overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

13.10.2017 року позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.11.2000 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого пять років проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують і спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, відповідно до якої позов підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заперечень та заяви про розгляд справи без його присутності не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 10 листопада 2000 року у виконкому Журавлівської сільради Барського району Вінницької області, про що зроблено запис за № 06, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії І-АМ № 041006(а.с.4). Від даного шлюбу мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.3). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позовної заяви, судові витрати по сплаті судового збору (а.с.2) позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

13.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.06.2010 року у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 165. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя сторони дітей не мають. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Луа», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.06.2010 року, про що є актовий запис № 165 у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя сторони дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

13.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 вересня 2014 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис за № 1252, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені у листопаді 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився,\~ про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює\~ рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2014 року, актовий запис № 1262 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені у листопаді 2016 року, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

13.10.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 12 жовтня 1991 року виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Світлану, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з березня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 12 жовтня 1991 року виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 22, стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, після розлучення залишити прізвище «Павленко». Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 12 жовтня 1991 року виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ТП №350608. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені з березня 2017 року, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

13.10.2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 28.03.2003 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

13.10.2020 акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення з відповідача: - заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, що виникла за період з 01.09.2014 по 31.07.2020 включно, в сумі 21389 грн 15 коп.; - заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води, що виникла за період з 01.10.2017 по 31.07.2020 включно, в сумі 9445 грн 22 коп.; - інфляційних в сумі 241 грн 77 коп., 3% річних за порушення грошового зобов`язання в сумі 277 грн 49 коп. і понесених судових витрат у сумі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, при цьому подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову; крім того повідомила про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач також не з`явився, при цьому не повідомив про причини своєї неявки. Протокольною ухвалою суду від 17.11.2020 постановлено провести заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (далі - Квартира) і споживачем послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, що діяв до 01.05.2019 (далі - Закон № 1875-IV), пункту 2 першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, що діє з 10.12.2017 (далі - Закон № 2189-VIII), надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води належить до комунальних послуг. Згідно з частиною третьою статті 20 Закону № 1875-IV, частиною другою статті 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідач окремий договір з позивачем не укладав, а отримує послуги на основі типового договору. У порушення вимог законодавства відповідач за спожиті послуги не розраховується, внаслідок чого виникла заборгованість заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, що виникла за період з 01.09.2014 по 31.07.2020 включно, в сумі 21389 грн 15 коп., а також заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води, що виникла за період з 01.10.2017 по 31.07.2020 включно, в сумі 9445 грн 22 коп.; розмір заборгованості підтверджується розрахунками позивача (а.с. 8, 9), правильність яких відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних і 3% річних, що нараховані за порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань, ґрунтуються на приписах частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, а нарахована сума підтверджується приєднаними до справи розрахунками (а.с. 10, 11). За таких обставин, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

13.10.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 22.01.2010 між ними укладено шлюб, від якого народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, прізвище залишити « [PERSON] ». Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд, справи за його відсутності, позов визнав, не заперечувала проти задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.01.2010 у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №13. Від шлюбу сторони дітей мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 11.09.2001 року між ним та відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Балтського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 68. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у них відсутні спільні інтереси з дружиною, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, з відповідачем вони спільного господарства не ведуть, спільно не проживають, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що шлюб, зареєстрований 11 вересня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 68, між [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2006 року. Згідно зі\~ст. 112 СК України\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. ст.\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням\~статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з нею вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.08.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 186. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку із втратою почуття любові, шлюб носить лише формальний характер, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач до початку судового засідання подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 8). Шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтував тим, що: на початку 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір позики, за яким [PERSON] , отримав від [PERSON] , грошові кошти у розмірі 800 доларів США та 300 Євро та 13,500 грн. Загальна сума позики становить 45500 грн. Зазначені вище кошти за усним договором позики відповідач [PERSON] , зобов`язувався повернути до кінця 2014 року. Вказані обставини підтверджуються поясненням, наданим [PERSON] у Міжгірському ВП Хустського ВП ГУ НП в З/о. Незважаючи на досягнуту домовленість, [PERSON] по день подачі позову, взяті на себе зобов`язання так і не виконав, що в подальшому спричинило порушення прав та виникнення збитків для [PERSON] . Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням як найшвидше повернути борг та намагався вирішити конфлікт що виник. Проте [PERSON] навпаки злісно та безвідповідально намагався уникнути повного виконання покладених на нього зобов`язань та постійно уникав позивача, ухилявся від сплати боргу. Тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (усним). Відповідно до ст.218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Згідно вимог ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

13.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», в якій просила стягнути на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що 10.04.2019 року позивач була прийнята на роботу на посаду дорожнього робітника до філії «Новобузький райавтодор» Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор». Наказом № 31 від 01.09.2020 року її було звільнено з займаної посади за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України. На момент звільнення відповідачем не було проведено повний розрахунок по виплаті заробітної плати. Позивачу не виплачено заробітну плату за період починаючи з 01 травня по 31 серпня 2020 року, розмір якої в загальній сумі становить 19077 грн. 64 коп., що підтверджено відповідною довідкою відповідача. В зв`язку з чим позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01 травня по 31 серпня 2020 року в розмірі 19077 грн. 64 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлено запит щодо надання інформації про розмір середньої заробітної плати позивача. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved