Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

13 січня 2021 року позивач звернувся до суду з цим позовом, та просить: визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що з 24 травня 2000 року він проживає і є зареєстрованим в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданою виконавчим комітетом Корюківської міської ради Чернігівської області. Даний житловий будинок належав [PERSON] , який вона набула в спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.1996 року. [PERSON] проживала в Республіці Білорусь, у 2000 році вона вирішила продати спадковий будинок і запропонувала йому та його матері купити даний будинок. Угоду у нотаріуса вони не посвідчували, бо будинок коштував не дорого, а витрати за нотаріальне посвідчення угоди перевищували втричі вартість будинку. Тому, вони домовились оформити нотаріально угоду пізніше. Спірний житловий будинок з надвірними будівлями так і залишився бути зареєстрованим за [PERSON] . Зараз виникла необхідність зареєструвати в будинку членів його сім`ї, тому він звернувся по даному питанню до міської ради, де йому пояснили, що для реєстрації необхідно надати документ про право власності на житловий будинок в якому він проживає. Але такого документа у нього не має, тому для вирішення питання права власності на куплений ним житловий будинок з надвірними будівлями він знову звернувся до Корюківської міської ради, просив рішенням виконкому визнати його право власності на придбаний житловий будинок, але йому пояснили, що не можливо вирішити питання права власності на куплений ним житловий будинок шляхом винесення рішення виконкомом, бо реєстраційна служба не реєструє право власності на житлові будинки на підставі таких рішень. Він намагався знайти [PERSON] , щоб переоформити будинок, але лише вияснив, що проживала вона в м. Гомель, Білорусь, на даний час вона вже померла, спадкоємців у неї не має. Тому, він вимушений звернутись з даним позовом до суду для вирішення питання власності придбаного ним житлового будинку з надвірними будівлями. У судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. У судове засідання від відповідача надано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що Корюківська міська рада у прийнятті рішення покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, 24 травня 2000 року він проживає і є зареєстрованим в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданою виконавчим комітетом Корюківської міської ради Чернігівської області. Даний житловий будинок належав [PERSON] , який вона набула в спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.1996 року. [PERSON] проживала в Республіці Білорусь, у 2000 році вона вирішила продати спадковий будинок і запропонувала йому та його матері купити даний будинок. Угоду у нотаріуса вони не посвідчували, бо будинок коштував не дорого, а витрати за нотаріальне посвідчення угоди перевищували втричі вартість будинку. Тому, вони домовились оформити нотаріально угоду пізніше. Спірний житловий будинок з надвірними будівлями так і залишився бути зареєстрованим за [PERSON] . Зараз виникла необхідність зареєструвати в будинку членів його сім`ї, тому він звернувся по даному питанню до міської ради, де йому пояснили, що для реєстрації необхідно надати документ про право власності на житловий будинок в якому він проживає. Але такого документа у нього не має, тому для вирішення питання права власності на куплений ним житловий будинок з надвірними будівлями він знову звернувся до Корюківської міської ради, просив рішенням виконкому визнати його право власності на придбаний житловий будинок, але йому пояснили, що не можливо вирішити питання права власності на куплений ним житловий будинок шляхом винесення рішення виконкомом, бо реєстраційна служба не реєструє право власності на житлові будинки на підставі таких рішень. Він намагався знайти [PERSON] , щоб переоформити будинок, але лише вияснив, що проживала вона в м. Гомель, Білорусь, на даний час вона вже померла, спадкоємців у неї не має. Проживаючи в спірному житловому будинку з 24 травня 2000 року він ним фактично з цього часу володіє, сплачує комунальні послуги та страхові внески, здійснює його ремонт, вже більше 20 років, тому є підстави для визнання його власником вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями, як фактичного володільця нерухомого майна та за набувальною давністю. Відповідно до ст.220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної документації спірний житловий будинок закінчений будівництвом на 100%, має 40% зносу, житлова площа будинку становить 38,20 м.кв., загальна площа 73,40 м.кв., є надвірні будівлі, два сараї, літня кухня, гараж. Інвентаризаційна вартість спірної садиби становить 91543,00 грн. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню, оскільки позивач добросовісно заволодів майном, та відкрито, безперервно володіє спірним житловим будинком протягом двадцяти років. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду на користь держави, слід залишити за ним.

Outcome: approved