overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 22 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем протягом року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 22 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 22 лютого 2014 року. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 16 квітня 2015 року. Протягом року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 23 вересня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з 2016 року не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 вересня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-СР №048171 від 23 вересня 2000 року. Від спільного шлюбу мають чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. З 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився 04 січня 2006 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився 04 січня 2006 року та проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 020047 та довідкою КП «Очаківський комбінат комунальних підприємств» №453 від 14 березня 2017 року про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.03.2015 року. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду.\~ Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.\~ Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.3).\~ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.\~ Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 14.03.2017 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться лише на її утриманні через відокремлене від сімї проживання її батька та відсутність матеріальної допомоги з його боку. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах місячного платежу. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 30 травня 2009 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. [PERSON]І разом із дитиною проживає [INFO]. [PERSON] зареєстрований [INFO]. Відомості про працевлаштування відповідача та наявність у нього регулярних доходів відсутні. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як його батько, може і зобовязаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (зокрема відсутність відомостей про наявність у нього сталого регулярного доходу, про наявність інших утриманців), та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 січня 2012 року. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися у звязку з різними характерами. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить розірвати шлюб із [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 15). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився без повідомлення причин, про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 14). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 25 січня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №03. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП №067722 (а. с. 4). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-БП №133024 [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Як вбачається зі змісту позовної заяви, причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлися характерами. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що сторони в справі не висловлюють взаємної згоди та не бажають підтримувати подружні стосунки, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі заяви позивачки та відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати у виді сплаченого при зверненні з даним позовом до суду судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. (а. с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за мировою угодою. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним. 06 березня 2014 року сторони [PERSON] та [PERSON] дійшли мирової угоди про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 2004 року народження у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 березня 2014 року дану мирову угоду було затверджено. З 01 січня 2016 року відповідач не сплачує аліментів, тому позивачка змушена звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. 06 березня 2014 року Комінтернівським районним судом Одеської області по цивільній справі №504/3372/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів було затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої з [PERSON] на користь [PERSON], слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 700 грн., щомісячно. [PERSON] аліменти відповідно до умов мирової угоди не сплачує, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 10 901,39 грн. Таким чином, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання стосовно сплати аліментів, що не оспорюється відповідачем, а тому на підставі ст.625 ЦК Україна підлягає стягненню з відповідача. Згідно з статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі ? з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до набуття дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. 07 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем [PERSON] реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, було зареєстровано шлюб за актовим записом №246 (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №119467). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖД №111409, актовий запис № 98, зареєстровано Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ЖД № 284588, актовий запис № 129, зареєстровано Виконавчим комітетом Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. На момент звернення з дійсною заявою до суду, дитина проживає разом з позивачем, на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, у свою чергу [PERSON] не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Домовленості між позивачем та відповідачем відносно його участі в утриманні дитини не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і/або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.180\~\~Сімейного Кодексу\~\~України\~\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 того ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка ,дружини, батьків,дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 24 червня 2015 року, мотивуючи тим, що втрачена повага один до одного з неприйняття позиції іншого подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, через не знаходження спільної мови по ряду питань подружнього життя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. До канцелярії суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2015 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з травня 2016 року. Причиною цього є те, що втрачена повага один до одного з неприйняття позиції іншого подружжя щодо важливих питань ведення спільного господарства, відсутністє знаходження спільної мови по ряду питань подружнього життя. Примирення між собою сторони категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

14 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 25 жовтня 2007 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх синів, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач про дітей не піклується, вчиняє насильство в сімї, наносить їй тілесні ушкодження. Сторони втратили почуття довіри, турботи, взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки один до одного. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу вважає неможливим. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Примирення вважає неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні предявлений позов визнав частково. Щодо розірвання шлюбу покладається на думку позивача, однак не погоджується з мотивами позовної заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 022386, виданого 25 жовтня 2007 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії 1-ГЮ № 070550, виданого 03 травня 2008 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с.6), та сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 126757, виданого 08 жовтня 2010 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області (а.с.7). Спору щодо місця проживання малолітніх дітей між сторонами немає. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні позивач [PERSON] довела, що подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливе, та суперечить її інтересам. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved