Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

13 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.08.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу мають двох дітей, 2013 та 2018 року народження. Вимоги обґрунтовані тим, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть, стосунки відсутні з квітня 2020 року, окремо проживають з червня 2020 року. Тому вважає, що подальше спільне сімейне життя та збереження сім?ї не можливе, та прохає суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач з`явилася, позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, на примирення не згідна. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згоден. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про шлюб № 591, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя є двоє неповнолітніх дітей, дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6) Фактично шлюбні відносини припинені, тривалий час живуть окремо та своїми інтересами. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує. Відповідно до ст..110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст..112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст..113 Сімейного кодексу України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки відповідач позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 420.40 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved