Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

13.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт проживання його матері [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з 1990 року і до [INFO], з метою оформлення спадкових прав на спадкове майно, яке, як спадщину, відповідно до ст. 1264 ЦК України, прийняла його мати після смерті [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але у наданій заяві просив суд розглядати справу без його участі та задовольнити його заяву. Представник заявника - адвокат Сербін В.М. в судове засідання не з`явився, але у наданій заяві просив суд розглядати справу без його участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 1990 року і по день смерті останнього, тобто по [INFO] проживали разом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу». Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року». Згідно з абз. 1, 2 п. 21 вищезазначеної ППВСУ «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом». За приписами ст. 1264 ЦК України «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить земельна ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 04.06.2007 року на ім`я [PERSON] . За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 16.08.2019 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не відкривалася, оскільки ніхто зі спадкоємців не звертався з заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті (а.с. 20). [PERSON] , яка доводилася матір`ю заявнику (а.с. 9), померла [INFO] (а.с.7). Останній у передбачений законодаством шестимісячний термін прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори за № 1916/01-16 від 19.08.2019 року (а.с. 22). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою заявнику у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку на майно, належне [PERSON] , є відсутність доказів того, що його мати [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (а.с. 10). За повідомленням Обмачівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області [PERSON] , яка померла [INFO] , з 1990 року проживала разом з [PERSON] до дня його смерті, тобто до [INFO] , в [ADDRESS] . За час спільного життя вели спільне господарство ( а.с. 8). Згідно ст. 79 ЦПК України «Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи». Відповідно до ст. 80 ЦПК України «Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання». Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, факт, який просить встановити заявник, підтверджується показаннями свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право реалізувати спадкові права на майно, яке, як спадщину, відповідно до ст. 1264 ЦК України, прийняла його мати після смерті [PERSON] і встановити його іншим шляхом неможливо.

Outcome: approved