Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

13 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог вказала, що 19 січня 2017 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Михайлівська, 61 с. Кибинці Миргородського району Полтавської області. За свого життя спадкодавець не зареєстрував право власності на вказаний будинок. З метою прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], однак отримала відмову у видачі свідоцтва право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] сільська рада Миргородського району в підготовче засідання явку свого представника не забезпечила, до суду подано заяву в якій викладено прохання провести судовий розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнано повністю. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 19\~січня 2017\~року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою вул. Михайлівська, 61 с. Кибинці Миргородського району Полтавської області. За свого життя спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, складений 15 жовтня 2015 року, згідно якого на випадок смерті, все належне йому майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на яке він матиме право по закону повністю заповідалося [PERSON]. (а.с.11). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 13/2017, єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину є [PERSON]. 04 вересня 2017 року, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після померлої матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.10). У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Згідно витягу з погосподарської книги, вбачається, що будівництво спірного будинку завершилось 1990 року (а.с.16). Так, згідно з\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року,\~яка передбачала\~обов'язкову\~реєстрацію (інвентаризацію)\~будинків і\~домоволодінь у\~межах міст\~і селищ\~(п.\~4\~Інструкції),\~в тому\~числі й\~на підставі\~записів у\~погосподарських книгах\~(п.\~20\~Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно даних погосподарської книги спадкодавець, проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Окрім цього його було записано головою вказаного домогосподарства (а.с.16). За життя спадкодавець право власності на будинок не зареєстрував. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд, дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON], за свого життя набув право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у встановленому законом порядку, що підтверджується записами у погосподарських книгах. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є обєктом спадкування. Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Михайлівська, 61 с. Кибинці Миргородського району Полтавської області. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved