Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

13 грудня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, на підставі наказу №143-к від 08 грудня 2015 року був прийнятий на посаду гірника підземного 3-го розряду на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». Наказом №126-к від 20 вересня 2016 року був звільнений з вищевказаного підприємства за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. У день звільнення виплата всіх належних йому сум, проведена не була, станом на 11 листопада 2016 року заборгованість по заробітній платі відповідача становить 1602,81 грн. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 245,70 грн., а за період з 21 вересня 2016 року по 18 листопада 2016 року минуло 43 робочих днів, просить суд стягнути з відповідача в свою користь 1602,81 грн. заборгованої заробітної плати, 10565,10 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. 11 січня 2017 року [PERSON] уточнив позовні вимоги. Вказав, що з огляду на те, що відповідач 13 грудня 2016 року провів з ним повний розрахунок по заробітній платі, а за період з 21 вересня 2016 року по 12 грудня 2016 року минуло 59 робочих днів, він просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» в свою користь 14496,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити (а.с.17). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати у відсутності представника ДП «Волиньвугілля» (а.с.18). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки [PERSON] та копії виписки з наказу №143-к від 08 грудня 2015 року, останній був звільнений з ДП «Волиньвугілля», на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору (а.с.4-5). Відповідно до довідки ДП «Волиньвугілля» №426 від 11 листопада 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становила 245,70 грн. (а.с.6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач виплатив позивачу усі кошти належні йому при звільнені лише 13 грудня 2016 року (а.с. 14). Таким чином, суд задоволює позов і стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля»» в користь [PERSON] 14496,30 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 вересня 2016 року по 12 грудня 2016 року включно, з розрахунку 245,70 грн. (середньоденний заробіток [PERSON]С.) х 59 (робочі дні за вищевказаний період). Суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved