Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

13.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] ; судовий збір стягнути з відповідача. На обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: колишня дружина - [PERSON] , [INFO] , власник - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2019 по справі № 621/1181/19 шлюб з відповідачем [PERSON] був розірваний. Відповідач [PERSON] фактично не проживає в житловому будинку протягом останнього року без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу з його боку не чинилося. Через реєстрацію відповідача [PERSON] у житловому приміщенні він позбавлений можливості на власний розсуд розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном, змушений сплачувати за неї певні комунальні послуги та позбавлений можливості оформи житлову субсидію. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 30.09.2019 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 28.10.2019. 28.10.2019 в зв`язку з першою неявкою відповідача підготовче засідання було відкладено. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.12.2019. 19.12.2019 в зв`язку з першою неявкою відповідача судове засідання було відкладено. 03.02.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив провести судове засідання за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] , яка повідомлялася рекомендованими листами, направленими їй судом, що повернулися перший та другий без відміток, третій та четвертий вручені (а. с. 25, 31, 37, 42), та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а. с. 30, 41), не повідомила про причини повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала. Суд не має відомостей про причину повторного нез`явлення відповідача, яка повідомлялася про дату, час і місце судового засідання у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, не надала будь-яких заяв, у тому числі відзиву, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) відповідно до частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право користування житловим приміщенням у вигляді будинку [ADDRESS] , власником якого є позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2003, посвідченого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрованого 27.08.2003 під № 1-1666 (а. с. 10-12). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.07.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.07.2007 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси розірвано (а. с. 13-14). З акта, складеного 11.09.2019 депутатом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області [PERSON] , в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що об`єктом обстеження є домоволодіння [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] В будинку фактично проживає багатодітна родина [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , Діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебуває в Балакліївському інтернаті. За свідченням сусідів-свідків зареєстрована дружина [PERSON] , 1979 року народження, фактично постійно не проживає в сім`ї з вересня 2018 року по сьогодні. [PERSON] зловживає спиртними напоями, має шкідливі звички, схильна до бродяжництва, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Пагубно впливає на поведінку дітей. Родина знаходиться на обліку сімей, що перебувають в складних життєвих обставинах. Діти влаштовані в навчально-виховний комплекс м. Змієва. На час складання цього акта місцезнаходження [PERSON] на сьогодні не відоме (а. с. 15). Даними довідок Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області № 1918 від 11.09.2019, № 07-12/682 від 19.09.2019 підтверджується, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані: власник - [PERSON] , [INFO] , дружина - [PERSON] , [INFO] , діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 16, 21) Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрована в належному йому житловому приміщенні, понад рік у спірному житловому приміщенні не проживала без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачами щодо збереження за ними права користування цим житловим приміщенням. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позовної заяви. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved