Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

14 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 17 травня 1999 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 049-99, згідно якого вона набула у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір був зареєстрований у Чернігівській філії «Всеукраїнської біржі нерухомості» за реєстраційним № 049/99. При укладенні договору купівлі-продажу відповідач наполягав, щоб угоду здійснили у Чернігівській філії «Всеукраїнської біржі нерухомості», від нотаріального посвідчення договору вона не ухилялась. При укладенні договору сторонами були виконані всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідач отримав гроші і передав позивачу всі документи і ключі від будинку. Більше того, позивачем було проведено реєстрацію права власності на вищевказане майно в комунальному підприємстві «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації». Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін правочину не заявляв. На час укладення договору у травні місяці 1999 року сторони не знали, що у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) договір підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 049-99, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 17 травня 1999 року укладений між [PERSON] та [PERSON], який було посвідчено на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості». Також позивач просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Позовна заява надійшла до суду 14 березня 2019 року. Ухвалою судді від 02 квітня 2019 року, після отриманні відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24 квітня 2019 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного. 17 травня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила вказаний будинок (а.с.7). Згідно з інформаційною довідкою КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 314 від 17.12.2018 року, станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з ч.1,2,4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (який був чинним на момент укладення договору) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі статтею 224 Цивільного кодексу України 1963 року (чинного на момент укладення договору) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 ст. 226 Цивільного кодексу України 1963 року (чинного на момент укладення договору) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно зі статтею 47 Цивільного кодексу України 1963 року (чинного на момент укладення договору) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд встановив, що 17 травня 1999 року сторони домовились відносно усіх істотних умов договору купівлі-продажу, про предмет договору і ціну, та відбулося повне виконання договору як збоку покупця, яка здійснила оплату, так і збоку продавця, який прийняв оплату та передав покупцю всю документи та ключі від будинку, таким чином сторонами виконано всі істотні умови договору купівлі-продажу. Таким чином беручи до уваги, те що договір не містить умов, які б суперечили закону, зареєстрований на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості», а порушене право підлягає захисту, суд вважає необхідним визнати договір дійсним та визнати за [PERSON] право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. На підставі викладеного,

Outcome: approved