Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

13 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 15.02.2014 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованим у Малиновському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №213. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення 3 років в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, а в подальшому ? частки в твердій грошовій сумі з середньої заробітної плати по дніпропетровській області до досягнення повноліття з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 804,50 грн. з подальшою індексацією відповідно до вимог закону; та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. Представник позивач та позивач в судове засідання не зявилися, але від них надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Беручи до уваги письмові пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 15.02.2014 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділі реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №213. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №513955 від 15.08.2014 року (а.с. 8). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітньої [PERSON] позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження тих обставин, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, у звязку з чим суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі частки від його доходів, а саме у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання дитини, та в розмірі ? частини всіх його видів доходів на утримання дружини. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів з подальшою індексацією, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ця вимога не містить під собою правового обґрунтування. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати повязані із наданням правової допомоги у розмірі 800 грн. (а.с.10). Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial