Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

14.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, №16, [PERSON], яка померла 03.02.2017 рокута визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 16, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її матері [PERSON]. 03.02.2017 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 16. Позивач прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 16, не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2017 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в частині вимог про встановлення факту належності будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, №16, [PERSON], яка померла 03.02.2017 року залишено без розгляд. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, розгляд справи залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 16.09.1970 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON]І, зареєстрованого в реєстрі за № 2-5067 відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 16. Відповідно до довідки № 1531 від 17.11.2017 року, наданої комунальним підприємством «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «[PERSON] МБТІ» на обєкт нерухомості по вул. Нижньосадова, 16 в м. Ізмаїл Одеської області, власником житлового будинку з надвірними спорудами є [PERSON] на підставі договору забудови від 16.09.1970 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 2-5067. Відповідно технічного паспорту від 18.09.2009 року, наданого комунальним підприємством «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи КП «[PERSON] МБТІ» на обєкт нерухомості по вул. Нижньосадова, 16 в м. Ізмаїл Одеської області, вищевказаний обєкт нерухомості побудований у 1979 році, крім того обєкти самочинного будівництва відсутні та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 477296 від 06.02.2017 року, виданого [PERSON] міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 03.02.2017 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 16. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49566581 від 23.10.2017 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 03.02.2017 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 274401, виданим 14.10.1980 року [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану; свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 338378, виданим 18.10.1983 року [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на «Безверха»; свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ВС № 703562, виданим 20.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації міського округу ЗАТО міста Фокіно, Приморського краю (п. Дунай) відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на «Кузнецова» ; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 318625, виданим повторно 04.07.1972 року [PERSON] міським бюро реєстрації актів цивільного стану; свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 724766, виданим 23.10.1975 року [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на «Польшакова»; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР № 0762660, виданим 14.10.1963 року [PERSON] міським бюро реєстрації актів цивільного стану, свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 009630 виданим [PERSON] міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеської області 22.12.1994 року відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на «Костюченко». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами, яка міститься в матеріалах спадкової справи, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 05.09.2017 року за № 255/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що згідно п. 4.12. п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів, а на майно, яке підлягає реєстрації, після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З договору про надання в користування земельної ділянки для будівництва, посвідченого [PERSON] нотаріальною конторою 16 вересня 1970 року, вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нижньосадова, 16 (шістнадцять), не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за спадкодавцем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved