overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

12 жовтня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1, 2). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач визнав його. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 15.08.2009 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис 361) (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу мешкатимуть разом з позивачкою (а.с.а.с. 6, 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 31.12.2015 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно, і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

12 жовтня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON], треті особи: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, Чернігівська районна державна адміністрація, Міжрайонне управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Заява вмотивована тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку задоволено в повному обсязі. Однак, при ухваленні рішення судом не було зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, у зв'язку з чим державний реєстратор відмовив [PERSON] у реєстрації договорів оренди землі. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, їх неявка, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає вирішенню питання. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2018 року визнано за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого у [ADDRESS], право власності на земельну ділянку загальною площею 3,10 га, надану для ведення особистого селянського господарства, яка перебувала у колективній власності колишнього КСГП ім. Шевченка, що розташована на території Черниської сільської ради Чернігівського району та області та складається із земельних ділянок площею 1,81 га - ріллі та 1,29 га - кормових угідь, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON]. Під час ухвалення рішення судом не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, що є обов'язковою умовою для реєстрації нерухомого майна у реєстраційній службі. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника позивача [PERSON]підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

12 жовтня 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, Чернігівська районна державна адміністрація, Міжрайонне управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Заява вмотивована тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2018 року позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку задоволено в повному обсязі. Однак, при ухваленні рішення судом не було зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, у звязку з чим державний реєстратор відмовив [PERSON] у реєстрації договорів оренди землі. Просить винести додаткове рішення по справі. В судове засідання учасники судового розгляду не зявились, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, їх неявка, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає вирішенню питання. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2018 року визнано за\~[PERSON],\~[INFO],\~ідентифікаційний номер\~[NUMBER],\~проживаючою у\~[INFO]\~право власності\~на земельну\~ділянку загальною\~площею 3,10\~га,\~надану для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~яка складається\~із земельної\~ділянки площею\~1,81\~га (рілля)\~та земельної\~ділянки площею\~1,29\~га (кормові\~угіддя),\~що розташована\~на території\~Черниської сільської\~ради Чернігівського\~району Чернігівської\~області,\~як за\~спадкоємцем за\~законом після\~померлого 21\~лютого\~2013\~року батька [PERSON]. Під час ухвалення рішення судом не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки, що є обовязковою умовою для реєстрації нерухомого майна у реєстраційній службі. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що заява\~представника позивача\~[PERSON]підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

12 жовтня 2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 16 квітня 2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Дітей від спільного шлюбу у них немає. Позивач просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] », посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Відповідач покинув її без жодних пояснень, заблокував від неї всі дзвінки, спілкуватися з нею не бажає. На даний час вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Сім`я фактично припинила своє існування. Від знайомих їй стало відомо, що відповідач має іншу сім`ю. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просить судове засідання провести за її відсутності, не заперечує проти ухвалення судом рішення у підготовчому засіданні чи заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання шляхом публікації на веб-сайті Судової влади України оголошення про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав (а.с.34,35). Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Дітей від спільного шлюбу у сторін немає. Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки між ними погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

12 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , зареєстрованого 23.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 2324. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу у них з відповідачкою є спільна донька [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, з дружиною він не підтримує сімейних відносин з вересня 2020 року, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

12 жовтня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». 16 жовтня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позивач до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 270. Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

12 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 16 жовтня 2015 року, який було зареєстрований Виконавчим комітетом Куп`янськ - Вузловської селищної ради м. Куп`янська Харківській області за актовим записом № 81. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між ним та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім`ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. З відповідачем разом не мешкають разом та шлюбно - сімейні відносини не підтримують . Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує, який просить суд задовольнити,а також у разі неявки відповідача у судове засідання, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2015 року, який було зареєстрований Виконавчим комітетом Куп`янськ - Вузловської селищної ради м. Куп`янська Харківській області за актовим записом № 81. (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, майновий спір відсутній, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

12 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з [PERSON] , зареєстрований 30 квітня 2010 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно актового запису № 305 розірвати. В обґрунтування позову зазначено, що 30 квітня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, за присутності її представника адвоката Нікітіна Д.О. Позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Представник позивача адвокат Нікітін Д.О. у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 30 квітня 2010 року уклали шлюб (арк.с.9). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.10). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з березня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

12 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, згідно актового запису № 95 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 22 травня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2018 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Просила прізвище зміни на дошлюбне [PERSON] , та судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 22 травня 2015 року уклали шлюб (арк.с.5). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.6). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з листопада 2018 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved