Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

14 вересня 2015 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] « про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України», заінтересована особа- Вінницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Подану заяву заявником [PERSON] мотивовано тим, що вона є донькою [PERSON], який помер [INFO] року в м. Донецьку, причина його смерті - хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ступеня, церебральний атеросклероз з гіпертонічною хворобою. Вказує , що звернувшись до Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області далі- заінтересована особа) із питання про реєстрацію факту смерті батька , вона отримала відмову , оскільки нею не надано медичного документу, що засвідчує факт смерті батька, визначеного Наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. за № 545. Зазначила, що отримати у заінтересованої особи свідоцтво про смерть батька вважає неможливо, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованої території України- в м. Донецьку, на якій неможливо отримати медичний документ , що може бути прийнято відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановити факт смерті батька їй необхідно для державної реєстрації смерті батька та отримання соціальної допомоги. Факт смерті батька вона підтверджує : лікарським свідоцтвом про смерть [PERSON] № 129/2 від [INFO] р.; довідкою про причини смерті [PERSON] від [INFO] р. -видані КП «Центром первичной медико- санитарной помощи города Донецка»; свідоцтвом про смерть [PERSON],- виданого «Кировским отделом РАГС г. Донецка». Просить встановити факт смерті [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву, просила її задовольнити з підстав зазначених у неї, суду доповнила , що її батько [PERSON] . проживав в м. Донецьку з 1961 року та був там зареєстрований до дня смерті, а народився він в с. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, де зараз тимчасово мешкає вона. Помер батько [INFO] р. в м. Донецьку, де і був похований. Встановити факт смерті батька їй потрібно для того, щоб отримати свідоцтво про смерть , відповідно до законів України, оскільки вона і буде продовжувати проживати на неокупованій території України. Також, зазначила , що встановити цей факт їй потрібно для отримання допомоги по похованню померлого батька. Представник заінтересована особи - Вінницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши через канцелярію суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у відсутність представника, при її вирішені покладаються на розсуд суду. Суд, з урахуванням міркування заявника , яка не заперечувала, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявника , дослідивши матеріали справи та оцінивши надані письмові документи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява необґрунтована та така, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого. Згідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до положень, викладених в п.2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до положень , викладених в ч.1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. З положень , викладених в ч.1 ст. 64 ЦПК України, вбачається письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В обґрунтування заяви заявник [PERSON] посилається на такі документи , як : лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 129/2 від [INFO] р.; довідка про причини смерті [PERSON] від [INFO] р. - видані КП «Центром первичной медико- санитарной помощи города Донецка» ДНР; свідоцтво про смерть [PERSON],- виданого «Кировским отделом РАГС г. Донецка ДНР» ( а.с.7-9), які суд вважає недопустимими доказами у даній справі. Оскільки , відповідно до положень, викладених в ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, вбачається , що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Вказані вище документи надані заявником , видані органами , які створені, призначені у порядку, не передбаченому Конституцією України та законами України, тому є недійсним і не створює правових наслідків. Жодного належного та допустимого доказу, передбаченого в главі 5 ЦПК України, в обґрунтування своєї заяви, заявником [PERSON] суду не надано, тому заява підлягає відмові у задоволені.

Outcome: dismissed