копією свідоцтва про укладання шлюбу 19.08.1978 року між [PERSON] і [PERSON], яка після одруження перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.62/. Як убачається з копії спадкової справи №498/2010 до майна померлого [INFO] [PERSON], заведеної Комінтернівською державною нотаріальною конторою 01.12.2010 року за заявою спадкоємиці [PERSON] про прийняття спадщини, позивачка в встановлений законом строк та в встановленому законом порядку прийняла спадщину, що залишилася після її батька. Спадкоємець за законом першої черги [PERSON] 17.01.2011 року подав до нотаріальної контори заяву про відмову від своєї частки у спадщині, що залишилася після смерті його батька, [PERSON], на користь дочки померлого - [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть дружина спадкодавця - [PERSON], померла [INFO]. 25 липня 2011 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на обидві земельні ділянки за кадастровими номерами: 5122785800:02:001:0784 та 5122785800:02:001:0790. Листом державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори від 08.02.2011 року, спадкоємицю [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв'язку з тим, що не надано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на цей будинок /а.с.9, 54-84/. Згідно роз'ясненню, викладеному у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених обставин позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1268,1269,1270 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved