Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

14.12.2016 року \~[PERSON] \~звернулась до суду \~із заявою \~про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме що державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ №420108, виданого 25.12.2006 року на ім»я Арсент»єва [PERSON] , щодо земельної ділянки площею 2, 71 га , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області за життя належав її батькові [PERSON]»єву [PERSON], який помер 31 березня 2014 року. Заява мотивована тим, що після смерті батька заявниця звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадку, де отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через наявні розбіжності у державному акті, а саме невірно вказано ім.»я батька. \~\~\~\~ У судовому представник заявника заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Заінтересовані особи до суду не з»явилися та подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заяви не заперечували. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІV ФП №368403 від 23 березня 1993 року [PERSON] народилась 29 січня 1993 року, батько вказано [PERSON]. 18 вересня 2015 року заявник змінила прізвище з «Арсентьєва» на « Таглін», що вбачається з свідоцтва про зміну імені серії І-ФП №006231 та паспорта громадянина України серії ЕР №549855. 22.09.2014 року рішенням Врадіївського районного суду, яке набрало законної сили 02.10.2014 року, встановлено факт родинних відносин, що Арсент»єв [PERSON], який помер 31.03.2014 року, є батьком [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП №207334 від 19.12.2014 року, яке видане повторно, Арсент»єв [PERSON] помер 31 березня 2014 року. Такі ж паспортні дані вказані і в копії паспорта громадянина України серії ЕО №931990 виданого Врадіївським РВУ МВС України в Миколаївській області 08 січня 2002 року. Після \~смерті батька заявниці \~відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2, 71 га , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області. За відомостями відділу держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області Арсент»єв [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2, 71 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Врадіївської селищної ради, посвідченого державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ №420108, виданого 25.12.2006 року. Але, як вбачається з архівного примірника вказаного Державного акту, у вказаному правовстановлюючому документі невірно вказано ім.»я власника землі та замість « Анатолій» зазначено « Атолій». 22 вересня 2015 року заявник звернулась до нотаріального органу за місцем відкриття спадку та останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Встановив вказані обставини , суд приходить до висновку, що у іншому порядку, окрім судового, заявник не зможе довести належність вказаного правовстановлюючого документу та реалізувати своє право як спадкоємця за законом на спадок, що відкрився після смерті її батька, а тому його право підлягає захисту у судовому порядку. Згідно п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. При прийнятті рішення суд керується п.6 ч.1 ст. 256, ст. ст.257- 259 ЦПК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03. 1995 року № 5 ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 ( v0015700-98 ) від 25.05.98 ).

Outcome: approved