Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

14 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики стягнення боргу за договором позики (ціна позову 29872,04 грн.), посилаючись на те, що 29 липня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, згідно якого відповідач одержав гроші в сумі 1500 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідно до умов п.2.2 договору, позичальник [PERSON] зобовязався повернути одержані кошти до 29 жовтня 2014 року. Частину коштів, а саме 200 доларів США відповідач повернув, однак станом на 05 травня 2015 року за ним існує заборгованість в розмірі 1300 доларів США, яку відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути. В силу ч.1 ст.1048 ЦК України, позичальник має право на одержання від боржника суми боргу, з урахуванням одержання відсотків, встановлених договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їхній розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено,що боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням суми позики , за період з 30 жовтня по 13 травня 2015 року, протягом якого відповідач користувався грошовими коштами та розміру облікової ставки Національного банку України, розмір процентів станом на 13 травня 2015 року складає: 126,63 дол. США, що еквівалентно за курсом Національного банку України -2613,33 грн., що підтверджується розрахунком. З урахуванням розміру та періоду прострочення відповідачем грошового зобовязання станом на 13 травня 2015 року включно розмір 3 процентів річних від простроченої суми становить: з 30 жовтня 2014 року по 13 травня 2015 року включно (195 дн. 3%) - 20,83 дол.США (1300 х3:100х195: 365) або 429,88 грн. Таким чином, вважає, що з відповідача слід стягнути на його користь суму позики 1300 доларів США та 3043,21 коп., а також понесені ним витрати, повязані з оплатою правової допомоги в сумі 850 грн., що підтверджується квитанцією від 13 травня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити в повному обємі, а також стягнути на користь позивача 850 грн. витрат за надання правової допомоги, з яких 1 годину потрачено на складання позовної заяви 350 грн., а решту грошей на представництво в суді. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і підтвердив, що дійсно позичав гроші у позивача і на даний час є борг в розмірі 1300 доларів США. Гроші вчасно не повертав у звязку із зміною курсу долара та матеріальним станом. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 20143 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики згідно з умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 1500 (одна тисяча) доларів США строком до 29 жовтня 2014 року (п.2.2 договору), що підтверджується договором та відповідною розпискою . Спірні правовідносини регулюються ст.1046 ЦК України, якою за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позичив кошти у позивача в іноземній валюті в доларах США і повернув позивачу 200 доларів США, що підтвердили в судовому засіданні. Відповідно до ст.524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні . Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом. Під іншим порядком у цій статті мається на увазі порядок і дата визначення курсу валюти. Згідно відомостей Національного банку України від 13.05.2015 р. співвідношення долара США до української гривні за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2015 року складало 2063.7560 грн. за долар США. В звязку з наданим офіційним курсом валюти борг відповідача по поверненню коштів буде становити за 1300 дол. США 26828,63 коп. Оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови договору щодо виконання зобов'язань належним чином, то суд задовольняє позов і стягує з позичальника даний борг в розмірі 1300 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 26828,83 грн. за договором позики на користь позивача. Позивачем заявлені позовні вимоги про сплату відповідачем суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми за період з 30 жовтня.2014 року по 13 травня 2015 року. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що грошове зобовязання на вимогу позивача не виконується відповідачем з 30 жовтня 2014 року, а тому 3% річних за не повернення 26828,83 грн. за період з 30.10.2014 року по 13.05.2015 року буде становити : 26828,83 грн. х 3% : 365 дн. х 195дн. = 429,88 грн., які підлягають стягненню на користь позивача, що підтверджується розрахунком. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки сторонами в договорі позики не встановлено розмір процентів від суми позики, а тому позивачем розмір процентів визначено на рівні облікової ставки Національного банку України . Загальна сума позичених коштів станом на 30.10.2014 р. становить 1300 доларів США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 26828,83 грн. що за курсом Національного банку України еквівалентно 26828,83 грн.. Згідно розрахунку, який додано до матеріалів справи, проценти за користування коштами відповідно до ст.1048 ЦК України становлять: 26828,83 грн. (1300дол.США) х 12,5% (облікова ставка НБУ за період з 30.10.2014р. по 12.11.2014р.): 365х13 дн. = 119,44 грн. 26828,83 грн. х 14% (облікова ставка НБУ за період з 13.11.2014р. по 05.02.2015р.): 365х54 дн.=555,68 грн. 26828,83 грн. х 19,5% (облікова ставка НБУ за період з 06.02.2015р. по 03.03.2015р.): 365х 26 дн. = 372,61 грн. 26828,83 грн. х 30 %(облікова ставка НБУ за період з 04.03.2015р. по 13.05.2015р.): 365х 71 дн. = 1565,60 грн., а всього 2613,33 грн., які також підлягають стягненню на користь позивача. Судом не встановлено і таких доказів суду не надала позивачка, що позика повязана із підприємницькою діяльністю сторін. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, граничний розмір компенсації витрат про правову допомогу встановлюється законом. Ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р., який набрав чинності з 01.01.2012 року, зазначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата становить 1218 грн.х40%=487,20 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 850 грн.(підготовка позовної заяви та представництво в суді), що підтверджується договором про надання юридичної допомоги від 13.05.2015р. та квитанцією про оплату послуг від 13.05.2015 року із яких, як пояснив представник в судовому засіданні , 350 грн. складання заяви і 500 грн. представництво в суді 11 червня 2015 року та 25 червня 2015 року. Зазначені вимоги згідно з вищезазначеними нормами закону підлягають задоволенню і на користь позивача підлягають стягненню 850 грн. витрат на правову допомогу, які не перевищують 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи, що підтверджується доданим пенсійним посвідченням і звільнений від сплати судового збору , а тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 298,72 грн.

Outcome: approved