Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

14.08.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , відповідно якої позивачка просила стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.10.2017 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не проживає з дружиною та сином з березня 2020 року, матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. Позивачка стверджує, що відповідач працює не офіційно на будівництві та вважає, що за рішенням суду з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання 27.10.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, розгляд справи було відкладено на 19.11.2020 року. В судове засідання 19.11.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, розгляд справи було відкладено на 03.12.2020 року, у зв`язку з заявою представника відповідача про відкладення розгляду справи. 19.11.2020 року представник позивача адвокат Бойко С.В. надала суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника. В судове засідання 03.12.2020 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, розгляд справи було відкладено на 03.03.2021 року. В судове засідання 03.03.2021 року з`явились позивачка [PERSON] , представник позивача адвокат Бойко С.В., та представник відповідача [PERSON] . Позивачка та її представник підтримали позовну заяву у повному обсязі, просили задовольнити вимоги. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з хворобою відповідача, який має бажання бути присутнім у судовому засіданні. Розгляд справи було відкладено на 08.04.2021 року. В судове засідання 08.04.2021 року з`явились позивачка [PERSON] , представник позивача адвокат Бойко С.В., та представник відповідача [PERSON] . Позивачка та її представник підтримали позовну заяву у повному обсязі, просили задовольнити вимоги. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, вислухавши думку сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 19.10.2017 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 1950 від 19.10.2017 року. [INFO] від шлюбу народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Позивач зазначає, що сторони не проживають разом з березня 2020 року. Суд вважає, що позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на її утримання. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Враховуючи вищевикладене та виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, можливостей відповідача, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог [PERSON] .

Outcome: dismissed