overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 червня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте шлюбних стосунків у нього з Відповідачем з моменту укладання шлюбу не було, зважаючи на те, що Відповідач хворіє на СНІД та наркотичну залежність. Від стосунків до реєстрації шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. Позивач зазначив, що сторони досягли домовленості стосовно проживання їх спільних дітей разом з батьком. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 29 червня 2011 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4); від стосунків до реєстрації шлюбу мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що громадянка [PERSON], яка померла 2 листопада 2004 року в селі Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області, є його тіткою по материнській лінії. Вказує, що після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних паїв на території Яснопільщанської сільської ради, що належали їй на підставі Державних актів про право власності на земельну частку, виданого Яснопільщанською сільською радою 18 травня 2002 року ІІІ-СМ № 021151, ІV-СМ № 021918. Єдиним спадкоємцем за законом являється заявник. Оформити належним чином право на спадщину після смерті тітки він не може, так як втрачене свідоцтво про шлюб тітки з громадянином [PERSON], а отримати копію документу він не має можливості, оскільки є непрямим родичем. Заявник до суду не зявився, повідомлений належним чином. В поданій заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Заінтересована особа у своїй письмовій заяві проти задоволення заяви не заперечувала, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народився 15 січня 1958 року, згідно свідоцтва про народження його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). 24 липня 1953 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка «Підвальна» (а.с. 10). [PERSON] народилася 20 листопада 1925 року, згідно свідоцтва про народження її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] народилася 10 жовтня 1927 року, згідно свідоцтва про народження її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 25 травня 1968 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], узявши прізвище чоловіка «Легка». Отже, вона являється рідною сестрою [PERSON] - матері позивача. За життя [PERSON] отримала державний акт ІV-СМ № 021918 від 18 травня 2002 року на право приватної власності на землю площею 2,249 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та державний акт ІІІ-СМ № 021151 від 18 травня 2002 року на право приватної власності на землю площею 0,869 га для ведення особистого селянського господарства на території Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 12-13). 2 листопада 2004 року в с. Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті тітки. Таким чином, встановивши наявність родинних відносин між матірю заявника та померлою [PERSON], які є рідними сестрами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 18 вересня 2004 року у виконавчому комітеті Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №12. Від даного шлюбу народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, з 18.09.2015 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2004 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчим комітетом Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №12 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8) та доньку [PERSON], 26.03.2009 (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітні діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 07 серпня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №552. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], 17 червня 2006 року народженя та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №552 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], 17 червня 2006 року народженя та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 жовтня 2008 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 474. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за домовленістю між сторонами проживає з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося, сторони не знаходять взаєморозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені із серпня 2015 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.3/, вбачається, що 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 474, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Журавльова». Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Нововолинського міського суду від 18 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Оскільки відповідач добровільно допомоги не утримання дитини не надає, а вона несе усі витрати по утриманню дочки і враховуючи ту обставину, що відповідач офіційно не працює, їздить на заробітки за кордон та має можливість утримувати їх спільну дочку, просить суд стягувати з [PERSON].. аліменти на її користь на утримання [PERSON]. в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити (а.с.17). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення позову (а.с.18). Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей , або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задоволює і стягує з відповідача [PERSON]. в користь позивача [PERSON] на утримання [PERSON]. аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, суд, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача [PERSON]. в користь позивача [PERSON] 500 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджено документально (а.с.9-12) та в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], який уточнила 24.05.2016, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Крім того матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Рудь) [PERSON] (а.с. 7). Подружжя має доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом, встановлені підстави для розірвання шлюбу: сторони припинили фактичні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 24.09.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2780. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.09.2011р. у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2780 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище Велит.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 05 квітня 2008 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 188, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили у січні 2009 року, внаслідок відсутності взаємопорозуміння та неможливості продовжувати спільне життя із-за відсутності почуттів любові та поваги, наполягала на розірванні їхнього шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову [PERSON] і розірвання їхнього шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 квітня 2008 року у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що свідчить актовий запис за № 188. Від сумісного життя вони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2009 року. Подружжя тривалий час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved