Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~13 листопада 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та зняття арешту з нерухомого майна. В позові зазначив, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24.02.2016 по цивільній справі № 532/31/16-ц було задоволено позовні вимоги [PERSON] до Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 3,35 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на землю серія І-ПЛ № 025162. На підставі рішення [PERSON] зареєструвала у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081, площею 3,3491 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 липня 2020 року по справі № 532/31/61-ц задоволено його апеляційну скаргу та скасовано рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2016 року, ухвалено нове рішення за яким у задоволенні позову [PERSON] до Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. 23 вересня 2020 року він звернувся до державного реєстратора із заявою про скасування державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку для подальшого звернення до державного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на 1/2 частини зазначеної земельної ділянки. Однак у скасуванні державної реєстрації права власності на земельну ділянку йому відмовлено, оскільки все нерухоме майно [PERSON] обтяжене арештом нерухомого майна. Позивач прохає суд скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 21959255 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 3,3491 га, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081 передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лебединської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, підстава для державної реєстрації: рішення суду про визнання права власності на спадкове майно, серія та номер 532/31/16-ц, 2/532/12/2016, виданий 24.02.2016, видавник Кобеляцький районний суд Полтавської області та зняти арешт з частини нерухомого майна: земельної ділянки площею 3,3491 га, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081 передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лебединської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, накладеного на підставі постанов про арешт майна боржника та заборони його відчуження АА № 350765, 04.09.2008, АА № 350766, 22.10.2008, ВДВС Кобеляцьке РУЮ. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.12.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] , в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позов визнала. \~ Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24.02.2016 по цивільній справі № 532/31/16-ц було задоволено позовні вимоги [PERSON] до Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 3,35 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на землю серія І-ПЛ № 025162 (а.с. 6). Відповідач [PERSON] зареєструвала у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081, площею 3,3491 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 липня 2020 року по справі № 532/31/61-ц задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та скасовано рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 лютого 2016 року, ухвалено нове рішення за яким у задоволенні позову [PERSON] до Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с. 7-9). 23 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про скасування державної реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку для подальшого звернення до державного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на 1/2 частини зазначеної земельної ділянки. Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 23 вересня 2020 року № 54204303 у скасуванні державної реєстрації права власності на земельну ділянку [PERSON] відмовлено, оскільки все нерухоме майно [PERSON] обтяжене арештом нерухомого майна 8107251 та 7861050 (а.с 11-12). 30 вересня 2020 року [PERSON] звернувся з листом до [PERSON] з проханням вирішити питання про зняття арешту з земельної ділянки, оскільки він не може оформити спадщину (а.с. 13-15). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Суд приходить до висновку, що наявність реєстрації на земельну ділянку з кадастровим номером 5321883200:00:006:0081 порушує право [PERSON] \~ на оформлення спадщини на 1/2 частини цієї земельної ділянки площею 3,3491 га, розташованої на території Кіровської (Лебединської) сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до Актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку площею 3,3491 га, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лебединської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, накладено арешт на підставі постанов про арешт майна боржника та заборони його відчуження АА № 350765, 04.09.2008, АА № 350766, 22.10.2008, ВДВС Кобеляцьке РУЮ, а тому існують перешкоди для скасування державної реєстрації земельної ділянки (а.с. 12). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, в Україні формується та діє єдиний Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо нерухомого майна, державна реєстрація прав базується на кадастровому номері, присвоєному у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні. Тому слід скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 21959255 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 3,3491 га, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081 передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лебединської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, підстава для державної реєстрації: рішення суду про визнання права власності на спадкове майно, серія та номер 532/31/16-ц, 2/532/12/2016, виданий 24.02.2016, видавник Кобеляцький районний суд Полтавської області та зняти арешт з частини нерухомого майна: земельної ділянки площею 3,3491 га, кадастровий номер 5321883200:00:006:0081 передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лебединської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, накладеного на підставі постанов про арешт майна боржника та заборони його відчуження АА № 350765, 04.09.2008, АА № 350766, 22.10.2008, ВДВС Кобеляцьке РУЮ. Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином слід повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 840,80 грн. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 840,80 грн.

Outcome: approved