Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

14 березня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елга» (далі ТОВ «Елга») у якому просить: -стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 6777 (шість тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 94 копійки. Свої вимоги мотивує тим, що 05.07.2012 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «Елга» на посаду водія автотранспортних засобів. В подальшому, 15.07.2013 року був звільнений із займаної посади за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). На день звільнення з роботи, нарахована позивачу заробітна плата, відповідачем виплачена не була, тому позивач 01 серпня 2013 року звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з відповідною заявою, яка була задоволена рішенням суду від 20 листопада 2013 року і на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 6157 гривень 28 копійок та компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 1446 гривень 65 копійок. В подальшому відповідач відмовився виконувати рішення суду і тому позивач був вимушений звернутися до Державної виконавчої служби із заявою, щодо примусового виконання вищезазначеного рішення суду та стягнення заборгованості по заробітній платі і компенсації за невикористану щорічну відпустку. Примусово, вищезазначене рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.11.2013 року було виконано 25 лютого 2014 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Елга»в судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, до суду надав заперечення на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. (а.с.24-28). Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із довідки виданої 11.03.2014 року філією Сумського обласного управління ТВБВ Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за №02-05-02/593, вбачається, що на імя [PERSON] в операційній частині ТВБВ №10018/088 був відкритий картковий рахунок і на даний рахунок 25 лютого 2014 року були зараховані кошти в сумі 6111 гривень 10 коп. (а.с.2). Із рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.11.2013 року вбачається, що: - позов [PERSON] до ТОВ «Елга» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено; - стягнуто з ТОВ «Елга» на користь [PERSON] суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 6157 гривень 28 копійок; - стягнуто з ТОВ «Елга» на користь [PERSON] компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 1446 гривень 65 копійок. (а.с.3). Із трудової книжки БТ-І №5235634 заповненої 29 вересня 1983 року на імя [PERSON], [INFO], вбачається наступний запис: - №22, 05.07.2012 року прийнятий на посаду водієм автотранспортних засобів, наказ №127 від 05.07.2012 року; - №23, 15.07.2013 року звільнений за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України, наказ №64 від 15.07.2013 року. Ці записи завірені печаткою ТОВ «Елга». (а.с.4). Із постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №41529331 від 20.01.2014 року, вбачається, що державним виконавцем Осовик Т.М. ВДВС Шосткинського МРУЮ, розглянутий виконавчий лист №2/589/1042/13 виданий 09.01.2014 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, боржником в якому є ТОВ «Елга», стягувачем - [PERSON] та постановлено відкрити на підставі цього виконавчого листа виконавче провадження. (а.с.5). Із постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №41529142 від 20.01.2014 року, вбачається, що державним виконавцем Осовик Т.М. ВДВС Шосткинського МРУЮ, розглянутий виконавчий лист №2/589/1042/13 виданий 09.01.2014 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, боржником в якому є ТОВ «Елга», стягувачем - [PERSON] про стягнення заробітної плати в сумі 6157 грн. 28 коп та постановлено відкрити на підставі цього виконавчого листа виконавче провадження. (а.с.6) Із паспорта громадянина України МВ 216681 виданого Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області 12 лютого 2004 року вбачається, що [PERSON] народився 07 травня 1965 року у м.Шостка Сумської області. (а.с.14). Із заперечення на позовну заяву про виплату середнього заробітку за час затримки наданого директором ТОВ «Елга», вбачається, що представник не згоден з позовними вимогами та вважає, що позивачу слід відмовити за пропуском строку звернення до суду. (а.с.24-26) Із індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] сформованої Пенсійним фондом України 18.04.2014 року вбачається, що: 1) сума заробітку для нарахування пенсії становила: - у липні 2012 року 2100 грн. 00 коп.; - у серпні 2012 року 4140 грн. 00 коп.; - у вересні 2012 року 3970 грн. 00 коп.; - у жовтні 2012 року 2920 грн. 00 коп.; - у листопаді 2012 року 2650 грн. 00 коп.; - у грудні 2012 року 1140 грн. 00 коп.; - у січні 2013 року 1150 грн. 00 коп.; - у лютому 2013 року 1711 грн. 60 коп.; - у березні 2013 року 1300 грн. 00 коп. - у квітні 2013 року 1300 грн. 00 коп. - у травні 2013 року 1300 грн. 00 коп. - у червні 2013 року 1300 грн. 00 коп. - у липні 2013 року 2387 грн. 24 коп.(а.с.33). Відповідно до ст.43 Конституції України прийнятої на пятій сесії Верховної Ради України 28 червня 1996 року, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього ж Кодексу, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-ІV (далі ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню на користь працівника, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Доказів про поважність причин не виплати заробітної плати відповідач суду не надав. Всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідач не надав суду переконливих доказів відсутності своєї вини в несвоєчасному розрахунку з позивачем, а також доказів наявності обєктивних перешкод в належній організації свого виробництва. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі Постанова КМУ №100 від 08.02.1995 року), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідно виплата. Згідно з п.5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п.8 Порядку). Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 21.08.2012 року за №9050/0/14-12/13 встановлена наступна кількість робочих днів по місяцям у 2013 році: - серпні 21; - вересні 21; - жовтні 23; - листопаді 21; - грудні 22. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 04.09.2013 року за №9884/0/14-13/13 у січні 2014 року встановлено 21 робочий день. Крім того, для обчислення середньої заробітної плати необхідно врахувати 12 робочих днів за липень 2013 року, що були в період з 16.07.2013 року (наступний день після звільнення) по 30.06.2013 року та 17 робочих днів за лютий 2014 року, що були в період з 01.02.2014 року по 25.02.2014 року (кінець періоду зазначений позивачем у позові). Оскільки, на запити суду (а.с.21) відповідачем не надано довідки розрахунку середнього заробітку [PERSON], тому суд для цього розрахунку бере дані із індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] сформованих Пенсійним фондом України 18.04.2014 року. Враховуючи, що заборгованість виникла з грудня 2012 року, тому для обрахування середнього заробітку судом взято заробітну плату за два останні місяці що передують цьому місяцю, а саме, жовтні 2012 року 2920 гривень 00 копійок та листопад 2012 року 2650 гривень 00 копійок. Крім того, відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 року за №8515/0/14-11/13 встановлено, що у жовтні 2012 року було 20 робочих днів, а у листопаді 23 робочих дня. Відповідно, середньоденна заробітна плата [PERSON], для обрахування середнього заробітку дорівнює 129 гривням 53 копійкам «(2920,00+2650,00)/43». Тому, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати [PERSON] за період з 16 липня 2013 року по 25 лютого 2014 року буде становить 20465 гривень 74 копійки «(12+21+21+23+21+22+21+17)х129,53». Але, враховуючи те, що цивільні справи розглядаються в межах заявлених позивачами вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 16 липня 2013 року по 25 лютого 2014 року у розмірі 6777 (шість тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 94 копійки. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved