Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

14 березня 2016 року Бахмацька місцева прокуратура Чернігівської області звернулась з позовною заявою в інтересах неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] міської ради Бахмацького району Чернігівської області (далі відповідач) з вимогою про стягнення безпідставно одержаних коштів. Позов мотивований тим, що перераховані на рахунок [PERSON] міської ради Бахмацького району Чернігівської області кошти за харчування [PERSON], яка являється дитиною, позбавленою батьківського піклування, в період з січня 2014 по червень 2015 року включно, у розмірі 1089 гривень 40 копійок (одна тисяча вісімдесят девять гривень 40 копійок) набуті відповідачем без достатніх на те правових підстав, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства плата за харчування з дітей, позбавлених батьківського піклування не справляється. Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Законний представник неповнолітньої дитини надіслала заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надіслав до суду заяву про визнання позову, в заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] народилася 19 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ № 069704 (а.с.9). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2010 року (а.с.11-12) визнано [PERSON], яка являється матірю [PERSON], недієздатною та призначено опікуном малолітньої дитини бабусю дитини - [PERSON] Розпорядженням Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області № 69 від 09 лютого 2010 року (а.с.10) [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. [PERSON], з метою здобуття дитиною дошкільної освіти, її догляду та оздоровленням, створення умов для її фізичного, розумового і духовного розвитку, було влаштовано до дошкільного навчального закладу «Віночок», який знаходиться у комунальній власності [PERSON] міської ради Бахмацького району Чернігівської області, що визнається сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі і не підлягає доказуванню відповідно до частини першої статті 61 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК). Рішенням [PERSON] міської ради Бахмацького району Чернігівської області від 03 лютого 2015 року (а.с.16) підтверджується розмір дітодня та плати для батьків за перебування у дошкільному навчальному закладі «Віночок». [PERSON] міської ради Бахмацького району Чернігівської області від 17 лютого 2016 року (а.с.14) підтверджується, що за харчування [PERSON] в період з січня 2014 року по червень 2015 року включно на рахунок міської ради перераховано загальну суму коштів у розмірі 1089 гривень 40 копійок (одна тисяча вісімдесят девять гривень 40 копійок). З встановленого випливають наступні висновки. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, Україна взяла на себе обовязок забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. В свою чергу, статтею 20 Конвенції передбачено, що дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Реалізуючи вказані принципи на національному рівні Конституцією України закріплено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу (стаття 52). Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року\~№ 2402-III (далі Закон від 26 квітня 2001 року\~№ 2402-III) визначено, що діти, позбавлені батьківського піклування це діти, які залишилися без піклування батьків у звязку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, повязаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обовязки, а також діти, розлучені із сімєю, підкинуті діти, діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовились батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обовязків з причин, які неможливо зясувати у звязку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Так, в даній ситуації має місце реалізація права на особливий захист і допомогу з боку держави відносно [PERSON], яка є дитиною, позбавленою батьківського піклування. Особливості правового статусу та гарантії з боку держави для вказаної категорії дітей передбачені нормами статей 6, 25 Закону від 26 квітня 2001 року\~№ 2402-III, згідно із якими держава гарантує дитині право на охорону здоровя, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. З цією метою держава, серед іншого, вживає заходів щодо пільгового забезпечення дітей ліками та харчуванням у порядку, встановленому законодавством. Також, статтями 8, 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV передбачено, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів. Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Крім того, частиною другою статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту» від 11 липня 2001 року\~№ 2628-III (далі Закон від 11 липня 2001 року\~№ 2628-III) передбачено, що організація та відповідальність за харчування дітей у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах покладаються на [PERSON] Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади, органи місцевого самоврядування, а також на керівників дошкільних навчальних закладів. А виходячи із змісту частини пятої та шостої статті 35 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірах, визначених органами місцевого самоврядування або відповідними органами управління. Пільгові умови оплати харчування дітей у дошкільних навчальних закладах для багатодітних та малозабезпечених сімей та інших категорій, які потребують соціальної підтримки, надаються за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету. Органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади забезпечують безкоштовним харчуванням, в тому числі і дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах. Порядок встановлення плати за харчування дитини у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі визначається Кабінетом [PERSON] України. Пунктом 2.7 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2002 року № 667 передбачено, що плата не справляється за харчування, серед іншого, з дітей-сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування, які перебувають під опікую і виховуються в сімях. Отже, наявні всі правові підстави і державою створені умови для безкоштовного забезпечення харчування [PERSON], як дитини, позбавленої батьківського піклування, при цьому, такий обовязок, виходячи із змісту статті 19 Закону від 11 липня 2001 року\~№ 2628-III, статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року\~№ 280/97-ВР покладається на відповідача, як на орган місцевого самоврядування. З іншої сторони, відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. В даній ситуації зобовязання з безпідставного набуття майна виникають за наявності таких умов: наявність факту набуття або зберігання майна; набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для набуття або зберігання майна, що має місце в правовідносинах, які виникли між сторонами. Виходячи з вищевикладеного, оскільки кошти, набуті відповідачем за харчування [PERSON] у дошкільному навчальному закладі набуті без достатньої правової підстави, права дитини, позбавленої батьківського піклування підлягають захисту, а позовні вимоги задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved