Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

13 грудня 2019 року Когут звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності - [PERSON] , яка померла [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок господарські будівлі та споруди, що знаходиться в [ADDRESS] . Крім того померлій належала земельна ділянка площею 1,2280 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 16.06.2006 ЯБ 982879. В управління спадковим майном в порядку ст.. 548 ЦК України в ред.. 1963 р. вступили чоловік померлої [PERSON] , та вона, дчка померлої. Син померлої [PERSON] на спадщину не претендував. [INFO] помер мій батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . Крім того померлому належала земельна ділянка площею 1,2301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.06.2006 ЯБ 983845. З метою оформлення права власності вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки правовстановлюючі документи на будинковолодіння та земельні ділянки втрачені. Оскільки на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 1,2280 га було видано свідоцтво про право на спадщину та Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак були втрачені, вона подала оголошення в газету «ЗР-Інформ» де було надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсними втрачені свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] посвідчене 19.12.2012 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,2280 га на прізвище [PERSON] . Крім того, оскільки на земельну ділянку площею 1,2301 га [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, однак був втрачений вона подала оголошення в газету «ЗР-Інформ» де було надруковано повідомлення, про те, щоб вважати недійсним втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,2301 га на прізвище [PERSON] . Згідно висновку про вартість майна від 05.12.2019 року, вартість житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] становить 44 429 грн.. Згідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.12.2019 року зазначено, що нормативно грошова оінка земельної ділянки площею 1,2280 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 20 884,03 грн. а площею 1,2301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 21261, 86 грн.. Просить визнати за нею право власності на - житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки площями: - 1,2280 га та 1,2301 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: 2623287400:07:003:0074, 26232887400:07:003:0071, що на території Торговицької сільської ради, Коломийського району, Івано-Франківської області. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Судом встановлено, що будинковолодіння в [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 грудня 2012 року (а.с.9 ). Згідно довідки Торговицької сільської ради від 25 грудня 2014 року №48/02-32/04 станом на 01 липня 1990 року в даному господарстві були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] , [PERSON] - племінник, [PERSON] - племінник (а.с. 18). [INFO] померла [PERSON] , згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, згідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до довідки Торговицької сільської ради від 20.11.2019 року № 90/02-32/04 заповітів від імені померлого виконкомом Торговицької сільської ради не посвідчувалося (а.с. 21). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруди, що знаходяться в [ADDRESS] , земельні ділянки : площею 1,2280 га , кадастровий номер: 2623287400:07:003:0074, площею 1,2301 га, кадастровий номер: 2623287400:07:003:0071, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходяться на території Торговицької сільської ради , Коломийського району, Івано-Франківської області.. Спадкоємцем є позивач [PERSON] , оскільки спадкоємець першої черги за законом [PERSON] на спадщину [PERSON] та [PERSON] не претендує. Таким чином, оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів не може отримати відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1234, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved