Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

13 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 11 квітня 2012 року був розірваний. За час спільного проживання в цьому шлюбі 26 жовтня 2012 року народився син [PERSON]. Згідно судового наказу від 07 серпня 2013 року виданого Рожищенським районним судом із відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 серпня 2013 року і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів на даний час є недостатнім для утримання сина і не може в повній мірі задовольнити всіх його потреб, а її матеріальне становище не дає змоги повноцінно утримувати дитину, оскільки вона не працює так як є інвалідом І групи і щомісячно отримує 2339,51 грн. соціальних виплат по інвалідності. Відповідач ніде не працює, так як є інвалідом І групи і отримує щомісячну допомогу в розмірі 2876,40 грн., а тому вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в значно більшому розмірі. У звязку з викладеним, просить суд постановити судове рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються із відповідача, визначений судовим наказом Рожищенського районного суду від 07 серпня 2013 року та стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня вступу рішення в законну силу і до його повноліття. Позивач та її представник при розгляді справи позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просять їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи шляхом розміщення судового оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що згідно судового наказу Рожищенського районного суду від 07 серпня 2013 року (а.с. 9) із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2013 року і до повноліття дитини. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 15 жовтня 2013 року (а.с. а.с. 10-11), яке ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2014 року залишене без змін (а.с. а.с. 12-13), відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VІІI від 07.12.2017 року передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум становить 1492 грн., що 50 відсотків становитиме 746 грн. В силу ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років на даний час становить 746 грн., син [PERSON] знаходиться на обліку у травматолога Камінь-Каширської центральної районної лікарні (а.с. 21), те, що сторони є інвалідами І групи, у звязку з чим відповідач отримує соціальну допомогу в сумі 2876,40 грн., що вбачається з інформації Управління соціального захисту населення Рожищенської райдержадміністрації від 30 січня 2018 року №0125/02-14 (а.с. 17) та від 02 березня 2018 року № 332, а позивач пенсію в розмірі 2339,51 грн. згідно довідки Камінь-Каширського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 26 жовтня 2017 року (а.с. 20), суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на утримання сина і стягувати їх в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] не довела суду, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. При цьому суд враховує ту обставину, що стягнення із відповідача, як інваліда І групи, аліментів в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) поставить його в скрутне матеріальне становище. Крім того, відповідач при розгляді справи будь-яких заперечень та відзиву не подав, що свідчить про визнання ним позову. Задовольняючи позов, суд не стягує із відповідача в користь держави судового збору, оскільки він від сплати такого звільнений на підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України «Про судовий збір», як інвалід І групи.

Outcome: partial