Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

14 лютого 2018 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2010 року з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Від іншого шлюбу він має ще двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які також потребують належного матеріального забезпечення. Посилаючись на викладені обставини, просив зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, що відповідач не приймає належної участі у вихованні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2010 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 26 серпня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме - копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 282584 та копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2010 року про стягнення аліментів. Після винесення вказаного рішення суду, у відповідача збільшилося число утриманців. Крім доньки [PERSON]., він має ще двох малолітніх синів від іншого шлюбу: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у п. 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи викладене, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів та стягувати їх в розмірі 1/6 частини заробітку доходу позивача, щомісячно, що відповідає положенням ст. 182 СК України, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved