Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

14.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 25.04.2018 року уточнив та просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який народився в селі Поповка Конотопського району Сумської області є рідним братом [PERSON], яка народилась в селі Поповка Конотопського району Сумської області; визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті троюрідного дядька [PERSON], померлого 19.12.2015 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, №2, мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 24.05.2008 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, №2. Спадкоємцем за законом першої черги являється син спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 19.02.2015 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, №2. Спадкоємців згідно ст.ст. 1261-1262, 1264 ЦК України відсутні. Спадкоємці за законом третьої черги, [PERSON], [PERSON], від прийняття спадщини відмовились у встановлений законом строк. Спадкоємцем пятої черги після [PERSON], являється його троюрідний племінник [PERSON]. Позивач прийняв спадщину, шляхом подачі у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, позивачу було відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, якою визнав позовні вимоги в повному обсязі. Вислухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, №2, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №323 від 21.03.2008 року, виданого виконавчим комітетом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 4/35 від 07.04.2008 року, що підтверджено довідкою №502 від 02.04.2018 року, наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 119679 від 26.05.2008 року, виданого виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 24.05.2008 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, №2. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 51940425 від 17.05.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 24.05.2008 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за\~законом першої\~черги відповідно\~до ст.\~1261\~ЦК України\~ після\~смерті [PERSON]\~являється син [PERSON], що підтверджено актовим записом про народження №38 від 09.04.1957 року, складеним Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 02-11/441 від 18.04.2016 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 438922 від 21.12.2015 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 19.12.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Шевченка, №2, який він успадкував після смерті матері [PERSON], померлої 24.05.2008 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 51353115 від 24.03.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 19.12.2015 року відсутня. Спадкоємців за законом першої, другої, четвертої черги відповідно до ст. ст. 1261-1262, 1264 ЦК України після смерті [PERSON], немає. Спадкоємцями за законом третьої черги відповідно до ст. 1263 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дядько [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим 23.12.1955 року Конотопським районним РАЦС, відповідно до якого батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], архівним витягом № Мз-251 від 15.03.2016 року, наданим державним архівом Сумської області, з якого вбачається, що відповідно до запису про народження МарченкоУляни Степанівни, складеного 02.11.1927 року, батьками дитини значаться [PERSON] (25 р.) та Варка (25 р.), свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ № 285859, виданим 25.05.1976 року Попівською сільською радою Конотопського району Сумської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Маленко»; - дядько [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-УР № 597523, виданим 15.11.1960 року Попівською сільською радою Конотопського району Сумської області, відповідно до якого батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], архівним витягом № Мз-251 від 15.03.2016 року, наданим державним архівом Сумської області, з якого вбачається, що відповідно до запису про народження [PERSON], складеного 02.11.1927 року, батьками дитини значаться [PERSON] (25 р.) та Варка (25 р.), свідоцтвом про одруження серії ІІ-АБ № 285859, виданим 25.05.1976 року Попівською сільською радою Конотопського району Сумської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Маленко». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після [PERSON], померлого 19.12.2015 року, відмовились на користь [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними заявами в матеріалах спадкової справи № 162/2016 після померлого 19.12.2015 року [PERSON]. Згідно ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при цьому ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Спадкоємцем за законом пятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - троюрідний племінник [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 461727, виданим 20.09.1991 року виконкомом Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, де в графі батьки вказані: [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 271173, виданим 27.09.1969 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Николаєва»; показами допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], яка підтвердила факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який народився в селі Поповка Конотопського району Сумської області є рідним братом [PERSON], яка народилась в селі Поповка Конотопського району Сумської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою № 294, яка міститься в матеріалах спадкової справи, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю нотаріуса, [PERSON] було розяснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 19.12.2015 року. Вислухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved