Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

13 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/6 частини квартири [ADDRESS], та визнання права власності на цю частку, посилаючись на те, що [PERSON] на праві власності належить 1/6 частина вищезазначеної квартири, оскільки ця частка є незначною, позивачем, як власником 2/3 частин квартири було запропоновано відповідачу укласти договір купівлі-продажу 1/6 частки, на що остання погодилася, про що надала розписку від 6 серпня 2014 року про отримання коштів від [PERSON] в сумі 18 000 грн. за свою частку. В цей же день, [PERSON] видала на ім'я [PERSON] довіреність, якою уповноважила його продати за ціну і на умовах за їх власним розсудом 1/6 частину кватири [ADDRESS]. Таким чином на думку позивача був укладений договір купівлі-продажу, сторони досягли усіх істотних умов, ціну, предмет, оскільки відповідач у квартирі ніколи не проживала, відбулася фактична передача її частки [PERSON] однак угода в повному обсязі виконана не була, а саме не передано правовстановлюючі документи на 1/6 частину квартири а в подальшому 13 серпня 2014 року скасувала довіреність від 6 серпня 2014 року. 14 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із проханням нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу та віддати правовстановлюючі документи на 1/6 частину квартири, про те, вона від цього відмовилась. З огляду на викладене, відповідно до ст.220 ЦК України позивач просить визнати договір купівлі-продажу від 6 серпня 2014 року дійсним та визнати ним право власності на 1/6 частину квартири. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що 6 серпня 2014 року дійсно отримала кошти за 1/6 частину квартири в сумі 18 000 грн. та видала довіреність на розпорядження належною їй часткою, однак в подальшому довіреність відкликала, з підстав того, що вважала, що вартість її частки є більшою ніж 18 000 грн. На даний час погоджується із вартістю 1/6 частки. В подальшому в судове засідання не з'явилася. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 липня 2012 року на праві власності з 28 липня 2012 року належить 2/3 частини квартири [ADDRESS], що також підтверджується і витягом про державну реєстрацію прав від 28 липня 2012 року. Відповідачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 вересня 2011 року належить 1/6 частина квартири [ADDRESS], право власності на цю частку було набуто 11 липня 2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб'єкта від 20 листопада 2014 року. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони досягли всіх істотних умов для укладення договору купівлі-продажу, він сплатив 18 000 грн. за 1/6 частку квартири [ADDRESS], на підтвердження чого [PERSON] власноручно написала розписку про отримання коштів, 6 серпня 2014 року надала на його ім'я довіреність на розпорядження 1/6 частиною квартири, яку в подальшому з невідомих причин відкликала. У зв'язку із ухиленням останньої від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу 1/6 частини квартири та неповерненням сплачених коштів [PERSON], просить захистити його порушене право, шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири. На підтвердження цієї обставини позивач надав лист із проханням надати правовстановлюючі документи на частину квартири та повідомити про час і місце нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, який був вручений [PERSON] 22 серпня 2014 року, що в судовому засіданні відповідачка не заперечувала. Ч.2 ст.220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана ті обставини, на які посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, про що зазначено у ч.1 ст.202 ЦК України. В силу ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно ч.2 ст.205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Ч.2 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. В силу ч.ч.1,3 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. В силу ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. Ст.655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Розписка від 6 серпня 2014 року про отримання коштів за 1/6 частину кватири [ADDRESS] в сумі 18 000 грн., є підтвердженням лише факту отримання коштів, однак чинним законодавством передбачено, що договір купівлі-продажу квартири має бути вчинений у письмовій формі, текст правочину має відповідати загальним вимогам ст.203 ЦК України на якому повинно бути вчинене нотаріальне посвідчення (ч.3 ст.209 ЦК України). Текст наданої позивачем на обґрунтування позову розписки від 6 серпня 2014 року не відповідає загальним вимогам ст.203 ЦК України, не відображає суть правочину, його істотних умов, не містить згоди сторін щодо всіх істотних умов договору у визначеній формі, з огляду на що, підстав для задоволення позову та визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] не має. Крім цього судом також враховується і те, що відповідачка в судовому засіданні причину відмови у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу та відкликання наданої на ім'я позивача довіреності на розпорядження 1/6 частиною належної їй квартири пояснювала не погодженням із вартістю 1/6 частини квартири 18 000 грн., що також додатково свідчить про відсутність згоди щодо істотної умови договору купівлі-продажу - ціни. Визнання відповідачкою в судовому засіданні позову, суперечить вимогам закону з підстав недотримання письмової форми договору купівлі-продажу, у зв'язку із чим судом було відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову.

Outcome: dismissed