Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

14.02.2018 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між сторонами по справі 25.04.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління у Харківській області (актовий запис №32) та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. Підставою позовних вимог позивач зазначила наявність у сторін малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та відсутність єдиних поглядів на шлюб та сумісне проживання, відсутність поваги один до одного у повсякденному спілкуванні. Ухвалою судді від13.03.2018 року справу було призначено у підготовче судове засідання у загальному позовному провадженні відповідно до вимог п.1 ч.4\~ст.274 ЦПК України, позивачу запропоновано надати суду відповідні клопотання, вирішення яких потребує участь суду, та докази, які не були подані разом із позовною заявою (в разі наявності), а відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.13). 12.04.2018 року відповідач по справі подав відзив на позовну заяву разом із додатками, копію якого не направив позивачу. В своїх запереченнях позов визнав в частині розірвання шлюбу та відшкодування половини судових витрат понесених позивачем, в іншій частині позов просив залишити без задоволення. Ухвалою суду від 16.04.2018 року підготовче засідання у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті за клопотанням сторін у той же день, що і підготовче судове засідання (а.с.23). Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач та його представник, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, проти розірвання шлюбу не заперечували, судові витрати просили стягнути лише половину, а в іншій частині позову просили відмовити. Вислухавши сторони та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. 25.04.2015 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №32), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ №259531, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області 25.04.2015 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №431517, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (актовий запис №104 від 05.11.2015 року)(а.с.8). Дитина мешкає разом із позивачем по справі, що підтверджується довідкою Золочівської селищної ради №09-13/386 від 10.11.2017 року (а.с.9). Враховуючи позицію сторін та те, що інтереси сторін стосовно неможливості збереження шлюбу збігаються, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам сторін, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч.1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач на відновленні свого дошлюбного прізвища не наполягала, а тому суд залишає її прізвище отримане у шлюбі. Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даній справі з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позовні вимоги заявлені позивачем та задоволені. При цьому не визнання позову відповідачем на стадії підготовчого судового засідання є підставою для стягнення з нього усієї сплаченої позивачем суми судового збору. Щодо витрат на правову допомогу, то в цій частині у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, оскільки на доказ таких витрат вона надала суду лише квитанцію від 12.02.2018 року до прибуткового касового ордеру №8 адвоката [PERSON] про прийняття коштів у розмірі 500,00 грн., в той же час в порушенні вимог ч.3\~ст.137 ЦПК України суду не було надано доказів визначення розміру витрат на правничу допомогу, а саме які роботи були виконані, за який час, що було зроблено представником для підготовки позову тощо. Відсутність деталізованого опису виконаних робіт, навіть при наявності відповідної квитанції унеможливлює стягнення витрат на правничу допомогу, а тому в цій частині вимоги заявниці не відповідають вимогам закону.\~\~ На підставі зазначеного та

Outcome: partial