Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

14 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом та просить визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] до Балаклійської державної нотаріальної контори. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина - земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 6,3988 га, кадастровий номер: 6320481000:05:000:0177 та земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 0,5607 га, кадастровий номер: 6320481000:03:000:0498. Також позивачу стало відомо, що після смерті [PERSON] відповідач звернулася до Балаклійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Оскільки позивач, як дочка є спадкоємицею померлої [PERSON], при цьому є особою похилого віку, непрацездатною, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, але вона пропустила строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку позивач посилалася на похилий вік та хворобливий стан, а також перебування на стаціонарному лікуванні з 02 вересня до часу подання позову до суду. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій підтримав вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі та участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином. Завідувач Балаклійської державної нотаріальної контори Носова М.В. в судове засідання не з ' явилася, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника третьої особи, у вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Суд розглянувши заяви представника позивача, представника третьої особи, за письмовою згодою представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 10, видане Комунальним закладом охорони здоров'я Балаклійської районної ради «Балаклійський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» 10 березня 2014 року. Позивач є дочкою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження на ім'я [PERSON], серії [NUMBER], що видане 13 травня 1947 року Дзержинським рай ЗАГС, де матір'ю записана [PERSON], батьком [PERSON] та свідоцтво про реєстрацію шлюбу, серії [NUMBER], виданого 22 вересня 1972 року Міською радою ТадРСР місто Пяндж, де вказано, що прізвище дружині [PERSON], [INFO], після реєстрацію шлюбу змінено на «[PERSON]». Відповідно до листа Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області № 2507/01-16 від 28 жовтня 2014 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого 04 липня 2013 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області за реєстром № 151, звернулась [PERSON] та заведена спадкова справа № 462/2014 року. Позивач є пенсіонером за віком та з 02 квітня 2002 року отримує пенсію, про що свідчить пенсійне посвідчення на її ім'я серії [NUMBER], видане 11 травня 2002 року Балаклійським районним Управлінням пенсійного фонду України Харківської області. За довідкою КЗОЗ БРР «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня», [PERSON] з 02 вересня 2014 року до 12 вересня 2014 року перебувала на лікуванні у денному стаціонарі поліклініки Комунального закладу охорони здоров'я Балаклійської районної ради «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня». Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11861, яка видана Комунальним закладом охорони здоров'я Балаклійської районної ради «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня», [PERSON] з 13 вересня 2014 року до 25 вересня 2014 року перебувала у стаціонарному терапевтичному відділенні КЗОЗ Балаклійської районної ради «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня». Суду в якості доказів надано: витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 7970863 та № 7972359, обидва сформовані нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області 14 серпня 2013 року, відповідно до яких [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,3988 га, та 0,5607 га, з кадастровими номерами № 6320481000:05:000:0177 та № 6320481000:03:000:0498; копія паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків на ім'я позивача; копія паспорту громадянина України на ім'я відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, системно аналізуючи надані докази у їх сукупності, вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки за збігом несприятливих життєвих обставин, які поєднали в собі наявність похилого віку та погіршання стану здоров'я і склалися саме напередодні спливу встановленого законом шестимісячного строку, позивач, не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню і позивачу необхідно визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved