overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

14.04.2014 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 31.05.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до 2013 року. 09.04.2013 року рішенням Волноваського районного суду шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд спави у її відсутності, на позові наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.180,183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 31.05.2008 року зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС Волноваського РУЮ в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №51 (а.с.2). Проживали однією сім'єю до 2013 року. Рішенням Волноваського районного суду від 09.04.2013 шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка згідно довідки Волноваської міської ради №82 від 13.03.2014 проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

14.04.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування вказує, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку № 8, що складає квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 30.12.2013р. по 16.01.2014р., з 12.02.2014р. по 26.02.2014р., з 17.03.2014. по 29.03.2014р. знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні «КЗ міська лікарня №7», з діагнозом закритий оскольчатий подвійний перелом н/3 лівої б/бердової кістки і в/3 м/бердової кістки лівої голені. 30.12.2013 року йому було проведено операцію - проведення спиці склелетного ви тяжіння через п'яточну кістку. У зв'язку із травмою та проведеною операцією, він не мав змоги рухатися, тому вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Позивач просить визначити додатковий строк [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON], померлої [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідач Виконком Тернівської районної у місті ради надав відгук про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.ст.130 ч.4,174 ч. 4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Наявність спадкового майна, родинні відносини, смерть спадкодавця, підтверджується наданими позивачем доказами. Згідно листа Криворізької районної Державної нотаріальної контори від 12.062014р. за № 1762/02-14,після смерті [PERSON], померлої [INFO] , з заявою про намір прийняти спадщину звернувся [PERSON], з заявами про те, що строк на прийняття спадщини пропустили, звертатися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не будуть, звернулися 04.04.2014р. син померлої [PERSON] та дочка померлої [PERSON] Правовідносини регулюються ст.1272 ЦК України, згідно норм якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення поважності причин пропуску строку, та в разі згоди вважає можливим надати позивачу додатковий двомісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини після померлої бабусі. На підставі ст.ст.1265, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

14.04.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У позові зазначила, що 15.12.2013р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній отримав гроші в розмірі 30000 гривень. Договір був укладений в усній формі, але на підтвердження укладання цього договору відповідач надав розписку. Відповідно до вказаної розписки, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 30000гривень, та зобов'язується повернути їх у строк до 15.02.2014року. У визначені у розписці строки, сума позики не повернута. Посилаючись на викладене та положення ст.ст.1046, 1049, 1050 ЦК України позивач просила стягнути з відповідача суму позики у розмірі 30000 гривень. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до оригіналу розписки, наданої позивачкою, 15.12.2013року [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 30000гривень, та зобов'язався повернути їх у строк до 15.02.2014року. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, суд констатує, що між сторонами було укладено договір позики. У термін, зазначений у розписці, борг [PERSON] повернуто не було, про що свідчить наявність оригіналу розписки у позикодавця - [PERSON] Таким чином [PERSON] не було виконано взяте на себе зобов'язання за договором позики по поверненню позивачу боргу вказаному у розписці. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми позики є обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача 300 гривень сплаченої суми судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

14.04.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.05.1987 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.6. Син проживає разом з позивачем [PERSON], що підтверджується актом про не проживання від 14.04.2014 року. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

14.04.2014 р. було винесено ухвалу про призначення експертизи. 28.04.2014 р. від представником відповідача № 1 - СУУ ТОВ «Гулівер Інтернешнл» надійшло клопотання про виправлення описки в ухвалі суду від 14.04.2014 р., що стосується запитання № 4, яке було змінено судом за клопотанням даного представника. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у суду є підстави внести зміни у резолютивну частину даного рішення, а тому задовольняє дану заяву. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

14.04.2014 р. було винесено ухвалу про призначення експертизи по даній справі. 28.04.2014 р. від представника відповідача № 1 - СУУ ТОВ «Гулівер Інтернешнл» надійшло клопотання про виправлення описки в ухвалі суду від 14.04.2014 р., що стосується запитання № 4, яке було змінено судом за клопотанням даного представника. Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що у суду є підстави внести зміни у дане запитання для проведення експертизи, а тому задовольняє дану заяву. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

14.04.2014 р. до суду надійшла заява [PERSON], в якій він просить ухвалити по справі за його позовом про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, визнання права власності на земельну ділянку житлової забудови та внесення змін в державний реєстр речових прав на нерухоме майно додаткове рішення, яким скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 01103800060 щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 0520883600:04:004:0005, площею 0,1221 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS], належного [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обгрунтував тим, що рішенням Гайсинського районного суду від 19.12.2013 р. не вирішено питання про скасування реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, державний акт про право власності на яку визнано недійсним. В судове засідання [PERSON], представник Кунянської сільської ради та представник відділу держземагенства в Гайсинському районі в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, суд визнає за необхідне заяву задовольнити та винести додаткове рішення з таких законних підстав. Рішенням Гайсинського районного суду від 19.12.2013 р. визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 5773895 виданий на ім`я [PERSON], [INFO], на підставі договору купівлі-продажу № 690 серії ВКЕ № 899314 від 12.02.2008 р. на земельну ділянку кадастровий номер 0520883600:04:004:0005, площею 0,1221 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS]; в задоволенні позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1221 га в [ADDRESS] та про внесення змін в державний реєстр речових прав на нерухоме майно в частині цільового призначення вказаної земельної ділянки, - відмовлено. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. суд ухвалює додавткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою. Оскільки, в рішенні Гайсинського районного суду від 19.12.2013 р.визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 5773895 виданий на ім`я [PERSON], [INFO], на підставі договору купівлі-продажу № 690 серії ВКЕ № 899314 від 12.02.2008 р. на земельну ділянку кадастровий номер 0520883600:04:004:0005, площею 0,1221 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в [ADDRESS], проте не вирішено питання про скасування реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, то потрібно ухвалити додаткове рішення по вказаному питанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

14.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 29.01.1994 року уклав з [PERSON] шлюб, актовий запис №23. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають повнолітню дитину. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Після розірвання шлюбу [PERSON] просила залишити прізвище «[PERSON]». Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.01.1994 року відділом ЗАГСу Дзержинського міськвиконкому Донецької області, свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29.01.1994 року відділом ЗАГСу Дзержинського міськвиконкому Донецької області, свідоцтво про шлюб [NUMBER], актовий запис №23 - розірвати. [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

14.04.2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, сина: [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а потім після досягнення дитиною повноліття 1/4 частину заробітку, щомісячно, посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному розмірі. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, що в період шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2013 року, шлюб між ними розірвано. Являючись батьком дітей відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює в ТОВ «Судноремонтне підприємство «Дунайсудносервіс», отримує заробітну плату, що підтверджено довідкою від 13.05.2014 року. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має. Діти входять до складу сім'ї позивачки, тобто проживають разом з матір'ю, підтверджено довідкою виданої Кислицькою сільською радою від 09.04.2014 року. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що між сторонами досягнуто домовленість про розмір аліментних виплат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення повноліття сином [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття доньки [PERSON]. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

14.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає у добровільному порядку. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для утримання дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Згідно протоколу судового засідання по виконанню судового доручення Октябрським районним судом м.Новоросійськ Краснодарського краю, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, не є офіційно працевлаштованим, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

14.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні погляди на життя; шлюб носить формальний характер, фактичні сімейні відносини припинені, проживають окремо близько трьох тижнів, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved