Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

14 квітня 2021 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2021 року до Дергачівського районного суду Харківської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року вищезазначену цивільну справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19.09.2008 між [PERSON] та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-700/1278/2008. У відповідності до умов Кредитного договору, з урахуванням додаткових договорів до кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в загальному розмірі 1517155,48 гривень, за яких: транш 1: 1213724,38 гривень, транш 2: 303431,10 гривень строком до 19.09.2028, а позичальник зобов`язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. До кредитного договору було укладено наступні додаткові договори: 05.10.2009 додатковий договір №1, 28.10.2010 додатковий договір №1, 22.04.2014 додатковий договір №1, 19.08.2014 додатковий договір №2, 23.02.2015 додатковий договір №2 яким, зокрема, сторони змінили валюту зобов`язання, 13.07.2016 додатковий договір №3, 13.07.2016 додатковий договір №4, 05.07.2017 додатковий договір №5, 05.07.2017 додатковий договір №6, 19.04.2018 додатковий договір №7, 19.04.2018 додатковий договір №8. Банк виконав зобов`язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти. Позичальник порушив строки оплати передбачених кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. 14.05.2020 позивачем на адресу відповідача 1 - [PERSON] направлено повідомлення вих. №73-5- 4/879 від 13.05.2020 із вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008, вказана вище вимога банку у встановлений строк не виконана. Крім того, 19.09.2008 в забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки №SR-700/1278/2008. До договору поруки було укладено наступні додаткові договори: 22.04.2014 додатковий договір №1, 12.08.2014 додатковий договір №2, 23.02.2015 додатковий договір №2, 13.07.2016 додатковий договір №3, 05.07.2017 додатковий договір №4, 19.04.2018 додатковий договір про внесення змін та доповнень №5. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Згідно умов п. 3.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя із вимогою про виконання боргових зобов`язань у повному обсязі чи в частині. 14.05.2020 позивачем на адресу відповідача 2 - [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 за вих. №73-5-4/885 від 13.05.2020 із вимогою про дострокове погашення боргових зобов`язань, вказана вище вимога банку у встановлений строк не виконана. Станом на 07.05.2020 заборгованість за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 складає 1456652,02 гривень та складається з: Перший транш: - 1 102 361,44 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; - 49 421,86 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за період з 20.01.2020 по 06.05.2020; - 1 347,57 гривень - заборгованість за пенею за період з 20.11.2019 по 07.05.2020. Другий транш: - 303 431,10 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; - 89,78 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за період з 20.01.2020 по 06.05.2020; - 0,27 гривень - заборгованість за пенею за період з 20.02.2020 по 07.05.2020. 18 травня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що згідно п. 2 частини 1 кредитного договору №МL-700/1278/2008 від 19 вересня 2008 року кредит надавався на споживчі цілі. Відповідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Починаючи з 2008 року він є добросовісним платником щомісячних платежів за кредитом. У 2020 році коли почалась епідемія корона вірусної інфекції він не зміг деякий час сплачувати кредит, проте все ж таки сплатив повністю всю заборгованість перед банком, в тому числі і штрафні санкції. Вказує, що на сьогоднішній день кредитний договір не розірваний, як це передбачено п.п.2.3.5 п. 2.3 Договору. Починаючи з лютого місяця він сплачує тіло кредиту та відсотки у повному обсязі. Таким чином, Договір продовжує діяти, а банк продовжує нараховувати відсотки відповідно до умов Договору. Станом на 12 травня 2021 року жодної простроченої заборгованості перед банком не має. Має на утримані трьох неповнолітніх дітей. Просить позовну заяву залишити без задоволення. 23 листопада 2021 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вказано, що за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 заборгованість за відсотками та за пенею, що були пред`явлені в позовній заяві, сплачена, а також сплачено частково заборгованість за тілом кредиту. Тому, банк зменшує суму заборгованості до стягнення за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 на суму сплачених позичальником платежів після отримання вимоги й просить стягнути 1 269 236,24 гривень, з яких: перший транш: 965 805,14 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; другий транш: 303 431,10 гривень - заборгованість по сплаті кредиту. В судовому засіданні представник позивача Пчолкіна Л.В. підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Васіліу С.В. підтримала відзив, просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі тих доказів, які надані до судового засідання. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. Судом установлено, що 19.09.2008 між [PERSON] та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №МL-700/1278/2008. У відповідності до умов Кредитного договору, з урахуванням додаткових договорів до кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в загальному розмірі 1517155,48 гривень, за яких: транш 1: 1213724,38 гривень, транш 2: 303431,10 гривень строком до 19.09.2028, а позичальник зобов`язався повернути банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені Кредитним договором. До кредитного договору було укладено наступні додаткові договори: 05.10.2009 додатковий договір №1, 28.10.2010 додатковий договір №1, 22.04.2014 додатковий договір №1, 19.08.2014 додатковий договір №2, 23.02.2015 додатковий договір №2 яким, зокрема, сторони змінили валюту зобов`язання, 13.07.2016 додатковий договір №3, 13.07.2016 додатковий договір №4, 05.07.2017 додатковий договір №5, 05.07.2017 додатковий договір №6, 19.04.2018 додатковий договір №7, 19.04.2018 додатковий договір №8. Банк виконав зобов`язання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти. Позичальник порушив строки оплати передбачених кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. 14.05.2020 позивачем на адресу відповідача 1 - [PERSON] направлено повідомлення вих. №73-5- 4/879 від 13.05.2020 із вимогою про дострокове виконання боргових зобов`язань за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008, вказана вище вимога банку у встановлений строк не виконана. Крім того, 19.09.2008 в забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] та позивачем укладено договір поруки №SR-700/1278/2008. До договору поруки було укладено наступні додаткові договори: 22.04.2014 додатковий договір №1, 12.08.2014 додатковий договір №2, 23.02.2015 додатковий договір №2, 13.07.2016 додатковий договір №3, 05.07.2017 додатковий договір №4, 19.04.2018 додатковий договір про внесення змін та доповнень №5. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань. Згідно умов п. 3.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя із вимогою про виконання боргових зобов`язань у повному обсязі чи в частині. 14.05.2020 позивачем на адресу відповідача 2 - [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 за вих. №73-5-4/885 від 13.05.2020 із вимогою про дострокове погашення боргових зобов`язань, вказана вище вимога банку у встановлений строк не виконана. Станом на 07.05.2020 заборгованість за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 складає 1456652,02 гривень та складається з: Перший транш: - 1 102 361,44 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; - 49 421,86 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за період з 20.01.2020 по 06.05.2020; - 1 347,57 гривень - заборгованість за пенею за період з 20.11.2019 по 07.05.2020. Другий транш: - 303 431,10 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; - 89,78 гривень - заборгованість по сплаті відсотків за період з 20.01.2020 по 06.05.2020; - 0,27 гривень - заборгованість за пенею за період з 20.02.2020 по 07.05.2020. Станом на 22.11.2021 за кредитним договором №МL-700/1278/2008 від 19.09.2008 заборгованість за відсотками та за пенею, що були пред`явлені в позовній заяві, сплачена, а також сплачено частково заборгованість за тілом кредиту. Тому, банк просить стягнути заборгованість за кредитним договором №МL-700/1278/2008 у розмірі 1 269 236,24 гривень, з яких: перший транш: 965 805,14 гривень - заборгованість по сплаті кредиту; другий транш: 303 431,10 гривень - заборгованість по сплаті кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до договору. У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої речі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з досліджених письмових доказів, умови кредитного договору позивачем виконані в повному обсязі, а відповідачами умови кредитного договору належним чином не виконані, в передбачені договорами строки кредит не погашений. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №ML-700/1278/2008 від 19.09.2008, яка станом на 22.11.2021 складає 1 269 236,24 гривень з яких: за першим траншем 965 805,14 грн. - тіло кредиту; за другим траншем 303 431,10 грн. - тіло кредиту. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів понесені позивачем судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Outcome: approved