overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

12 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул.. Новокримська, 45/10. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.11.2015 р. о 23 год. 36 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 11.11.2015 р. о 23 год. 36 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий зовнішньо напружений, негативістичний, гнівливий, грубить. Психомоторно збуджений. Заявляє, що „раньше были „голоса, но я очищался в церкви. Агресивний. Чинить опір під час огляду. До свого стану не критичний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

12 листопада 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON], посилаючись на наступне. На момент судового розгляду їй виповнилось повних 17 років. 25 листопада 2014 року вона познайомилась з [PERSON], [INFO], в квітні 2015 року він демобілізувався з лав збройних сил України і вони почали проживали разом однією сімєю, як подружжя, у квітні 2015 року вона завагітніла і має намір народити дитину. Вони вирішили одружитись і звернулись із відповідною заявою до відділу реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку та запропоновано звернутись до суду. Вона вважає, що реєстрація шлюбу відповідає її інтересам, оскільки вони з [PERSON] кохають один одного. Її мати та мати її майбутнього чоловіка не заперечують проти їхнього шлюбу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свої вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], яка є матірю заявниці в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON], який має намір одружитися з [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив задовольнити Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась22 травня 1998 року та на момент розгляду справи їй виповнилось повних 17 років, що підтверджується копією паспорту серія КО № 970410, виданого 18 липня 2014 року Решетилівським РС УДМС України в Полтавській області /а.с.3/. Неповнолітня [PERSON] та [PERSON] бажають створити сім'ю, тому просять надати [PERSON] право на шлюб. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 018246, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Решетилівської райдержадміністрації Полтавської області 04 вересня 1998 року /а.с.5/. Відповідно до довідки Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області від 12 листопада 2015 №02-ж19073 /а.с.6/ заявниця [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON], яка не заперечує проти надання її дочці права на шлюб із [PERSON] З довідки № 11, виданої Решетилівською центральною районною лікарнею Полтавської області 11 листопада 2015 року /а.с.7/. вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря гінеколога Решетилівської ЦРЛ у зв'язку з вагітністю терміном 30 тижнів. Згідно ст.22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років, однак за ст.23 ч.2 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На основі викладеного суд приходить до висновку, що надання права на шлюб неповнолітній [PERSON] відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити і надати останній право на шлюб з [PERSON] На підставі ст.ст 22,23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 вересня 2007 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей-синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено 15 грудня 2014 року, спільне господарство не ведеться, відносини з відповідачкою не підтримують, мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив шлюб розірвати, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити «Гринець». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №087002 (а.с.5). Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). З матеріалів справи вбачається, та підтверджено сторонами під час судового розгляду справи, що подружні стосунки сторони фактично припинили з 15 грудня 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 06 липня 2007 року у виконавчому комітеті Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON]. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку із різницею характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Вказує, що подружні відносини припиненні з вересня 2015 року. Наміру зберегти шлюбні відносини з відповідачем не має. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 06 липня 2007 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с.7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 10 травня 2006 року у виконавчому комітеті Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 05, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин дітей у сторін не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що з часу реєстрації шлюбу сторони проживали лише один рік. Більше восьми років проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спільного майна подружжя немає. Вказує, що на даний час, проживає із іншим чоловіком а тому заперечує щодо надання строку для примирення. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10 травня 2006 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 05 (а.с. 6). Від подружніх відносин дітей у сторін не має. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18 липня 2014 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено в жовтня 2014 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, та стягнути з відповідача сплачений при зверненні до суду судовий збір. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Литвяк». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №275130 (а.с.6). Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, та підтверджено сторонами під час судового розгляду справи, що подружні стосунки сторони фактично припинили в жовтні 2014 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, тому згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 08 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 639. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають разом, але спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Фактичні шлюбні відносини припиненні з 19 квітня 2015 року. Примирення та збереження сімї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке їй було присвоєне при державній реєстрації шлюбу, Борискіна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 08 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 639 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ФП № 158693 (а.с. 5). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 вересня 2011 року у виконачому комітеті Подвірненської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за актовим записом № 10, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 23 листопада 2013 року в них народився син [PERSON], який проживає біля позивача. Причиною розпаду сім'ї, є те, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя. Сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що на протязі тривалого часу постійно виникали сварки, різні непорозуміння та взаємні образи. На даний час із відповідачем не проживає як одна сім'я. Примирення із відповідачем не бажає. Майна набутого за час спільного сімейного проживання немає. Вказує, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 02 вересня 2011 року, зареєстрованому у виконачому комітеті Подвірненської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області за актовим записом № 10 (а.с. 8). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні (а.с.6-7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved