Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

13 грудня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Горіхова, № 3, в с. Кулевча Саратського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що 29 березня 2016 року померла її матір, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на будинок та земельну ділянку, розташовану на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області. 28 листопада 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок нотаріус відмовив, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Під час розгляду справи представник позивачки підтримала позов та просила його задовольнити. Представник Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 72). Заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Таким чином, час і підстави виникнення права власності на житловий будинок у спадкодавця визначаються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, а підстави спадкування зазначеного майна визначаються законом, який діяв на час відкриття спадщини, тобто згідно з положеннями книги шостої ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розмір будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункт 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований в 1936 році (а.с. 10-14), до введення в дію діючого ЦК України. Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку складає 73812 гривень (а.с.16). Згідно виписки з погосподарської книги № 15 Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, особовий рахунок № 1371, головою домогосподарства за адресою: Одеська область Саратський район с. Кулевча, вул. Горіхова, № 3, рахувалася [PERSON] (а.с. 9). Ст. ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який\~ бажає прийняти\~ спадщину, але\~ на час відкртиття\~\~ спадщини не проживав постійно із\~ спадкодавцем, має\~ подати\~ нотаріусу\~ заяву\~ про прийняття\~ падщини. Згідно свідоцтв про народження серії ЯЛ № 093255 та свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 390149, виданих Колесненською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка [PERSON], є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 7). [PERSON] померла 29 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 442272, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 8). [PERSON] до дня своєї смерті проживала в [INFO], що підтверджується довідкою № 1434 від 29 листопада 2016 року виданої Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 56). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,15 га, розташована на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області та житловий будинок з господарськими будівлями під № 3, розташований по вул. Горіховій в с. Кулевча Саратського району Одеської області. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги. Крім позивачки, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], які 04 серпня 2016 року подали нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. Крім цього, спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], який 27 липня 2016 року також подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 75-76). Позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину, тому що у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,15 га, розташовану на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 266772, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 28 листопада 2016 року за реєстровим номером № 2620. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 73-103) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив позивачці (а.с. 57). Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на належний спадкодавцеві житловий будинок з господарськими будівлями.

Outcome: approved