Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

13 серпня 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 66), та [PERSON] в якому просила стягнути з відповідачів борг за договором відступлення права вимоги в розмірі 40134 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 15 липня 2008 року між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 151-08к Ма/Жт. За даним кредитним договором [PERSON] заборгувала Кредитній спілці «[PERSON] Україна» 40134 гривні. 11 лютого 2013 року між [PERSON] та Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» був укладений договір про відступлення права вимоги (договір цесії) відповідно до якого Кредитна спілка «[PERSON] Україна» уступила їй право вимоги за кредитним договором № 151-08к Ма/Жт укладеним між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON]. Поручителями [PERSON] виступали [PERSON] та [PERSON], які зобов?язувались в повному обсязі відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов?язань за кредитним договором. Отже з вищевказаних поручителів необхідно стягнути заборгованість, яку допустила [PERSON]. Рішенням від 03 жовтня 2013 року суд задовольнив позов в повному обсязі та стягнув з відповідачів вищевказану заборгованість. 03 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] подали заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами з тих підстав, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року, яке частково змінене рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015 року, договір про відступлення права вимоги (цесії) від 11 лютого 2013 року укладений між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] визнаний недійсним з моменту його укладення в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 151-08к Ма/Жт від 15 липня 2008 року щодо [PERSON]. Та обставина, що договір цесії в частині відступлення права вимоги [PERSON] щодо [PERSON] є недійсним, робить неможливим стягнення коштів з поручителів на користь [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з?явилась. Про розгляд справи повідомлена судом належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши наданні докази вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2008 року між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 151-08к Ма/Жт (а.с. 4-5). Відповідно до умов цього договору Кредитна спілка «[PERSON] Україна» надала [PERSON] кредит в розмірі 6500 гривень строком на 36 місяців та сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 0,1918% за кожен день користування кредитом. Також відповідно до пункту 6.1. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальник повинна сплатити Кредитній спілці «[PERSON] Україна» пеню в розмірі 1% від суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення виконання. Крім того 15 липня 2013 року між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] і [PERSON], були укладені договори поруки № 151-08к Ма/Жт (а.с. 6, 11). За цими договорами [PERSON] та [PERSON] поручились в повному обсязі відповідати за невиконання [PERSON] своїх зобов?язань за кредитним договором № 151-08к Ма/Жт. 11 лютого 2013 року між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) (а.с. 3). Відповідно до умов договору цесії Кредитна спілка «[PERSON] Україна» уступила [PERSON] право вимоги за кредитними договорами, які укладені між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» і її клієнтами, в тому числі і за договором № 151-08к Ма/Жт укладеним 15 липня 2008 року між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON]. Після цього 13 лютого 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просила стягнути з відповідачів борг за договором цесії в розмірі 40134 гривні. Суд, встановивши, що відповідачі поручились відповідати в повному обсязі за невиконання [PERSON] своїх зобов?язань за кредитним договором № 151-08к Ма/Жт укладеним 15 липня 2008 року, право вимоги за яким має [PERSON], задовольнив позов в повному обсязі та стягнув з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 40134 гривні (а.с. 44). Однак в червні 2015 року [PERSON] подала позов до Кредитної спілки «[PERSON] Україна» та [PERSON] в якому просила визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) від 11 лютого 2013 року укладений між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON]. Рішенням Малинського районного суду від 14 серпня 2015 року договір цесії був визнаний недійсним з моменту його укладення з тих підстав, що Кредитна спілка «[PERSON] Україна» відповідно до законодавства не мала права укладати даний договір (а.с. 69-71). Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015 року рішення Малинського районного суду було змінене і зазначено, що договір про відступлення права вимоги (цесії) від 11 лютого 2013 року укладений між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] визнаний недійсним в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 151-08к Ма/Жт від 15 липня 2008 року щодо [PERSON] (а.с. 62-63). Таким чином та обставина, що договір цесії є недійсним з моменту його укладення є істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома [PERSON] та [PERSON] на час розгляду справи. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України вона є підставою для перегляду рішення Малинського районного суду від 03 жовтня 2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором цесії. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. З аналізу положень вищевказаних статей вбачається, за невиконання боржником свого обов?язку, який забезпечений порукою, поручитель відповідає за таке невиконання саме перед кредитором. Заміна кредитора в зобов?язанні не тягне припинення поруки. Таким чином після визнання договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 лютого 2013 року укладеного між Кредитною спілкою «[PERSON] Україна» та [PERSON] недійсним в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 151-08к Ма/Жт від 15 липня 2008 року щодо [PERSON], [PERSON] втратила права кредитора по відношенню до [PERSON] і ці права знову повертаються Кредитній спілці «[PERSON] Україна». Оскільки [PERSON] та [PERSON] несуть відповідальність перед кредитором [PERSON], яким є Кредитна спілка «[PERSON] Україна», то з них не можуть стягуватись кошти на користь [PERSON]. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором на відступлення права вимоги необхідно відмовити повністю за безпідставністю. Суд не відшкодовує [PERSON] судовий збір оскільки їй відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: approved