Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

12 листопада 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27.08.2015. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4 500 гривень. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Таким чином, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 12 жовтня 2020 року має заборгованість у розмірі: 11 574,9 гривень, яка складається з 4 429,82 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2 667,64 - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, 3 297,54 нарахованої пені. Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду, про поважні причини неявки до суду не повідомила, а так само відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до заяви [PERSON] від 12 вересня 2008 року, остання просить відкрити поточний рахунок на її ім`я та встановити кредитний ліміт у сумі 100 гривень (а. с. 36). Згідно з даних паспорту громадянина України [PERSON] дата народження, а також РНОКПП відповідають тим, що зазначені в заяві, у зв`язку з чим можна погодитись із тим, що [PERSON] на момент звернення до банківської установи мала прізвище « [PERSON] » (а. с. 71). Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27 серпня 2015 року [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а. с. 37). Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 27 серпня 2015 року. За вказаним договором банком було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача та надано у користування кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до серпня 2019 року. В подальшому, за вказаним договором банком було надано відповідачу у користування ще одну кредитну картку № [NUMBER] терміном дії до листопада 2021 року (а. с. 39). Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішеннями та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача, останній 28 серпня 2015 року було встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 гривень, який в подальшому неодноразово змінювався та 02 жовтня 2017 року кредитний ліміт було збільшено до 4 500 гривень. 26 лютого 2018 року кредитний ліміт було зменшено до 0 гривень (а. с. 38). Фактичне використання відповідачем грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою про рух грошових коштів та здійснених операцій по рахунку відповідача станом на 13 жовтня 2020 року (а. с. 78-83). Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Згідно з п. 2.1.1.12.7.1.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 365 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 12 жовтня 2020 року має заборгованість в сумі 11 574,9 гривень, яка складається з: 4 429,82 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 2 667,64 гривень - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України, 3 297,54 гривень нарахованої пені. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту - 4 429,82 гривень, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України - 2 667,64 гривень, нарахованої пені - 3 297,54 гривень, що загалом складає 10 395 гривень. Приходячи до висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд враховує те, що сума 11 574,9 гривень, яку просить позивач стягнути з відповідача, не підтверджується наданими розрахунками, оскільки з долученого позивачем розрахунку суми заборгованості за договором від 27 серпня 2015 року, вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 4 429,82 гривні, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно з ст. 625 ЦК України - 2 667,64 гривні, заборгованість по пені - 3 297,54, що формує загальну заборгованість за наданим кредитом - 10 395 гривень, однак у графі «Разом» зазначена сума коштів - 11 574,9 гривень, яка в свою чергу сформована шляхом додавання до загальної заборгованості за наданим кредитом - заборгованості по судовим штрафам, що складає 1 179,9 гривень. Проте, позовна вимога щодо стягнення з відповідача «заборгованості по судовим штрафам» не є обґрунтованою, оскільки жодної підстави для їх стягнення не зазначено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial