Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

13.05.2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . З [PERSON] вона перебувала в шлюбі з 19.12.2009 року. Перебуваючи в шлюбі вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет. Проживаючи разом з чоловіком, заявниця постійно знаходилась на його утриманні, оскільки він отримував пенсію, яка перевищувала її. Звернувшись до Управління пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника, отримала відмову у зв`язку із відсутністю необхідних документів, а саме відсутністю документу, який підтверджує факт спільного проживання з годувальником або факт перебування на повному його утриманні. Тому, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт її спільного проживання з [PERSON] , починаючи з 19.12.2009 року до дня його смерті, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 18.05.2021 року відкрито провадження у справі. У судове засіданні [PERSON] не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Від представника заявниці [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. У минулому судовому засіданні заявник та її представник доводи, наведені в обґрунтування заяви, підтримали повністю, просили суд заяву задовольнити. Представник Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Допитані у суді свідки [PERSON] та [PERSON] , зазначили, що є сусідками [PERSON] та пояснили, що остання з 1990 року разом зі своїм чоловіком мешкала за адресою: [ADDRESS] . У 2021 року чоловік [PERSON] [PERSON] помер, а тому з того часу заявниця проживає сама. Суд, вислухавши пояснення заявника, її представника та свідків, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 19.12.2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 1036. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , актовий запис № 288. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , затверджених головою квартального комітету № 8 Комунарського району м. Запоріжжя [PERSON] встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] з 1990 року постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Ці данні свідками були підтвердженні безпосередньо і в судовому засіданні. Хоча, відповідно до паспорту громадянина України заявниця була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На запит суду, від Відділу обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшла довідка, з якої вбачається, що [PERSON] за життя проживав за адресою: [ADDRESS] , знаходився на обліку в УПФУ ГУ ПФУ в Запорізькій області (Шевченківське) та отримував пенсію за віком. Таким чином, встановлено, що по день смерті [PERSON] мешкав разом із заявницею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 17.03.2021 року [PERSON] отримала відмову від Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області в переведенні її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника. Пунктом 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З наданої [PERSON] заяви вбачається, що встановлення факту постійного проживання з померлим їй необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника. Серед переліку документів, які надаються для призначення пенсії по втраті годувальника, визначеному Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за№22-1, вказано документи про місце проживання (реєстрації) та про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вимоги, викладені у заяві [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Отже, вважаю за можливе задовольнити вимоги заявника про встановлення факту її спільного проживання разом із [PERSON] однією сім`єю, з 19.12.2009 року до дня його смерті [INFO] .

Outcome: approved