Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

12 січня 2021 року [PERSON] звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Стислий виклад позиції позивача. 01 грудня 2015 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №334. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 травня 2016 року. За судовим наказом Розділянського районного суду Одеської області від 11 вересня 2020 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Проте, наразі позивач не може здійснювати виплати аліментів у розмірі, встановленому наказом, оскільки має нерегулярний мінливий дохід, та у зв`язку з тим, що на його утриманні зараз перебуває безробітня мати та рідна сестра, яка є інвалідом дитинства. У зв`язку з чим, позивач просить змінити та зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа по справі №511/1540/20 з 2500,00 гривень щомісячно на стягнення в твердій грошовій сумі у вигляді 1500,00 гривень. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 61). Надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] не визнала повністю, як заявлені безпідставно, просила відмовити у позові повністю, справу розглянути та ухвалити рішення без її участі (а.с.66). Заяви, клопотання. 20 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 31). 28 січня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 60). Процесуальні дії у справі. 12 січня 2021 року залишено без руху позовну заяву та надано строк для усунення недоліків (а.с. 27-28). 21 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 56-57). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] народився [INFO] про що 26 травня 2016 року складено відповідний актовий запис №4861, батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 41). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОВ №022256, [PERSON] , [INFO] , при повторному огляді 09 жовтня 2006 року була встановлена друга група інвалідності, безстроково (а.с. 51). Згідно відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, 11 вересня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі однієї чверті всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 02 вересня 2020 року до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] (справа: 511/1540/20, провадження: 2-н/511/197/20) (а.с. 63-65). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, суд прийшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Диспозиція частини 7 статті 170 ЦПК України регламентує, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~№ 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Проте, при оцінці аргументів позивача, суд вважає необхідним зазначити, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що позивач має нерегулярний мінливий дохід, а також того, що на його утриманні перебуває мати [PERSON] , [INFO] , та рідна сестра [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом дитинства. При цьому, суд зауважує, що положення статті 51 Конституції України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~частини 3\~статті 12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно з вимогами\~статей 76-81 ЦПК України,\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положення частини 8 статті 178 ЦПК України визначають, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Положення частини 2 статті 182 СК України визначають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). Розподіл судових витрат. Положення статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed