Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

14.11.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. При цьому позивач посилається на те, що сторони з 14.01.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2014 року, залишилась проживати разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальну допомогу, не цікавиться життям дитини та не займається її вихованням. На підставі викладеного позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 28.11.2018 року провадження у справі відкрито. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в заявленому обсязі не визнав та просить зменшити розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму. При цьому надав суду довідку про інвалідність 2 групи, та вказав, що отримує пенсію 1497 грн., інколи має додаткову роботу неофіційну, тому згоден сплачувати аліменти відповідно до закону. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2011 року, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2014 року розірвано /а.с.7/. Від шлюбу у сторін є спільна дитина донька [PERSON], [INFO], актовий запис №1641 від 20.09.2011 року, що вбачається зі свідоцтва про народження серії 1-ЖД №283203, виданого 20.09.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.3/. Батьками вказані сторони по справі. З довідки №40 від 09.01.2019 року, виданої Сільським головою виконавчого комітету Першотравневої сільської ради Лиманського района Одеської області вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], чоловіком матері [PERSON], та трьома братами за адресою: с. Першотравневе Лиманського района Одеської області, вул. Вишнева, 5. З доказів, наданих суду відповідачем, вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], з 11.03.2018 року має другу групу інвалідності загального захворювання, що вбачається з довідки до акту огляду МЕК серія 12 ААА № 890879. В ході судового розгляду справи, позивач не спростовувала пояснень відповідача щодо його матеріального стану та стану здоров'я, та не наполягала на стягненні аліментів в розмірі 1000 грн., погодилась з думкою відповідача щодо 50% прожиткового мінімуму, встановленного законом. Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 180-185 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали справи, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи при визначенні розміру аліментів обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з урахуванням думки відповідача та подальших пояснень позивача наведених в даному рішенні суду. При цьому, враховуючи, що позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 14.11.2018 року суд враховує встановлений ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум, що складає у 2018 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Outcome: partial