Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

12 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, згідно якого просить: визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається : з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 137,1 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., вбиральню Ж, літній душ З, гараж Е, сарай Л, вимощення ІІІ, огорожа/ворота № 1-4 в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] . 03 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в прядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими 04 вересня 1963 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбав 1/3 частину домоволодіння в [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори, що підтверджується ксерокопією договору купівлі-продажу та зареєстрований в державних органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується ксерокопією реєстраційного посвідчення, виданого Криворізьким БТІ від 28.10.1999 року. В реєстраційному посвідченні, виданому Криворізьким БТІ від 28.10.1999 року вказано, що за власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно відповіді голови Центрально-Міської районної у місті ради відповідно до рішення виконкому Криворізької міської Ради депутатів трудящих від 28.10.1975 року за №350 «Про впорядкування назв площ, вулиць та провулків у місті» проїзд Ольмінського; перейменовано на провулок Флоксів. Згідно експертного висновку за № 056/1020-гп від 15.06.2018 року, виконаного Українським бюро лінгвістичних експертиз прізвища [PERSON] та Бугаев попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , після його смерті відкрилася спадщина на належну йому за життя частку 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] . 25.09.2012 року [PERSON] здійснив розпорядження своїм майном на випадок смерті, шляхом складення заповіту, згідно якого заповів все його майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день смерті - [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] звернулася [PERSON] . Більше з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутнє право власності на спадкове майно. У судове засідання, призначене на 03 квітня 2019 року, позивач та її представник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. 03.04.2019 року від представника відповідача надійшла заява, в якій остання просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що виконком проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] , про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилася. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. Так, матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 1186. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 01.12.2017 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку із відсутністю права власності на спадкове майно. [PERSON] вважаючи, що її право на спадщину не може бути здійснено іншим шляхом, оскільки їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою нотаріуса від 23.08.2018, звернулася до суду з вимогами про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за заповітом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Оскільки позивач звернулася до суду у зв`язку з неможливістю оформлення нею права на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання захисту права власності, а також спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення. Частиною 4\~статті 41 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 16 ЦК України\~та нормами\~глави 23 ЦК України\~визначені основні способи захисту порушених прав, в тому числі права власності. Так, відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути вимоги про припинення дії, яка порушує право. Відповідно до положення ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст. 328 ЦК України та п.5,37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на майно, яке вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України). Крім того порядок здійснення спадкоємцями права на спадщину визначено нормами глави 87 книги VI Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ст. 1233 ЦК України\~ заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Також за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав в будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 76 від 27.08.2018 року. За життя 25.09.2012 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все його рухоме та нерухоме майно він заповів [PERSON] [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: - договором купівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Мільченко Т.М. за реєстром №2-23334; -\~ реєстраційним\~посвідченням від\~28\~жовтня 1999\~року,\~виданим КП\~«Криворізьке бюро\~технічної інвентаризації»,\~на підставі\~договорукупівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстром №2-23334; - довідкою виконкому Центрально - Міської районної в місті ради від 25.06.2018 про перейменування проїзду Ольмінського на провулок Флоксів; - експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 15.06.2018 № 056/1020-m, відповідно до якого прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (договір купівлі продажу, реєстраційне посвідчення Криворізького бюро технічної інвентаризації, записи [PERSON] ) попри розбіжності в документах наданих для експертизи, а також в інших документах зазначено особи є ідентичними. Постановою від 23.08.2018 приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із господарчими побудовами за вищезазначеною адресою, у зв`язку з відсутністю у [PERSON] права власності на спадкове майно. Але вказаний висновок, на думку суду, є хибним, оскільки в Постанові ПВССУ №5 від 07.02.2014 наведено роз`яснення, за яким якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, в даному випадку такими документами є: - договір купівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Мільченко Т.М. за реєстром №2-23334; - реєстраційне посвідченням від 28 жовтня 1999 року, виданим КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 1963 року, нотаріально посвідченим нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстром №2-23334; - довідка виконкому Центрально - Міської районної в місті ради від 25.06.2018 про перейменування проїзду Ольмінського на провулок Флоксів. Більш того відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ст. 392 ЦК. А за приписами п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N296/5 (в редакції станом на момент прийняття рішення) якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в прядку спадкування за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] обґрунтованими та такими, що узгоджуються з нормами цивільного законодавства, через що такі вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved