Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

14.12.2016 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеної між позивачем та відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.10.2012 року (далі - Генеральна угода), відповідач отримала кредит у розмірі 10500,73 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення заборгованості. Однак свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27.11.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 15134,54 грн., яка складається з наступного: 5340,14 грн. - заборгованість за кредитом, 2799,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5340,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1655,19 грн. - штраф відповідно до п.2.2. генеральної угоди. Тому, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивачем надано заяву про розгляд справу у відсутності представника, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка у судовому засіданні вину позовні вимоги визнала в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, що відповідає вимогам ст.. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. Відповідно до п. 2.1 укладеної між позивачем та відповідачем Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12.10.2012 року (а.с. 5-29) позивач надав, а відповідач отримала кредит у розмірі 10500,73 грн. на строк 24 місяці з 12.10.2014 року по 31.10.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту та зобов'язалася щомісячно здійснювати погашення кредиту, відсотків у розмірі 1,5 % на місяць на залишок заборгованості. Однак свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27.11.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 15134,54 грн., яка складається з наступного: 5340,14 грн. - заборгованість за кредитом, 2799,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5340,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1655,19 грн. - штраф відповідно до п.2.2. генеральної угоди (а.с. 3). Відповідачем в розумінні положень ст.ст.10,60 ЦПК України наданий банком розрахунок суми заборгованості належними та допустимими доказами не спростовано, а також не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов'язань за договором. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.627-629,638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Досліджена в судовому засіданні заява позичальника (а.с. 4) та Генеральна угода від 05.02.2016 року (а.с. 5) достатньо підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору та виникнення між сторонами кредитних зобов'язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Досліджений в судовому засіданні розрахунок заборгованості (а.с. 6) достатньо підтверджує факт неналежного відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦПК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦПК України, розміщеної у параграфі 1 глави 71 ЦПК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 ЦПК України Згідно ст.. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідач порушив взяте на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків, з нього слід стягнути суму боргу, відсотки за користування кредитом. Згідно ч. 1ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, вони підлягають стягненню з відповідача, судовий збір по зверненню до суду в розмірі 1378 грн. На підставі ст.ст. 11, 15-16, 509-510, 525, 526, 610,611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved