Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

13 червня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання поділу земельної ділянки не дійсним, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду 26.10.2018 року у справі № 686/9580/16-ц визнано за [PERSON] \~право власності на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1292 га, на якій розташовані 51.67% її власного житлового будинку [ADDRESS] площею 123.9 кв. м.; припинено право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1292 га, на якій знаходиться 51.67 % житлового будинку [ADDRESS] площею 123.9 кв. м, що належить [PERSON] на праві власності відповідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21994192 від 22.05.2014 року. Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення. Під час слухання справи Апеляційним судом Хмельницької області 25.02.2019 року та 26.02.2019 року з метою ухилення від виконання рішення суду, відповідач навмисно змінив технічну документацію на земельну ділянку та провів поділ земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки площею 0.0312 га з присвоєнням кадастрового номеру 6825088400:01:002:0367 та ділянки площею 0.2188 га кадастровий номер 68250- 88400:01:002:0368. Для цього він зменшив ширину земельної ділянки і обладнав за рахунок площі земельної ділянки стежку, яка не була потрібна на вказаній земельній ділянці. На поділеній земельній ділянці розташована частина житлового будинку площею 123,9 кв. м позивачки та присуджена їй у власність земельна ділянка площею 0,1292 га. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] грубо порушуючи її право на належну частину земельної ділянки, без її відома, провів поділ спірної земельної ділянки, частина якої згідно рішення суду була їй присуджена, що унеможливлює виконання вказаного рішення суду. Тому позивач просить суд визнати поділ спірної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки недійсним та припинити право власності [PERSON] на земельні ділянки: площею 0.0312 га кадастровий номер 6825088400:01:002:0367 та площею 0.2188 га кадастровий номер 6825088400:01:002:0368, які розташовані по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом виключення відомостей про земельні ділянки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та шляхом виключення відомостей про земельні ділянки з Державного земельного кадастру. Ухвалою суду від 18 червня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. За клопотанням позивача ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечила проти заочного розгляду. Представник відповідача Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] , повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився. У відповідності до вимог ст. 280 ч.1, 2 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судове засідання не подав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Хмельницького\~міськрайонного суду\~26.10.2018\~року у\~справі №\~686/9580/16-ц\~визнано за\~ [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1292 га, на якій розташовані 51.67% її власного житлового будинку [ADDRESS] площею 123.9 кв. м.; припинено право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0.1292 га, на якій знаходиться 51.67% житлового будинку [ADDRESS] площею 123.9 кв. м, що належить [PERSON] на праві власності відповідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21994192 від 22.05.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.03.2019 року дане рішення залишено без змін. Під час слухання справи Апеляційним судом Хмельницької області 25.02.2019 року та 26.02.2019 року з метою ухилення від можливого подальшого виконання рішення суду, відповідач провів поділ спірної земельної ділянки на дві окремі земельні ділянки площею 0.0312 га з присвоєнням кадастрового номеру 6825088400:01:002:0367 та ділянки площею 0.2188 га кадастровий номер 68250- 88400:01:002:0368, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1576464793 від 25.02.2019 року та № 157518770 від 26.02.2019 року. На поділеній земельній ділянці розташована частина житлового будинку площею 123,9 кв. м, що належить позивачу [PERSON] та присуджена їй у власність рішенням суду від 26.10.2018 року земельна ділянка площею 0,1292 га. Проте, вказаним поділом відповідач [PERSON] створив умови, які унеможливлюють виконання рішення Хмельницького районного суду від 26.10.2018 року та унеможливив для позивача оформлення права власності на свою частину земельної ділянки. Відповідно до правових позицій, висловлених Верховним Судом України у Постанова по справі № 6-2цс15, при відсутності\~цивільно-правової\~угоди\~щодо земельної\~ділянки при\~переході права\~власності на\~об`єкт нерухомості,\~слід застосовувати\~положення частини\~четвертої статті\~120\~ЗК України\~з огляду\~на таке.\~Аналіз змісту\~норм статті\~120\~ЗК України\~у їх\~сукупності дає\~підстави для\~висновку про\~однакову спрямованість\~її положень\~щодо переходу\~прав на\~земельну ділянку\~при виникненні\~права власності\~на будівлю\~і споруду,\~на якій\~вони розміщені.\~Зазначені норми\~закріплюють загальний\~принцип цілісності\~об`єкту нерухомості\~із земельною\~ділянкою,\~на якій\~цей об`єкт\~розташований.\~Згідно цими\~нормами визначення\~правового режиму\~земельної ділянки\~перебуває у\~прямій залежності\~від права\~власності на\~будівлю і\~споруду та\~передбачається механізм\~роздільного правового\~регулювання нормами\~цивільного законодавства\~майнових відносин,\~що виникають\~при укладенні\~правочинів щодо\~набуття права\~власності на\~нерухомість,\~і правового\~регулювання нормами\~земельного і\~цивільного законодавства\~відносин при\~переході прав\~на земельну\~ділянку у\~разі набуття\~права власності\~на нерухомість.\~Таким чином,\~за загальним\~правилом,\~закріпленим у\~частині четвертій\~статті 120\~ЗК України,\~особа,\~яка набула\~права власності\~на частину\~будівлі чи\~споруди стає\~власником відповідної\~частини земельної\~ділянки на\~тих самих\~умовах,\~на яких\~вона належала\~попередньому власнику,\~якщо інше\~не передбачено\~у договорі\~відчуження нерухомості.\~При цьому\~при застосуванні\~положень статті\~120\~ЗК України\~у поєднанні\~з нормою\~статті 125\~ЗК України\~слід виходити\~з того,\~що у\~випадку переходу\~права власності\~на об`єкт\~нерухомості у\~встановленому законом\~порядку,\~право власності\~на земельну\~ділянку у\~набувача нерухомості\~виникає одночасно\~із виникненням\~права власності\~на зведені\~на земельній\~ділянці об`єкти.\~Це правило\~стосується й\~випадків,\~коли право\~на земельну\~ділянку не\~було зареєстроване\~одночасно з\~правом на\~нерухомість,\~однак земельна\~ділянка раніше\~набула ознак\~об`єкта права\~власності. Таке положення визначається і в ч. 1 ст. 377 ЦК України. Право власності позивача [PERSON] на частину земельної ділянки по [ADDRESS] підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2019 року по цивільній справі № 686/9580/16-ц, яке 06.03.2019 року залишено в силі постановою Хмельницького апеляційного суду. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності із ст.1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41\~Конституції України\~встановлено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. При поділі земельної ділянки відповідач порушив право власності позивача на земельну ділянку та створив умови, за яких неможливо виконання рішення суду. Єдиним способом захисту порушеного права власності позивача є скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, утворенні в результаті поділу спірної земельної ділянки. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В ст. 141 ЗК України визначено підстави припинення права власності на земельну ділянку, так в ч. 1 п. е) визначеного підставою припинення права власності є «набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці». Стаття 378 ЦК України визначає, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про визнання поділу\~земельної ділянки\~площею 0.25\~га,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на дві\~окремі земельні\~ділянки недійсним,\~та припинення\~права власності\~ [PERSON] \~на земельні\~ділянки: площею 0.0312 га кадастровий номер 6825088400:01:002:0367 та площею 0.2188 га кадастровий номер 6825088400:01:002:0368, які розташовані за цією ж адресою, шляхом виключення відомостей про земельні ділянки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та шляхом виключення відомостей про земельні ділянки з Державного земельного кадастру. Позивач не наполягала на стягненні з відповідачів судових витрат по справі.

Outcome: approved