Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

12 серпня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 18 березня 2010 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 129. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 18 березня 2010 року. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо майже рік, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище присвоєне при державній реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. В заяві вказала, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно, відповідно до пункту 2 частин 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце судового засідання. Відповідно до інформації з сайту «Укрпошта» судовий виклик отримав. Відзив відповідачем не подано. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ухвали суду від 02 вересня 2019 року справа розглядається в порядку загального позовного провадження. 04 листопада 2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду. Відповідно до ухвали суду від 09 грудня 2019 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами загального позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 18 березня 2010 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 18 березня 2010 року, який зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану одеського міського управління юстиції, актовий запис № 129. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 14 лютого 2012 року, серії [NUMBER] (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 04 лютого 2014 року, серії [NUMBER] (а.с. 10), [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 04 лютого 2014 року, серії [NUMBER] (а.с.8), в яких сторони вказані як батьки дітей. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з чим суд вважає можливе задовольнити клопотання та після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved