Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

14.01.2020 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: відділ опіки та піклування (управління служби у справах дітей) Новокадацької районної у м. Дніпро ради і служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації 06.02.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. 07.02.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 31.03.2020 року. 31.03.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи. Справа призначена до розгляду на 27.05.2020 року 27.05.2020 року проведене підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду на 02.09.2020 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 02.09.2020 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 08.03.2008 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб між ними був зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис 86. Шлюб між ними розірваний за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2011 року. В період шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Починаючи з червня 2009 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки, та почали мешкати окремо, а в подальшому розірвали шлюб. В зв`язку з тим, що відповідач не надавав кошти на утримання дитини вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2011 року з відповідача на її корись стягнені аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 21.07.2010 року та стягнені аліменти на її тримання до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі зазначених рішень суду нею були отримані виконавчі листи. Проте відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини та на її утримання, що призвело до заборгованості по аліментам. Відповідач ухилявся від утримання дитини. Крім того з червня 2009 року батько проживає окремо від дитини, жодного із обов`язків, покладених законом на батьків не виконує. Не бере педагогічної, моральної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Ухиляється від спілкування із сином. Останній раз відповідач бачив сина, коли дитина йшла до першого класу. Вона будь-яких перепон у спілкуванні відповідачеві із сином не ставила. Після серпня 2016 року відповідач жодного разу не зателефонував до дитини та до неї, не поцікавився, за які кошти виховується дитина, як харчується, чим займається. Відповідач жодного разу не прийшов до школи, щоб хоч побачити дитину. З днем народження дитину він також не поздоровляє вже десять років. Всі питання щодо виховання сина вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду. \~ \~В \~ судовому\~засіданні представник\~позивача \~позовні вимоги\~підтримала повному\~ обсязі,\~давши пояснення\~ \~фактично установлені\~ матеріалами\~справи.\~ Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року по 08.02.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб і копією рішення суду. В період шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого відповідач записаний батьком дитини. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, не приймав участі у її виховання. На сьогоднішній день сину сторін виповнилось 12 років, але син не має до батька ніяких почуттів, оскільки за ці роки батько ухилявся від зустрічей з дитиною, не проявляв до дитини батьківської турботи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив суду, що в 2011 році він познайомився з позивачкою та на даний час він проживає з позивачкою, як чоловік та жінка. Син позивачки, називає його батьком. Свого рідного батька [PERSON] майже не знає. В ті рідкі рази, коли відповідач приходив до них, дитина називала його дядьком. Позивачка не чинила перешкод відповідачеві у спілкуванні з дитиною, але останній сам не бажав бачитись з сином. Коли відповідач приходив до позивачки то лише з метою вирішити свої особисті питання: забрати документи. позичити гроші,тощо. Свідок [PERSON] ,. в судовому засіданні пояснила, що позивака є її донькою Її донька познайомилась з відповідачем та вони почали проживати разом, а згодом одружились. В подальшому вони почали часто сваритись, а коли її донька завагітніла, відповідач взагалі пішов з дому. Новонародженого сина відповідач навіть не забрав з пологового будинку. Після народження дитини відповідач з`являвся за місцем їх проживання дуже рідко, і як правило з метою вирішення особистих питань. Коли відповідача в черговий раз прийшов до них додому [PERSON] назвав його дядьком. І вона і її донка почали говорити йому, що то папа, але дитини продовжувала говорити на нього дядя, а батьком називає [PERSON] . Відповідно до висновку Новокадацької районної в місті Дніпрі ради від 16.03.2020 року встановлено, що орган опіки та піклування в вважає за доцільне в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки батько вихованням дитини не займається, н створює належних умов для проживання сина, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дитини, матеріально не забезпечує. Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами. Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки з відповідача стягнені аліменти на утримання сина, підстав для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів в зв`язку з позбавленням батьківських прав відповідно до ст. 166 СК України суд не вбачає. \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~ 6\~ ст.\~164\~СК України\~- \~Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. \~ \~ Таким\~ чином\~ рішення\~ суду\~ після\~набрання законної\~сили \~ направити для відома Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved