Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

14.03.2008 р. до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Закритого акціонерного товариства „Одеський коньячний завод про стягнення одноразової виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку заробітної плати. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтував тим. що він з 18.05.1978 р. працював в ЗАТ „Одеський коньячний завод. 22.10.2007 року позивач звільнився за власним бажанням в І звязку із виходом на пенсію, пропрацювавши на заводі 29 років. На день звільнення позивачу була нарахована заробітна плата за жовтень 2007 року в розмірі 3464 грн., але була виплачена лише 12 листопада того ж року. Також позивач зазначає, що йому не була нарахована компенсація за невикористані щорічні відпустки у кількості 165 днів, та не виплачена одноразова грошова виплата у розмірі 10 середньомісячних доходів відповідно до умов колективного договору. Таким чином, позивач просив суд стягнути на його користь с ЗАТ І „Одеський коньячний завод одноразову виплату 10 середньомісячних доходів в сумі 35828 грн. 25 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22 жовтня 2007 р. по 12 листопада 2007 р. в сумі 2666 грн. 64 коп., а також компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток в сумі 27495 грн. 60 коп. 22.05.2009 року заочним рішенням Малиновського районного суду (головуючий - Демченко О.М.) позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Вищезазначене рішення було оскаржено 19.11.2009 р. відповідачем до апеляційного суду Одеської області. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 19.01.2010 року заочне рішення від 22.05.2009 р. було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду. В процесі нового розгляду справи в Малиновському районному суді ухвалою від 17 серпня 2010 року (головуючий - Дрішлюк А.І.) відбулось виділення позовних вимог в частині стягнення одноразової виплати 10 середньомісячних доходів в розмірі 35828 грн. 25 коп. в окреме провадження з присвоєнням справі номеру 2-7015/10, зобовязано позивача надати уточнені позови у відповідності до прийнятого процесуального рішення. 27.08.2010 року [PERSON] надав суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути на його користь одноразову виплату в розмірі 10 середньомісячних доходів в сумі 58341 грн. 40 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, надав згоду на прийняття заочного рішення по справі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надавав. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 травня 1978 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Одеського винно-коньячного комбінату (згодом реорганізовано в ЗАТ «Одеський коньячний завод»), що підтверджується записом в трудовій книжці, 22 жовтня 2007 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Таким чином, позивач працював у відповідача впродовж 29 років. Між адміністрацією ЗАТ „Одеський коньячний завод та трудовим колективом був укладений трудовий договір. Згідно з пунктом 4.11 вказаного договору при неперервному стажі роботи на заводі від 25 до 30 років за безперечний та добросовісний труд при виході на пенсію виплачується одноразова виплата в розмірі 10 середньомісячних доходів. Оскільки відповідачем не надано доказів недобросовісності праці позивача, в трудовій книжці [PERSON] за час роботи в ЗАТ „ОКЗ не зазначено жодних дисциплінарних стягнень, а звільнення відбулось відповідно до ст. 38 КЗпП, суд вважає такі підстави 1 достатніми для визнання трудового стажу [PERSON] на Одеському коньячному заводі таким, що відповідає принципам сумлінної та добросовісної праці. Згідно зі ст. 26 Закону' України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше пяти років. Крім того, позивачем надано суду копію пенсійного посвідчення АГ№570818, виданого з 04.01.2005 року безстроково, що посвідчує право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Таким чином, враховуючи дату народження позивача, суд вважає його таким, що досяг пенсійного віку на момент звільнення з посади. На підтвердження відповідного висновку вказує заява [PERSON] до Голови правління ЗАТ „ОКЗ від 12.10.2007 р., в якій позивач просить звільнити його з 22.10.2007 р. в зв'язку з виходом на пенсію з виплатою вихідної допомоги. Приймаючи до уваги факт, що ця заява стала підставою для звільнення позивача, суд І вбачає у діях відповідача відсутність заперечень щодо виходу [PERSON] на пенсію, та сплати одноразової виплати (вихідної допомоги) у відповідності до умов колективного договору. Згідно зі ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до вимог ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. На момент звільнення трудовий стаж [PERSON] в ЗАТ „Одеський коньячний завод склав 29 років. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позивач підпадає під дію п. 4.11 колективного договору від 16.05.2006 р„ відповідно до якого має право на отримання одноразової виплати в розмірі 10 середньомісячних доходів у звязку із виходом на І пенсію. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем в уточненій позовній заяві, середньомісячний оклад становить 5834 грн. 14 коп., таким чином розмір одноразової виплати у кількості 10 середньомісячних доходів складає 58 341 грн. 40 коп. Представник відповідача будь-яких підтверджень або спростувань з цього приводу не приводив. З врахуванням заочного розгляду справи та за відсутності обґрунтованих заперечень відповідача суд задовольняє заявлені позовні вимоги. На підставі вищезазначеного, та

Outcome: approved