Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

14.01.2021 року на адресу суду надійшла заява адвоката Мухи Д.О. про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування заяви вказує, що 16.12.2020 року представником позивача отримано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08.12.2020 року по справі № 756/12019/20, яка розглядалася в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. В той же час, оскільки, справа розглядалася без виклику сторін та в спрощеному позовному провадженні судових дебатів в даній справі не проводилося, а тому сторона позивача не мала можливості заявити про необхідність вирішення питання про стягнення судових витрат на правову допомогу після прийняття відповідного рішення у справі. У серпні 2020 року позивач звернувся до АО «ІНПРАКСІ» з дорученням скласти і подати позовну заяву до суду в його інтересах та в наступному представляти його інтереси в суді першої інстанції. Сторонами було погоджено розмір гонорару адвоката за повне ведення справи в суді першої інстанції в розмірі 25 000 грн. 08.12.2020 року було прийнято рішення Оболонського районного суду м.Києва, яке отримано представником позивача 16.12.2020 року. На підставі цієї події між сторонами було підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 18.12.2020 року, яким було зафіксовано повний перелік послуг, які були надані АО «ІНПРАКСІ» клієнту. Зазначає, що в порядку ст.246 ЦПК України сторона позивача не мала можливості повідомити суд про докази понесених судових витрат, а тому просить суд поновити строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, поновити строк для подання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною позивача судових витрат на правову (правничу) допомогу. Ухвалити додаткове рішення яким стягнути з Акціонерного товариства «Завод «МАЯК» на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] 28.09.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Завод «Маяк» вихідну допомогу в розмірі 23175, 21 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 7115,22 грн., невиплачену заробітну плату в розмірі 135802,90 грн., компенсацію у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні в сумі 186 346,02 грн. та судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08.12.2020 року постановленого в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «ЗАВОД МАЯК» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі станом на 01.09.2020 в загальному розмірі 135802,90 грн. без утримання податків та обов`язкових платежів; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 січня 2020 року по 23 вересня 2020 року у сумі 79500 грн. з відрахуванням податків та обов`язкових платежів до державного бюджету. В іншій частині позову відмовлено. Як убачається зі змісту позовної заяви позивач зазначав орієнтовний попередній розрахунок суми витрат на правову (правничу) допомогу 25 000 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, ст. 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Разом з тим, справа розглядалася без виклику сторін та в спрощеному позовному провадженні судових дебатів в даній справі не проводилося, а тому сторона позивача не мала можливості заявити про необхідність вирішення питання про стягнення судових витрат на правову допомогу після прийняття відповідного рішення у справі, проте в своєму позові позивач попередньо вказував про очікувані витрати на правову допомогу 25 000 грн. Дати отримання судового рішення стороною позивача матеріали справи не містять. За таких обставин вважаю, що позивач вправі скористатися правом подання заяви про ухвалення додаткового рішення. При цьому враховуючи розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, враховуючи відсутність відомостей про отримання позивачем судового рішення, вважаю, що відсутні підстави вважати про пропуск строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Понесені витрати сторона позивача доводить договором про надання правової допомоги від 26.08.2020 року, укладеного між АО «ІНПРАКСІ» та [PERSON] , актом № 1 від 18.12.2020 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 26.08.2020 року; квитанціями від 11.09.2020 на суму 15000 грн. та квитанцією від 18.12.2020 року на суму 10 000 грн. Як убачається з наданого суду акту приймання передачі наданих послуг від 18.12.2020 року, Адвокатським об`єднанням надано наступні послуги та виконано безпосередньо пов`язані з ним роботи (відповідно до рахунку-фактури № 1 від 10.09.2020 року та рахунку-фактури № 2 від 17.12.2020 року) : вступ у справу, підготовка договору про надання правової допомоги та надання попередніх консультацій - 2 год.; збір і вивчення документів - 3 год.; підготовка та подання адвокатського запиту від 27.08.2020 року вих.№ 27/08-20-1 до АТ Завод «Маяк» з додатками - 2 год.; вивчення документів, що надійшли у відповідь на адвокатський запит - 2 год., підготовка та подання позовної заяви з додатками - 8 год., отримання копії рішення суду від 08.12.2020 року - 2 год., підготовка проекту заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками - 3 год. Вартість наданої правової допомоги включає в себе поштові, транспортні витрати та витрати на канцелярію (фактичні витрати). Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи , кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 25 000 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як зазначалося вище, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial