Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

13 березня 2014 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В позові зазначила, що 29 грудня 1999 року на товарній біржі «Смарагд Південь» придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] та 13 січня 2000 року зазначений договір купівлі-продажу зареєструвала в Березнегуватській філії Миколаївського МБТІ. На даний час вона бажає продати вищевказаний житловий будинок, однак нотаріус відмовляє їй в посвідченні договору, оскільки договір купівлі-продажу на придбання будинку нотаріально посвідчений не був. До початку розгляду справи по суті позивачка змінила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS], оскільки колишня власниця будинку [PERSON] померла. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник позивачки в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги, пояснила, що позивачка ще в 1999 році придбала житловий будинок у [PERSON] на товарній біржі та в 2000 році зареєструвала право власності на нього в Березнегуватській філії Миколаївського МБТІ. З того періоду вона постійно проживала в даному будинку. На даний час вона бажає продати зазначений будинок, однак не має можливості цього зробити через відсутність нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу. Крім того оформити договір купівлі-продажу у встановленому законом порядку вона також не має можливості через смерть [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивачки, вважала, що її права як власника будинку не порушені, а тому відсутня необхідність визнавати за нею право власності. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 1999 року між [PERSON] та позивачкою було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] за ціною 1000,00 грн., який було зареєстровано товарною біржею «Смарагд Південь», реєстраційний № 199-п (а.с.6). 13 січня 2000 року право власності позивачки за зазначений житловий будинок було зареєстровано Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки Березнегуватської філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 13 листопада 2013 року до житлового будинку [ADDRESS], власником якого є позивачка. входять: А - житловий будинок, Б - сарай, Г - вбиральня та №3 огорожа. Загальна площа будинку 30,6 кв.м., житлова - 10,8 кв.м. (а.с.7). 14 лютого 2014 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області в посвідченні договору купівлі-продажу будинку позивачці відмовлено, оскільки договір купівлі-продажу зареєстровано товарною біржею і нотаріально не посвідчено (а.с.12). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини щодо захисту права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК Української РСР (1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Частина 2 ст.47 зазначеного Кодексу передбачає, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Стаття 392 ЦК України (2003 року) передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Доводи представника відповідача про не порушення прав позивачки як власника будинку судом до уваги не приймаються, оскільки вони суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам. З огляду на викладене, враховуючи, що сторонами повністю було виконано договір купівлі-продажу житлового будинку, право власності позивачки на зазначений будинок зареєстровано у встановленому законом порядку, визнати договір купівлі-продажу дійсним не представляється можливим через смерть [PERSON] та скористатись на даний час своїм правом власності позивачка не може, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved