Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

14.01.2021 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» Савіхіна А.М. з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця та позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 7995,25 грн. за кредитним договором № б/н від 08.06.2018, укладений між позивачем та [PERSON] , який помер [INFO] , та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. \~В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що 08.06.2018 між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання йому кредиту у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.05.2019. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором б/н від 08.06.2018 становить 7\~995,25 грн.\~\~Спадкоємцями померлого є [PERSON] , [PERSON] , які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На виконання вимог\~ст.1281\~ЦК\~України 21.04.2020\~була направлена\~претензія кредитора\~до Петриківської державної нотаріальної\~контори,\~яка зареєстрована 06.05.2020. 25.06.2020\~спадкоємцям було\~направлений\~лист-претензію,\~згідно\~якого\~АТ КБ\~«ПриватБанк»\~пред`явив\~свої\~вимоги,\~але\~ніяких\~дій по\~сплаті\~заборгованості відповідачами\~не\~здійснено. Тому представник позивача, посилаючись на вищевказане, просила стягнути з відповідачів на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість спадкодавця перед кредитором у розмірі 7\~995,25 грн. та судові витрати. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: Ухвалою судді від 05.03.2021 відкрито загальне позовне провадження та надано відповідачам термін на надання відзиву на позов. Ухвалою суду від 26.08.2021 за клопотанням представника позивача витребувано докази: інформацію про склад сім`ї померлого [INFO] [PERSON] та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті [PERSON] ; копію спадкової справи заведеної після померлого [INFO] [PERSON] ; 21.10.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача\~ [PERSON] \~подав клопотання відповідно до\~якого позов\~підтримує в\~повному обсязі,\~розгляд справи\~просить проводити\~за\~наявними в\~справі доказами. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явились,\~про день,\~час та\~місце його\~проведення були\~повідомлені у\~встановленому законом\~порядку,що\~підтверджується довідкою\~про доставку\~СМС повідомлення. Відзив та будь-які інші клопотання чи заяви на адресу суду не надано. Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутність, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України\~заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Як встановлено судом з письмових доказів, 08.06.2018 між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання йому кредиту у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 27.05.2019 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківськом, Царичанському районах ГТУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис 88. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на дату смерті боржника 22.05.2019 становить 7\~995,25 грн. і складається із: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 7\~995,25 грн. 21.04.2020 вих. № SAMDNWFC00043030758 ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач, звернувся до Петриківської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку\~ст. 1281 ЦК України\~до спадкоємців померлого, яка отримана 06.05.2020. 06.05.2020 Петриківська державна нотаріальна контора листом за вих. № 416/02-14 повідомила АТ КБ «Приват Банк», що претензія зареєстрована. Та копія претензії направлена спадкоємцю для погашення боргу спадкодавця. 25.06.2020 АТ КБ «ПриватБанк» направило претензію [PERSON] , [PERSON] про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України. Статтями \~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). До спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, а і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця, але у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги.\~Кредиторові спадкодавця\~належить пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (стаття 1281 ЦК України). Згідно із\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Спадкування, тобто перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників. Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту. Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. З матеріалів спадкової справи №и 212/2019 заведено після смерті [PERSON] вбачається, що відповідно до заповіту вчиненого 10.04.2019, посвідчений секретарем селищної ради Дніпропетровської області Курочкою О.А., зареєстрований в реєстрі за № 05, [PERSON] \~ на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким усе майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він законом матиме право на день смерті, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на день смерті, а також всього того, що згідно з законодавством України може бути успадкованим заповідає [PERSON] . Відповідно до копії заяви, яка 16.10.2019 надійшла до Петриківської державної нотаріальної контори Гужва Валентина Вікторівна (дружина померлого) відмовилась від обов`язкової частки в спадщині. Відповідно до копії заяви, яка 16.10.2019 надійшла до Петриківської державної нотаріальної контори [PERSON] прийняв спадщину за заповітом. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини. Виходячи з існування вольового критерію, у цивільних правовідносинах прийнято вважати, що кожен спадкоємець діє добросовісно, як добрий господар, який є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки. Дотримання наведених норм забезпечуватиме стабільність цивільного обороту. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців у межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. Зазначені правові висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 192/2761/14 (провадження № 61-4724 св18). Отже, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, які прийняли спадщину, дійсний розмір вимог кредитора, встановити обсяг спадкового майна та його вартість та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. З матеріалів вказано спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] 16.10.2019, судом встановлено, що [PERSON] за заповітом успадкував все майно належне [PERSON] матеріали справи містять відомості про те, що спадкодавцю належали частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки за вказаної адресою призначені для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що [PERSON] та [PERSON] , відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України, прийняли спадщину після смерті [PERSON] , однак в даному випадку, мало місце спадкування за заповітом, що відповідає положенням статті 1223 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні пред`явлених до нього вимог кредитора. Відповідно до пунктів 3, 4 частини п`ятої, частини четвертої статті 12 ЦПК України\~суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість:\~роз`яснює\~у випадку необхідності учасникам\~судового процесу\~їхні процесуальні\~права та обов`язки, наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною сьомою\~статті 81 ЦПК України\~суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] , як єдиний спадкоємиць за заповітом, разом із правами спадкодавця прийняв також і його обов`язки, в тому числі, і обов`язки щодо погашення боргу спадкодавця перед кредитором, прийнявши спадщину відповідач не довів перед судом факт перевищення розміру вимог кредиторів над обсягом спадкового майна, а тому він повинен відшкодувати кредитору спадкодавця суму боргу за кредитом у розмірі 7\~995,25 грн. Так як [PERSON] спадщину після [PERSON] не прийняла подавши заяву про відмову від неї, тому заявлені до неї вимоги позивача, задоволенню не підлягають Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., який підтверджено платіжним дорученням № ІНВ91В3СV3 від 11.11.2020.

Outcome: partial