Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

1. 31 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплачених за ним коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.05.2019 позивач в мережі Інтернет здійснив замовлення у відповідачки ємності для води. 18.05.2019 та 20.05.2019 позивач сплатив відповідачці кошти загальною сумою 14\~500,00 грн. У визначений строк позивач не отримав придбаний товар, а відповідачка ухилилася від спілкування з ним. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом розірвання договору купівлі-продажу, стягнення з відповідачки сплачених за ним коштів (а.с.а.с. 1, 2). 2. Позивач до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. 3. Відповідачка до суду також не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 5. Судом встановлено, що 18.05.2019 позивач в мережі Інтернет (сайт olx.ua) здійснив замовлення у відповідачки ємності для води, згідно з яким остання зобов`язалася відправити товар позивачеві одразу після сплати ним його вартості. 6. 18 травня 2019 року та 20.05.2019 позивач сплатив відповідачці кошти загальною сумою 14\~500,00 грн. (а.с. 3). 7. У визначений строк позивач не отримав придбаний товар, а відповідачка ухилилася від спілкування з ним. 8. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 9. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 10. За правилами, встановленими частиною 1 статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 11. Частиною 1 статті 530 ЦК визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 12. За змістом пункту 8 частини 1 статті 1 Закону України від 12.05.1991 №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ) договір, укладений на відстані, це договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. 13. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 1 Закону №1023-ХІІ засобами дистанційного зв`язку є телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. 14. Згідно з частинами 4, 6 статті 13 Закону №1023-ХІІ споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. 15. За правилами, встановленими частиною 7 статті 13 Закону №1023-ХІІ, до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою дев`ятою статті 12 цього Закону. 16. Частиною 3 статті 9 Закону №1023-ХІІ визначено, що при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. 17. Відтак, ураховуючи викладене, зважаючи на те, що за законом тягар доказування належного виконання договору купівлі-продажу покладений саме на продавця, суд вважає за необхідне позов про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за ним коштів задовольнити. . 18. У порядку статті 144 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 536,80 грн. 19.

Outcome: approved