overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

13 квітня 2016 року заявник звернувся до суду з зазначеною заявою. Посилався на те, що є спадкоємцем матері - [PERSON], яка померла [INFO] Вказав, що не має можливості успадкувати майно від померлої матері у встановленому законом порядку, оскільки у його свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть матері, є розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, а саме, у свідоцтві про його народження прізвище матері записане як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть матері вона значиться вже як «[PERSON]». Просив суд встановити факт, що померла [PERSON] за життя була його рідною матір'ю, що надасть можливість успадкувати її майно. В судове засідання заявник не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив заяву задовольнити, оскільки не має можливості іншим шляхом прийняти спадщину. Заінтересована особа - Новоодеська міська рада, свого представника до суду не надіслали, але надали суду письмову заяву, в якій не заперечували проти задоволення вимог заявника, а справу просили розглянути за їх відсутності. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту свідоцтва про народження заявника його прізвище значиться як [PERSON] (російською мовою), і у графі мати є запис [PERSON]. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2012 року, яке має преюдиційне значення для суду у розгляді цієї справи встановлено, що за життя спадкодавця [PERSON] їй належали правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельні ділянки, в яких зазначено її прізвище як «[PERSON]». [INFO] у м. Нова Одеса Миколаївської області у віці 87 років померла [PERSON]. Отже судом встановлено, що на протязі життя прізвище спадкодавця [PERSON] у документах, що посвідчують її особу та правовстановлюючих документах на нерухоме майно записане як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть з невідомих причин змінено на «[PERSON]», тобто змінена літера у прізвищі з «а» на «е». Викладене підтверджується як вищезгаданим рішенням суду, так і копією домової книги та свідоцтвом про смерть спадкодавця. За такого суд дійшов висновку, що [PERSON] за життя була рідною матір'ю заявника, а розбіжності у написанні прізвища виникли із за допущеної описки під час виготовлення свідоцтва про смерть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

13 квітня 2016 року ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № IKCASHVG.68695.005 від 25 червня 2014 року у розмірі 27475 грн. 71 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. Судом встановлено, що 25 червня 2014 року між ПАТ «[PERSON] РОЗВИТКУ» і відповідачем був укладений договір за № IKCASHVG.68695.005, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 14935 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50 % річних, з кінцевим терміном користування кредитом до 24 червня 2017 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 25 березня 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 27475 грн. 71 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 5975 грн. 64 коп.; поточної заборгованості за відсотками за користування кредитом 61 грн. 59 коп.; заборгованості за комісією 3584 грн. 48 коп.; суми пені 8086 грн. 45 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

13 квітня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON]В про стягнення заборгованості в розмірі 11331 грн. 55 коп., та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.01.2013 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без номера, відповідно до якого було надано кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування строковим кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає, та станом на 31.12.2015 року має заборгованість по кредиту в сумі 11331 грн. 55 коп., з яких: 728,00 грн. - заборгованість за кредитом, 6787.76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2800 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина); 515,79 грн. штраф (процентна складова). Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунками. Від представника позивача [PERSON] поступило клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення заборгованості підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.\~\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем. Це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 червня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Більше трьох років сторони не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежними поглядами на сімейні відносини та обов'язки. Майновий спір між сторонами відсутній. На даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, з яким веде спільне господарство та має спільних дітей. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, в зв'язку з чим звернулася із вказаним позовом до суду, просила задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши їй прізвище Хода, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, шлюб зареєстрований 25 червня 2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №99. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала (а.с.7). Сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8,9). Згідно довідки про склад сім'ї Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 13 квітня 2016 року №121/01.24 позивач [PERSON] проживає разом з синами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO], за адресою: с.Миколаївське Жовтневого району Миколаївської області, вул.Піонерська, 2 (а.с.10). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в якій вказала, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 14 березня 2009 року. Вони з відповідачем мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З січня 2016 року відповідач фактично з сімєю не проживає і матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач працює і має можливість надавати таку допомогу. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частини доходу відповідача на місяць. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2009 року і мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю і цей факт відповідач не заперечує. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, а також в повному обсязі визнав позовні вимоги в судовому засіданні, тому суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач є працездатним, працює, і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, на кожну дитину. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що йому відповідно договору купівлі-продажу від 17.12.2015 року належить квартира [ADDRESS]. На даний час за вказаною адресою на реєстраційному обліку знаходяться відповідачі, які не є власниками квартири з квітня 1998 року, фактичне їх місце знаходження невідомо. В звязку з чим позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 221 по вул. Ілліча, 103 в м.Херсоні. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 1117. В вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], що підтверджується картками реєстрації. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі, при цьому квартирою не користуються, комунальні послуги не сплачують. З огляду на зміст ст.64 ЖК України відповідачі не є членами сім`ї нинішнього власника квартири, з чого вбачається, що їх реєстрація у спірній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Відповідачі більше вісімнадцяти років без поважних причин не проживають в [INFO], ніяких перешкод у користуванні жилою площею їм не чинилось. Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний ним спосіб відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України. При цьому, у відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] року померла його бабуся - [PERSON], яка мешкала в квартирі [ADDRESS]. Після її смерті спадкоємцями залишилися він та відповідачі. Всі вони мешкали окремо від бабусі. Бабуся склала заповіт, в якому вказала, що належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] вона заповідає [PERSON], [INFO].Він як її онук є спадкоємцем майна згідно із законом. Окрім нього спадкоємцем першої черги за законом є відповідач- її син та його батько - [PERSON]. В березні 2016 року дізнався, що відповідачам квартира не потрібна, приймати спадщину вони не будуть. Він від спадщини не відмовлявся, заяви не писав, так як вважав, що квартиру на себе буде оформляти брат - [PERSON] за заповітом, а у разі його відмови батько - [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом. В квітні 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, але йому було роз 'яснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини і було запропоновано звернутися до суду.. У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріуса, оскільки не знав, що брат - [PERSON] не буде приймати спадщину за заповітом, а також те, що батько - [PERSON] не буде писати заяву на прийняття спадщини за законом. Вважає, що термін прийняття спадщини пропустив з поважної причини.Просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку з пропуском строку з поважної причини. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. (а.с.6) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.1998 року спадкоємцем майна гр.. [PERSON], померлого [INFO] року, є його дружина -[PERSON] (а.с.7) Відповідно довідки КП «ЗМВ» від 23.09.2015 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.04.1985 року по день смерті [INFO] року, була зареєстрована одна. (а.с.11) Згідно заповіту від 17.10.2008 року [PERSON] заповіла [PERSON], [INFO], належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (а.с.12) Відповідно до довідки ВК Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області, виданої [PERSON], він зареєстрований в [ADDRESS] і має склад сім»ї :[PERSON], [INFO] - батько; [PERSON], [INFO] - брат. (а.с.13) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне надати позивачеві додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просилисправу слухати за їх відсутності, а позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2008 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, з лютого 2016 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

13 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 30 жовтня 1982 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 30 жовтня 1982 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під №1199. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved