Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

14 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. помер батько її чоловіка [PERSON], після якого відкрилася спадщина у виді житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], який прийняв її чоловік [PERSON], оскільки він фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, тому що користувався житловим будинком та предметами повсякденного вжитку померлого, здійснив поховання спадкодавця та проводив догляд за його майном. [INFO] помер і чоловік позивачки [PERSON], після якого відкрилася спадщина на цілий житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Єдиною спадкоємницею першої черги за законом є позивачка, але через відсутність правовстановлюючих документів на будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину на це майно. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги і просив визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування. Представник Погребищенської міської ради [PERSON] в судове засідання не зв'язався, подав заяву у якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий [INFO]. [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с.8) був власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння а. с.13). Після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть а.с.9) продовжив проживати та користуватися його частиною садиби, здійснювала її догляд, обробляла земельну ділянку, тобто вступила в управління і володіння спадковим майном - фактично прийняла спадщину і таким чином законно набув право приватної власності на житловий будинок. [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки [PERSON] за життя не встиг переоформити будинок на своє ім'я. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на об'єкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна; · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.529 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення правовідносин, згідно з якою у разі спадкування за законом спадкоємцем першої черги є, зокрема, діти та дружина померлого; · п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON],, який помер [INFO], шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв спадщину після смерті [INFO]. батька [PERSON]; позивачка, як єдина спадкоємиця за законом впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved