Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

14 січня 2016 року [PERSON] звернулась до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17 вересня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими в зв'язку з несумісністю характерів. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам [PERSON] Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй прізвище [PERSON] та строк для примирення не надавати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить строк для примирення не надавати, оскільки вже втретє звертається до суду і очікуваного результату не отримувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та просить строк для примирення не надавати. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 17 вересня 1994 року, актовий запис №07, сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 1994 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 16 квітня 2008 року, сторони у справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved