Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

14.06.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 25.12.2015 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 414. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Віру, [INFO], яка проживає з позивачем. В обґрунтування позову позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем припинили в липні 2016 року, з тих причин, що з відповідачем різні погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Спорів щдо визначення місця проживання дитини не виникає. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.47). Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.48). Ухвалою судді Квятковського Я.А. від 07 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. На підставі розпорядження керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №138 від 22.01.2019 року було призначено повторний авторозподіл справи, відповідно до ч.7 ст.33 ЦПК України, в результаті якого головуючим по справі визначено суддю Коноваленка М.І. Ухвалою судді Коноваленка М.І. від 28.01.2019 року вказану справу прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 1,4\~ст. 206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України,\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає встановленим, що сторони, які мають неповнолітню дитину, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства. Приймаючи до уваги вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 704,80грн., що складає 352,40грн. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved