Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

13 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 13\~246,80 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 30 серпня 2020 року відповідач позичила у неї грошові кошти у сумі 13\~233,75 гривень, які зобов`язалась повернути до 31 грудня 2020 року, що підтверджується її особистою розпискою. Оскільки свої зобов`язання [PERSON] не виконала, жодної дії для погашення боргу не здійснює, [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом, у якому також просить стягнути 3% річних, а також індекс інфляції, що у загальному розмірі становить 13\~246,80 гривень. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 00 хвилин 18 лютого 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 09 годину 30 хвилин 15 березня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача вперше до судового засідання. 12 березня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої вона просить стягнути з відповідача на її користь борг у сумі 13\~486,28 гривень. Ухвалою суду від 15 березня 2021 року прийнято до провадження заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу у сумі 13\~486,28 гривень, відкладено судове засідання на 10 годину 30 хвилин 13 квітня 2021 року за клопотанням відповідача. Згідно відзиву на позовну заяву, наданому 13 квітня 2021 року до суду представником відповідача адвокатом Косинським В.І., останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у розписці не зазначені дати народження, паспортні дані та місце реєстрації боржника та кредитора, що унеможливлює їх ідентифікацію, а також посилання на те, у валюті якої країни позичені кошти. У зв`язку з цим, представник вважає, що вказана розписка не є належним доказом передання грошових коштів у борг, а тому позовні вимоги є надуманими, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 13 квітня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої вона просить стягнути з відповідача на її користь борг у сумі 13\~651,46 гривень. Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року, постановленою на місці, прийнято до провадження заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу у сумі 13\~651,46 гривень. Крім того, ухвалами, постановленими у вказаному судовому засіданні на місці, відмовлено к задоволенні клопотання відповідача щодо переходу у загальне позовне провадження, визнано обов`язковою явку [PERSON] , у зв`язку з чим відкладено судове засідання на 13 годину 00 хвилин 07 червня 2021 року. 07 червня 2021 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 30 червня 2021 року за клопотанням позивача. 30 червня 2021 року ухвалою суду, постановленою на місці, відкладено судове засідання на 11 годину 30 хвилин 02 серпня 2021 року для виклику відповідача. Судове засідання, призначене на 11 годину 30 хвилин 02 серпня 2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті та було відкладене на 11 годину 30 хвилин 16 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року оголошено у судовому засіданні перерву до 10 години 00 хвилин 27 вересня 2021 року, стягнуто з відповідача в дохід державного бюджету штраф (як засіб процесуального примусу) у розмірі 680,00 гривень. 27 вересня 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої вона просить стягнути з відповідача на її користь борг у сумі 14\~354,47 гривень. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року, постановленою на місці, прийнято до провадження заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу у сумі 14\~354,47 гривень. Крім того, ухвалою суду, постановленою у вказаному судовому, призначено по справі почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: чи виконано підпис в оригіналі розписки від 30 серпня 2020 року (а.с. 34) [PERSON] , [INFO] , або іншою особою? Проведення експертизи доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз. 28 жовтня 2021 року на адресу суду з Донецького відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» надійшло клопотання старшого судового експерта Акулова О.В. про надання порівняльного матеріалу та даних для проведення дослідження № 6017, у зв`язку з чим ухвалою суду від 29 жовтня 2021 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання на 15 годину 30 хвилин 18 листопада 2021 року. Судове засідання, призначене на 15 годину 30 хвилин 18 листопада 2021 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та було відкладене на 15 годину 00 хвилин 14 грудня 2021 року. 22 листопада 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої вона просить стягнути з відповідача на її користь борг у сумі 14\~707,45 гривень. Ухвалою суду від 02 грудня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено: накладено арешт\~на грошові\~кошти відповідача у межах суми позову 20\~763,75 гривень, що наявні на її відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках останньої, що будуть відкриті боржником після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, наявних на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику. Ухвалами суду від 14 грудня 2021 року, постановленими на місці, прийнято до провадження заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу у сумі 14\~707,45 гривень, а також прийнято відмову позивача від проведення почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 27 вересня 2021 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що з відповідачем вони є давніми знайомими, оскільки працювали разом на заводі. 30 серпня 2020 року [PERSON] прийшла до її офісу, розташованого у будинку [ADDRESS] , та попросила у позивача у борг 13\~233,75 гривень, на що [PERSON] погодилась та позичила відповідачу грошові кошти під розписку. Оскільки до 31 грудня 2020 року відповідач [PERSON] грошові кошти не повернула, остання звернулась до суду з даним позовом. Крім того, додала, що є власником нежитлового приміщення, яке здає в оренду під крамницю, а відтак не була роботодавцем відповідача, зазначення у розписці паспортних даних не передбачено чинним законодавством України, а оригінал розписки знаходився у неї, що дає підстави вважати, що позикодавцем є саме вона. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що у 2020 році протягом п`яти місяців працювала без офіційного працевлаштування продавцем у продуктовій крамниці позивача, розташованій у місті Бахмут Донецької області район «Забахмутка» (точну адресу не пам`ятає). Одного дня подружжя [PERSON] виявили у крамниці недостачу, яку хотіли «повісити» на [PERSON] , зачинивши її у крамниці, звідки не випускали протягом 30 хвилин години, у зв`язку з чим вона була вимушена написати розписку про те, що отримала у борг грошові кошти в українських гривнях від [PERSON] . За вказаним фактом нею поліція не викликалась, оскільки ніяких погроз від [PERSON] на її адресу не надходило, а фактично ніяких грошей від позивача вона не отримувала. Представник відповідача [PERSON] просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одними з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З наданої позивачем розписки від 30 серпня 2020 року вбачається, що відповідач зайняла у [PERSON] 13\~233,75, які зобов`язується віддати у строк до 31 грудня 2020 року (а.с. 34). Під час розгляду справи встановлено, що валюта вказаних грошових коштів українська гривня, позичальником згідно даної розписки є [PERSON] , а позикодавцем [PERSON] 22 жовтня 2020 року та 01 грудня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлялись письмові вимоги про повернення грошових коштів в розмірі 13\~233,75 гривень згідно розписки від 30 серпня 2020 року, у яких також зазначалось, що у випадку не повернення грошових коштів у строк до 30 грудня 2020 року [PERSON] буде вимушена звернутись до суду з відповідним позовом (а.с. 9, 10). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов`язаний виконати своє зобов`язання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, застосовуючи принцип contra proferentem (слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав), суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог, оскільки у судовому засіданні відповідач підтвердила, що розписку від 30 грудня 2020 року вона дійсно писала особисто, а доказів того, що грошових коштів від позивача не отримувала, нею та її представником суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що [PERSON] , як позичальник, своєчасно не повернула суму позики, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні збитки за період з січня по жовтень 2021 року складають 1\~123,48 гривень, а відсотки за користування коштами за період з 01 січня 2021 року по 18 листопада 2021 року 350,22 гривень. Вказане відображено у представлених представником позивача розрахунках інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами (а.с. 103, 104), які суд приймає до уваги та вважає такими, що проведені вірно. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в розмірі 908,00 гривень. У відповідності до частини 7 статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved