Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

13 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 2016986005 від 16 листопада 2017 року станом на 25 листопада 2020 року у загальній сумі 22972,38 гривень та судовий збір у сумі 2102 грн. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 січня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху. 10 лютого 2021 року до Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна заява з виправленими недоліками, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 2016986005 від 16 листопада 2017 року станом на 25 листопада 2020 року у загальній сумі 22972,38 гривень та судовий збір у сумі 2102 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 листопада 2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № [NUMBER] з кредитним лімітом 17000 грн., строком дії кредитної лінії 3 роки з моменту підписання банком і позичальником договору, зі сплатою 40 % річних по операціях розрахунків картою за товари, послуги та в мережі Інтернет та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. Банк свої зобов`язання згідно умов Договору виконав, надавши позичальнику кредитні кошти, проте позичальник взяті на себе зобов`язання за Договору не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, судові виклики повертались з відміткою «адресат відсутній за адресою». Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`являвся, відзив та клопотання не надавав. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток № [NUMBER] з кредитним лімітом 17000 грн. на строком дії кредитної лінії 3 роки з моменту підписання банком і позичальником договору, зі сплатою 40% відсотків річних. Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк відкриває Держателю з умови належного виконання позичальником умов цього договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання держателю кредиту банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки. Згідно п.п. 1.1.2 Договору Банк надає Держателю кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту, за винятком випадків передбачених цим Договором, а Держатель приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим Договором. Підпунктом 1.4 Договору, Строк дії кредитної лінії складає 3 роки, з моменту підписання Банком та Позичальком цього Договору. У відповідності до п. 1.5. Договору, за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами Банку та на дату укладення угоди розмір процентів становить 40% річних по операціях розрахунків карткою за товари, послуги та в мережі Інтернет, та по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день. Держатель зобов`язаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань. Згідно до п. 1.6. Договору, за користування Кредитною лінією, наданою Держателю протягом розрахункового циклу, Держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду визначається Правилами, а розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Відповідно до п. 1.7. Договору підписанням цього Договору Держатель гарантує, що йому зрозумілі і він погоджується з усіма положеннями Договору, Правил та Тарифів Банку, з якими він ознайомився сам та зобов`язується ознайомити кожну довірену особу. Виходячи з положень п. 2.2. Договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Банк надав позичальнику підписаний зі сторони Банку оригінальний примірник цього Договору та всіх додатків до цього Договору. [PERSON] під підпис ознайомлено з умовами надання та повернення кредиту, нарахування процентів та застосування банком штрафних санкцій за порушення зобов`язання (паспорт споживчого кредиту) (а.с.18). Отже, Банк видав кредитну картку типу MasterCard Standartd Держателю, тобто відповідачу, однак останній взяті на себе зобов`язання не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. 03 листопада 2020 року банком на адресу [PERSON] направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за вих. №22-2/L-ДВ/НК 03/11/2020/30 (а.с.9), проте станом на день подачі позову до суду така вимога боржником не виконана. За загальним правилом, встановленим статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас належних і допустимих доказів укладення кредитного договору з [PERSON] суду не надано. Так, відповідно до вимог частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 626 цього Кодексу дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підтвердження доводів про укладення договору з [PERSON] позивач надав суду копію договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток №2016986005 від 16 листопада 2017 року, де позичальником зазначено - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , серія та номер паспорту [NUMBER] ; паспорт споживчого кредиту за підписом [PERSON] ; заяву на встановлення кредитної лінії, де зазначено - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , серія та номер паспорту [NUMBER] . Крім того, до позовної заяви додано копію паспорту громадянина України серії [NUMBER] на ім`я - [PERSON] , [INFO] ; копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім`я [PERSON] - [NUMBER] , розрахунок заборгованості та лист вимогу на ім`я [PERSON] , розписку про отримання картки. Докази на які посилається позивач не місять достовірну інформацію, яка б давала можливість зробити висновок, що [PERSON] до якого пред`явлено позов, [PERSON] , і [PERSON] є одна і та ж особа. Суд зазначає, що при оцінці доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Оскільки АТ «ОТП Банк» не надано відповідних належних та допустимих доказів на підтвердження укладення між ним та відповідачем [PERSON] кредитного договору, у суду відсутні підстави вважити, що саме відповідач [PERSON] отримав цей кредит та відповідно порушив умови його повернення. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність вимог Акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором.

Outcome: dismissed