Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

12 грудня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 26 січня 2006 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним невиконанням відповідачем зобовязань, станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 63727 грн. 87 коп., з яких: 7464 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 49602 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3150 грн. 00 коп. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3010 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова). Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заперечень на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та можливості розгляду справи у заочному порядку. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 26 січня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, яку підписала відповідач, було укладено договір про надання кредиту у розмір 8000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки до січня 2017 року. Підписавши анкету-заяву позичальника, [PERSON] підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають Договір про надання банківських послуг. Пунктами 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до: пункту 6.5. Умов та правил надання банківських послуг, - клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором; пункту 6.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку клієнт зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року найменування позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк», а останній є правонаступником прав та обовязків першого. У порушення вищезазначених умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. За підрахунками банку станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість [PERSON] по вказаному кредитному договору склала 63727 грн. 87 коп., з яких: 7464 грн. 53 коп. заборгованість за кредитом, 49602 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3150 грн. 00 коп. пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3010 грн. 85 коп. - штраф (процентна складова). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, [PERSON] допустила заборгованість по кредитному договору, що в силу ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з боржника на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобовязання по кредитному договору буде порушенням вимог ст. 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Отже, в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів 500 грн. та 3010 грн. 85 коп. слід відмовити, так як стягнуто пеню. Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню та комісію. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 94% (63727 грн. 87 коп. 100%, 60217 грн. 02 коп. 94%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1295 грн. 32 коп. (1378 грн. 00 коп. 100%, 1295 грн. 32 коп. 94%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial