Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

12 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до СФГ «Глущенко» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди земельної ділянки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом [PERSON] 26 грудня 2017 року, в порядку спадкування після баби, [PERSON], яка померла 10 травня 2017 року, є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8354 га, розташованої на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що повідомила відповідача листом. 30 жовтня 2016 року між померлою [PERSON] та СФГ «Глущенко» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки на строк 10 років. Відповідно до умов вказаного договору орендна плата її бабі виплачувалася готівкою. Після оформлення спадщини декілька разів зверталася в усній формі до відповідача з проханням виплатити заборгованість по орендній платі за 2017 - 2018 роки, на що отримала відмову. Сума невиплаченої орендної плати за вказаний період становить 11 786 грн. 42 коп. Крім того, позивач вказує, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5920683900:02:003:0162 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8336 га, розташованої на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яку успадкувала після смерті баби. Вказана земельна ділянка перебувала в строковому платному користуванні СФГ «Глущенко» на підставі договору оренди землі від 07 жовтня 2010 року, укладеного між спадкодавцем [PERSON] та відповідачем. Рішенням Білопільського районного суду від 08 серпня 2018 року зазначений договір оренди земельної ділянки розірвано, але на сьогоднішній день орендарем не виплачено орендну плату за користування нею протягом 2017 - 2018 років у розмірі 7 071 грн. 84 коп. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить стягнути з СФГ «Глущенко» заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161 відповідно до договору від 30 жовтня 2016 року за 2017-2018 роки у сумі 11 786 грн. 42 коп. та земельною ділянкою з кадастровим номером 5920683900:02:003:0162 відповідно до договору від 07 жовтня 2010 року за 2017-2018 роки у сумі 7 071 грн. 84 коп., а також розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8354 га, розташованої на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, укладений між [PERSON] та СФГ «Глущенко» 30 жовтня 2016 року, з підстав систематичної невиплати відповідачем орендної плати. Ухвалою від 18 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та як малозначну, тобто таку, що потребує швидкого розгляду, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 34-35). Відповідачем СФГ «Глущенко» в особі голови [PERSON] подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає. Свої заперечення мотивує тим, що 30 жовтня 2016 року між СФГ «Глущенко» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,8354 га, з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161 на строк 10 років, до 30 жовтня 2026 року, на умовах виплати орендної плати у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, яка вноситься у грошовій формі. 29 березня 2017 року вказаний договір був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 8477060359206. За умовами даного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору. Вказує, що в порушення вимог ст. 148-1 ЗК України позивач не повідомляла СФГ «Глущенко» про набуття у порядку спадкування права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161 та з приводу виплати орендної плати за 2017-2018 роки за користування означеною земельною ділянкою не зверталася. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0162 за 2017-2018 роки зазначає, що орендна плата за користування даною земельною ділянкою за 2017 рік [PERSON] повністю виплачена у 2017 році (а. с. 46-47). У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON], яку відповідно до положень ч. 2 ст. 60 ЦПК України судом допущено до участі у даній справі, позов підтримала. Представники відповідача СФГ «Глущенко» за довіреністю [PERSON] та [PERSON], які також допущені судом до участі у даній справі відповідно до положень ч. 2 ст. 60 ЦПК України, проти позову заперечували. Заслухавши представників позивача - [PERSON] та відповідача - [PERSON] і [PERSON], повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 30 жовтня 2016 року [PERSON] передала в строкове платне користування СФГ «Глущенко» земельну ділянку з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,8354 га ріллі, розташовану на території Кальченківської сільської ради, на строк з 30 жовтня 2016 року по 30 жовтня 2020 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Відповідно до положень розділу 4 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта інфляції або у вигляді продукції чи надання послуг у строк до 01 грудня кожного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними відомостями про отримання орендної плати. Згідно з розділом 11 договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, викупу орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи орендаря. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Припинення дії договору оренди в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору (а. с. 9-10). 29 березня 2017 року вказаний договір оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 19699674 (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу [PERSON] 26 грудня 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 10 травня 2017 року, позивач успадкувала належну спадкодавцю на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8354 га ріллі за кадастровим номером 5920683900:02:003:0161, яка розташована на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 6-8). Крім того з матеріалів справи вбачається, що в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 10 травня 2017 року, [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8336 га ріллі за кадастровим номером 5920683900:02:003:0162, розташованої на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], зареєстрованим у реєстрі за №1146 (а. с. 15). Відповідно до договору від 07 жовтня 2010 року, укладеного між спадкодавцем [PERSON] та відповідачем СФГ «Глущенко», вказана земельна ділянка перебувала у користуванні останнього на умовах внесення орендної плати у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, або у вигляді продукції чи надання послуг, з урахуванням коефіцієнтів індексації, у термін до кінця кожного року (а. с. 16-18). Заочним рішенням Білопільського районного суду від 08 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 21 вересня 2018 року, вищевказаний договір розірвано у звязку зі зміною власника земельної ділянки, що передбачено п. 41 договору (а. с. 20-21). Згідно з довідкою Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03 грудня 2018 року нормативна грошова оцінка одного земельного паю (ріллі) на території Кальченківської сільської ради станом на 01 січня 2017 року та 01 січня 2018 року становила: 117 864 грн. 20 коп. (а. с. 14). З наданих СФГ «Глущенко» розрахунків вбачається, що розмір орендної плати за користування земельними ділянками відповідача у 2017-2018 роках, виходячи із зазначеної вище нормативної грошової оцінки земельної ділянки та відсоткової ставки за договорами оренди від 07 жовтня 2010 року у розмірі 3% та від 30 жовтня 2016 року у розмірі 5%, без урахування податків становить 2 846 грн. 42 коп. 4 744 грн. 03 коп. відповідно за рік (а. с. 58-60). 01 лютого 2019 року відповідачем СФГ «Глущенко» на адресу позивача [PERSON] здійснено поштовий переказ на суму 4 730 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161, що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 61). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року №6-977цс16. Разом з тим, всупереч ст. 81 ЦПК України позивачем не надано доказів систематичної несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянку з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161, яка належала [PERSON] і була передана нею в оренду СФГ «Глущенко» на підставі договору від 30 жовтня 2016 року. Згідно з визначеними розділом 4 умовами вказаного договору, річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта інфляції або у вигляді продукції чи надання послуг у строк до 01 грудня кожного року. Орендодавець [PERSON] померла 10 травня 2017 року, а тому невиплата орендної плати за частину 2017 року, до 01 грудня 2017 року та орендної плати за 2018 рік була обумовлена смертю орендодавця і відсутністю у відповідача даних щодо правонаступника [PERSON] Позивач, як правонаступник орендодавця, набув право на одержання орендної плати після отримання свідоцтва про право на спадщину від 26 грудня 2017 року, тобто після спливу встановленого договором оренди строку виплати орендної плати, який настав 01 грудня 2017 року. Доводи представника позивача у судовому засіданні про те, що [PERSON] повідомляла СФГ «Глущенко» про набуття в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161 не підтверджені належним чином. Наявна у матеріалах справи заява, на яку посилається позивач [PERSON], не є належним і допустимим доказом повідомлення відповідача про зміну власника, оскільки доказів її отримання останнім суду не надано. Крім того, у самій заяві не вказано, кому вона адресована, а також реквізитів позивача для сплати орендної плати відповідачем (а. с. 12). Представники відповідача у судовому засіданні заперечували факт отримання вказаної заяви та зазначили, що про набуття позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161 дізналися 26 грудня 2018 року, отримавши копію позовної заяви, яка є предметом даного судового розгляду з додатками, після чого 01 лютого 2019 року [PERSON] поштовим переказом було сплачено орендну плату за користування спірною земельною ділянкою у 2018 році у сумі 4 730 грн. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку має місце затримка у виплаті відповідачем орендної плати за 2018 рік за користування належною позивачу земельною ділянкою з кадастровим номером 5920683900:02:003:0161, яка відбулася з поважних причин, у звязку з відсутністю даних про її нового власника. Отже, виходячи з наведеного вище, враховуючи відсутність систематичного характеру невиплати відповідачем орендної плати позивачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161, укладеного між [PERSON] та СФГ «Глущенко» 30 жовтня 2016 року з підстав систематичної невиплати орендної плати, є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за 2017-2018 роки, за користування земельними ділянками з кадастровими номерами 5920643900:02:003:0161 та 5920643900:02:003:0162 у розмірі 11 786 грн. та 7 071 грн. 84 коп. відповідно суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Як встановлено судом, протягом 2017-2018 років у користуванні СФГ «Глущенко» на підставі договору оренди від 30 жовтня 2016 року перебувала земельна ділянка з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161, яка належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2017 року. Крім того, відповідно до договору оренди від 07 жовтня 2010 року, який був розірваний заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 серпня 2018 року, що набрало законної сили 21 вересня 2018 року, протягом зазначеного вище періоду у користуванні селянського фермерського господарства перебувала належна позивачу земельна ділянка з кадастровим номером 5920643900:02:003:0162. За умовами договору оренди від 30 жовтня 2016 року орендна плата вноситься орендарем у строк не пізніше 01 грудня кожного року та за договором оренди від 07 жовтня 2010 року - до кінця кожного року у грошовій формі, у розмірі 5% та 3% відповідно від грошової оцінки земельної ділянки або у вигляді продукції чи надання послуг (а. с. 9-10, 16-18). Згідно з наданими відповідачем розрахунками, з якими погодився представник позивача у судовому засіданні, розмір орендної плати за користування у 2017-2018 роках земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161 без урахування сплачених податків становить 4 744 грн. на рік, а земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0162 2 846 грн. 42 коп. (а. с. 58-60). Судом встановлено, що орендна плата за 2018 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0161 виплачена позивачу поштовим переказом 01 лютого 2019 року у розмірі 4 730 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 61). Тобто, сума невиплаченої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою за 2018 рік становить 14 грн. 03 коп. ( 4 744,03 4 730) та підлягає стягненню з СФГ «Глущенко» на користь [PERSON], в іншій частині позовні вимоги останньої про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за користування даною земельною ділянкою за вказаний період не підлягають задоволенню. В той же час, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість по орендній платі за 2017 рік за користування вищезазначеною земельною ділянкою у сумі 4 744 грн. 03 коп., а також земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0162 у сумі 2 846 грн. 42 коп. Заперечення представників відповідача про те, що орендна плата за вказаний період повністю була виплачена [PERSON] влітку 2017 року взагалі нічим не підтверджені та заперечуються стороною позивача. Також стягненню з СФГ «Глущенко» на користь [PERSON] підлягає заборгованість по орендній платі за 2018 рік за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5920643900:02:003:0162 у сумі 2 846 грн. 42 коп., проти чого не заперечували представники відповідача у судовому засіданні, підтвердивши факт використання зазначеної земельної ділянки протягом 2018 року, у тому числі і після ухвалення судом рішення розірвання договору оренди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі у загальному розмірі 10 450 грн. 90 коп. та відмову в задоволенні решти позовних вимог. При вирішенні питання щодо стягнення судового збору суд керується положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір у загальному розмірі 1 423 грн. 70 коп., з них 711 грн. 85 коп. за позовні вимоги немайнового характеру про розірвання договору оренди та таку ж суму за позовні вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості по орендній платі (а. с. 1-2). Оскільки у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди відмовлено, то й витрати по сплаті судового збору в цій частині покладаються на позивача. Позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі задоволені на 55,42%, тому стягненню з СФГ «Глущенко» на користь [PERSON] підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 394 грн. 55 коп., а в іншій частині витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial