Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

13.04.2016 року КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON] госпіталізований вперше в житті в психіатричний заклад «каретою швидкої допомоги». Під час огляду пацієнт збуджений, напружений. Діагноз - виражена акцентуація характеру за типом емоційно-нестійкою з затяжною ситуаційно обумовленою декомпенсацією. У зв'язку з госпіталізацією за даним діагнозом та відсутністю згоди особи на лікування в добровільному порядку в медичному закладі, КУ «ООМЦПС», звернулась до суду з заявою про вирішення питання про доцільність госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. У судовому засіданні лікарі психіатри психіатричного відділення КУ «ООМЦПЗ» Благодарський В.А., Чимбер Д.С. не наполягали на тому, щоб [PERSON] було госпіталізовано, у зв'язку з тим, що всі викладені в заяві обставини та підстави госпіталізації викладені законним представником [PERSON] - матір'ю, під час ретельного огляду [PERSON] не були підтверджені та вважаються лише припущеннями. Законний представник [PERSON] - мати - [PERSON] спочатку наполягала на тому, що її син потребує примусового лікування, однак пізніше в судовому засіданні передумала, ще згодом зазначила, що хоча й вважає свого сина хворим, однак має стійку недовіру до лікарів даного відділення психіатричної лікарні тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви. У судовому засіданні [PERSON], назвав своє прізвище ім'я та по батькові, дату народження, де проживає. Із заявою психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію був не згоден. Наполягав на тому, що не є хворим та його необхідно відпустити додому та не піддавати примусовому лікуванню. При цьому зауважував, що з мамою в нього дійсно непрості відносини в зв'язку з вимушеним спільним проживанням в одній квартирі, однак жодних ознак небезпеки для себе чи оточуючих він не представляє, адекватно оцінює навколишнє середовище. Прокурор у судовому засіданні залишила на розсуд суду питання про примусову госпіталізацію [PERSON] Вислухавши пояснення представників КУ «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров'я», прокурора, особи, відносно якої подана заява, та законного представника, вивчивши надані документи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Однак в судовому засіданні, не виявлено будь-яких фактів, які б вказували на вчинення реальних дій [PERSON], що являють собою небезпеку для нього чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на даний момент часу. Суд вважає, що дії лікарів-психіатрів по госпіталізації [PERSON] були правомірними, оскільки на початок огляду у нього виявлялися ознаки психічного захворювання, однак факти, вказані в історії хвороби та заяві в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed