Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

13.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. При цьому позивачка вказує на те, що з 07.07.1990 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними 03.10.2013 року. Від спільного життя вони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] вже повнолітній і сам себе забезпечує. В той же час на утримання неповнолітнього сина [PERSON] відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що відповідач працює неофіційно, позивачка просить задовольнити її вимоги та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - 1000 грн., щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з 07.07.1990 року перебували в зареєстрованому шлюбі, якій, як вказує позивачка, розірвано 03.10.2013 року. Від спільного життя сторони мають двох синів, один з яких - [PERSON], [INFO], неповнолітній (а.с. 2,3,4). На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітній син сторін [PERSON] проживає з матір»ю, позивачкою у справі, та перебуває на її утриманні (а.с.5). Позивачка бажає отримувати від відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], матеріальну допомогу у вигляді аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Суд вважає вимоги [PERSON]. щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] обгрунтованими, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина якщо і надає, однак, на свій розсуд, без врахування розумних потреб дитини. При цьому, відповідно до вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище сина сторін, який проживає разом з матір»ю, позивачкою по справі, яка є працездатною, працює. Суд також враховує платоспроможність відповідача, який за віком та станом здоров»я є працездатним, працює на приватному підприємстві. Однак, обидві сторони не надали суду доказів на підтвердження свого фінансового стану, а також стосовно виду заробітку відповідача. Таким чином, позивачкою не доведено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу одержує в натурі, що є однією з підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки частково та стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до повноліття дитини. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON], то згідно ст.ст.79,88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial