Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

14.07.14 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості по кредитному договору укладеному 26.11.2008 року, у розмірі 15806,36 гривень. Мотивуючи свій позов тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 26.11.2008 року було укладено кредитний договір без номеру відповідно до якого позичальник отримав від банку кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, з відповідним порядком погашенням заборгованості. Зазначений договір складається з заяви позичальника (анкети), а також умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 11.06.2014 року становить 15806,36 гривень. В добровільному порядку відповідач свої зобовязання по поверненню коштів не виконує, що стало причиною звернення до суду. В свою чергу, заперечуючи проти позову, у грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «КБ «Приватбанк» про розірвання кредитного договору, в якому просить розірвати кредитний договір б/н від 26.11.2008 року укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» з дати винесення рішення по справі, мотивуючи с вій позов змінами істотних умов договору та тим, що на даний час він не працює, у звязку з чим не має можливості сплачувати суми передбачені договором, інших джерел доходу в нього немає. ПАТ КБ «Приватбанк» у своїх позовних вимогах не ставив питання щодо розірвання кредитного договору, а його не розірвання призведе до подальших порушень кредитного договору з приводу не сплати коштів, і у такому випадку у банку буде можливість продовжувати нараховувати штрафні санкції. До судового засідання представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить відмовити у зустрічному позові, оскільки банк жодним чином не порушував істотних умов договору, а також просить справу розглядати за відсутністю представника. Ані відповідач [PERSON], а ні його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, у судове засідання 14.04.15 року не зявились, повідомлені належним чином, відомості про що, містяться в матеріалах справі на аркушах 69-71. Суд, проаналізувавши надані доказі, вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» такими, що підлягають задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно - правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року, яка діяла на момент виникнення правовідносин та діє на момент ухвалення рішення по справі. Як встановлено у судовому засіданні між банком та [PERSON] 26.11.2008 року було укладено кредитний договір без номеру відповідно до якого позичальник отримав від банку кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, з відповідним порядком погашенням заборгованості. Зазначений договір складається з заяви позичальника (анкета), умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 11.06.2014 року утворилась заборгованість яка становить 15806,36 гривень, що складається з 10071,70 гривень- заборгованість за кредитом, 4015,79 гривень- заборгованість по процентам за користування кредитом, 490 гривень- заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень- штраф ( фіксована частина), 728,87 гривень- штраф ( процентна складова). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.,+ 5% від суми позову. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, вартості переповнення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених дійсним договором. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору та закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ЦК України) Відповідно до вимог ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України у строк встановлений у зобовязанні боржником, а кредитор зобовязаний прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором. Вимогами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Відповідно до ч. є 2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У даному випадку суд вважає доведеним розмір заборгованості який виник у позичальника (відповідача) у звязку з невиконанням зобовязання по сплаті отриманого кредиту. Ствердження відповідача, щодо спливу строку позовної давності, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як вбачається з письмових пояснень представника ПАТ «КБ «Приватбанк», відповідач [PERSON] визнавав свій борг за кредитним договором, відбувалось списання коштів з рахунку в рахунок погашення заборгованості, списання коштів відбувалось зі згоди відповідача та у відповідності до п.3.2.5. Умов надання споживчого кредиту , відповідно до яких позичальник доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінній від валюти кредиту при наявності на них необхідної суми кошті, що не наданих у кредит, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за заявою і цих Умов, при настанні термінів платежів, тобто списання коштів здійснювалось відповідно до встановленого законом порядку. Підставою для звернення [PERSON] до суду з зустрічним позовом про розірвання кредитного договору, стала зміна істотних умов договору, якими він вважає втрату джерел доходу та тяжкий економічний стан, однак відповідно до ст. 651 ЦПК України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Отже, в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження послання відповідача [PERSON] на істотні зміни умов договору, у звязку з чим у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про розірвання кредитного договору, слід відмовити. Судові витрати понесені ПАТ КБ «Приватбанк» та підтверджені документально у розмірі 243,60 гривень суд, на підставі вимог п.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved