Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

14.01.2020 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві, [PERSON] посилається на те, що має спільного з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час матеріально не утримує в достатньому обсязі дитину. Враховуючи викладене, позивач просив стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2\~395 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Батманової В.В. від 31.01.2020 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 18). В наданій суду 24.02.2020 заяві позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач 24.02.2020 надав суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. № 8). Син на даний час мешкає зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей та осіб, визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2\~395 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 14.01.2020 до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017). При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2020 за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved