Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

14.06.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати попередній договір, укладений 15.09.2007 року, щодо придбання ним у [PERSON] автомобіля марки Mitsubishi Carisma легковий седан В, 2003 року випуску, № кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], відновивши становище, яке існувало до порушення його прав, стягнувши з відповідачки [PERSON] на його користь 106742 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2007 року він уклав з відповідачкою [PERSON] попередній договір на придбання в неї автомобілю марки Mitsubishi Carisma легковий седан В, 2003 року випуску, № кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] за грошову суму еквівалентну 13 500 доларів США. 15.09.2007 року ще до укладення договору купівлі продажу він передав відповідачці повністю всю зазначену суму, про що вона видала розписку, в якій підтвердила факт отримання грошей та зобов'язалась укласти з ним договір купівлі-продажу вказаного автомобіля. Одночасно, [PERSON] 15.09.2007 року уповноважила його керувати зазначеним автомобілем та продати його, проте на підставі цієї довіреності, він не зміг сам із собою укласти обумовлену угоду. Також позивач вказує, що укладення попереднього договору було усно погоджено в відповідачем [PERSON], оскільки відповідно до ст.. 60 СК України цей автомобіль належить відповідачам на праві спільної сумісної власності. Крім того, зазначає позивач, 06.06.2011 року він направив [PERSON] письмову вимогу щодо продажу зазначеного автомобіля, яку вона до цього часу не виконала, що є порушенням зобов'язання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів зазначених вище та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечував в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, при цьому посилався на те, що відповідно до рішення Дзержинського суду від 10.04.2011 року спільне майно між ним та [PERSON] було поділене за нею визнане право власності на спірний автомобіль з компенсацією на його користь замість частки у праві спільної власності у розмірі 34 000 грн., а тому просить у задоволені позову відмовити. Представника [PERSON] - [PERSON] у судовому проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], представника [PERSON] - [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15.09.2007 року, між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалась продати [PERSON] автомобіль марки Mitsubishi Carisma, легковий седан В, 2003 року випуску, № кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] за суму 13500 доларів США за першою вимогою позивача. (а.с. 4) Крім того судом встановлено та не заперечується відповідачкою [PERSON], що усю зазначену суму вона отримала та грошових претензій до [PERSON] не має. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідачка [PERSON] спільно зі своїм чоловіком [PERSON], продавали свій автомобіль Mitsubishi Carisma, а позивач хотів купити для себе автомобіль і він звів їх для продажу вказаного автомобіля. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи позивачем було висунуто вимогу до відповідачки [PERSON] щодо негайного виконання обов'язку щодо придбання ним спірного автомобіля, встановленим попереднім договором, яку позивачка до цього часу не виконала. (а.с. 6) Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Як вбачається з матеріалів справи, попередній договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] відповідає вимогам ст.ст. 208, 209, 635 ЦК України і тому є чинним та має однакову обов'язкову силу для сторін цього договору. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов попереднього договору, які є необхідними для його укладення. Попередній договір є підставою виникнення цивільно-правового зобов'язання сторін, які визначені умовами договору. Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до вимог ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Так, [PERSON] як майбутній продавець не виконала взятих на себе зобов'язань, основний договір не був укладений з її вини, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню,а з відповідачки підлягає стягненню сума сплачена позивачем за попереднім договором у розмірі 106 742 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 1196, 42 грн., а всього підлягає стягненню 107938 грн.

Outcome: approved