Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

12 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини заробітку відповідача і до досягнення сином повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2007 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач мешкає окремо, інколи спілкується з сином. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дитини гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень, а саме зменшення позовних вимог з ? частини до 1/3 частини. Та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, присуджує відповідачу до сплати аліменти на користь позивачки на малолітнього сина: [PERSON] [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частини із всіх доходів від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття.

Outcome: approved