Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

13.06.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів, обґрунтовуючи її наступним. В період з лютого 2018 року по липень 2018 року вони з відповідачем по справі проживали без реєстрації шлюбу. [INFO] у неї народилася дитина, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був внесений у порядку\~ст.135 СК України, так як [PERSON] не визнавав та не визнає своє батьківство. Участі у вихованні дитини він не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона впевнена, що батьком дитини є саме [PERSON] , а тому вважає за необхідне встановити батьківство, а також стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що вони з [PERSON] познайомилися у 2017 році коли вона працювала продавцем в магазині с. Олексіївка Близнюківського району Харківської області. Із січня 2018 року стали зустрічатися частіше, з лютого 2018 року мали інтимні стосунки. Потім як дружина і чоловік без реєстрації шлюбу жили з ним разом в с. Милівка Близнюківського району Харківської області. В подальшому вона завагітніла. [PERSON] сприйняв це як належне. Вона як вагітна стала на медичний облік. Він возив її в лікарню. Через деякий час стосунки погіршилися і з серпня 2018 року вони перестали спілкуватися. Жодного інтимного стосунку з іншим чоловічком, після того як вона стала зустрічатися з [PERSON] і до припинення з ним стосунків, вона, не мала, отже батьком дитини є саме [PERSON] . Після того як народила дитину сповістила [PERSON] . Той SMS повідомленням написав тільки одне «вітаю!». Вона має ще старшу дитину. Коштів на утримання сім`ї не вистачає. Вважає, що [PERSON] зобов`язаний утримуваним свою дитину, а тому і повинен сплачувати аліменти. Запит про місце реєстрації відповідача судом було направлено 14.06. 2019. Ухвалою суду від 03.07. 2019 провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження(а.с.17-19). Підготовче судове засідання призначене на 28.08. 2019 яке за клопотанням представника відповідача адвоката І.В. Прасолова відкладено на 03.09. 2019. 03.09. 2019, за письмовим клопотанням позивачки, яке підтримане нею у судовому засіданні, вирішення кого адвокат І.В. Прасолов залишив на розсуд суду, призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Підготовче провадження зупинене на час проведення експертизи(а.с.46-50). У зв`язку із повідомленням експертної установи про неможливість проведення експертизи, ухвалою суду від 06.11. 2019 провадження у справі поновлене(а.с.68). У підготовчому судовому засіданні за участю позивачки [PERSON] та представника відповідача адвоката І.В. Прасолова спір не вирішено, підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті на 16.12. 2019(а.с.77-80). 16.12. 2019 судове засідання проведене за участю позивачки та відсутності інших учасників на підставі їх письмових заяв. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 24.12. 2019 судове засідання проведене за участю представника відповідача адвоката І.В. Прасолова у відсутність інших учасників на підставі їх заяв. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказавши на відсутність будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог. Третя особа Близнюківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, крім заяви про розгляд справи за відсутності їх представника, у письмовій заяві вказали що проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що в позовній заяві позивачкою допущена описка в написанні прізвища відповідача як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », що вбачається зокрема і з фотокопії наданого ним паспорта(а.с.42). Отже слід вважати правильним прізвище відповідача - « [PERSON] ». У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, дали показання з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] у 2018 році жили однією сім`єю як подружжя в с. Милівка Близнюківського району Харківської області. [PERSON] зокрема пояснив, що він був у цій садибі, перевозив домашні речі [PERSON] вказав на те, що як [PERSON] так і [PERSON] він знає давно. [PERSON] привозив [PERSON] на роботу і забирав її з роботи. Одного разу, коли вони з [PERSON] разом їхали в м. Харків, [PERSON] повідомив йому що має намір придбати квартиру для себе, [PERSON] та дитини. Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2019 року, за письмовим клопотанням позивачки, у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу(а.с.48-49). Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експертам було поставлено питання : Чи може бути [PERSON] батьком [PERSON] , народженого [PERSON] 2019? Як зазначалося вище вирішення питання про призначення експертизи представник відповідача залишив на розсуд суду. Крім того [PERSON] Прасоловим раніше було надане письмове клопотання в якому він просив зобов`язати [PERSON] внести попередньо на депозит суду необхідну суму за проведення такої експертизи(а.с.43,44). Отже щодо проведення експертизи він не заперечував. 05 листопада 2019 року на адресу суду директором Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України було надано повідомлення про неможливість проведення експертизи за матеріалами цивільної справи №612/431/19. У повідомленні було зазначено, що 09 жовтня 2019 року для відбору порівняльних зразків до центру з`явилася Н.В.Кудрявцева, О [PERSON] Грінченко не з`явився. Станом на 25 жовтня 2019 року зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не надходили(а.с.66). При цьому суд зважає на те, що відповідно до частини 1\~статті 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Це правило зокрема було роз`яснене судом і в ухвалі про призначення експертизи. Відповідно до\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. За положеннями\~ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126,\~127 СК України\~або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Суд вважає, що за вказаних обставин слід визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , вказавши у відомостях про батька [PERSON] . Щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у ч.1 ст.\~182\~СК України які мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позов було подано до суду 13.06. 2019, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення вимоги про стягнення аліментів із відповідача. Понесені позивачкою та підтверджені документально судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 760, 40 грн. суд на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача.

Outcome: approved