Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17.11.2007 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що останні роки спільне життя поступово погіршилось, виникають сварки та скандали, сторони мають різні погляди на шлюб, сімю та виховання дітей. У 2017 році відповідач переїхав до іншого житла, між подружжям припинені шлюбні відносини. Позивач вказує, що діти проживають з нею, спору про місце проживання дітей між сторонами немає, просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує Відповідач у судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи за його зареєстрованим місцем проживання. Причини неявки відповідач не повідомив. Відзиву на позов відповідач не подав. Заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивачки, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює розглядати справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 17.11.2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 2468, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8,9,10). На час розгляду справи спору про визначення місця проживання дітей між сторонами немає, діти зареєстровані та проживають з матірю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя, при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зявляється в судове засідання, що свідчить про його байдуже ставлення до шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем, згідно її заяви (а.с.35). У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved