Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

12 листопада 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 06 квітня 2013 року померла [PERSON] в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, з якою позивачка проживала однією сімєю понад 5 років, у звязку з поганим станом здоровя, [PERSON]Д, є інвалідом І групи та самостійно себе не може обходити через сліпоту, вели спільне господарство за адресою позивачки, оскільки остання звикла до своєї обстановки. Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 6,01 га що розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Вищезазначену земельну ділянку позивачка має право успадкувати як спадкоємець четвертої черги за законом, відповідно до ст.1264 ЦК України. Крім позивачки, залишився спадкоємець першої черги за законом, син померлої [PERSON], але він не бажає приймати спадщину та втратив 6-місячний строк на прийняття спадщини і не бажає його поновлювати. Після визнання позивачки рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.09.015 року, спадкоємцем четвертої черги за законом, вона звернулась до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на земельну ділянку. У позивачки в наявності є лише копія державного акту на землю, де знаходиться оригінал їй невідомо, а тому за таких обставин, позивачка вимушена звернутися з вказаним позовом до суду про визнання за нею права власності на земельну ділянку. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву з проханням справу заслухати у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.21). Представник [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428857 від 26.08.2015 року (а.с.3) [PERSON] померла 06 квітня 2013 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. Із копії заповіту від 02.09.2003 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ОД №0144388 виданий 12.11.1996 року Татарбунарською райдержадміністрацією. Копією заяви зареєстрованої в реєстрі за № 1366 (а.с.5) підтверджується, що [PERSON] спадщину в установлені законом строки не прийняв, за продовженням строку для прийняття спадщини до суду звертатися не буде і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане спадкоємцям за законом, він не має. Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №027603 від 17.06.2004 року (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,01 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року (а.с.10-11) встановлено факт постійного сумісного проживання однією сімєю [PERSON], як спадкоємця четвертої черги по закону, з спадкодавцем [PERSON], не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а саме 06 квітня 2013 року. З листа нотаріуса №0163/02-14 від 05.10.2015 року (а.с.9) вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 06.04.2013 року [PERSON] (спадкова справа №262/2015 від 05.10.2015 року) з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно земельну ділянку. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру 42149467 від 17.11.2015 року (а.с.18) підтверджується, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] заведена спадкова справа №262/2015 за номером у спадковому реєстрі 58025147. До вказаної довідки долучена нотаріально завірена копія заяви [PERSON] від 05.10.2015 року за № 698 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 6,01 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області. В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку нотаріусом [PERSON] відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає, що права позивачки мають бути захищені шляхом визнання за нею, як спадкоємцем четвертої черги за законом, права власності на земельну ділянку площею 6,01 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала на праві власності [PERSON], згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №027603 від 17.06.2004 року.

Outcome: approved