Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

13.03.2020 року керівник Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області який діє в інтересах держави в особі: Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог керівник Слов`янської місцевої прокуратури зазначив, що 16.02.2019 року головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення № 001777 відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 19.04.2019 у справі № 236/1082/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеного правопорушення до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу на користь держави без конфіскації знарядь лову та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. Відповідно до постанови судді [PERSON] 16.02.2019 о 10:00 на річці Сіверський Донець поблизу смт. Ярова Лиманського району Донецької області ловив рибу забороненим знаряддям лову - лісковою сіткою, впіймав рибу - щуку 4 екз., окунь - 6 екз., плітка - 21 екз., чим порушив п.п. 3.15, 4.5, 4.6, 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, ст.63 Закону України «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність за ст.85ч.4 КУпАП. Постанова від 19.04.2019 року у справі №236/1082/19 [PERSON] не оскаржувалась і 02.05.2019 року набрала законної сили. Згідно зі складеним посадовими особами управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання риболовства у Донецькій області розрахунку матеріального збитку до протоколу №001777 [PERSON] неправомірними діями заподіяли шкоду у розмірі 3247,00 грн. Розрахунок складений на підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно [PERSON] питання щодо відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено, в добровільному порядку відповідачем шкода не відшкодована. Прокурор Слов`янської місцевої прокуратури Кузнецова Т.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та посилаючись на те, що факт незаконного вилову риби підтверджується наявними доказами, однак збитки рибному господарству не відшкодовані, просила позовні вимоги задовольнити. Управління Державного агентства рибного господарства у Донецькій області (як особу, в інтересах якої прокурором заявлено позов) було належним чином повідомлено судом про дату, час та місце здійснення підготовчого засідання. Представник Управління А. Титаренко для участі у судовому засіданні не прибув, 01.06.2020 року надав до суду заяву про здійснення розгляду справи без участі представника позивача за документами, наявними у справі, позовні вимоги прокурора підтримав, вважав їх законними і такими, що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце здійснення судового засідання, однак для участі в судовому засіданні не прибув, про наявність поважних причин для цього суд не повідомив; відповідачем не було заявлено клопотання щодо необхідності відкладення підготовчого засідання, не було надано до суду відзиву на позов. Ухвалою суду 11.06.2020 року було прийнято рішення щодо здійснення заочного розгляду справи в порядку гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. На органи прокуратури відповідно статті 131-1 Конституції України покладений обов`язок представництва інтересів держави в суді. Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №001777 від 16.02.2019 року, [PERSON] 16.02.2019 року о 10:00 на річці Сіверський Донець поблизу смт. Ярова Лиманського району Донецької області ловив рибу забороненим знаряддям лову - лісковою сіткою, впіймав рибу - щуку 4 екз., окунь - 6 екз., плітка - 21 екз., чим порушили п.п. 3.15, 4.5, 4.6, 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, ст.63 Закону України «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність за ст.85ч.4 КУпАП (а.с. 13). Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання риболовства у Донецькій області складений розрахунок матеріального збитку до протоколу № 001777. [PERSON] неправомірними діями заподіяв шкоду у розмірі 3247,00 грн., обчислена на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (а.с. 14). Постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 19.04.2019 року у справі № 236/1082/19 [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеного правопорушення, до нього застосовано стягнення у виді 340 грн. штрафу на користь держави без конфіскації знарядь лову та без конфіскації незаконно добутих водних живих ресурсів. (а.с. 12). Вищевказана постанова суду відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 02.05.2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вину відповідача у спричиненні шкоди державі внаслідок незаконно добутих живих ресурсів не підлягає додатковому додатковому доказування в силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 4 частини другої статті 10Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно зі статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно закону. Відповідно до статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, громадянином [PERSON] завдано збитків рибному господарству України на суму 3247,00 грн. Розмір шкоди визначено відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів»(п. 6.2. Правил рибальства). Відповідачем у справі не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, в зв`язку в чим суд вважає розрахунок правильним. Доказів того, що відповідач у добровільному порядку відшкодував шкоду, суду також не надано. Враховуючи те, що судом було встановлено протиправність дій відповідача, якими завдано шкоду, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування такої шкоди шляхом компенсації вартості незаконно виловленої риби, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», а позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, у зв`язку з чим понесені витрати щодо сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. (а.с. 11) підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved