Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

13 липня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Сторони перебували у шлюбі до 08 грудня 2014 року. Подружнє життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та дітей. Діти перебувають на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей щомісячно в примусовому порядку в розмірі по ? частини всіх видів доходів на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач подала в судове засідання заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має не достатній хоча і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони перебували у шлюбі до 08 грудня 2014 року, що вбачається з копії рішення Луцького міськрайонного суду від 08.12.2014 року (а.с. 14). Судом встановлено, що батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із копій свідоцтв про народження (а.с. 4-5). Сторони проживають окремо і діти знаходяться з матірю. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому даний позов підлягає до задоволення. Сторони проживають окремо, свого обовязку утримувати дітей відповідач не виконує, неповнолітні діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має стабільний дохід, оскільки працює у ПрАТ «Волиньхолдинг», є працездатним та не має на утриманні інших осіб, а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітніх дітей, стан здоровя та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям в розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 551,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved