Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

14.05.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON], та складається із земельної ділянки площею 3,03 га, розташованої на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із тим, що відсутній Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Представник позивача звернулася із заявою про підтримання позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника (а.с.68, 70). Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, у судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 3,03 га, розташована на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №456845, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 05.02.2003 року за №10-09-152 (а.с.11, 28). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за №00013976538 від 04.06.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.59-61). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №37018136 від 28.03.2014 року та копії спадкової справи за №900 від 15.09.2006 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Ларжанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 26.02.2003 року за №32, яким заповіла: [PERSON] земельну ділянку, площею 3,03 га, розташовану на території Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, належну на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №456845, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 05.02.2003 року за №10-09-152; [PERSON] - житловий будинок [ADDRESS] (а.с.9, 10, 13-15, 29-58). Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 ст.1273 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини була неповнолітньою, що підтверджується копіями спадкової справи за №900 від 15.09.2006 року, паспорту [PERSON] серії [NUMBER], виданого Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 03.10.2012 року, та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 03.08.2012 року (4, 6, 29-58). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України, не встановлено. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 28.03.2014 року за №721/2-21 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.12, 53). Приймаючи до уваги, що іншого способу захисту права на спадкове майно позивач не має, а також враховуючи ту обставину, що відповідач, безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved