Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області, третя особа - Дружківське міське управління юстиції в Донецькій області про встановлення факту смерті у визначений час, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому вказала, що [INFO] року померла [PERSON], яка була рідною сестрою [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Квартира належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 2005 року та свідоцтва про право на спадщину від 03 лютого 2014 року. Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає. [PERSON] є спадкоємцем другої черги як рідна сестра померлої [PERSON] Позивач звернулася у встановлений законом строк, а саме 17 липня 2015 року, до приватного нотаріусу Ясинуватського міського нотаріального округу Дорменюк С.Н. з заявою про прийняття спадщини. 23 жовтня 2015 року позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тимчасовим припиненням у м. Ясинувата та Ясинуватському районі доступу до єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до припинення антитерористичної операції на сході України. Крім того, видане свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсним, оскільки актовий запис про смерть не внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. 30 жовтня 2015 року позивач звернулася до Дружківського міського управління юстиції Донецької області з заявою про роз'яснення порядку реєстрації смерті. З відповіді їй стало зрозуміло, що свідоцтво про смерть [PERSON], видане Ясинуватським міським управлінням юстиції в Донецькій області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, є недійсним. Їй було запропоновано для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] на території, підконтрольній українській владі, надати медичне свідоцтво про смерть форми №106/0, заповнене українською мовою та засвідчене печаткою комунального закладу охорони здоров'я Міністерства охорони здоров'я України. Але надати таку довідку позивач не має можливості, оскільки на непідконтрольній українській влади території, а саме в м. Ясинувата Донецької області, відсутні лікувальні заклади, підконтрольні Україні. Позивач [PERSON] просить встановити факт смерті її сестри [PERSON] [INFO] року, визнати за нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача територіальної громади в особі Ясинуватської міської ради Донецької області, та третьої особи Дружківського міського управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 23 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису про смерть №175 від 23 квітня 2015 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у м. Ясинувата Донецької області. Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області було надано інформацію про те, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про смерть [PERSON] Було роз'яснено, що на виконання наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області перереєстровано на контрольовану українською владою територію. Проте, архівний фонд не вивезено та переміщений відділ не приступив до виконання своїх повноважень. Відповідно до цього наказу станом на 01.12.2014 переміщення відділі державної реєстрації актів цивільного стану не приступили до виконання своїх повноважень. У зв'язку з цим пред'явлення оформлених від їх імені після 0.12.2014 документів про державну реєстрацію актів цивільного стану свідчить про видачу цих документів не територіальними органами Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Суд вважає, що письмові докази підтверджують факт смерті [PERSON] у вказаний час та у вказаному місті, є достатні підстави вважати, що вона померла [INFO] року у м. Ясинувата Донецької області, а тому [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що на момент смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 2005 року, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду виконкому Ясинуватської міської ради на підставі рішення №18/7 від 10 червня 2005 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 лютого 2014 року належало нерухоме майно - квартира [ADDRESS]. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.12-15). Відповідно, [PERSON] є спадкоємицею другої черги за законом після смерті [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Але постановою приватного нотаріуса Ясинуватського міського нотаріального округу від 23 жовтня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсним. Крім того, відсутня технічна можливість видачі свідоцтва про право на спадщину через тимчасове припинення доступу до єдиних та державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до припинення антитерористичної операції на сході України. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадщину підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не надходило. Але позивач позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать. Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно

Outcome: approved