overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

13.08.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частини квартири в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], якій на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На випадок свої смерті [PERSON] 10.07.2015 року склала заповіт, відповідно до якого 1/2 частину квартири за зазначеною вище адресою остання заповідала [PERSON]. В передбачений законодавством строк позивач звернулась до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останньою не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне майно. З цих підстав, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 15.11.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечую проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з'явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулись конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», з невідомих суду причин відповідач не з'явився за їх отриманням. Крім того, судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача в судові засідання. У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

13.08.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов вищезазначений позов, в якому в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з відповідачем мають спільну дитину, [PERSON] [INFO]. Позивачка та дитина є внутрішньо переміщеними особами, фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка зареєстрована в м. Донецьку на території проведення Операції Об'єднаних сил. В місті Донецьку проживає мати та бабуся позивачки та на теперішній час виникла потреба у виїзді дитини на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Луганської та Донецької областей дитини, однак це не можливо без згоди батька, оскільки дитина не досягла 16-річного віку. Вона неодноразово намагалася отримати від відповідача по справі дозвіл на вивіз їх спільної дитини, [PERSON] на тимчасово окуповану територію Донецької та Луганської областей. Просить суд надати дозвіл переміщувати неповнолітню дочку [PERSON] через лінію зіткнення у зоні проведення Операції Об'єднаних сил в Донецькій області без нотаріальної згоди батька дитини, [PERSON] безстроково та допусти негайне виконання рішення суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій остання просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, викликалася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, оскільки інформація про місцезнаходження чи місце роботи відповідача [PERSON] не відома. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце судового розгляду. Причини неявки відповідача суду не повідомлені, відзиву на позов та будь-яких інших заяв, клопотань відповідач до суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

13.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31.03.2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31.03.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 144247 від 31.03.2016 року, актовий запис № 48 (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з січня 2018 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

13.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. З серпня 2018 року шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведуть, збереження сімї та примирення не можливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]». Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що 28 липня 2000 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 156. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

13.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 11 квітня 2008 року, Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, а/з №165, мотивуючи тим, що спільне життя у них не склалося з причин різних поглядів на сімейні відносини та вона прийшла до твердого переконання, що розірвання шлюбу між ними неминуче, тим більш що вони практично не жили разом як одна сімя. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], тому позивач вимушена звернутися до суду з цім позовом. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.04.2008 року, який зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 165 (а.с.5). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивач не бажає. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сімєю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України всі витрати, повязані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

13.08.2018\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 27 в будинку 49 по вулиці Рокосовського в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі не проживають за зазначеною адресою понад рік, а саме з 2014 року, без поважних причин, житло залишили добровільно. Відповідачі відзив на позовну заяву не надали. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином і завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстровані дочка [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї. (а.с.6). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 13.08.2018 року (а.с.7) відповідачі у спірному приміщенні не проживають з 2013 року. Відповідачі виїхали з квартири добровільно, перешкод щодо користування квартирою ніхто не чинив. Факт не проживання відповідачів у спірному приміщенні також підтверджено в судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

13.08.2018 року позивач звернулась до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 25.02.2006 року Долгопрудненським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління реєстрації актів цивільного стану Московської області, актовий запис № 61, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2006 року про що Долгопрудненським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління реєстрації актів цивільного стану Московської області зроблено актовий запис № 61 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

13.08.2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.11.1996 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.12.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги в утриманні та вихованні сина не надає, хоча здоровий та працездатний. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує та згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.12.2015 року видно, що шлюб, укладений 23.11.1996 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Із копії свідоцтва про народження видно, що вказані особи є батьками [PERSON], [INFO]. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 ч.5 СК України передбачає, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи те, що ніяких заперечень та відповідних доказів відповідачем не надано, то суд знаходить позовні вимоги доведеними. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

13.08.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Територіальна громада міста Енергодар в особі Енергодарської міської ради Запорізької області, приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіна В.В., про виділення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. 11.02.2019 року судом було ухвалено рішення про задоволення позову. 04.04.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначила, що при вирішенні питання про виділення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, не було було враховано за кожним співласником право власності на квартиру на свою частку в спільній сумісній власності після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відсутність всіх цих даних в рішенні суду позбавляє заявницю та сторін по справі можливості провести реєстрацію визнаної в ньому права власності частки нерухомого майна, а саме 1/4 частки квартири [ADDRESS] загальною площею 49,9 кв.м., відповідно до постанови КМУ від 26.10.2011 р. №1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Згідно п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив дії, що треба виконати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи, що суд не вбачає необхідності присутності сторін при винесенні додаткового рішення, сторони в судове засідання не викликались. Відповідно до ч.1 ст.356, ст. 357 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Обгрунтовуючи наведене судове рішення від 11.02.2019 року суд в мотивувальній частині прийшов до висновку про належність [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] загальною площею 49,9 кв.м. по 1/4 частці за кожним. Таким чином суд дійшов до переконання про обґрунтованість заяви позивача та необхідність ухвалення додаткового рішення з урахуванням викладених обставин з метою захисту та належного здійснення учасниками справи їх цивільних прав та обовязків, повязаних з реєстрацією права власності на частку нерухомого майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.08.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2017 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 18 лютого 2017 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з 05 серпня 2017 року через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved