Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

13.12.2016 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про визнання [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житлом, а саме по вул. Ватутіна б. 73-б, кв. 46. м. Бориспіль, Київської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 1990 році нею та її чоловіком [PERSON], було придбано кооперативну квартиру [ADDRESS]. 06.05.1994 р. Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації, було видано реєстраційне посвідчення про те що, квартира [ADDRESS] зареєстрована за гр. [PERSON] на праві особистої власності. Після придбання квартири, за вказаною адресою були зареєстровані їхні діти: дочка - [PERSON] [INFO]; син - [PERSON] [INFO] У 2009 році, її син [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації, де на даний час проживає, та з 2012 року являється громадянином [PERSON] Федерації. У 2010 році, її дочка, також виїхала на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації, де на даний час проживає та з 2012 року є громадянкою [PERSON] Федерації. ЇЇ чоловік, на якого зареєстрована вказана квартира, з 2002 року є громадянином [PERSON] Федерації та на даний час постійно там проживає. Вона є пенсіонеркою і відповідно її дохід є незначним. В силу вимог чинного законодавства, вона споживач комунальних послуг, має право користуватись житловою субсидією при оплаті за газ та електроенергію. З огляду на те, що відповідачі фактично не проживають в квартирі, але зареєстровані в ньому, вона повинна надавати Управлінню праці та соціального захисту населення при вирішенні питання щодо призначення субсидії, зокрема, і довідку про їх доходи. Але з виходячи із наведеної ситуації це зробити не можливо, оскільки вони є громадянами іншої держави. В даному випадку зняти відповідачів з реєстрації з її квартири є можливим лише за рішенням суду про визнання відповідачів втративши право на житло. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, обставини справи підтверджує. Відповідачі в судове засідання не з'явились про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що чоловіку позивача [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.7-8). Після придбання квартири, за вказаною адресою були зареєстровані діти позивача: дочка - [PERSON] [INFO]; син - [PERSON] [INFO] Як вбачається з пояснень позивача, у 2009 році, її син [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації, де на даний час проживає, та з 2012 року являється громадянином [PERSON] Федерації, а у 2010 році, її дочка, також виїхала на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації, де на даний час проживає та з 2012 року є громадянкою [PERSON] Федерації (а.с.10). Чоловік позивача, на якого зареєстрована вказана квартира, з 2002 року є громадянином [PERSON] Федерації та на даний час постійно там проживає. Так як, квартира придбана у законному шлюбі позивача та відповідача, то відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Тобто позивач є законним співвласником вказаної квартири. Як вбачається з позовної заяви, позивачка намагалась самостійно зняти з реєстрації відповідачів за даною адресою, але у відділі реєстраційної служби в м. Борисполі їй було пояснено, що існують законом визначені підстави для зняття особи з реєстрації. Відповідно до листа № 20-36-1755 від 02.12.2016 р., виданого реєстраційною службою Бориспільської міської ради Київської області, позивачу було повідомлено, що [PERSON] та [PERSON], не оформили свій виїзд на постійне місце проживання до Росії відповідно до діючого законодавства, реєстраційна служба не має законодавчих підстав для знаття їх з реєстрації постійного місця проживання у м. Бориспіль. Та, було рекомендовано вирішити питання у судовому порядку (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до правил ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 71 ЖК України особа, яка понад шість місяців без поважних причин відсутня за місцем проживання, втрачає право користування жилим приміщенням. Згідно ж положень ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що оскільки відповідачі тривалий час, понад шість місяців, без поважних причин не проживають в належній позивачу квартирі № 46, б. 73-Б, по вул. Ватутіна, м. Бориспіль, Київської області, він втратив право користування вказаним жилим приміщенням. З цього приводу вимоги позивача підлягають задоволенню. Рішення суду щодо визнання відповідача втративши право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття указаних громадян з реєстрації. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., за клопотанням позивача слід покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved