Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

\~\~\~\~14 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] З уточненням позовних вимог просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частки заробітку ( доходу ), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та на своє утримання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитинною трьохрічного віку. Пояснила, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], однак, починаючи з 2017 року самоусунувся від утримання дитини та не надає будь якої матеріальної допомоги. \~\~Посилаючись на ст.ст.84, 180 Сімейного Кодексу України просить позов задовольнити. \~\~\~04 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини Ухвалою суду від 05 травня 2017 року вимоги за зустрічним позовом обєднанні в одне провадження з первісним позовом. 25 вересня 2017 року від позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшла заява про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 25 вересня 2017 року позовні вимоги за зустрічним позовом залишено без розгляду. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позивача визнав повністю, просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховною Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що її батьком є [PERSON] ( а.с. 5). Дитина проживає з [PERSON] Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що позивач не працює, отримує щомісячну допомогу до досягнення дитиною трьох років. Інших доходів не має. ( а.с.3). Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач офіційно працевлаштований, працює верстатником в державному підприємстві « Малинське лісове господарство ». Тому суд вважає що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у відповідній частці є обґрунтованими. Також суд погоджується з розміром аліментів, які просить стягувати позивач на утримання дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із частинами 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений в разі зміни матеріального стану когось із сторін. Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, тому суд прийшов до висновку про його спроможність сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки його заробітку ( доходу). Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved