Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

13 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] та зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зняти її з реєстрації. В обгрунтування своїх вимог зіслалася на те, що вона, [PERSON] , є власником будинку [ADDRESS] . У вищевказаному будинку зареєстровано п`ятеро осіб, у тому числі відповідач [PERSON] , яка є донькою від першого шлюбу колишньої дружини її сина [PERSON] . Фактично відповідач з дня реєстрації у її будинку не проживала, оскільки у 2013 році виїхала за межі Львівської області разом із своєю мамою - [PERSON] . Теперішнє місце проживання чи перебування [PERSON] їй невідоме. Будинком вона не цікавиться, не приймає участі в його утриманні чи оплаті комунальних послуг. Жодного майна, яке б належало відповідачу, у будинку немає. Будинок відповідач залишила добровільно. Через те, що [PERSON] не знялася з реєстрації, вона позбавлена можливості оформити житлові субсидії. Через неправомірні дії відповідача вона змушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. В судове засідання, яке було призначено на 23 вересня 2019 року о 16.00 год., позивач [PERSON] не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позов, просить його задовольнити, розглядати справу за її відсутності, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому порядку та не подала відзив. Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Однак, представник [PERSON]. подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглянути справу за її відсутності та при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засідання встановлено, що власником будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] , що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11). З довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки №1327, яка видана ЛКП «Під Голоском - 410» 06.05.2019, вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстровано шість осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована у спірному будинку з 17 грудня 2013 року, однак ніколи там не проживала. Факт непроживання відповідача [PERSON] в будинку [ADDRESS] підтверджується долученим до справи актом №247 від 06 травня 2019 року (а.с.14). В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Частиною 4 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь - який час. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved