Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

14.12.2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Закарпатського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, з третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно - західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. І. Франківськ, [PERSON] . В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 26.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] укладено кредитний договір № 82606, за умовами якого [PERSON] отримав кошти в сумі 1000000,00 грн.. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 82606, між банком і [PERSON] 27.06.2008 року укладено договір іпотеки, на підставі якого [PERSON] передала в іпотеку банка житловий будинок, загальною площею 229,6 кв.м., житловою площею 106,1 кв.м., розташований на земельній ділянці, пл. 0,08 га., зі всіма невідємними його при належностями що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, має кредитну заборгованість, банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Проте за даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 104175809 від 17.11.2017 р. на іпотечне майно накладено арешт і внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 9002220, 9366065 про заборону відчуження всього нерухомого майна, що належить [PERSON] , обтяжувачем є Ужгородський міськрайонний суд та міський відділ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, обтяження зареєстровані відповідно 27.08.2009р., 21.12.2009р. на підставі ухвали та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Представник позивача зазначив, що зареєстроване обтяження порушує його право як іпотекодержателя на першочергове задоволенні своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і як власника щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наведене представник позивача просив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.05.2021 року звільнити з - під арешту житловий будинок, загальною площею 229,6 м2, житловою площею 106,1 м2, розташований на земельній ділянці, площею 0,08 га, зі всіма невід`ємними його при належностями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк» за Іпотечним договором, посвідченим 27 червня 2008 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В., в реєстрі за №2604. накладеного: - ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2009 року за№2п-5596/09; - постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП № 9-16478124 (16483480) від 21.12.2009 року; - ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2009 по справі №2п-7660/09. Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р [NUMBER] в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) сплачений судовий збір у розмірі - 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Представник відповідачки позовні вимоги не визнала та заперечила в позові, вказуючи на відсутність долучення до справи належних доказів, на які посилається представник позивача. Третя особа - [PERSON] також заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на пояснення представника відповідачки. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2п-2561/10 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, матеріали цивільної справи № 2п-1268/11 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справі встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 26.06.2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] укладено кредитний договір № 82606, за умовами якого [PERSON] отримав кошти в сумі 1000000,00 грн.. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 82606, між банком і [PERSON] 27.06.2008 рокцу укладено договір іпотеки, на підставі якого [PERSON] передала в іпотеку банка житловий будинок, загальною площею 229,6 кв.м., житловою площею 106,1 кв.м., розташований на земельній ділянці, пл.. 0,08 га., зі всіма невідємними його при належностями що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як видно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 104175809 від 17.11.2017 р. на іпотечне майно накладено арешт, про що внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: 27.08.2009 року першою Ужгородською державною нотаріальною конторою внесений запис № 9002220 про обтяження на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду 17.08.2009 року номер справи 2п-5596/09; 21.12.2009 року Закарпатською філією державного підприємства «Інфрмаційний центр» Міністерства юстиції України внесений запис № 9366065 про обтяження на підставі постанови міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 21.12.2009 року 9-16478124. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. З аналізу змісту статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.328, 335, 376, 392 ЦК України вбачається, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Матеріали справи не містять доказів звернення банку до виконавчої служби із заявою про накладення арешту на усе майно боржника для виконання рішення суду про стягнення боргу. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з цим позовом як іпотеко держатель, який бажає задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Однак на зазначене майно накладено арешт у справах, які не стосуються кредитних вимог банку. З матеріалів цивільної справи № 2п-1268/11 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу вбачається, що ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду від 28.03.2012 року визнано, що ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 17.08.2009 року про забезпечення позову, якою накладено арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] втратила чинність з 19.10.2011 року. За таких обставин вимога в скасуванні арешту майна в цій частині (номер запису обтяження 9002220 від 27.08.2009 року внесений першою Ужгородською державною нотаріальною конторою підлягає до задоволення. З матеріалів цивільної справи № 2п-2561/10 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу вбачається, що ухвалами Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2009 року та 11.02.2010 року накладено арешт на іпотечне майно житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 104175809 від 17.11.2017 р. на іпотечне майно накладено арешт, про що внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, саме на підставі постанови міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 21.12.2009 року 9-16478124, запис № 9366065 про обтяження. Як вбачається з постанови міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 21.12.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] накладено на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 11.12.2009 року номер справи 2п-7660. За таких обставин вимога в скасуванні арешту майна в цій частині (номер запису обтяження 9366065 від 21.12.2009 року внесений Закарпатською філією державного підприємства «Інфрмаційний центр» Міністерства юстиції України підлягає до задоволення. Ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2010 року у справі № 2п-7660 у відповідних записах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не значиться, а тому в цій частині вимоги слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial