Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

13.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 13.10.2016 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Підставою для визначення аліментів у розмірі 1/5 частини доходу був той факт, що відповідач мав на той час малолітню дитину [PERSON], 2014 року народження та мав обов'язок по утриманню дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Посилаючись на ст.181,192 СК України, які передбачають, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним, та істотну зміну обставин, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів, а саме: молодшому сину відповідача виповнилось три роки і відповідач не має обов'язку по утриманню його матері, а також зміну мінімального розміру аліментів на законодавчому рівні, просить суд змінити розмір аліментів, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Куликівського районного суду від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). Батьківство відповідача підтверджене свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 6). Факт перебування сторін у шлюбі підтверджений рішенням Куликівського районного суду від 18.02.2014 року про розірвання шлюбу (а.с. 7). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради від 11.04.2018 року № 231 [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с. 10) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Ст . 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також вимоги закону на час розгляду справи в суді щодо мінімального розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав до задоволення позову [PERSON] Виходячи з наявних відомостей про сімейний та матеріальний стан учасників справи, суд дійшов висновку, що на даний час відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утриманні однієї дитини - [PERSON]. Розмір аліментів за попереднім рішенням суду визначався з урахуванням обов'язку [PERSON] утримувати сина [PERSON], 2014 року народження та його матері до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час [PERSON] досяг трирічного віку, у зв'язку з чим у відповідача зменшилась кількість утриманців, що дає підстави для збільшення розміру аліментів на старшого сина. З урахуванням вищенаведеного, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід збільшити до встановленого законом мінімуму, про що також просить у своїй позовній заяві позивач. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 13, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 279, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

Outcome: approved