overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

14 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину . Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відповідно довідки Гадяцької міської ради від 04.02.2019 року [PERSON] проживає з матір'ю за адресою [ADDRESS] . Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

14 березня 2019 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 липня 2015 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до травня 2018 року. Основою розпаду\~сім`ї\~послугувало те,\~що відповідач\~зловживає спиртними\~напоями та\~застосовує фізичну\~силу.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесння заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заява про відкладення судового засідання від нього не надходила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 5). Як зазначила позивач у позовній заяві, основою розпаду сім`ї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує фізичну силу. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу залишити [PERSON] . Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

14 березня 2019 року до Ленінського районного суду м.Полтави надійшла за підсудністю з Октябрського районного суду м.Полтаваи цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому позивач вказує, що з 20 січня 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З 2016 року сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки та сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 січня 2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №04. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначено, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що погодиться з будь-яким рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, про що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №025804, виданого 20.01.2007 року, зроблений актовий запис № 04 (а.с.4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Тривалий час сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

14 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з 20 листопада 2009 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 січня 1957 року, неповнолітніх дітей не мають. З 20 листопада 2009 року остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

14 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 768,40 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. В шлюбі мають двоє неповнололітніх дітей, які проживають з ним. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав (а.с. 47). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, надала заяву про визнання позову, зазначила, що їй відомі наслідки визнання позову, просила розглянути справу без її участі (а.с. 46). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими відділом реєстрації актів громадянського стану Саратського районного управління юстиції Одеської області та відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 6,7 відповідно ). Шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, згодні на розірвання шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не надала заяви про відновлення дошлюбного прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

14 березня 2019 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 29 лютого 1992 року між нею та [PERSON] , було зареєстровано шлюб Лисянським районним відділом ЗАГСу Черкаської області, актовий запис № 9. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того зазначає, що протягом 8 років фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися, зникло взаєморозуміння, проживають окремим життям та сім`я припинила своє існування. З цих підстав позивач вважає, що подальше подружнє життя та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а також не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а. с. 24). Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місце його проживання, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв та клопотань від нього не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 лютого 1992 року у Лисянському райвідділі ЗАГС Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] (а. с. 8). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а. с. 9-10). Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 768,40 грн. (а. с. 1) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

14 березня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до ТОВ «ВО «Тетерів» про стягнення заборгованості за ліцензійною угодою. У зв`язку із складністю справи, відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Роз`яснити сторонам,що з повним текстом рішення сторони зможуть ознайомитися 20 липня 2020 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

14 березня 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження заявлених вимог позивачка зазначає, що 21 серпня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в виконавчому комітеті Міцовецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис №3. В подружжя є троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що припинила фактичні шлюбні стосунки з відповідачем біля двох років назад та не проживає з ним по даний час, оскільки стали чужими один до одного, подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, оскільки має іншу сім`ю, а тому позивачка просить розірвати укладений шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 02 квітня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2019 року сторонам надавався строк для примирення на один місяць, провадження у справі на цей строк зупинялося. 27 травня 2019 року ухвалою суду провадження поновлено за ініціативою суду. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

14 березня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 20 травня 2011 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Глинською сільською радою Здолбунівського районну Рівненської області , актовий запис № 3. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили почуття любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, сім`я уже давно розпалася. Тривалий час вони з відповідачем в шлюбних відносинах не перебувають. Сумісне життя, збереження сім`ї та примирення між ними є неможливими. Позивачка подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що Глинською сільською радою Здолбунівського районну Рівненської області , актовий запис № 3 20 травня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

14 березня 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . У цій же квартирі зареєстрований, але не мешкає з 1999 р. відповідач. Оскільки відповідач тривалий час не мешкає в квартирі без поважної причини, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 28 березня 2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в засідання, призначені на 24 квітня 2019 р., 30 травня 2019 р. не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого представник позивача не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] . Балансоутримувачем вказаного будинку є Запорізьке колективне сільськогосподарське підприємство «Новоолександрівське». В квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивача. (а.с. 10) Згідно зі\~ст.\~71\~ЖК України\~при тимчасовій\~відсутності наймача\~або членів\~його сім`ї\~за ними\~зберігається жиле\~приміщення протягом\~шести місяців; якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач без поважної причини не мешкає у спірній квартирі понад 6 міс., що у відповідності зі ст. 72 ЖК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому\~суд приймає\~до уваги,\~що у\~відповідності зі\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~ зняття\~ з\~ реєстрації\~ місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили,про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

14 вересня 1974 року Виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає. У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між останніми. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, у зв'язку з чим між подружжям постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло позивачу душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та у сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватись про побудову сімейних відносин з іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Протягом тривалого часу, а саме з 1994 року шлюбні відносини сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Посилаючись на ці обставини, просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності, судові витрати залишити за ним. Відповідач також у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 1994 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved