Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

13 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Окнянської райдержадміністрації Одеської області, Топалівської сільської ради Окнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Згідно автоматизованого розподілу, зазначена справа розподілена на суддю Криворучка П.В. 17 серпня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. 04 вересня 2018 року позивач подав уточнену позовну заяву про визнання права власності на земельну частку (пай). 10 жовтня 2018 року проведено повторний авторозподіл зазначеної справи, так як за інформацією, викладеною на офіційному сайті Вищої ради правосуддя суддю Криворучка П.В. звільнено у відставку з посади судді Красноокнянського районного суду Одеської області. Згідно повторного автоматизованого розподілу, справа розподілена на суддю Чеботаренко О.Л. та ухвалою від 12.10.2018 року прийнята до провадження. 16 жовтня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження до 15 листопада 2018 року. 30 жовтня 2018 року по справі замінено неналежного відповідача Топалівську сільську раду Окнянського району Одеської області на належного Окнянську селищну раду Окнянського району Одеської області.\~ 15 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після смерті [PERSON], що настала 05 серпня 2002 року, залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,15 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім.Кірова, яка розташована на території Топалівської сільської ради Окнянського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0083861, який було видано згідно розпорядження Красноокнянської районної державної адміністрації Одеської області від 26.12.1996 року №351 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються, 27.12.1996 року за №151. Вказаний сертифікат було загублено. [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай), залишив йому. Він звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому повідомили, що у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право на спадщину йому не може бути видано. Тому він змушений звернутися до суду та просив визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку /пай/ в порядку спадкування за заповітом. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, до суду надійшли письмові пояснення щодо заявленого позову, в яких зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] зареєстрований сертифікат серія ОД №0083861, який є основним документом, що посвідчує право [PERSON] на земельну частку (пай). При цьому, відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.18/. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, однак від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позов визнають /а.с.59, 68/. Тому справа розглянута у відсутність позивача та представників відповідачів, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та підтримала позицію Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, викладену в письмових поясненнях. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 05 серпня 2002 року /а.с.6/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,15 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім.Кірова на території Топалівської сільської ради Окнянського району Одеської області, право [PERSON] на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0083861, виданого на підставі розпорядження Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 26 грудня 1996 року №351. Сертифікат зареєстровано 27 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються, за №151. /а.с.16, 17/. Зазначений сертифікат було загублено /а.с.14/. Вартість земельної частки (паю) становить 132285,24 грн. /а.с.16/. За інформацією, наданою Відділом в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державний акт на право власності на земельну ділянку взамін зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) не видавався /а.с.16/. [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0083861, залишив позивачу [PERSON] /а.с.11/. Позивач є громадянином України /а.с.7/. Ст.ст. 1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач звертався до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], однак його заяву не прийняли у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Крім того, йому було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) /а.с.12/. Згідно наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась /а.с.54/. Відповідно до п. 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П. 4.15 вищезазначеного порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є зокрема рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач згідно зі ст.ст. 1223, 1225 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, має право на спадкування та враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, а також враховуючи відсутність інших осіб, які б претендували на зазначене спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /земельну ділянку/.

Outcome: approved