Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

14.04.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивовано тим, що у період з 02.08.2003 по 11.08.2020 сторони перебували у шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2020 у справі №127/11045/20. \~ \~ \~ \~У період шлюбу, а саме [INFO] у сторін народились спільні діти син [PERSON] та донька [PERSON] . \~ \~ \~ \~Малолітні діти сторін проживають разом із позивачем. У добровільному порядку сторони не можуть домовитись про спільне утримання дитини. Зважаючи на викладені вище обставини, позивач звернулася до суду із позовом. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, що не суперечить положенням ч.3 ст. 211 ЦПК України (а.с.31). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме погодився на сплату аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с.23-24). \~ \~ \~ \~А тому, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2020 року у цивільній справі №127/11045/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 12 вересня 2020 року (а.с.3). Від шлюбу у сторін є діти [PERSON] та [PERSON] , які народились [INFO] відповідно до свідоцтв про народження від 27 липня 2009 року серії [NUMBER] , № [NUMBER] , де у графі «батько» записано [PERSON] , а у графі мати [PERSON] (а.с.4-5). Малолітні діти сторін проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] ,Б відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 8-9). Зі змісту пенсійного посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що відповідач у справі [PERSON] отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю (3 група) довічно (а.с.25-26). Положенням ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначено зміст принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Зокрема, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Положенням ч.3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). \~ \~ \~При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію малолітніх дітей та їх звичайні потреби, відсутність самостійного доходу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, обов`язок батька дітей, який з ними не проживає дбати про їх здоров`я і матеріальний добробут, виходячи із найкращих інтересів дітей, а також інвалідність відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~А тому, з огляду на вищевикладене,

Outcome: partial