Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

13 квітня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із заявою окремого провадження, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення - встановити факт спільного проживання з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час її смерті [INFO] . В обґрунтування заяви зазначав, що є співвласником квартири за вказаною адресою, де проживала його мати [PERSON] . У 2015 році вона пережила інсульт та потребувала постійної сторонньої допомоги, у зв`язку з чим він, перебуваючи на військовій службі, приїзжав у відпустку до матері та доглядав за нею, а після звільнення у запас з березня 2016 року постійно проживав з нею за вказаною адресою. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для оформлення спадщини після її смерті (а.с. а.с. 1 - 5). В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву в повному обсязі та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дніпровської міської ради заперечував проти задоволення заяви з мотивів недоведеності факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю (а.с. а.с. 126 - 128). Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином. Заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2019 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 408 (а.с. 10). Перед своєю смертю [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 17 грудня 2020 року № 00028951095 (а.с. 103 на зв.). Квартира за адресою [ADDRESS] належала по праву спільної сумісної власності померлій [PERSON] та заявнику [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 15). На час смерті матері [PERSON] заявник [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 95). [PERSON] звернувся за оформленням спадщини після смерті матері до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В., що підтверджується копією спадкової справи № 60/2020 (а.с. а.с. 94 - 114). Як вбачається з матеріалів цивільної справи: померла [PERSON] пережила повторний ішемічний інсульт у 2015 році з порушенням мови, потребувала стороннього догляду, в листопад 2019 року була госпіталізована до КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДОР у важкому стані, де померла [INFO] (а.с. а.с. 116 - 119). Заявник проживав разом з матір`ю та доглядав її, що підтверджується його показаннями в якості свідка, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що заявник у період з 15.03.2015р. по 18.05.2015р., з 02.06.2015р. по 26.10.2015р., 08.11.2015р. по 28.02.2016р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, але після інсульту, який пережила [PERSON] у 2015 році, приїзжав у відпустку до матері та доглядав за нею, а після звільнення у запас з березня 2016 року постійно проживав з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , доглядав за нею та вів спільне господарство, після її смерті, поховав її. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в порядку окремого провадження. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем [PERSON] , оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є беззаперечним підтвердженням цього факту. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Можливість встановлення такого факту в порядку окремого провадження узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 січня 2019 рок у справі №484/747/17, провадження № 61-44149св18, від 07 листопада 2018р. у справі № 336/709/18-ц, провадження № 61-39374св18. Заперечення заінтересованої особи Дніпровської міської ради не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони стосуються особливостей спадкування осіб, які спільно проживали з спадкодавцем протягом останніх п`яти років за відсутності інших спадкоємців, в той час як заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. При цьому, заінтересована особа - Дніпровська міська рада не заперечує обставини, які просить встановити заявник. Крім того, заінтересована особа - Дніпровська міська рада не заперечує право заявника на спадщину і не порушує питання щодо належності майна, що свідчить про відсутність спору про право. Таким чином, в ході судового розгляду дістав підтвердження юридичний факт, що заявник проживав спільно з [PERSON] , [INFO] , яка народилась в с. Єфросимівка Покровського району Орловської області Російської Федерації, та померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час її смерті [INFO] . Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для вирішення спадкових прав після смерті його матері [PERSON] . Враховуючи наведене, заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved