Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

14 липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобовязань відповідно до умов договору. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності юридичної особи № 001923/15 від 13.10.2015 року, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, разом із позовною заявою ним подано письмову заяву, в якій він підтримує позовні вимоги до [PERSON] та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.36/. У позовній заяві зазначено, що 27 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 500472260, за умовами якого банк зобовязався надати позичальникові кредит у сумі 38654,17 грн. на умовах повернення, строковості та платності, зі сплатою за користування кредитом 17,99 % річних, з кінцевим терміном погашення 23.08.2018 р. Банк повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредитні кошти. Позичальник [PERSON], яка зобов'язалася щомісяця погашати заборгованість суми виданих кредитних ресурсів та нарахованих відсотків, не виконує належним чином своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого станом на 16 червня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 43985,89 грн.: за кредитом - у сумі 38098,39 грн., за комісією 5887,50 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 43985,89 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. та витрати, пов?язані із публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі у сумі 210,00 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України за місцем реєєстрації відповідача було надіслано повідомлення про виклик до суду на 21.07.2016 р., копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідача було спрямовано листи про необхідність явки до судового засідання, призначенного на 26.07.2016 р., 08.08.2016 р. та 18.08.2016 р., з роз?ясненням положення ч.4 ст.169 ЦПК України. Але відповідач навмисно не зявляється до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах /а.с.30-33,41,42/. Відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.45/. Окрім того, відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційній веб-сторінці Слов?янського міськрайонного суду /а.с.43/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються її процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 27 березня 2014 року юридична особа - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 500472260, за умовами якої відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 38654,17 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,99 % річних, строком до 28.03.2018 року. Погашення заборгованості передбачалося щомісячними платежами, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами ПАТ «Альфа-Банк» та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Відповідно до п.2.8 кредитного договору комісійна винагорода банку за період з 1-го місяця користування кредитом по 36-й місяць користування кредитом складає 2,20 % від суми кредиту/а.с.4-8/. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 500472260 від 27.03.2014 р. перед Банком станом на 16 червня 2016 року становить 43985,89 грн., у тому числі: за кредитом - у сумі 38098,39 грн., за комісією 5887,50 грн. /а.с.12/. У п.15 розділу № 2 кредитного договору № 500472260 від 27.03.2014 р. передбачено право банку вимагати дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу по кредиту. З розрахунку заборгованості вбачається, що прострочення сплати обовязкового платежу у [PERSON]О мало місце, починаючи з 28 квітня 2014 року і триває до теперішнього часу /а.с.12/. Таким чином, суд приходить до переконання про правомірність вимоги пзивача про дострокове виконання зобовязання відповідачем. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Альфа-Банк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] за кредитним договором № 500472260 від 27 березня 2014 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку з чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з її вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитом та комісії підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1378,00 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 210,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved