Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

13 жовтня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на її утримання по догляду за дитиною до досягнення віку 3-ох років. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з нею проживає малолітня дитина і знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. У судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, просив суд зменшити розмір аліментів, оскільки позивачем також поданий позов про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Сторони проживали однією сімєю, але не перебували у шлюбі між собою (фактичні шлюбні відносини) з жовтня 2012 року по вересень 2015 року. В період сумісного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 140656 (а.с.6). Виходячи із змісту свідоцтва про народження дитини батьком дитини вказаний відповідач. Малолітня дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року № 5626 (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача, з якою проживає дитина віком до 3-х років не надає. Наведені вище обставини визнанні сторонами та відповідно до частини першої статті 61 ЦПК не підлягають доказуванню. Сторони в судове засідання доказів про свій матеріальний стан та інформацію про наявність інших рішень про стягнення аліментів з відповідача не надали. З встановленого випливають наступні висновки. Відповідно до частини другої статті 91 Сімейного кодексу України (далі СК) жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин першої-четвертої статті 84 та статтей 86 і 88 цього Кодексу. За змістом статті 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~ батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має вагітна дружина, а також, дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з даної норми Закону обовязковою умовою для стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи конкретні обставини справи, докази надані сторонами та взаємовідносини, що склались між ними, беручи до уваги можливості надання [PERSON] матеріальної допомоги, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача [PERSON] по догляду за дитиною до досягнення віку 3-ох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця починаючи з 12 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною віку 3-ох років, тобто до 03 липня 2016 року, що є підставою для часткового задоволення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial