Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

12 листопада 2018 року [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту, визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначає, що [INFO] року в селі Новоставці Радехівського району Львівської області помер рідний дядько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 01 квітня 2011 року. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно. Зокрема, земельна ділянка, площею 1,5681 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності спадкодавця на дану земельну ділянку підтверджується відповідним Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] від 16 вересня 2005 року. Також до складу спадкового майна входить будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] [ADDRESS] . Даний житловий будинок був побудований у 1940 році. За життя [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робив. Не було дане майно також і об`єктом спадкового договору. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини була [PERSON] , яка доводилась спадкодавцю рідною сестрою. Факт прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується випискою з погосподарської книги та довідкою відповідача. Однак, прийнявши спадщину [PERSON] не встигла оформити право власності на вищезгадане спадкове майно, так як [INFO] померла. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно. Зокрема, земельна ділянка, площею 2,2522 га, яка розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту не робила. Не було дане майно також і об`єктом спадкового договору. Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є позивач - [PERSON] , яка доводиться спадкодавцю племінницею. Проте, нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно по причині недоведеності факту прийняття спадщини позивачем. За таких обставин у позивача не залишається іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, інакше як звернутися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої [INFO] . Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,2522 га, що розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 16 вересня 2005 року. Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,5681 га, що розташована на території Березівської сільської ради Радехівської району Львівської області відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 16 вересня 2005 року. Визнати за [PERSON] , в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі (с. 47-48). Представник відповідача Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання повторно не з`явився, хоч про місце, час розгляду судового засідання був повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та в ній підтверджує факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] (а.с.43). Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 01 квітня 2011 року (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області 24 лютого 2014 року (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 18 листопада 2014 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , в графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , зареєстрував шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.16). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] , виданого 16.09.2005 року Радехівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 20.04.2000 року №155 та від 13.05.2002 року №191, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №762, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,5681 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.13). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] , виданого 16.09.2005 року Радехівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 20.04.2000 року №155 та від 13.05.2002 року №191, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №763, вбачається, що земельна ділянка, площею 2,2522 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.14). Відповідно до виписки з погосподарської книги №6 на 2011-2015 роки по с. [ADDRESS] , згідно записів по [ADDRESS] були зареєстровані - голова домогосподарства [PERSON] - [INFO] , помер [INFO] а/з №8 від 01.04.2018 року. [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , а/з №11 від 24.02.2014 року (а.с.17). Окрім цього, факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали спільно до дня смерті останньої, [INFO] за адресою в [ADDRESS] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , не довірити показам яких в суду підстав немає (а.с.49-50). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved