Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

13.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області [PERSON], з залученням третьої особи Глобинської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є донькою [PERSON]. Її батькам, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира в [ADDRESS] по 1\\2 частині кожному. 06 вересня 2016 року [PERSON] помер. Під час оформлення спадщини позивач дізналася, що дружина її батька, [PERSON] (Відповідач) також подала заяву про прийняття спадщини після його смерті та заповіт на своє ім'я, датований 2016 роком. В позивача виникли сумніви з приводу достовірності заповіту, складеного на ім'я [PERSON], оскільки станом на 2016 рік він був дуже хворою людиною, яка перенесла декілька інсультів, був лежачим та неконтактним, не міг не лише говорити, а й писати. З посиланням на ст.ст. 203, 215 ЦК України, прохає: визнати заповіт [PERSON], складений на користь [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області [PERSON], реєстровий номер 612 від 02.06.2016 року недійсним; стягнути з відповідача судові витрати по справі. 07.02.2018 року вказана цивільна справа, у звязку з відставкою судді Марущак Р.М., передана в провадження судді Левицької Т.В. 20.02.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання. 24.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18.01.2018 року відповідачем [PERSON] направлено письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких позовну заяву не визнає, оскільки заповіт підписаний [PERSON] особисто. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позові та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що вона одна здійснювала догляд за хворим чоловіком [PERSON] та його лікуванням, в звязку з чим він вирішив змінити заповіт і заповісти належне йому майно на її користь. В звязку з викладеним, вона запросила державного нотаріуса [PERSON] для складання [PERSON] заповіту. Під час складання заповіту були також прсутні [PERSON] та [PERSON] Нотаріус з»ясувала волю [PERSON] щодо заповіту. Після підготовки проекту заповіту, нотаріус прочитала його вголос та дала прочитати [PERSON] Після цього він підписав заповіт особисто лівою рукою. Пояснила, що [PERSON] після перенесеного інсульту мав затримку мовлення, але зрозуміти його можна було. Вказала, що під час посвідчення заповіту нотаріус користувалася ноутбуком, в неї були якісь бланки документів. Зазначила, що в цей день [PERSON] підписав якісь два документи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказав, що заповіт був підписаний в присутності свідків. [PERSON] підписав заповіт лівою рукою, оскільки права рука в нього внаслідок хвороби не функціонувала. Вважає, що в ході проведення експертизи були допущені недоліки, які ставлять під сумнів висновок експерта. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що вони провідували [PERSON] після інсульту в лікарні в червні 2016 року. Вказали, що він практично не розмовляв, міг розуміти лише якісь елементарні речі, відповідав невпопад, на будь яке питання відповідав лише «конєшно» і говорив деякі нецензурні слова. Писати він взагалі не міг, до цього був «правшою», лівою рукою не писав, кормили його з ложки. Свідки [PERSON], [PERSON] повідомили суду, що вони були присутні під час складання заповіту [PERSON] та його посвідчення. Вказали, що нотаріус [PERSON] зайшла до кімнати та запитала [PERSON] чи відомо йому хто вона така і для чого вона прийшла, потім запитала [PERSON] на кого він хоче скласти заповіт, на що останній показав рукою на [PERSON] та сказав «на [PERSON]». Після складення проекту заповіту [PERSON] прочитала його уголос та дала прочитати [PERSON] Останій довго читав заповіт про себе (уголос не читав), а потім підписав щось лівою рукою. Скільки саме документів підписував [PERSON] та які саме їм точно не відомо, оскільки вони не звертали на це уваги. Компютерною технікою нотаріус не користувалася. Також вказані свідки пояснили, що [PERSON] після інсульту поступово проходив реабілітацію: читав вірші, їв лівою рукою, все розумів, але не все міг пояснити. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представникв, свідків по справі, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст.\~81\~ЦПК України\~регламентовано,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового засідання встановлено, що батькам позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], по 1\\2 частці кожному , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 грудня 2004 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11). 10.08.2007 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого належну йому на праві власності 1\\2 частину квартири № 1, яка розташована в жилому будинку № 3 , що знаходиться на Шкільному бульварі в м. Глобине , заповів [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2255 (а.с.9). 06 вересня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК № 396290, виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 21 лютого 2017 року (а.с.6). В ході оформлення спадкових прав позивач [PERSON] дізналася про те, що існує заповіт від 02.06.2016 року, посвідчений державним нотаріусом Градизької нотаріальної контори Глобинського району Полтавської бласті [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 612, відповідно до якого [PERSON] усі свої права та обовязки , які належать йому на момент складання заповіту, а також все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті, на що він за законом матиме право, заповів дружині [PERSON] (а.с. 10). Позивачем [PERSON] ставиться питання про визнання недійсним заповіту [PERSON] від 02.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом\~Градизької нотаріальної\~контори Глобинського\~району Полтавської\~бласті [PERSON],\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ \~612 з підстав відсутності волевиявлення [PERSON] на його укладення та підписання, на підставі ч. 3\~ст. 203 ЦК України. Відповідно до\~ст.1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст. 1234 ЦК України\~\~право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до\~ст. 1247 ЦК України\~заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~ст.1251-1252 цього кодексу. Відповідно до\~ст.1248 ЦК України\~нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Відповідно до частин першої та третьою\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною другою\~статті 1257 ЦК України\~визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У п. 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~роз'яснено, що відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Ч.2 ст.\~77\~ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Системний аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що підпис заповідача є одним із обов'язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторони. Відповідно до висновку № 885 судово почеркознавчої експертизи ввід 05.06.2018 року рукописний текст від імені [PERSON] на заповіті від 02.06.2016 року у графі «Підпис» виконаний : - не тією особою, якою виконані зразки почерку групи № 1 (заповіт від 10.08.2007 року; зошит за 2007 рік із почерком [PERSON]; патолого анатомічна конференція № 5 від 23.05.2003 року; патолого анатомічна конференція № 7 від 10.07.2003 року; патолого анатомічна конференція № 6 від 04.06.2003 року; патолого анатомічна конференція № 9 від 24.09.2003 року; патолого анатомічна конференція № 3 від 18.03.2003 року; патолого анатомічна конференція № 8 від 20.08.2003 року; патолого анатомічна конференція № 10 від 30.10.2003 року; патолого анатомічна конференція № 4 від 27.05.2003 року; патолого анатомічна конференція № 11 від 03.12.2003 року; протокол розтину № 24 від 07.05.2003 року, протокол розтину № 14 від 27.02.003 року; протокол розтину № 65 від 21.11.2003 року; витяг із посадових прав та обовязків; витяг із узагальнення), -але тією особою, якою виконаний зразок почерку групи № 2 (згода на збір та обробку персональних даних від 06.11.2014 року). Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.107 ЦПК України\~матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів. Суд враховує висновок експерта в частині, згідно якої рукописний текст від імені [PERSON] на заповіті від 02.06.2016 року у графі «Підпис» виконаний не тією особою, якою виконані зразки почерку групи № 1 з наступних підстав: - медична документація, яка відносяться до групи № 1, зі зразками почерку [PERSON], надана для експертного дослідження незацікавленою особою Глобинською ЦРЛ; - складення заповіту від 10.08.2007 року особисто [PERSON] не оспорювалося сторонами, також відповідач [PERSON] повідомляла суду, що їй було відомо про існування вказаного заповіту та його складення [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає встановленим факт, що зразки почерку № 1 виконані особисто [PERSON] В той же час до групи № 2 відноситься лише один документ - згода на збір та обробку персональних даних від 06.11.2014 року, який був наданий відповідачем [PERSON], яка є заінтересованою особою і щодо якого існують сумніви щодо виконання підпису у ньому особисто [PERSON] Вказний документ не скріплений печаткою відповідальноі особи. Стаття 102\~ЦПК України визначає, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Пленум Верховного Суду України, у своїй Постанові від\~12.06.2009\~р.\~№ 5\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства,\~що регулюють\~провадження у\~справі до\~судового розгляду» роз'яснив, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Як встановлено в ході судового засідання судова почеркознавча експертиза була проведена на підставі ухвали суду від 03.04.2018 року, висновок експерта є мотивованим, містить відповіді на поставлені питання. Висновок експерта\~у суду\~не викликає\~сумніву в\~його правильності,\~тому \~суд вважає\~його належним\~та допустимим\~доказом у\~розумінні положень\~ст.ст.77-80ЦПК України. Крім того, судовий експерт попереджений про відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від виконання покладених обовязків за ст.ст. 384, 385 КК України. Посилання відповідача та його представника на недопустимість висновку експерта № 885 від 05.06.2018 року, в звязку з тим, що в ньому не враховано можливість фізіологічних змін почерку [PERSON] в результаті перенесених захворювань та в звязку з тим, що рукописний текст здійснено [PERSON] лівою рукою є лище припущеннями. Крім того, судом розяснювалися відповідачу та його представнику положення ст.ст. 12, 81 ЦПК України. В той же час мотивованих клопотань про призначення комплексної, додаткової чи повторної експертиз, з урахуванням наведених ними обставин, від них не надходило. Суд також враховує, що для проведення судової почеркознавчої експертизи, в експертну установу направлялися матеріали цивільної справи № 527/2381/17, в яких міститься інформація щодо перенесених [PERSON] захворювань. Суд критично оцінює покази свідків як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, оскільки вони є друзями або родичами однієї із сторін, тобто заінтересованими особами. Таким чином, оскільки рукописний текст від імені [PERSON] на заповіті від 02.06.2016 року у графі «Підпис» виконаний не тією особою, якою виконані зразки почерку групи № 1, тобто не [PERSON], \~суд вважає, що волевиявлення останнього на укладення заповіту від 02.06.2016 року у станнього було відсутнє, а тому він підлягає визнанню недійсним. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідачів [PERSON], державного нотаріуса Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі по 320,40 грн .

Outcome: approved