Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

14.04.2014року Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Дніпровська електроенергетична система» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що по кримінальній справі, яка порушена відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України ( в редакції 1960р.) було встановлено, що в квітні 2012року близько 12-00години [PERSON], перебуваючи у полі, розташованому приблизно за 3 км. від с.Мирне Оріхівського району Запорізької області, реалізуючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, наявним у нього гаєчним ключем, зняв окремі деталі повітряної лінії електропередач ВЛ 330 кв № 129, інвентарний номер 51426 «ДД 330 -Молочанська 330», чим пошкодив опори № 208/2 та № 208/4 указаного об'єкту електроенергетики, які належать Державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Запорізькі магістральні електричні мережі». Вищезазначене діяння призвело до пошкодження міцності конструкції зазначених опор, що могло призвести до їх падіння, розриву лінії об'єктів, в наслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди в розмірі 3810,81грн., на стягнення якої останнім було подано цивільні позови. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 березня 2013року, який було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10.07.2013року, зазначені цивільні позови були задоволені частково, а саме: із загальної заявленої суми 3810,81грн., на користь позивача стягнуто 476,40грн. Не погоджуючись з вироком, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який своєю ухвалою від 30.01.2014року вирок Оріхівського районного суду від 21.03.2013року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10.07.2013року в частині вирішення цивільного позову скасував, а справу в цій частині направив на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Запорізькі магістральні електричні мережі» завдану злочинними діями майнову шкоду в розмірі 3810,81грн. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Оріхівського районного суду від 29.04.2014 року було прийнято рішення про участь відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки останній перебуває в Бердянській виправній колонії № 77. Відповідач, будучи присутнім в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позов визнав повністю, пояснивши, що був засуджений вирокомОріхівського районного суду Запорізької області за скоєння крадіжки майна позивача, на даний час відбуває покарання в Бердянській виправній колонії № 77, проти розміру шкоди не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 56 КПК України також передбачає право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. В судовому засіданні встановлено, щов квітні 2012року близько 12-00години [PERSON], перебуваючи у полі, розташованому приблизно за 3 км. від с.МирнеОріхівського району Запорізької області, реалізуючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, наявним у нього гаєчним ключем, зняв окремі деталі повітряної лінії електропередач ВЛ 330 кв № 129, інвентарний номер 51426 «ДД 330 - Молочанська 330», чим пошкодив опори № 208/2 та № 208/4 указаного об'єкту електроенергетики, які належать Державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Запорізькі магістральні електричні мережі». Вищезазначене діяння призвело до пошкодження міцності конструкції зазначених опор, що могло призвести до їх падіння, розриву лінії об'єктів, в наслідок чого позивачу було завдано матеріальної шкоди. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України ( в редакції 1960р.). Враховуючи збиток, завданим майновим інтересам державного підприємства, останнім були заявлені цивільні позови на суму 1027,06грн. та 2783,75грн. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 березня 2013року (а.с.24-25), який було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10.07.2013року (а.с.26), [PERSON] визнано винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.194-1 КК України та призначено покарання,із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України, у вигляді 3-х років 8 місяців позбавлення волі. Вищевказані цивільні позови були задоволені частково, а саме: із загальної заявленої суми 3810,81грн., на користь позивача стягнуто 476,40грн. Не погоджуючись з вироком, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який своєю ухвалою від 30.01.2014року (а.с.27-28) вирок Оріхівського районного суду від 21.03.2013року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10.07.2013року в частині вирішення цивільного позову скасував, а справу в цій частині направив на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки відповідачем заподіяно матеріальну шкоду внаслідок скоєння кримінального правопорушення відносно позивача, за скоєння якого він засуджений вироком суду, що на час розгляду справи набрав чинності, відповідач не заперечує проти розміру завданої шкоди та добровільно її не відшкодував, тому вона підлягає стягненню в примусовому порядку за рішенням суду. З відповідача також підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору по вказаній категорії справ. На підставі ст.16, 1166 ЦК України, 56 КПК України, ч.4 ст.61 ЦПК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6,

Outcome: approved