Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову зазначила, що 03 вересня 2013 року вона позичила своєму чоловіку [PERSON], з яким вона проживала разом без реєстрації шлюбу, грошові кошти в розмірі 300 000 грн. під 10% річних строком на один рік на утримання та лікування його матері. По цій фінансовій операції (позика) його поручителем та гарантом платіжної спроможності виступила його сестра [PERSON], про що вона власноруч склала і підписала розписку. [INFO] [PERSON] помер. На початку березня 2016 року позивачка дізналась, що у встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] його сестри [PERSON] і [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини. В цей же час позивачка дізналася, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому грошові кошти з відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у відділенні № 18 філії АТ «Імексбанк» на рахунках: № [NUMBER] в сумі 0,19 грн., № [NUMBER] - в сумі 200 000,00 грн., № [NUMBER] - в сумі 10866,59 грн., грошові вклади з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у ПАТ КБ «Хрещатик» на рахунках: картковий рахунок № [NUMBER] - в сумі 2802,62 грн., картковий рахунок № [NUMBER] - в сумі 40,71 грн., вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] - в сумі 168000,00 грн., грошові вклади з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у ПАТ «Дельта Банк» на рахунках: вкладні (депозитні) рахунки № [NUMBER] - в сумі 232255,64 грн., рахунок № [NUMBER] - в сумі 231160,00 грн. Загальна вартість грошових вкладів складає 845125,75 грн. Спадкоємців першої черги у померлого [PERSON] немає. Спадкоємцями другої черги є його сестри [PERSON] і [PERSON], які 05 травня 2015 року прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом. Дізнавшись на початку березня 2016 року, що відповідачі прийняли спадщину, позивачка запропонувала їм погасити борг шляхом одноразового платежу та отримала відмову в задоволенні її вимоги. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 03 вересня 2013 року у сумі 150000 грн. з урахуванням 10% річних від простроченої заборгованості у сумі 15000 грн. Стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 03 вересня 2013 року у сумі 150000 грн. з урахуванням 10% річних від простроченої заборгованості у сумі 15000 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином, представник позивачки надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.3). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У матеріалах справи наявна копія розписки від 03 вересня 2013 року, складної [PERSON], згідно якої [PERSON] є поручителем, довіреною особою - гарантом. Її брат [PERSON], 1969 року народження, мешкає за адресою Київська обл.., Бородянський р-н Нове Залісся, взяв в борг у [PERSON] 300 тисяч гривень під 10% річних. [PERSON] гарантує, що її брат віддасть борг через рік у вересні 2014 року, і це буде сума 330 тисяч гривень. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1367 від 30.07.2014 року, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.2015 року, виданого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Король Р.А., спадкоємцем майна [PERSON] є його рідна сестра [PERSON], яка успадковує 1/2 частку та рідна сестра [PERSON], яка успадковує 1/2 частку. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: - грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у відділенні № 18 філії АТ «Імексбанк» на рахунках: № [NUMBER] в сумі 0,19 грн., № [NUMBER] - в сумі 200 000,00 грн., № [NUMBER] - в сумі 10866,59 грн. Належність зазначених грошових вкладів спадкодавцю підтверджується листом АТ «Імексбанк» № 329 БТ від 10.02.2015 року; - грошових вкладів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у ПАТ КБ «Хрещатик» на рахунках: картковий рахунок № [NUMBER] - в сумі 2802,62 грн., картковий рахунок № [NUMBER] - в сумі 40,71 грн., вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] - в сумі 168000,00 грн. Належність зазначених грошових вкладів спадкодавцю підтверджується листом ПАТ КБ «Хрещатик» № 42/3-12/124-БТ від 20.02.2015 року; - грошові вклади з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у ПАТ «Дельта Банк» на рахунках: вкладні (депозитні) рахунки № [NUMBER], № [NUMBER] - в сумі 232255,64 грн., рахунок № [NUMBER] - в сумі 231160,00 грн. Належність зазначених грошових вкладів спадкодавцю підтверджується листом ПАТ «Дельта Банк» № 2/01-17/2137 від 20.02.2015 року. Загальна вартість грошових вкладів складає 845125,75 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд вважає, що позивачем не надано доказів укладення договору позики між нею та [PERSON], оскільки сума позики більше ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на дату укладення договору позики становив 588 грн.), отже договір повинен бути укладений в письмовій формі. Розписка ж [PERSON] про те, що її брат [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 300 000 грн. не є належним доказом того, що такий договір був укладений, оскільки згідно вимог ст. 1046 ЦК України сторонами договору позики є позикодавець та позичальник, а не позикодавець та поручитель. Доказів того, що [PERSON] уповноважив [PERSON] укладати від його імені угоди, суду також не надано. Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За смислом ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його рідні сестри [PERSON] та [PERSON], Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. В свою чергу, відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню позики включаються до складу спадщини, то умови договору позики щодо строків повернення позики не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право. Позивачем не надано жодного доказу до суду, що нею пред'являлися вимоги до спадкоємців померлого [PERSON] Якщо вважати такою вимогу подачу позову до суду, то суд зазначає, що позов пред'явлено в травні 2016 року, в той час як відповідно до ч.3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Згідно розписки, борг [PERSON] мав бути повернутий у вересні 2014 року. Отже, позивачка мала пред'явити вимогу до спадкоємців (або відповідний позов до суду) не пізніше вересня 2015 року. Таким чином, кредитор пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців, оскільки відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed