Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

14 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 червня 2001 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] ,та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погяди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, зловживання відповідачем алкоголем, внаслідок чого втратили почуття поваги та любові. Хоча [PERSON] проживає разом з нею, однак спільного господарства вони не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд його розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 27 січня 2021 року, яке через неявку відповідача відкладено на 08 год. 40 хв. 16 лютого 2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, у порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати та шлюб розірвати. У разі неявки відповідача, не заперечила проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 16 лютого 2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 16 червня 2001 року, про що зроблено запис за №3. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2001 року Городищенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 09.09.2003 року, серії [NUMBER] від 07.06.2007 року, серії [NUMBER] від 25.01.2010 року, серії [NUMBER] від 11.12.2013 року та серії [NUMBER] від 14.09.2001 року, виданими Городищенською сільською радоюШепетівського району Хмельницької області відповідно. Судом встановлено, що сторони проживають за однією адресою, проте сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, сварки можуть негативно відобразитись на вихованні дітей. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін,їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved