Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

12 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вимоги обгрунтовує тим, що 01 лютого 2012 року з відповідачами [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, згідно якого передав відповідачам 11790 доларів США та 5960 Євро.Вказану суму відповідачі зобов'язувались повернути через три місяці, про що [PERSON] в присутності [PERSON] написав розписку. Він звертався до відповідачів з вимогою повернути гроші, проте станом на 11 квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] борг не повернули, ухиляються від виконання взятого на себе зобов'язання. У зв'язку з цим, ним було направлено письмову вимогу на адресу відповідачів про повернення суми позики, однак це не призвело до позитивного результату. Просить стягнути з відповідачів в свою користь заборгованість за договором позики в сумі 11790 доларів США та 5960 Євро, що еквівалентно 471012,80 грн., а також сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлені до неї позовні вимоги не визнала. При цьому пояснила, що грошові кошти від [PERSON] отримував позичальник [PERSON], а вона лише була присутня при складанні боргової розписки між ними, тому не може нести боргових зобов'язань перед позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно п.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: копію паспорта позивача (а.с.6-7), копію розписки про зобов'язання [PERSON] повернути позику через три місяці після її отримання, та її оригінал (а.с.12, 29), письмову вимогу про повернення суми позики (а.с.9), копію паспорта відповідача [PERSON] (а.с.30-31, 33), суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] позичив у [PERSON] 11790 доларів США та 5960 Євро, які зобов'язувався повернути через три місяці, про що написав письмову розписку у присутності [PERSON] Незважаючи на вимогу позивача повернути позику, відповідач [PERSON] її не повернув, ухиляється від виконання своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів [PERSON], тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики в сумі 11790 доларів США та 5960 Євро, що еквівалентно 471012,80 грн. за курсом Національного банку України станом на 08.04.2016 року. За договором позики позикодавець [PERSON] передав у власність грошові кошти саме позичальникові [PERSON], які і є сторонами договору позики, відповідач [PERSON] не являється стороною договору позики, а тому не має жодних боргових зобов'язань перед позикодавцем, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачеві [PERSON] у задоволенні заявленої вимоги про стягнення з [PERSON] 11790 доларів США, 5960 Євро боргу за договором позики у солідарному порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача понесених ним витрат по оплаті судового збору в розмірі 4985,72 грн. (а.с.1, 2).

Outcome: partial