Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

14 грудня 2020 року позивач Криворізький міськрайонний центр зайнятості (далі - позивач, Центр) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 36675,03 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернулася до Центру як шукаюча роботу. Наказом від 05.03.2020 їй був наданий статус безробітної з 03.03.2020 та призначена допомога по безробіттю з 10.03.2020. Після проведеної перевірки достовірності даних, які є підставою для дання відповідачу статусу безробітної було встановлено, що остання уклала договір з ТОВ «Гербалайф Україна» на отримання статусу незалежного партнера від 16.07.2019 терміном дії протягом 1 року. У заяві про надання статусу безробітного від 03.03.2020 [PERSON] підтвердила своїм підписом, що ознайомлена зі своїми правами та обов`язками, під час реєстрації у Центрі не надала інформацію про наявність укладеного договору з ТОВ «Гербалайф Україна» і у період з 10.03.2020 по 14.09.2020 незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 36675,03 грн. 01.10.2020 Центром було видано наказ про відшкодування коштів та 08.10.2020 [PERSON] отримала претензію про відшкодування коштів та витяг з наказу від 01.10.2020. Станом на 08.12.2020 заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. 22 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судовий розгляд призначений на 20.01.2021. Ухвалою суду від 20.01.2021 судовий розгляд відкладений на 18.02.2021 за клопотанням представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи та надання часу на подачу відзиву на позовну заяву. 10 лютого 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у позові, посилаючись на те, що відповідач після подання заяви про надання їй статусу безробітної від 03.03.2020 жодним чином умисно не порушувала обов`язки як безробітної, тим більше постійно шукала собі роботу, відвідувала установу позивача у встановлені законом терміни. Документ, на який посилається позивач як на договір цивільно-правового характеру, під назвою «Заява та договір про надання статусу незалежного партнера Гербалайф» не підписаний ні відповідачем, ні ТОВ «Гербалайф Україна», а тому є нікчемним правочином. Інший документ під назвою «Гарантії золотого стандарту», то він підписаний лише відповідачем і також не може вважатися правочином укладеним з юридичною особою. Отже, між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна» відсутні цивільні правовідносини, що випливають з цивільно-правових договорів, а отже і відповідач правильно повідомила позивачу у момент звернення за допомогою про відсутність цивільно-правових договорів та інших джерел доходу. 18 лютого 2021 року представник позивача подав відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги, зазначивши, що за своїм правовим змістом надана копія договору, укладеного між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна» носить ознаки публічного договору, знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті ТОВ «Гербалайф Україна». Проведеною позивачем перевіркою встановлено, що [PERSON] отримала винагороду в липні 2020 року, сплата якої відбулася з формулюванням «особи, які працюють за угодами ЦПХ», що свідчить про наявні цивільні правовідносини між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна». Також, позивач вказує на те, що відповідачем було отримано прибуток від ТОВ «Гербалайф Україна», з якого ТОВ «Гербалайф Україна» було сплачено Єдиний соціальний внесок, що також свідчить про наявність цивільно-правових відносин між ними. 18 лютого 2021 року судовий розгляд відкладений на 05 березня 2021 року, наданий час представнику відповідача на ознайомлення з відповіддю на відзив. Ухвалою суду від 05 березня 2021 року судовий розгляд відкладений на 15 березня 2021 року за клопотання представника позивача. 12 березня 2021 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів у справі, яке у судовому засіданні від 15.03.2021 ухвалою суду, постановленою протокольно без виходу до нарадчої кімнати, залишено без задоволення у зв`язку із пропуском встановленого законом процесуального строку на подачу доказів, за відсутності поважних причин такого пропуску. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідно до діючого законодавства центр зайнятості перевіряє кожних три місяці з моменту взяття на облік особи як безробітної та після зняття з обліку проводить перевірку достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного. Після другої перевірки Центром були встановлені дані шляхом звіряння з відповідними органами, зокрема ПФУ, недостовірність даних, які надала [PERSON] , а саме те, що вона перебуває у цивільно-правових відносинах із Гербалайф, і отримала дохід від такої діяльності, у зв`язку з чим відповідальною особою Центру було складено Акт, форма якого передбачена нормативними актами, які регулюють діяльність Центру, і на підставі розрахунку було встановлено суму незаконно отриманої допомоги [PERSON] , а саме у сумі 34675,03 грн. Вказав, що у прохальній частині позову допущено арифметичну помилку і невірно вказано суму 36675,03 грн. Додав, що копію Заяви та Договору з Гербалайф до Центру надала сама відповідач. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснив, що жодних доказів на підтвердження наявності цивільно-правових правовідносин між [PERSON] та Гербалайф у справі відсутні, а так само і отримання доходів відповідачем від цієї діяльності. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно; Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про зайнятість населення» формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування. Згідно з Положенням про Криворізький міськрайонний центр зайнятості (далі - Центр зайнятості), затвердженим наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості 22.10.2018 за № 318, Центр зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, є неприбутковою державною установою, що фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд); при виконанні покладених на нього завдань взаємодіє в установленому порядку з іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями (а.с. 47-49). Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що 03 березня 2020 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до Криворізького міськрайонного центру зайнятості про надання статусу безробітного, у якій інформувала про відсутність роботи, заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі незабезпечення себе роботою самостійно (а.с. 5). У цій же заяві [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, про що свідчить її підпис у заяві (а.с. 5). Крім того, 03.03.2020 [PERSON] підписала персональну карту № 047020030300013, у якій вказані її анкетні дані, зокрема інформація про останній вид зайнятості - ТОВ «Аналітик-КР», посада майстер (а.с. 4). Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Наказом від 05.03.2020 № НТ200305 [PERSON] надано статус безробітного і наказом від 10.03.2020 № НТ200310 призначено допомогу по безробіттю у розмірі 70% середньої з/п (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 календарних днів, 80% - 90 календарних днів, 70% - 18 календарних днів, з 10.03.2020 по 04.03.2021 (а.с. 8). Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим Наказом Міністерства правці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, (далі - Порядок) передбачений механізм проведення розслідування, яке здійснюється проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної (пункти 2, 3 Порядку). Пунктом 5 Порядку передбачено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. Згідно копії Акту № 623 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 01 жовтня 2020 року, проведеного начальником відділу розслідування страхових випадків Шипош Г.Г. , Криворізьким міськрайонним центром зайнятості було встановлено, що [PERSON] в липні 2020 року отримала дохід як особа, яка працює за угодою ЦПХ від ТОВ «Гербалайф Україна», кількість днів зайнятості 31. [PERSON] уклала з ТОВ «Гербалайф Україна» договір на отримання статусу незалежного партнера від 16.07.2019, термін дії договору - протягом одного року (а.с. 9). У цьому же Акті позивач дійшов висновку про те, що [PERSON] перебуває у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Гербалайф Україна» з 16.07.2019 (а.с. 9 зворотній бік). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» підставою для припинення реєстрації безробітного є встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Пунктом 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості. 01 жовтня 2020 року Центром видані накази № НТ201001 про припинення з 01.10.2020 реєстрації безробітного [PERSON] у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та припинення виплати по безробіттю у зв`язку із припиненням реєстрації безробітного (а.с. 8). Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. 01 жовтня 2020 року Криворізьким міськрайонним центром зайнятості виданий наказ № 91 «Про відшкодування коштів на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття», копію якого разом листом від 05.10.2020 № 01-10/7466 [PERSON] отримала особисто 08.10.2020 (а.с. 13-14). Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідачу у період з 10.03.2020 по 14.09.2020 було виплачено допомогу по безробіттю у загальному розмірі 34675,03 грн. (а.с. 12). Таким чином, у зв`язку з виявленням факту подання недостовірних даних, а саме укладання дистриб`юторського договору із ТОВ «Гербалайф Україна» під час реєстрації в центрі зайнятості та набуття статусу безробітного, [PERSON] незаконно наданий статус безробітного. Крім того, підставою для задоволення позову, на думку суду, є те, що [PERSON] , отримавши дохід від дистриб`юторської діяльності в липні 2020 року, про що було встановлено проведеною Центром перевіркою, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», яким передбачений обов`язок зареєстрованого безробітного інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону, зокрема у разі зайнятості (п. 1 ч. 1 ст. 45), не проінформувала Центр про отриманий дохід. Аналогічна норма, якою передбачений обов`язок [PERSON] інформувати Центр зайнятості про отримання доходу, тобто про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, закріплена у ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не повідомила під час реєстрації її як безробітної Криворізький міськрайонний центр зайнятості про укладений між нею та ТОВ «Гербалайф Україна» дистриб`юторський договір від 16.07.2019 та про отримання нею доходу у липні 2020 року від дистриб`юторської діяльності, вона не мала права на отримання статусу безробітного із виплатою допомоги по безробіттю. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково у межах суми, визначеної у розрахунку допомоги по безробіттю, виплаченої [PERSON] за період з 10.03.2020 по 14.09.2020 у розмірі 34675,03 грн. Посилання представника відповідача про те, що додані до позову копії заяви та договору про надання статусу незалежного партнера, Гарантії золотого стандарту не є правочинами у розумінні положень Цивільного кодексу України, суд відхиляє, оскільки наявність цивільно-правових відносин між відповідачем та ТОВ «Гербалайф Україна» були встановлені і підтверджуються Актом № 623 розслідування страхових випадків, яке було проведено відповідною особою Центру у передбаченому законом порядку. У суду не має підстав сумніватися у належності та допустимості цього письмового доказу, а саме копії Акту проведеного розслідування, яким встановлено факт перебування [PERSON] у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Гербалайф Україна» та отримання нею доходу як особою, яка працює за угодою ПВХ, і такі встановлені обставини не були спростовані стороною відповідача належними та допустимими доказами. Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову, у розмірі 2102 грн.

Outcome: partial