Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

14.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточних вимог просить: 1) встановити порядок користування квартирою №57 по вул. Астрономічній, 44-а у м. Харкові: - у користування позивача виділити житлові кімнати площею 16 кв.м. та 14,8 кв.м. з двома балконами 3,6 кв.м. та 2,4 кв.м.; - у користування відповідача [PERSON] виділити житлову кімнати площею 13,0 кв.м. за умови включення до особового рахунку на його імя додатково 7,5 кв.м. фактичного користування; - інші приміщення квартири залишити у загальному користуванні позивача та відповідача. 2) зобовязати КП «Жилкомсервіс» розподілити особовий рахунок на імя [PERSON] на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у квартиру [ADDRESS], та відкрити два особових рахунки відповідно до часток співвласників з урахуванням встановленого порядку користування квартирою: - на імя [PERSON] на 7/8 часток квартири на загальну площу 50,35 кв.м., з якої житлова площа складає 30,8 кв.м.; - на імя [PERSON] на 1/8 частки квартири, на загальну площу 14,95 кв., з якої житлова площа складає 13,0 кв.м. В обґрунтування позову посилається на те, що їй та відповідачу [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності спірна квартира. З 17.05.2017р. вона є власником 7/8 часток квартири на підставі рішення Київського районного суду [PERSON] від 09.02.2017р. Право власності на 1/8 частку вказаної квартири належить [PERSON] з 02.03.2015р. на підставі рішення Київського районного суду [PERSON] від 26.06.2009р. Особовий рахунок для сплати житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру, був відкритий на ім'я [PERSON] (її батька), який помер 24.09.2014року, і який був знятий з реєстрації у квартирі 08.10.2014року. По сьогоднішній день особовий рахунок відкрито на ім'я померлого [PERSON] 06.11.2017р. вона звернулася до КП «Жилкомсервіс» з заявою про розподіл особового рахунку на два особових рахунка, відповідно до кількості власників квартири та їх часток, - на її ім'я та ім'я [PERSON] У листі від 09.12.2017р. КП «Жилкомсервіс» надало відповідь, що розподілити особовий рахунок неможливо, оскільки у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2017р. не вказаний метраж, який відповідає її 7/8 часткам квартири. Вона займає у квартирі дві кімнати площею 14,8 кв.м та 16,0 кв.м. [PERSON] зайняв кімнату площею 13.0 кв.м. Всі інші приміщення квартири знаходяться у спільному користуванні. Вона згодна визнати за відповідачем право користування кімнатою 13,0 кв.м, з поділом особового рахунку на два окремих особових рахунки з встановленням в них метражу, виходячи з фактичного порядку користування співвласниками житловою площею. Вона згодна на запропонований відповідачем у зустрічній позовній заяві порядок, при якому у її користуванні залишаються 2 балкони, загальною площею 6,0 кв.м. і в яких 1/8 частка відповідача на їх утримання, складає 0,75 кв.м. Таким чином, в особовому рахунку на оплату житлово-комунальних послуг 7/8 часток спірної квартири на її ім'я має бути визначена загальна площа 50,35 кв.м, з якої житлова площа складає - 30,8 кв.м, а в особовому рахунку на оплату житлово-комунальних послуг 1/8 частки на ім'я відповідача має бути визначена загальна площа 14,95 кв.м, з якої житлова площа складає -13,0 кв.м. Відповідач взагалі не сплачує свою частку житлово-комунальних послуг, внаслідок чого зростає заборгованість, яка покладається на всіх мешканців квартири. З цього приводу між нею та відповідачем виникають сварки. Вона періодично сплачує житлово-комунальні послуги. Але, оскільки особовий рахунок не розподілений між співвласниками квартири, вона вимушена сплачувати за частку квартири, якою володіє та фактично користується відповідач. Ухвалою суду від 22.12.2017 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 12.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 11.06.2018 року прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON], який просить: 1) встановити порядок користування квартирою № 57 по вул. Астрономічній, будинок 44-А, у м. Харкові наступним чином: - у користування позивача, [PERSON], виділити житлову кімнату площею 13,0 кв. м., що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру; - у користуванні відповідача, [PERSON], залишити житлову кімнату, площею 16,0 кв.м, та житлову кімнату площею 14,8 кв.м., які обладнані балконами площею 3,6; та 2,4 кв.м. та дві вбудованими шафами загальною площею 0,2; 0,5 кв.м.; - в загальному користуванні позивача та відповідача залишити: кухня - 6,6 кв.м., вбиральня -1,2 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м., коридор - 9,1 кв.м.; 2) зобов'язати КП «Жилкомсервіс» розподілити особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру № 57, по вул. Астрономічній, 44-а у м. Харкові відповідно до встановленого порядку користування квартирою, та відкрити [PERSON] новий особовий рахунок. В обґрунтування зустрічного позову посилається на те, що він є власником 1/8 частини квартири, яка належить йому на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 червня 2009 року. [PERSON] (його батько), помер 24.09.2014 року, після смерті якого відповідачка [PERSON] отримала у спадщину 7/8 часток вказаної квартири. Відповідачка комунальні послуги не сплачувала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за оплату житлово-комунальними послугами, які комунальні підприємства намагаються стягувати з боржників у солідарному порядку. Для вирішення цього питання щодо розподілу особового рахунку та у подальшому можливості самостійно оплачувати за житлово-комунальні послуги, він звернувся до КП «Жилкомсервіс», однак отримав відмову, оскільки в рішенні суду, на підставі якого йому належить 1/8 частина квартири не зазначено метраж, та на цій підставі у добровільному порядку розподілити особовий рахунок не вбачається можливим. Оскільки він та відповідачка не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, та оплати за комунальні послуги,то за захистом своїх порушених прав він змушений звернутися до суду з вимогою встановити порядок користування квартирою та розподілення особового рахунку. В спірній квартирі вже за багато років сумісного проживання співмешканців визначився встановлений порядок користування квартирою. Оскільки, відповідачка зі своєю родиною мешкає у двох кімнатах площею 16,0 кв.м. та 14, 8 кв.м., які обладнані балконами, а він мешкає зі своєю родиною у кімнаті 13,0кв.м., то він просить встановити такий порядок користування спірною квартирою: - у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 13,0 кв. м.; - у користуванні [PERSON], залишити житлові кімнати, площею 16,0 кв.м, та житлову кімнату 14,8 кв.м., які обладнані балконами та дві вбудовані шафи загальною площею 0,2 кв.м. та 0,5 кв.м.; - в загальному користуванні залишити: кухню - 6,6 кв.м., вбиральню - 1,2 кв.м., ванну кімнату - 2,1 кв.м., коридор - 9,1 кв.м. Ухвалою від 11.07.2018 року закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за первісним та зустрічним позовом до судового розгляду. У відзиві на позов представник КП «Жилкомсервіс» зазначив, що в позові [PERSON] просить встановити певний порядок користування вказаною квартирою, та зобовязати КП «Жилкомсервіс» розподілити особовий рахунок померлого [PERSON] КП «Жилкомсервіс» має можливість розподілити особовий рахунок тільки на підставі рішення суду у разі чіткого визначення площі кожного з користувачів. Тому КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем по справі, оскільки жодним чином не порушив прав сторін процесу. У відзиві\~на зустрічний\~позов [PERSON],\~[PERSON]\~зазначила,\~що вона\~частково визнає\~позовні вимоги,\~викладені у\~зустрічному позові,\~зокрема,\~вона погоджуюся\~з запропонованим\~в ньому\~порядком користування\~балконами, а саме, у її повному користуванні залишаються 2 балкони. В іншій частині зустрічний позов вона не визнає. Зокрема, вона не погоджуюся з запропонованим позивачем за зустрічним позовом порядком, при якому їй у користування виділяються дві вбудовані шафи площею 0,2 кв.м та 0,5 кв.м., оскільки вони, як місця загального користування, мають залишитися у спільному користуванні співвласників. Вона також не визнає позовні вимоги щодо відкриття на ім'я [PERSON] нового особового рахунку. Виходячи з формулювання позовної вимоги, новий окремий особовий рахунок має бути відкритий тільки на одного співвласника - [PERSON] Залишається невизначеним питання відкриття особового рахунку на її ім'я - другого співвласника. Вважає, що [PERSON] у такий спосіб намагається уникнути сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги, і це порушує її права як співвласника квартири. Позовна вимога у частині розподілу особового рахунку містить невизначеність. Позивач за зустрічним позовом просить суд відкрити йому особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Але, згідно запропонованого сторонами порядку, частина квартири залишається у спільному користуванні співвласників, позивач не визначив кількість квадратних метрів загальної площі та житлової площі квартири, які мають бути вказані у особових рахунках співвласників квартири. За таких умов особові рахунки оформити буде неможливо. В своїй первісній позовній заяві він просила суд розподілити існуючий особовий рахунок на два, відповідно до кількості співвласників, та визначила площу квартири яка має бути вказано у кожному з особових рахунків з урахуванням частки у спільній власності кожного з співвласників та виходячи з фактичного порядку користування квартирою та кімнатами. Вона частково визнає позовні вимоги зустрічної позовної заяви щодо встановлення порядку користування квартирою - про залишення балконів у її користуванні. Прошу відмовити у задоволенні позовних вимог в іншій частині. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала, зустрічні позовні вимоги не визнала, зазначив, що зустрічні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою фактично такі ж самі, як і заявлено в первісному позові. Представники відповідача (позивача за зустрічним позовом) зустрічні позовні вимоги підтримали, зустрічні позовні вимоги визнали в частині встановлення порядку користування квартирою, яке зазначене у зустрічному позові. Надали відповідні пояснення. В ході судового розгляду зазначили, що дві вбудованими шафами загальною площею 0,2 кв.м. та 0,5 кв.м., погоджуються залишити у загальному користуванні. Третя особа [PERSON] підтримала правову позицію представника [PERSON] Представник КП «Жилкомсервіс» не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав вищевказаний відзив на позов. [PERSON] не зявився, повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2017 року, за [PERSON] 27.04.2017 року зареєстровано на праві спільної часткової власності 7/8 частка трьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 65,3 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м. Підставою реєстрації права власності є рішення Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2017 року (справа №640/15579/16-ц). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 02.03.2015 року, за [PERSON] 25.05.2015 року зареєстровано на праві спільної часткової власності 1/8 частка квартири [ADDRESS] на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2009 року №2-31/09/08. Згідно з технічним паспортом, виготовленим КП «Харківське МБТІ» станом на 24.12.2014 р., спірна квартира є трьохкімнатною, житловою площею - 43,8 кв.м., загальною площею квартири - 65,3 кв.м. Квартира складається з: 1-а кімната - 13 кв.м., 2-а кімната - 14,8 кв.м., 3-тя кімната 16,0 кв.м, кухня - 6,6 кв.м., вбиральня - 1,2 кв.м., ванна кімната - 2,1 кв.м., коридор - 9,1 кв.м., вбудована шафа - 0,2; 0,5 кв.м., та квартира обладнана балконами - 3,6 та 2,4 кв.м. За змістом ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Стаття 358 ЦК України визначила, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Виходячи зі змісту положень ст. 358 ЦК України, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. В ході судового розгляду встановлено, що сторони фактично визнали та погодили такий порядок користування квартирою №57 по вул. Астрономічній, 44-а у м. Харкові: - у користування [PERSON] виділити житлові кімнати площею 16 кв.м. та 14,8 кв.м. з двома балконами 3,6 кв.м. та 2,4 кв.м.; - у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 13 кв.м.; - в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити: кухню - 6,6 кв.м., вбиральню -1,2 кв.м., ванну кімнату - 2,1 кв.м., коридор - 9,1 кв.м. Виходячи зміст положень ст. 358 ЦК України щодо первинного значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість щодо порядку користування майном, то суд вважає необхідним визначити порядок користування квартирою з урахуванням домовленості співвласників [PERSON] та [PERSON], що відповідає їх волевиявленню та домовленості. З приводу двох вбудованих шаф площею 0,2 кв.м. та 0,5 кв.м., суд зазначає, що [PERSON] просила залишити їх у спільному користуванні, а [PERSON] в позові просив виділи їх у користування [PERSON] Таким чином, сторонами не досягнуто згоди щодо користування вказаними шафами лише одним співвласником, а тому підстави для виділення вказаних шаф у користування лише [PERSON] відсутні. Сам по собі факт не користування шафами співвласниками або не користування шафами одним із співвласників за власним бажанням не є підставою для не залишення шаф у спільному користуванні, враховуючи незгоду обох співвласників у виділенні шаф у користування конкретно йому. Однак, суд враховує, що в ході судового розгляду представники [PERSON] зазначили, що дві вбудованими шафами загальною площею 0,2 кв.м. та 0,5 кв.м., погоджуються залишити у загальному користуванні. Таким чином, в ході судового розгляду сторонами повністю досягнуто згоди щодо встановлення порядку користування квартирою. При цьому, суд враховує, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Слід розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки, спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки. При цьому, допускається можливість відійти від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з наявністю такої згоди співвласників. Таке рішення не порушує їх прав як співвласників. Отже, учасники права спільної часткової власності наділяються правами володіння, користування та розпорядження майном. Але, оскільки право кожного співвласника не обмежується якоюсь чітко визначеною частиною, а поширюється на усе спільне майно, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Здійснення права на засадах спільної згоди учасників має розглядатися як загальне правило, винятки з якого можуть встановлюватись законом. Таким чином, учасники спільної часткової власності здійснюють свої права на засадах загальної згоди. На підставі викладеного, суд доходить до висновку про необхідність встановити порядок користування квартирою №57 по вул. Астрономічній, 44-а у м. Харкові таким чином: - у користування [PERSON] виділити житлові кімнати площею 16 кв.м. та 14,8 кв.м. з двома балконами 3,6 кв.м. та 2,4 кв.м.; - у користування [PERSON] виділити житлову кімнату площею 13 кв.м.; - в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити: кухню - 6,6 кв.м., вбиральню -1,2 кв.м., ванну кімнату - 2,1 кв.м., коридор - 9,1 кв.м., дві вбудовані шафи - 0,2 кв.м. та 0,5 кв.м. З приводу первісних та зустрічних позовних вимог щодо зобовязання КП «Жилкомсервіс» розподілити особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у спірну квартиру, - суд зазначає наступне. Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» від 29.08.2017 року у квартирі зареєстровані 4 особи: [PERSON] (з 1981 року), [PERSON] (з 2007 року), [PERSON] (з 1990 року) та [PERSON] (з 1986 року). У відповідях КП «Жилкомсервіс» від 05.12.2017 року та від 12.04.2016 року було повідомлено [PERSON] та [PERSON] відповідно, що до КП «Жилкомсервіс» співвласниками було надано рішення судів, згідно з якими [PERSON] належить 7/8 частки вказаної квартири, [PERSON] 1/8 частка квартири, однак в рішеннях суду не вказано метраж на 7/8 часток та 1/8 частку квартири, тому розділити особовий рахунок по вказаній квартирі немає можливості. Особовий рахунок відкритий на [PERSON], який помер 24.09.2014 р., виписаний 08.10.2014 року у звязку зі смертю 24.09.2014 року. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 р., передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. З відповідей КП «Жилкомсервіс» від 05.12.2017 року та від 12.04.2016 року вбачається, що розділити особовий рахунок по вказаній квартирі немає можливості через відсутність метражу на відповідні частки співвласників, тобто у звязку з відсутністю визначення конкретної житлової площі, якою користується кожний із співвласників та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні. Таким чином, відповідач КП «Жилкомсервіс» не відмовляв у позивачам у вказаному питанні, а лише повідомив, які відомості йому необхідні для вирішення вказаного питання. Отже, позивачами не доведено, якими саме діями КП «Жилкомсервіс» порушив їх права. При цьому, у відзиві на позов КП «Жилкомсервіс» зазначив, КП є неналежним відповідачем по справі, оскільки жодним чином не порушив прав сторін. Враховуючи зазначені обставини, позовні вимоги щодо зобовязання КП «Жилкомсервіс» розподілити особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг - є передчасним. Доводи сторін щодо розподілу заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг, щодо розміру такої заборгованості відносно співвласників, солідарного стягнення тощо можуть бути ними заявлені при зверненні до них комунальної служби з позовом про стягнення заборгованості. При цьому, при оплаті одним із співвласників заборгованості за ЖКП, то останній набуває право регресної вимоги про стягнення відповідної частки заборгованості з іншого співвласника. На підставі викладеного, позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом щодо зобовязання КП «Жилкомсервіс» розподілити особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у спірну квартиру, задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволені позовних вимог за первісним та зустрічним позовами до КП «Жилкомсервіс» щодо зобовязання розподілити особових рахунків (позовна вимога немайнового характеру) відмовлено, то судовий збір, які позивачами сплачено при поданні позовів, стягненню з КП «Жилкомсервіс» на їх користь не підлягає. Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи, що позовна вимога немайнового характеру як за первісним, так і за зустрічним позовами щодо встановлення порядку користування квартирою задоволена, то сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній судовий збір у цій частині. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial