Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

13 лютого 2020 року, [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до Понятівської сільської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з поважними причинами. Стислий виклад позиції позивача. [INFO] у віці 86 років померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано 21.11.2019 року Виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №11. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: с.Балкове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується довідкою Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №373 від 18.11.2019 року, яка знаходиться в спадковій справі у нотаріуса. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 5,03 га, кадастровий номер 5123984700:01:002:0244, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №162860 від 25.03.2005 року виданого Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів, що підтверджується Витягом 17222762 від 01.02.2014 року. За життя, а саме 29.08.2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Боровицького районного нотаріального округу Винниченко А.М., яким на випадок своєї смерті заповіла позивачу, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] земельну ділянку площею 5,03 га, яка розташована на території Роздільнянського району Одеської області. Згідно статті 1216 ЦК України (2004 р), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. У зв`язку з тим, що за життя [PERSON] склала заповіт, то спадкування відбувається за заповітом. Стаття 1268 ЦК України передбачає «Прийняття спадщини. 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину». Як вбачається із положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Будь хто з спадкоємців за законом до нотаріуса протягом встановленого строку з заявами про прийняття спадщини не звертався, а відповідно до Довідки №375 від 18.11.2019 року (знаходиться в спадковій справі нотаріуса) виданої Понятівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області за місцем реєстрації спадкодавця в с.Балкове Роздільнянського району Одеської області з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Про заповіт позивачу стало відомо в листопаді 2019 року після чого вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Приморської районної державної нотаріальної контори м.Одеси А.М. Ворсуляк, однак відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №541р/02-14 від 27.11.2019 року їй відмовлено в оформленні спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заяви, клопотання. 12 травня 2020 року від відповідача Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області надійшла заява про визнання позову та про те, що вони не запреречують проти розгляду справи без їх участі (а.с.51). Також, 12 травня 2020 року, представник позивача, адвокат Магера Р.Ю. надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.52). Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано у державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси належним чином завірену копію спадкової справи №242р/02-31 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 86 років, про що 07 вересня 2015 року складено відповідний актовий запис №11 (а.с. 5). Також, матеріали справи містять Експертний висновок від 25 листопада 2019 року, згідно якого з практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіскації в документах розмовних чи субнормативних варіантів особових імен. Зокрема, під впливом російської орфоепії в українських документальних записах особових імен поширені випадки сплутування літер ї/і в основах. З урахуванням зазначеного особові імена [PERSON] (свідоцтво про смерть (повторно), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, записи [PERSON] ) та [PERSON] (заповіт, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначеної особи є ідентичними (а.с. 6). Згідно заповіту, який зареєстровано в реєстрі за №299, громадянка [PERSON] , [INFO] , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій та їх наслідки на випадок своєї смерті здійснила розпорядження щодо належної їй на праві власності земельної ділянки, яка розташована на території Роздільнянського району Одеської області, площею 5, 03 га - [PERSON] , [INFO] , індентифікаційних номер [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка, яка розташована на території Понятівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, розміром 5,03 га, кадастровий номер 5123984700:01:002:0244, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] (а.с. 8). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.11.2019 року, В.о. державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області, відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с.11). Підставами для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , слугувало те, що [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини та доказів прийняття спадщини згідно статті 1268 ЦК України, на надано. 12 травня 2020 року на адресу суду надійшла спадкова справа №94р/2019 до майна [PERSON] (а.с.39-50). Дана спадкова справа містить довідку Понятівської сільської ради, згідно якої [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті постійно була зареєстрована за адресою: Одеська область , Роздільнянський район , село Балкове , разом з нею постійно сумісно по день смерті ніхто не був зареєстрований, а також крім неї за вищевказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані дакази та аргументи є належними та допустими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved