Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

12 липня 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності. Позовні вимоги мотивують тим, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за ними по праву приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 11.05.1998 року, виданого Козятинською дистанцією цивільних споруд згідно з розпорядженням Органу приватизації, проте документ на право власності було втрачено, про що повідомлено до засобів масової інформації. При зверненні до державного реєстратора за видачою документів, які посвідчують право власності, отримали відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень через відсутність оригіналів документів. На підставі зазначеного, позивачі просять суд визнати за ними в рівних частках по Ѕ кожному право власності на вищевказану квартиру. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В підготовчому судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечували. Представник відповідача в підготовчому судому засіданні проти позову та проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що згідно довідки КП Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» від 02.03.2021 за № 181, згідно даних КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01.01.2013 квартира [ADDRESS] зареєстрована по праву приватної спільної часткової власності в рівних частках на кожного (по Ѕ частині) на ім`я [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1998 року виданого Козятинською дистанцією цивільних споруд згідно з розпорядженням Орану приватизації № 293 від 11 травня 1998 року, що зареєстровано в реєстрову книгу №106 р. № 8426 стор. 101. Дублікати правовстановлюючих документів не видавалися і не реєструвалися. Як зазначають позивачі, під час пожежі були знищені оригінали правовстановлюючих документів на вказану квартиру. Згідно повідомлення в газеті «Перемога» містяться відомості про те, що «втрачене свідоцтво № [NUMBER] про право спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] , видане 11.05.1998 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] вважати недійсним». Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 15.03.2021 за № 57088850 у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] відмолено у зв`язку з поданням не оригіналів документів, необхідних для державної реєстрації права власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України - право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Норми статей 317,319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 24 Конституції України право людини на житло є загальновизнаним, невідчужуваним, непорушним і рівним для всіх без будь-яких обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Зважаючи на вищенаведене суд вважає доведеним, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] , однак оригінал правовстановлюючого документа про право власності на дане майно було втрачено, що позбавило позивачів належним чином користуватися та розпоряджатися належним правом на майно, іншим чином підтвердити свої права у позивачів не існує, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved