Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

14 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 50 на підготовку молодшого спеціаліста за спеціальністю «соціальна робота», відповідно до якого [PERSON] обліково-економічний технікум-інтернат ім. Ф.Г. Ананченка брав на себе зобов'язання здійснити його навчання у вищезазначеному технікумі на заочній формі навчання. З іншого боку відповідач взяв на себе зобовязання сплачувати за надану освітню послугу у розмірах та в строки, встановлені договором, а саме: посеместрово до 20 вересня та 20 січня. Строк навчання 2013-2015 рік. Наказом № 98-Н від 15 серпня 2013 року відповідача було зараховано до складу студентів першого курсу, а наказом №4б-Н від 17 червня 2014 року було відраховано у звязку із невиконанням навчального плану та умов контракту. Таким чином, відповідач отримав освітню послугу у повному обсязі за один навчальний рік, не виконав належним чином умови договору про підготовку молодшого спеціаліста: порушив п. 3.1., 4.1- 4.6. договору щодо своєчасності внесення плати за навчання, не виконав вимоги пунктів 3.3., 3.4. про обовязок виконання навчального плану і не ліквідував академічну заборгованість, а також не сплатив за вже отримані освітні послуги у розмірі 2038,00 грн., чим порушив права позивача та норми діючого законодавства. В добровільному порядку не вдалося вирішити спір між сторонами у звязку з чим позивач був змушений звернутися в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У разі не зявлення відповідача у судове засідання наполягав на ухваленні заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності судом було встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. 14 серпня 2013 року [PERSON] уклала договір №50 на підготовку молодшого спеціаліста за спеціальністю «соціальна робота», відповідно до якого [PERSON] обліково-економічний технікум-інтернат ім. Ф.Г. Ананченка брав на себе зобов'язання здійснити його навчання у вищезазначеному технікумі на заочній формі навчання. Відповідач взяла на себе зобовязання сплачувати за надану освітню послугу у розмірах та в строки, встановлені договором(а.с. 9-11). Наказом директора [PERSON] обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ф.Г. Ананченка від 15 серпня 2013 року №98-Н було зараховано [PERSON] до складу студентів першого курсу заочної форми навчання за спеціальністю «соціальна робота» (а.с. 14). Наказом директора [PERSON] обліково-економічного технікуму-інтернату ім. Ф.Г. Ананченка від 17 червня 2014 року №46-Н [PERSON] була відрахована з технікуму за невиконання навчального плану та умов контракту (а.с. 15). Відповідач порушила п.п. 3.3., 3.4. договору, де визначено обовязок виконання навчального плану та не ліквідувала академічну заборгованість, а також не сплатила за вже отримані освітні послуги грошову суму у розмірі 2038,00 грн.(а.с. 16). 04 листопада 2015 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено письмове повідомлення №361 з пропозицією добровільно погасити заборгованість за надані освітні послуги. Однак відповідач добровільно не погасила заборгованість за договором про навчання (а.с. 18-20). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 626, 629, 651 та 653 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. В силу ст.ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. У ст. 3 Цивільного процесуального кодексу зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином,\~[PERSON] порушила умови договору та не сплатила кошти за надання освітніх послуг, у звязку з чим було заподіяно збитки\~ позивачу [PERSON] Державноу соціально-економічному коледжу на загальну суму 2038,00 грн. Відповідач була неодноразово повідомлена про наявність заборгованості, однак ніяким чином не відреагувала на досудове звернення позивача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заборгованість за навчання у [PERSON] Державному соціально-економічному коледжі повинна бути примусово стягнена з відповідача [PERSON] на користь позивача. Оскільки позов обґрунтований, судові витрати по справі у порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави у звязку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved