Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

14 травня 2015 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 03.12.2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № б/н із встановленням кредитного ліміту у 800 гривень, який в подальшому неодноразово змінювався, та складав станом на 26.10.2013 року 4800 гривень. Відповідно до умов даного договору, кредитор (за кредитним договором - [PERSON]) зобовязується надати відповідачеві (за договором - позичальникові) кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, в порядку і на умовах, що визначені кредитним договором, зобовязувався повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісії на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В позовній заяві зазначено, що Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товарства [PERSON] «Приватбанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» на Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк», про що зазначено в статуті ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Представник Позивача в позовній заяві вказала, що первісний кредитор, ЗАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором від 03.12.2007 року № б/н виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь ПАТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору від 03.12.2007 року № б/н заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору, в сумі 13840 (тринадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 68 коп., а саме: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5675 (пять тисяч шістсот сімдесят пять) грн. 06 коп, заборгованість за відсотками у розмірі 5799 (пять тисяч сімсот девяносто девять) грн. 60 коп., заборгованість за пенею та комісією 1230 (одна тисяча двісті тридцять) грн. 75 коп., заборгованість по штрафам у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять пять) грн. 27 коп. Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак неодноразово був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Так, відповідно до відомостей адресно-довідкового відділу ГУДМС України в Чернівецькій області [PERSON] зареєстрований за адресою м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS]. Вся поштова кореспонденція, що відправлялася судом на дану адресу відповідача, поверталась із відміткою «За зазначеною адресою не проживає». В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місця проживання чи перебування відповідача, а тому на підставі ч.5 ст. 74 ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач по справі був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. За таких обставин, судом ухвалено розглянути справу без участі сторін та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.12.2007 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № б/н із встановленням кредитного ліміту у 800 гривень, який в подальшому неодноразово змінювався, та складав станом на 26.10.2013 року 4800 гривень, що підтверджується наданою позивачем копією довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта від 08.04.2015 року. Відповідно до умов даного договору, кредитор (за кредитним договором - [PERSON]) зобовязується надати відповідачеві (за договором - позичальникові) кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, в порядку і на умовах, що визначені кредитним договором зобовязувався повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісії на умовах, що передбачені кредитним договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, копія якої надана суду. 30.04.2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів було змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк» на Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «Приватбанк», про що зазначено в статуті ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор, ЗАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором від 03.12.2007 року № б/н виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Крім того, судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору від 03.12.2007 року № б/н, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. Таким чином станом на 28.02.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість, яку відповідач на момент розгляду справи не погасив та доказів в погашення якої суду не надав, в сумі 13840 (тринадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 68 коп., а саме: по тілу кредиту у розмірі 5675 (пять тисяч шістсот сімдесят пять) грн. 06 коп, заборгованість за відсотками у розмірі 5799 (пять тисяч сімсот девяносто девять) грн. 60 коп., заборгованість за пенею та комісією 1230 (одна тисяча двісті тридцять) грн. 75 коп., заборгованість по штрафам у розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять пять) грн. 27 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 03.12.2007 року та виписками по кредитним карткам відповідача за період з 03.12.2007 року по 28.02.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти в кредит позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши при цьому з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 536, 610- 612, 625, 631, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved