Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

12 червня 2018 року позивач\~звернувся\~до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. В позові зазначив, що йому на праві власності належить житловий будинок № 2 по вулиці Колективна в смт.Березнегувате Миколаївської області, в якому зареєстрована відповідач, але понад один рік у ньому фактично не проживає, виїхала за кордон на постійне місце проживання. Наявність реєстрації останньої в житловому будинку перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своїм житлом. Позивач в підготовче засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі (а.с.16). Відповідач в підготовче засідання\~також не з'явилася, направила заяву про розгляд у її відсутність, визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с.14). Частиною 3 статті 200\~ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку № 2 по вулиці Колективна в смт. Березнегувате Миколаївської області, про що свідчить свідоцтво про право власності на житловий будинок № 69 від 03 серпня 2000 року (а.с.4). В зазначеному будинку зареєстрована відповідач, що підтверджується довідкою\~Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 08 червня 2018\~року за вих. № 1231 (а.с.5). Однак, фактично донька позивача не проживає в будинку з 2009 року, так як виїхала в іншу країну, що підтверджується актом\~депутата селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області від 12 червня 2018 року (а.с.6). Позивач здійснює догляд за будинком, сплачує всі комунальні та експлуатаційні витрати по його збереженню. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР за тимчасово відсутнім громадянином жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно ст. 72 зазначеного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ Відповідно до положень пунктів 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Враховуючи те, що відповідач не проживає у житловому приміщенні понад шість місяців з моменту реєстрації, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їй користуватися житловим приміщенням, відсутність права власності на житловий будинок, суд приходить до висновку, що відповідач може бути визнана такою, що втратила право користування житловим будинком, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved