Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

14.03.2018 [PERSON] подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 серпня 1997 року в Виконавчому комітеті Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №4. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.1997 вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає що з 2012 року з відповідачем проживають окремо, подружні відносини не склалися через несумісність характерів, та у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння та взаємоповаги, тривалий час з відповідачем по справі вони проживають окремо, фактично сім'я припинила існування вже п'ять років тому, на примирення позивач не згодна, спору про поділ спільного майна не заявляє, вважає що примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та її інтересам. Позивач про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, процесуальні права та обов'язки позивачеві роз'яснено шляхом направлення пам'ятки з текстами статей 43 та 49 ЦПК України (а.с.15, 16, 18, 21, 22). Позивач [PERSON] 17.05.2018 подала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, справу розглядати у її відсутність. При ухваленні рішення про розірвання шлюбу просила з відповідача судові витрати не стягувати у зв'язку з його відшкодуванням відповідачем самостійно в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» (а.с.24). Будь-яких інших заяв та клопотань що стосуються предмету позовних вимог не подала. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, причин неявки не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, копію позовної заяви з додатками відповідачеві направлено та ним отримано, процесуальні права та обов'язки відповідачеві роз'яснено шляхом направлення пам'ятки з текстами статей 43 та 49 ЦПК України (а.с.15, 16, 17, 21, 23). Відзиву на позовну заяву, клопотань та зустрічного позову не подав. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В звʼязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 серпня 1997 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №4 (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Між сторонами по справі склалися такі сімейні відносини, які унеможливлюють подальше спільне життя подружжя, конфліктні ситуації в сім'ї позивача та відповідача також негативно впливають на їхню спільну дитину. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін по справі та інтересам їхньої дитини, тому заявлена позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Шлюб припиняється згідно ч.3 ст.105 СК України внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «[PERSON]», суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити своє прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] не стягувати в зв'язку з добровільним його відшкодуванням відповідачем позивачу. На підставі ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved