Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

14 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Ухвалою суду від 04 січня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року призначений розгляд справи по суті. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що в 2017 році вона вирішила придбати квартиру в м. Новомосковську та скористатись послугами відповідача [PERSON], який виступав посередником між покупцем та продавцем при оформленні права власності на обєкт нерухомого майна. Так, 10 березня 2017 року між нею та відповідачем укладено договір з надання посередницьких послуг на ринку нерухомості № 179, згідно якого пунктом 2.1.1. встановлений перелік наданих послуг. Пунктом 4.1. договору, виконавець відповідно до вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» несе відповідальність за надання достовірної інформації стосовно обєкту купівлі-продажу. Вартість послуг за договором про надання посередницьких послуг становить 800,00 доларів США. На виконання умов договору, виконавець [PERSON] знайшов для неї двокімнатну квартиру № 11, загальною площею 42,38 кв.м., житловою площею 27,37 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, будинок 50, продавцем якої була [PERSON]. Продавець та [PERSON] запевнили її, що проведення технічної інвентаризації перед відчуженням квартири непотрібно, обєкт нерухомості не має самочинних перепланувань та реконструкцій. Продавець [PERSON] стверджувала, що заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території відсутня, а у разі її наявності до моменту посвідчення договору купівлі-продажу квартири, то продавець сплатить суму заборгованості в повному обсязі під контролем виконавця [PERSON] 10 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] у присутності виконавця за договором про надання посередницьких послуг [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], за умовами якого [PERSON] (продавець) отримала від [PERSON] передоплату в сумі 500,00 доларів США (13 500,00 грн.). 16 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 86, договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири. 17 березня 2017 року [PERSON] було власноручно оформлено розписку, згідно якої він за якісно виконані посередницькі послуги отримав від [PERSON] 800,00 доларів США. Але, протягом травня-червня 2017 року виявилось, що продавцем [PERSON] було здійснено самочинне перепланування обєкту нерухомості, внаслідок чого житлова площа квартири зменшилась на 1,25 кв.м. і становила на момент укладення договору купівлі-продажу 26,5 кв.м., а не 27,37 кв.м. та загальна площа квартири збільшилась на 1,1 кв.м. і становить 4,5 кв.м., а не 42,38 кв.м., як зазначено у п. 1.2 договору купівлі-продажу квартири від 16.03.2017 року, крім того, за послуги з утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.06.2017 року існує заборгованість в сумі 2 941,63 грн.. Вважає, що [PERSON] надав недостовірну інформацію щодо відчуженої квартири, чим порушив п.п. 2.1.1, 4.1 умов договору про надання ним посередницьких послуг № 179 від 10.03.2017 року. Відповідач [PERSON] відмовляється повернути кошти, тому вона змушена звертатися до суду з вимогою стягнути на її користь грошових кошти в сумі 21 687,44 грн., що є еквівалентом 800,00 доларів США. за договором про надання посередницьких послуг, а також судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. До початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, та відзив, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що10.03.2017 року між ним та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання посередницьких послуг на ринку нерухомості № 179. На виконання договору він знайшов для позивача шість квартир, з яких [PERSON] обрала двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], продавцем квартири була [PERSON] Продавець [PERSON] та покупець [PERSON] домовились між собою за ціну квартири, [PERSON], як покупець, переглянула всі документи на квартиру, всі довідки про наявність та відсутність боргів по квартирі, а продавець [PERSON] зменшила вартість квартири на визначену ними суму в рахунок, якщо виявляться борги по утриманні квартири продавцем до її продажу. [PERSON] оглядала квартиру декілька разів і бачила, що в квартирі в кімнаті площею 16,97 кв.м. зняті двері на балкон і оформлені аркою без дверей. Зазначає, що ніякого порушення капітальних стін в кімнаті не було, житлова площа зменшена не була, та загальна площа збільшена не була, на що посилається позивач в позовній заяві. Твердження позивача [PERSON] щодо зменшення житлової площі та збільшення загальної площі квартири спростовується Договором купівлі-продажу від 16.03.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений нотаріусом [PERSON] за реєстровим № 86 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Крім того зазначив, що 21.02.2018 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу даної квартири з [PERSON], відповідно до якого загальна та житлова площа ідентична з загальною та житловою площею квартири згідно договору купівлі-продажу від 16.03.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Вважає, що ним виконані всі умови укладеного 10.03.2017 року договору про надання посередницьких послуг на ринку нерухомості № 179 між ним та [PERSON], а тому позовна заява про стягнення грошових коштів позивачем надумана та не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи та надані позивачем та відповідачем письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно із вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільній справі не є обовязком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. При цьому, частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10 березня 2017 року між [PERSON] (замовник) та [PERSON] (виконавець) було укладено договір про надання посередницьких послуг № 179, відповідно до умов якого виконавець зобовязується, відповідно до п. 2.1. Договору за завданням замовника надати посередницькі послуги по пошуку (придбання) обєкта нерухомості, а замовник згідно п. 2.2 Договору прийняти та оплатити дані послуги в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 2.2.2 вказаного договору, сторонами визначено, що вартість послуг по даному договору становить 21 600,00 грн., що еквівалентно 800,00 доларів США по курсу НБУ в день підписання договору , 1долар США=27,00 грн. 10 березня 2017 року між [PERSON] (покупець) та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, квартири [ADDRESS], за ціну, в строки та на умовах вказаних в договорі, а [PERSON] (продавець) отримала від [PERSON] передоплату в сумі 13 500,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США. У відповідності до договору купівлі-продажу від 16 березня 2017 року, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 86, вбачається, що продавець [PERSON] передала у власність покупцю [PERSON], а покупець прийняв квартиру № 11, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, будинок 50, яка має наступні характеристики: двокімнатна квартира, матеріал зовнішніх стін цегла, що складається з: кімната 10.6 кв.м., кімната 16,97 кв.м., кухня 5,87 кв.м., вбиральня 2,69 кв.м., коридор 3,75 кв.м., балкон 0,7 кв.м. Загальна площа квартири 42,38 кв.м., житлова площа квартири 27,37 кв.м. Згідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.03.2017 року, індексний номер 82600624, власником квартири № 11, загальною площею 42,38 кв.м. та житловою площею 27,37 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, будинок 50 є [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого за реєстровим № 86. Відповідно до розписки від 17 березня 2017 року [PERSON] було власноруч оформлено розписку, згідно якої він за якісно виконані посередницькі послуги отримав від [PERSON] 800,00 доларів США. Отже, судом встановлено, що сторони дійшли згоди про те, що обєкт нерухомості повністю влаштовує замовника [PERSON] В той же час, позивач [PERSON] посилалася на те, що по квартирі мається заборгованість попереднього власника [PERSON] за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій станом на 01.06.2017 року в сумі 2 941,63 грн. Однак, у відповідно до п. 1.6 Договору купівлі продажу від 16.03.2017 року, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) вбачається, що Покупець стверджує, що оглянув відчужувану квартиру до підписання цього договору, самочинного перепланування, або реконструкції квартири не виявив, технічні характеристики квартири відповідають даним технічного паспорта, недоліків, які перешкоджають використанню квартири за цільовим призначенням, на момент огляду не виявлено. Крім того, судом встановлено, що 21 лютого 2018 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 218, вбачається, що продавець [PERSON] передала у власність покупцю [PERSON], а покупець прийняв у власність квартиру № 11, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, будинок 50, яка складається з: кімната 10.6 кв.м., кімната 16,97 кв.м., кухня 5,87 кв.м., вбиральня 2,69 кв.м., коридор 3,75 кв.м., балкон 0,7 кв.м. Загальна площа квартири 42,38 кв.м., житлова площа квартири 27,37 кв.м. Пунктом 1.4. цього договору встановлено, що Продавець [PERSON] гарантувала покупцю [PERSON], що відчужувана квартира на момент укладення договору самовільних переобладнань немає, та борги по квартирі відсутні. Згідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2018 року, індексний номер 114863691, власником квартири № 11 за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, будинок 50є [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого за реєстровим № 218. Таким чином, судом встановлено, що технічні характеристики вказаної квартири в договорі купівлі-продажу від 16.03.2017 року є ідентичними з характеристиками зазначеними в договорі купівлі-продажу від 21.02.2018 року. Згідно із ч. 1-3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що грошові кошти були передані позивачем відповідачу в рахунок належного виконання сторонами умов договору про надання посередницьких послуг № 179 від 10.03.2017 року. При укладенні договору про надання посередницьких послуг, попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, договорі купівлі-продажу квартири та розписки сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, кожен із сторін мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним, що підтверджено власноручними підписами сторін та вільною передачею коштів. Позивач погодився на умови договору як такі, що її влаштовували. Вказані вище договори на час розгляду справи є діючими, в установленому законом порядку не визнані недійсними, нікчемними, припиненими або розірваними. Позивачем не надано суду достатніх та обґрунтованих доказів того, що відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання за договором або діяв фіктивно, а тому посилання позивача на те, що відповідач володіє грошовими коштами без належних правових підстав, є недоведеними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема, умовами договору про надання посередницьких послуг, попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна, договором купівлі-продажу квартири та розпискою. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги підстави та предмет позову, а також те, що суд розглядає справи виключно в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги про повернення коштів є безпідставними та необґрунтованими, в звязку з чим в їх задоволенні слід відмовити. У відповідності до ст. 133 ЦПК України, 1.\~Судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~повязаних з\~розглядом справи. 2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 3. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовною заявою не було сплачено судовий збір, то суд вирішує дане питання на момент ухвалення рішення у справі. А тому, згідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача у розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed