Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

14 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги до відповідача, позивач зазначає, що після розірвання шлюбу між нею і відповідачем згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року їхні неповнолітні діти залишились постійно проживати з нею та знаходяться на її вихованні і повному утриманні, оскільки відповідач не бере участь у матеріальному забезпеченні їхніх дітей. Позивач [PERSON] веде дану справу в суді через свого представника - [PERSON], який просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 28 квітня.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі ; від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2013 року у справі № 522/18831/13ц, що набрало законної сили 02 грудня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано Після розірвання шлюбу між сторонами, їхні неповнолітні діти залишилися проживати разом з матір'ю - позивачем [PERSON], перебуваючи на її вихованні та повному утриманні. Позивач працює в ТОВ «Інспекторат Україна» на посаді оператора департаменту агропродукції та отримує заробітну плату у розмірі біля 7000,00 грн., але цих грошей позивачу разом з дітьми не вистачає. Будь-які інші джерела доходів у позивача та її дітей відсутні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду відомості стосовно свого місця роботи та своїх заробітків. Крім того, позивач стверджує, що відповідач є фізично здоровим та працездатним. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що з відповідача проводяться стягнення за виконавчими листами. Також судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що сторони мають інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців. З огляду на наведене, суд вважає, що неповнолітні діти сторін потребують матеріальної допомоги батька, який може надавати дітям таку допомогу. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved