Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

12 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить суд шлюб зареєстрований 13 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] розірвати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 грудня 2014 року сторони уклали шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна та визначення місця проживання відсутній. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 699. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №173217 виданим у Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області 13 грудня 2014 року (а.с.5). У сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 528077 виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 16 листопада 2016 року (а.с. 6). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 352 гривні 40 копійок, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору у розмірі 35 Г.М. 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved