Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

13 травня 2019 року позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що [INFO] у віці 80 років померла її мати - [PERSON] . Вона є спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом, посвідченим 22 січня 2002 року Студенцовим О.В. , державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 152, яким її мати заповідала їй належну на праві власності земельну ділянку площею 7,68 га, розташовану на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. У визначений законом строк та спосіб, вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , звернувшись до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, де їй стало відомо, що від імені матері [PERSON] 08 лютого 2016 року був укладений заповіт. В подальшому вона дізналася, що заповіт на спірну земельну ділянку укладений на користь онуки спадкодавиці - [PERSON] , який посвідчений [PERSON], секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 3. В день посвідчення заповіту на користь відповідачки секретарем не було перевірено обсяг дієздатності її матері [PERSON] , адже остання мала захворювання церебральний атеросклероз. Після перенесеного у 2014 році ішемічного інсульту, у неї виникли когнітивні розлади, розвинувся психоорганічний синдром, деменція, забудькуватість. Вона систематично залишала місце свого проживання і не пам`ятала шляхи повернення додому, почастішали випадки не сприйняття нею дійсних подій, порушення мислення, також вона плутала назви предметів та не впізнавала близьких, страждала від головного болю, головокружіння. Її мати була неосудною і психічно хворою людиною, внаслідок цього, вона перебувала на обстежені у невропатолога, однак спроби поліпшити її психічний стан позитивного результату не мали. Скориставшись 80-річним віком та фактично безпорадним станом, зважаючи на лихо, що нещодавно сталося - смерть чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , мати відповідачки (донька [PERSON] ) - [PERSON] привезла [PERSON] до Щасливської сільської ради, де остання підписала, як згодом з`ясувалося, заповіт на користь відповідачки. За своїм психічним станом та нервовим потрясінням, знаходячись під впливом тяжких обставин, викликаних втратою чоловіка на момент складання заповіту, 08 лютого 2016 року, її мати [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, в тому числі приймати рішення та підписувати важливі документи, що зможе підтвердити лікуючий лікар та родичі покійної, а тому заповіт від 08.02.2016 року є таким, що посвідчений за відсутності вільного волевиявлення заповідача. Оскільки її права, як спадкоємиці, порушені, вона змушена звернутись до суду. Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 15.05.2019 року, за заявою позивача, була залишена без розгляду. 14.05.2019 року судом було зроблено запит до комишуваської громади Оріхівського району Запорізької області з приводу місця реєстрації відповідача - [PERSON] та 28.05.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої відомості щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутні. Ухвалою суду від 29.05.2019 року було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження та було призначено підготовче судове засідання на 24.06.2019 року, а також надано строк відповідачу на надання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду було витребувано від державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевої Г.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; з Комишуваської об`єднаної територіальної громади копію примірного заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 08 лютого 2016 року [PERSON] , секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 3 та копії реєстрових книг з підписом [PERSON] .Відповідача, на пісдаті ч. 10 ст. 187 ЦПК України, повідомлено про постановлення цієї ухвали та про час та місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади України. 11.06.2019 року, на виконання ухвали суду від 29.05.2019 року, з Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області надійшли витребувані судом докази, а саме копія примірного заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 08 лютого 2016 року [PERSON] , секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 3, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.02.2016 року № 42962501, витяг з реєстру для реєстрації заповітів, що прирівнюються до нотаріально посвідчених Щасливської сільської ради за 2013-2016 роки. 21.06.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та до даного відзиву було долучено докази його направлення на адреси позивача та її представника. Підготовче судове засідання, яке було призначено на 24.06.2019 року за заявою позивача та її представника було відкладено на 11.07.2019 року. 25.06.2019 року, на виконання ухвали суду від 29.05.2019 року, з Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області надійшли витребувані судом матеріали спадкої справи № 02/2019, заведеної після смерті [PERSON] . Підготовче судове засідання, яке було призначено на 11.07.2019 року за заявою представника позивача було відкладено на 09.09.2019 року. 04.09.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву та до даної відповіді було долучено докази її напревлення на адресу відповідача та її представника. Ухвалою суду від 09.09.2019 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів - задоволено; витребувано з Комунальної установи «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради інформацію: чи зверталася у період з січня 2014 року по лютий 2016 року за наданням психіатричної допомоги до Комунальної установи «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради [PERSON] ( [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ); чи наявна в Комунальній установі «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради її медична картка; призначено наступне підготовче судове засідання на 23.09.2019 року. Підготовче судове засідання, яке було призначено на 23.09.2019 року було відкладено на 01.10.2019 року, так як до суду не надійшла витребувана з Комунальної установи «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради інформація. 24.09.2019 року, на виконання ухвали суду від 09.09.2019 року, з Комунальної установи «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради надійшов лист від 19.09.2019 року № 3501, в якому повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] за медичною допомогою у період з січня 2014 року по лютий 2016 року в Комунальну установу «Запорізька обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради не зверталася. Крім цього, під час підготовчого судового засідання судом було задоволено клопотання представників позивача та відповідача про виклик і допит під час судового розгляду свідків по справі. Ухвалою суду від 01.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23.10.2019 року. У судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та було відкладено розгляд справи на 13.11.2019 року у зв`язку з неявкою інших свіднів, які були заявлені сторонами. У судовому засіданні, яке відбувалося 13.11.2019 року, було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та було відкладено розгляд справи на 04.12.2019 року у зв`язку з неявкою свіднів [PERSON] , [PERSON] , які були заявлені сторонами. Від виклику для допиту свідків [PERSON] , [PERSON] представник позивача відмовилася та дана відмова була прийнята судом. 04.12.2019 року до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку на подання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи, яка протокольною ухвалою суду від 16.03.2020 року, за клопотанням представника позивача, була залишена без розгляду. 04.12.2019 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яке протокольною ухвалою суду від 04.12.2019 року, за клопотанням представника позивача, було залишено без розгляду. Судове засідання, яке відбувалося 04.12.2019 року було відкладено на 18.12.2019 року у зв`язку з неявкою свіднів [PERSON] , [PERSON] , які були заявлені сторонами. Судове засідання, яке було призначено на 18.12.2019 року за заявою представника позивача було відкладено на 23.01.2020 року. Ухвалою суду від 23.01.2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів - задоволено; витребувано з архіву Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради історію хвороби [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ; витребувано з архіву Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області оригінали медичних карток амбулаторного хворого, заведених на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ; призначено наступне судове засідання на 21.02.2020 року. 12.02.2020 року до суду, на виконання ухвали суду від 23.01.2020 року, з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області надійшли витребувані судом докази, а саме оригінали медичних карток амбулаторного хворого - [PERSON] , [INFO] . Судове засідання, яке було призначено на 21.02.2020 року було відкладено на 05.03.2020 року, так як до суду не надійшли витребувані з Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради докази. Прийнято рішення про повторне направлення до Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради ухвали суду від 23.01.2020 року. 26.02.2020 року, на виконання ухвали суду від 23.01.2020 року, з Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради надійшов лист від 04.02.2020 року № 726, в якому повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , на сьогоднішній день до установи не зверталась, машиною швидкої допомоги не доставлялась, на стаціонарному, амбулаторному лікуванні не знаходиласть, а тому установа не має можливості надати до суду зазначені в ухвалі суду докази. Судове засідання, яке було призначено на 05.03.2020 року, у зв`язкуз неявкою сторін по справі, було відкладено на 16.03.2020 року 10.03.2020 року до суду, на виконання ухвали суду від 23.01.2020 року, з Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради надійшли витребувані судом докази, а саме медична карта стаціонарного хворого № 2398 на ім`я [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16.03.2020 року клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - задоволено. По справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1) чи страждала покійна [PERSON] , [INFO] , хронічним, стійким психічним розладом, якщо страждала, то яким саме та з якого часу? 2) чи здатна була покійна [PERSON] з урахуванням її вікових особливостей, рівня розумового розвитку, стану здоров`я усвідомлювати реальний зміст власних дій та керувати ними в момент складання заповіту 08.02.2016 року на користь [PERSON] ? 3) чи могли похилий вік, хвороби, які перелічені в медичних документах [PERSON] та смерть її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , свідчити про те, що [PERSON] перебувала під впливом сильного емоційного стресу, негативно впливати на свідомість померлої [PERSON] , її пізнавальні, прогностичні здібності та порушувати її внутрішню волю, впливати на її вільне волевиявлення, створювати обставини, при яких заповідач не розуміла настання реальних наслідків, станом на день складання заповіту 08 лютого 2016 року, посвідченого [PERSON] , секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за №3?; для проведення експертизи надіслано у повному обсязі матеріали цивільної справи № 323/1316/19 (провадження № 2/323/51/20) разом з дисками судових засідань на яких міститься записи допиту свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та медичну документацію на ім`я [PERSON] , [INFO] ; попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 104 ЦПК України; витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, покладено на сторону, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи - [PERSON] ; строк проведення експертизи встановити до 16.06.2020 року; провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним - зупинено. 19.06.2020 року до суду з Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 176 від 20.05.2020 року. Ухвалою суду від 19.06.2020 року відновлено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Оріхівська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та призначено судове засідання на 08 липня 2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 08.07.2020 року було відкладено на 15.09.2020 року у зв`язку з перебуванням судді Смоковича М.В. у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню за обвинуваченням [PERSON] за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України, [PERSON] за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, [PERSON] за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та [PERSON] за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України. Позивач в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у самій позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву, а також з врахуванням показань допитаних під час судового розгляду справи свідків та висновку судово-психіатричного експерта № 176. Крім цього, від виклику для допиту свідків [PERSON] , [PERSON] представник позивача відмовилася та дана відмова була прийнята судом. Відповідач в сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, проти заявлених позовних вимог заперечувала та просила в їх задоволенні відмовити. В судовму засіданні представник відповідача [PERSON] проти заявлених позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Крім цього, від виклику для допиту свідка [PERSON] представник відповідача відмовився та дана відмова була прийнята судом. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона кожного місяця приносила [PERSON] пенсію, так як працювала листоношою на пошті. [PERSON] сама розписувалася за отримання пенсії, спілкувалася з нею, купувала у неї деякий товар. Коли вона останнього разу приносила пенсію (у 2018 році), то бачила лише [PERSON] (відповідача) та її матір [PERSON] ( [PERSON] ). У даному селі вона проживає з народження. Психічні розлади у [PERSON] не бачила. Їй відомо, що одного разу [PERSON] уходила з місця свого проживання (коли саме не пам`ятає). Про те, що у [PERSON] був інсульт вона знає, проте спілкувалася вона нормально. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона була свідком коли [PERSON] складала заповіт у 2016 році. Окрім неї був ще один свідок - [PERSON] . Підписували заповіт у Щасливській сільській раді. Коли секретар [PERSON] прочитала заповіт, бабуся також його прочитала, а потім особисто підписала. Заповіт був складений на землю. Бути присутньою в якості свідка її попросила мати відповідачки, подзвонивши перед цим їй по телефону. Коли вона прийшла до сільради там перебували секретар та голова сільради, тоді як бабуся, [PERSON] (мати відповідачки) та [PERSON] сиділи у машині. Коли вона (свідок) читала заповіт, [PERSON] стояв поруч. Перша розписувалася бабуся, а потім вони з [PERSON] , як свідки. Бабуся сиділа на стільці та з усіма розмовляла, почувала себе добре. Встановлювали особу [PERSON] секретар та голова сільради. Сумнівів у тому, що бабуся перебувала у хворобливому стані у неї не виникло. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що на момент складання заповіту працювала головою Щасливської сільської ради. Заповіт складався 08.02.2016 року у Щасливській сільській раді та посвідчений секретарем Щасливської сільської ради [PERSON], на яку були покладені повноваження рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради від 24.12.2015 року № 14. При складанні заповіту були присутні [PERSON] , яка спілкувалася з секретарем з приводу заповіту (про що саме вони спілкувалися їй не відомо). Укладався заповіт не в її присутності, так як в цей момент вона виходила з кабінету. При складанні заповіту були присутні свідки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] її упізнала, спросила за матір (матір свідка). Про зникнення бабусі та те, що [PERSON] ( [PERSON] ) зверталася з даного приводу до правоохоронних органів їй нічого не відомо. На похоронах [PERSON] вона була присутня та бачила того дня [PERSON] . З [PERSON] в день похорон вона не спілкувалася, а лише привіталася з останньою. Чи мала [PERSON] психічні розлади вона не бачила. Чула як секретар [PERSON] запитувала у [PERSON] на кого вона бажає скласти заповіт, на що остання відповіла - на онуку. Сам заповіт складався близько години. Квитанцію на сплату держмита виписувала секретар сільради, а сплачувала [PERSON] . Крім цього бачила як надавали примірник заповіту [PERSON] . Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює фельдшером на екстреній медичній допомозі. В сім`я [PERSON] була по роботі не один раз. На початку 2016 року була на виклику у [PERSON] , так як остання викликала швидку своєму співмешканцю [PERSON] . Вона зробила йому укол та рекомендувала звернутися до сімейного лікаря. Потім [PERSON] попросила її оглянути свою матір, на що вона погодилася. Вони зайшли до спальні, де лежала бабуся та вона спитала останню як її звуть, на що відповіді не поступило. Після чого вона намагалася поговорити з бабусею, однак та ні на що не реагувала. Бабусю за викликом вона ніде не записувала, так як виклик був не до неї, а до [PERSON] . [PERSON] їй повідомила, що бабуся перенесла інсульт, трішки не в собі. Бабуся з нею так і не заговорила. Вона порекомендувала звернутися до невропатолога та сімейного лікаря. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює у Новотавричеській амбулаторії сімейним лікарем. У селі Трудолюбівка вона працювала фельдшером близько 6 років. Її декілька разів викликали до [PERSON] додому з приводу бабусі, у якої був інсульт та після чого, зі слів мешканців села, багато разів уходила з дому. Крім того їй про це говорила донька бабусі - [PERSON] і що вони її постійно шукають, через що її потрібно постійно стерегти, чим займався чоловік бабусі, який на той момент був ще живий. [PERSON] їй говорила, що з приводу бабусі консультувалася у місті з лікарем, їй було призначено лікування та виписані ліки, які вона наразі приймає щоб не була такою активною та не могла нікуди піти. Коли вона двічі приїздила до них додому, то бабуся лежала у маленькій кімнаті. Бабуся з нею не розмовляла. Призначень вона їй ніяких не робила, так як [PERSON] пояснювала, що лікує останню за призначеннями міських лікарів. Скільки разів вона бачила бабусю, остання завжди була «пригальмованою» та коли б вона не приходила бабуся постійно лежала, на неї жодним чином не реагувала. Що вона приймала не знає. Також пояснила, що на виїзди вона приїздила до [PERSON] у 2014-2016 роках. Після цього [PERSON] декілька разів їй телефонувала задля того, щоб запитати чи дасть вона довідку про смерть бабусі, на що вона відповіла, що як фельдшер не має на це право. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що працює у Запорізькій обласній психіатричній лікарні палатною медичною сестрою. Позивач є її матір`ю, а відповідач - двоюрідна сестра. В 2003-2004 роках [PERSON] переїхала проживати до своїх батьків, де проживає по теперішній час. Коли у 2002 році була проведена розпаювання землі, то її дідусь - [PERSON] склав заповіт на її тітку - [PERSON] , тоді як бабуся - [PERSON] на її матір - [PERSON] . З приводу будинку вирішили наступним чином - хто буде доглядати за ними, тому він і дістанеться. У 2014 році у бабусі стався інсульт, приїхав її рідний брат (брат свідка) та доставив бабусю у Запорізьку обласну клінічну лікарню, де вона близько тижня пробула у реанімації, після чого її перевели у неврологічне відділення. Біля бабусі чергували вона і її матір. Коли її у лютому 2014 року виписали додому, вона почала блукати, уходити з дому, ховатися за деревами, зривати одежу, штори. Коли вона туди приїздила, то бабуся її не впізнавала, приймаючи при цьому її за свою доньку (її матір - [PERSON] ). Її рідного брата (брата свідка) називала [PERSON] , нібито це її брат, а не онук. Її сина (сина свідка) сприймала не як правнука, а як онука. В 2015 році бабуся зникла з місця проживання, про що було повідомлено до міліції. Її мати в цей час лежала у лікарні з переломом ноги. 06 грудня 2015 року її матір виписали з лікарні додому. Перед тим як мати потрапила до лікарні, вона ( [PERSON] ) взяла [PERSON] до себе додому та повела у лікарню в смт. Комишуваха до невропатолога. Невропатолог [PERSON] поставила діагноз - неврестична деменція та видала направлення до психдиспансеру на консультацію. Після цього [PERSON] знову забрала бабусю додому. Вони неодноразово ставили [PERSON] запитання, чи возила вона бабусю до лікарні, на що вона показувала ліки, які вона почала давати бабусі. На питання хто призначив дані ліки пояснювала, що возила на Сєдова до психіатра. В 2016 році помирає її дідусь - [PERSON] . На похорони зібралися усі родичі, а бабуся взагалі не розуміла, що відбувається, чому у дворі стільки знаходиться людей. Перед похоронами вони усю ніч готували обід у літній кухні та вранці, коли вона зайшла до будинку, то побачила, як бабуся намагалася перевернути дідуся на інший бік. На її запитання що ти робиш, бабуся сказала: чого він спить - іде доїти корову. Тітка, побачивши стан бабусі, дала їй таблетку, після чого положили її відпочивати. Коли почали приїздити люди, бабуся їх не впізнала та навіть не впізнала свою доньку - [PERSON] . Про те, що помер її чоловік бабуся не розуміла. 07 лютого 2016 року, коли були поминки (дев`ять днів) та вони приїхали у село, бабуся їх не упізнавала. Вона знову завела розмову з тіткою ( [PERSON] ), що необхідно звозити бабусю до психіатра, на що вона відповідала, що все зробить. Як вияснилося пізніше, на наступний день - 08 лютого 2016 року, тітка привезла бабусю у сільську раду, де остання склала заповіт. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що коли вона, в кінці січня 2016 року, приїхала на похорони дядька - [PERSON] та зайшла до будинку, то побачила, що сиділа [PERSON] та вони почали розмовляти. Після чого, вони разом зайшли до кімнати, де знаходилася [PERSON] та остання ні на що не реагувала, була ніяка, як «овоч». Після похорон тітку не бачила. Також пояснила, що тітка нікого не впізнавала, уходила з дому. Допитаний у судовому засіданні, яке відбувалося 23.10.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] , мати відповідача, є його племінницею. В 2014 році мати [PERSON] була у «невміняємому» стані. Також пояснив, що коли він був на роботі, йому зателефонували та повідомили, що бабуся кудись пішла та її шукають, викликали поліцію. Він роботу тоді не кинув та її не шукав. Таких випадків було два. [PERSON] була хворою, після інсульту у неї щось сталося з головою. Крім цього пояснив, що в 2016 році помер його рідний брат - чоловік [PERSON] . Коли почали сходитися люди на похорони, вона ( [PERSON] ) вийшла та почала питати, чого ви сюди прийшли, після чого їй дали таблетку і завели до будинку. Потім він її бачив коли приїздив на поминки, через 9 днів після похорон. [PERSON] того дня була у тому самому стані, що і на похоронах, ні на що не реагувала та не розмовляла, нікого не впізнавала. Його впізнала лише після того, як їй про це розповіли. Те що помер її чоловік [PERSON] не розуміла. Допитана у судовому засіданні, яке відбувалося 13.11.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона працює сімейним лікарем у смт. Комишуваха та [PERSON] була її пацієнтом (після 2017 року). На неї заводилася у лікарні у смт. Комишуваха медична картка та остання відвідувала лікаря невропатолога, про що в даній картці мається відмітка. Чи мала [PERSON] психічні захворювання вона сказати не може, так як не є фахівцем у області психіатрії. Допитаний у судовому засіданні, яке відбувалося 13.11.2019 року, в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] , у лютому 2016 року, попросила відвести їх з [PERSON] до Щасливської сільської ради. Привізши їх до сільради, він чекав у машині, тоді як [PERSON] та [PERSON] пішли у приміщення сільради. Через деякий час його покликали та попросили бути присутнім у якості свідка при складанні [PERSON] заповіту. В його присутності секретар сільради, [PERSON] та [PERSON] заповіт не читали та остання заповіт у його присутності не підписувала. На що саме був складений заповіт йому не відомо. Також пояснив, що три рази приймав участь у пошуках [PERSON] . Одного разу це було до складання заповіту (коли саме не пам`ятає). Коли її находили, то вона нічого не розуміла. Суд, вислухавши сторін, допитавши заявлених сторонами свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 07.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області (т. 1 а.с. 10). [INFO] померла мати позвача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 04.01.2019 року Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 04.04.1968 року Оленівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.08.1983 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, відповідно до якого позивачем було змінено дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (т. 1 а.с. 6, 7, 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та державним нотаріусом Оріхівської нотаріальної контори Запорізької області Зайцевою А.С. була заведена спадкова справа № 02/2019 (т. 1 а.с. 82-94). У визначений законодавством шестимісячний строк [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Оріхівської нотаріальної контори Запорізької області Зайцевої А.С. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] (т. 1 а.с. 84). Окрім [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] [INFO] (тобто у визначений законодавством шестимісячний строк) звернулася онука останньої - [PERSON] (т. 1 а.с. 82). 22.01.2002 року [PERSON] було складено заповіт на ім`я [PERSON] , відповідно до якого вона заповіла останній земельну ділянку, площею 7,68 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 055123, виданого Щасливською сілською радою Оріхівського району Запорізької області 25.09.2001 року за № 170, який завірений державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 152, що, окрім наданої копії самого заповіту, підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54737418 від 15.01.2019 року (т. 1 а.с. 8, 85-86). 08.02.2016 року [PERSON] було складено заповіт на ім`я [PERSON] , відповідно до якого вона заповіла останній на випадок своєї смерті належну їй на праві приватної власності земельну ділянку (пай) у розмірі 7,68 га (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 055123), що знаходиться на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, який посвідчений секретарем Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області [PERSON], в присутності двох свідків - [PERSON] , [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 03, що, окрім копії самого заповіту, підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42962501 від 16.02.2016 року, витягом з реєстру для реєстрації заповітів, що прирівнюються до нотаріально посвідчених Щасливської сільської ради за 2013-2016 роки (т. 1 а.с. 64-70, 83). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч. 2 ст. 1257 ЦК України). За положеннями ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В якості правової підстави для визнання спірного заповіту недійсним [PERSON] зазначила, що за своїм психічним станом та нервовим потрясінням, знаходячись під впливом тяжких обставин, викликаних втратою чоловіка на момент складання заповіту, 08 лютого 2016 року , її мати [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, в тому числі приймати рішення та підписувати важливі документи, а тому заповіт від 08.02.2016 року є таким, що посвідчений за відсутності вільного волевиявлення заповідача. Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними визначені у ст. 225 ЦК України. Частинами 1, 2 цієї статті встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. У відповідності з висновком судово-психіатричного експерта від 20.05.2020 року № 176, наданим Комунальним некомерційним підприємством «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, [PERSON] , 1938 року народження, на період складання заповіту 08.02.2016 року виявляла ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції. Тому, в період складання заповіту 08.02.2016 року вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Психічні розлади почали відмічатися з лютого 2014 року. Вказаний психічний розлад негативно впливав на свідомість померлої [PERSON] , її пізнавальні, прогностичні здібності та порушував її внутрішню волю, впливав на її вільне волевиявлення, через що вона не розуміла настання реальних наслідків, станом на складання заповіту 08.02.2016 року (т. 2 а.с. 5-15). Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] на час вчинення оскаржуваного правочину виявляла ознаки психічного розладу у вигляді судинної деменції, саме через це вона не могла усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Ці факти встановлено за допомогою спеціальних знань в області психіатрії та медицини; висновок посмертної психіатричної експертизи є чітким, конкретним, повним, обґрунтованим та узгоджується між собою з поясненнями свідків і матеріалами справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл понесених судових витрат сторонами перед судом не порушувалося. Крім цього, суду сторонами не надано й доказів понесення ними таких витрат. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved