Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

14 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що зазначена квартира належить йому на праві приватної власності. Відповідачі [PERSON] , яка є його дочкою, та [PERSON] , яка є його онукою, зареєстровані у належній йому квартирі за вказаною адресою, однак не проживають у ній з 2004 року, не несуть витрат з утримання житла, не сплачують комунальні послуги, добровільно змінили місце проживання. Внаслідок реєстрації відповідачів у належній позивачу квартирі йому доводиться сплачувати комунальні послуги за відповідачів, які фактично у квартирі не проживають, що негативно впливає на його бюджет. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», однак у судове засідання не з`явились, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.07.2006 Балаклійським РВ УЖКГ на підставі розпорядження № 68 від 03.07.2006, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2006, виданого Балаклійським бюро технічної інвентаризації, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). З довідок, виданих виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 19, 20). Згідно акту обстеження, складеного 07.09.2020 депутатом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області Стеценком С.І., у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані, але не проживають протягом шістнадцяти років (а.с. 13). Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які не проживають за місцем реєстрації понад шістнадцять років. Оскільки відповідачі у зазначеній квартирі не проживають понад встановлені строки, протягом яких зберігається житлове приміщення, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 840,80 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку з задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідачів у рівних частках - по 420,40 грн на кожну.

Outcome: approved