Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

12 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0180949, виданого Веселинівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 10.09.1997 року на ім'я [PERSON] її померлому батькові [PERSON]. На обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що 26 січня 2004 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну частку (пай), що розташована в с. Кутузівка Веселинівського району Миколаївської області. Заявниця звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька. Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано ім'я власника [PERSON], а в свідоцтві про смерть зазначено: [PERSON]. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 19.01.2015 року, за заявою заявниці, було встановлено факт належності свідоцтва про смерть, виданого на ім'я [PERSON], померлому [PERSON]. Однак, при повторному звернені заявниці до нотаріальної контори їй повторно відмовлено у вчинені нотаріально дії та роз'яснено, що заявниці необхідно встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0180949, виданого Веселинівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 10.09.1997 року на ім'я [PERSON] її померлому батькові [PERSON] Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву (а.с. 28) в якій просила справу розглянути за її відсутності. Заяву визнали повністю. Вислухавши пояснення заявниці, думку представника зацікавленої особи, викладену в письмовій заяві, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Пунктом пятим частиною другою статті 234 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ч. 2 цієї ж статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення у заявниці права на користування земельною ділянкою, суд вважає за необхідне встановити факт приналежності [PERSON], померлому 26 січня 2004 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0180949, виданого Веселинівською районною державною адміністрацією Миколаївської області 10.09.1997 року на ім'я [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved