Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

12 липня 2017 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з уточнюючим під час судового розгляду позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, треті особи: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області, Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області про визнання права на земельну ділянку (ціна позову 41556,78 грн.), посилаючись на те, що він є власником земельної частки (пай), площею 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.В.Жванчик, Дунаєвецького району Хмельницької області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0368247, виданого 22 квітня 1997 року на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації від 23 жовтня 1996 року №374-р. Проте оформити своє право власності не має можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» від 22 червня 2017 року. З метою отримання дубліката втраченого сертифіката серії ХМ №0368247 позивач звернувся до Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, однак отримав письмову відмову про те, що дублікати сертифікатів на право на земельну частку виготовляються на відповідних бланках, які передаються до районних відділів та відділів Держгеокадастру Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області. З 2009 року бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) до відділу Держкомзему (на даний час Держгеокадастру) у Дунаєвецькому районі не передавались та не будуть через їх відсутність. В звязку з цим видати сертифікат на право на земельну частку (пай) неможливо, а тому звернувся до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій проти позову не заперечив і просить справу розглядати у його відсутності. Третя особа : представник Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву та письмові заперечення в яких просила проводити розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечила та зазначила, що Головне управління на його структурні підрозділи не здійснювали діяльності спрямованої на порушення законних прав та свобод позивача, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) видавалися Дунаєвецькою районною державною адміністрацією. Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду повідомлення, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] , 22 квітня 1997 року відповідно до\~Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» як член Спілки селян» Жванчик» с.В.Жванчик Дунаєвецького району\~отримав на руки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0368247 на підставі рішення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області №374-р від 23 жовтня 1996 року, який зареєстровано 24.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 220. Відповідно до зазначеного сертифікату позивачу було передано право на земельну частку (пай) розміром 1,94 умовних кадастрових гектарах Спілки селян «Жванчик» розташованої на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області , що підтверджується копією розпорядження від 23.10.1996року №374, копією Державного акта на право колективної власності на землю СС «Жванчик» с.В.Жванчик Дунаєвецького району, серія ХМ № 000368 від 10.10.1995р.,додатком до договору: списки громадян- які мають право на земельний пай, в якому під №138 значиться [PERSON] і зазначено номер реєстрації сертифікату 220 (а.с. 7,9,11, 42). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач вирішив скористатися своїм правом на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, але як виявилося сертифікат ним втрачено. 21 червня 2017 року за №Л-44/01, Дунаєвецькою районною державною адміністрацією позивачу було відмовлено у видачі дубліката на право на земельну частку (пай) взамін втраченого серії ХМ №0368247, оскільки дублікат виготовляється на відповідних бланках, які передаються до районних відділів Дерржгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділу у Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не передавались з 2009 року та не будуть передаватися через їх відсутність (а.с.8). Відповідно до інформації про вартість земельної частки (паю) від 23.06.2017 року наданої Головним управління Держгеокадастру у Хмельницькій області по колишній спілці селян «Жванчик» с.В.Жванчик вартість земельного паю станом на 01.01.2017 р. становить 41556,78 грн. (а.с. 10). 22 червня 2017 року позивач розмістив оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №25 (10933) про втрату сертифікату на земельну частку серії ХМ №0368247, виданий Дунаєвецькою РДА на імя [PERSON]. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст.\~10; ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів наданих сторонами. Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0368247 виданого 22 квітня 1997 року суд визнає за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0368247, виданого Дунаєвецькою районною державною адміністрацією 22 квітня 1997 року на підставі розпорядження від 23.10.1996р. № 374-р

Outcome: approved