Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

12 червня 2020 року до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , де з 01 січня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» постачало електричну енергію, за відкритим особовим рахунком №130002553. Позивач зазначає, що Договір постачання електричної енергії побутовим споживачам є публічним і укладається шляхом заявочного приєднання споживачів до умов договору. Якщо ж споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, то згода споживача на приєднання до умов договору підтверджується сплаченим споживачем рахунком (квитанцією) постачальника за поставлену електричну енергію або фактичним споживанням електричної енергії після офіційного опублікування договору постачальником. Позивач стверджує, що свої зобов`язання щодо забезпечення постачання електричної енергії за вказаною адресою виконує належним чином, що підтверджується фактом її дійсного споживання та відсутності відомостей щодо звернення відповідача до постачальника щодо вимог про припинення йому постачання електричної енергії, а отже між сторонами склалися договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання щодо оплати заборгованості за постачання електричної енергії своєчасно не виконує, а тому за період з вересня по листопад 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить - 3 583, 68 грн. Таким чином, беручи до уваги факт не сплати в добровільному порядку заборгованості, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з постачання електричної енергії в розмірі - 3 583, 68 грн. та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите судове засідання у справі в порядку спрощеного позовного провадження на 20 липня 2020 року. Представник позивача ТОВ «Енера Чернігів» - Бордакова Т.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Також, вказала на зміну юридичної адреси ТОВ «Енера Чернігів», а саме: 14013, м. Чернігів, проспект Перемоги, б. 126Б (а.с. 47-48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 43), причину своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» здійснює торгівлю електроенергією, що підтверджується копіями наступних документів: виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с. 12, 46); Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14 червня 2018 року (а.с. 14); типового Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 15-18); комерційною пропозицією, яка розповсюджується лише на побутових споживачів (а.с. 19). На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності останнього на зазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано 13 листопада 2017 року на підставі свідоцтва про право на спадщину №1371 від 13 листопада 2017 року (а.с. 20-21). З довідки Журавської сільської ради Варвинського району Чернігівської області №125, від 19 червня 2020 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Відповідно до наданого позивачем розрахунку обсягів споживання, нарахування заборгованості та оплати за період з січня по грудень 2019 року по особовому рахунку №130002553, за адресою: [ADDRESS] , що відповідає повідомленню АТ «Чернігівобленерго» щодо обсягів розподілу електричної енергії, споживачу [PERSON] нараховано наступний обсяг використаної електроенергії за 2019 рік: січень - 42 кВтг; лютий - 53 кВтг; березень - 53 кВтг; квітень - 50 кВтг; травень - 50 кВтг; червень - 50 кВтг; липень - 0 кВтг; серпень - 0 кВтг; вересень - 2 171 кВтг; жовтень - 68 кВтг; листопад - 1 кВтг; заборгованість за послуги з користування електроенергією в розмірі - 3 583, 68 грн (а.с. 23, 24, 28). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26 лютого 2016 року «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» передбачено, що з 01 березня 2017 року електроенергія, зокрема, населенню (у тому числі яке проживає в житлових будинках, обладнаних кухонними електроплитами) (у тому числі в сільській місцевості) відпускається відповідно до наступних тарифів: за обсяг, спожитий до 100 кВт·год електроенергії на місяць (включно) - 90 копійок, у тому числі ПДВ - 15 копійок; за обсяг, спожитий понад 100 кВт·год електроенергії на місяць - 168 копійок, у тому числі ПДВ - 28 копійок. За таких обставин, суд констатує, що обсяги розподілу електричної енергії, які нараховані по особовому рахунку №130002553, за адресою: [ADDRESS] , споживачу [PERSON] , зважаючи на встановлені тарифи, відповідає наданим суду розрахунку його заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів». 10 березня 2020 року ТОВ «Енера Чернігів» поштовим зв`язком направило [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , повідомлення №07.1/1670, від 04 березня 2020 року, про порушення останнім строків оплати за користування електричною енергією, де також зазначено, що станом на 02 березня 2020 року у нього виникла заборгованість в розмірі 3 583, 68 грн (а.с. 25, 26). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п. 5 ч. 2. ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Разом з тим, суд звертає увагу, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б підтверджували відомості щодо приєднання [PERSON] до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом підписання останніми відповідної заяви-приєднання. Проте, враховуючи ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Факт споживання послуг з постачання електричної енергії в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , підтверджується розрахунком обсягів споживання, нарахування заборгованості та оплати за період з січня по грудень 2019 року (а.с. 24) та повідомленням АТ «Чернігівобленерго» щодо обсягів розподілу електричної енергії [PERSON] , (а.с. 28), де відображено обсяги спожитої електричної енергії, а також відомості щодо часткової сплати споживачем заборгованості за її користування. За таких підстав, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція ґрунтується на висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13, та у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 по справі № 401/710/15-ц. Таким чином, беручи до уваги, що [PERSON] є власником житлового будинку приєднаного до електромережі, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за вказаною адресою та фактично там проживає, що не було спростовано під час судового розгляду, а також беручи до уваги факт часткової сплати останнім заборгованості за користування електроенергією, то зазначені обставини дають підстави вважати його споживачем послуг з постачання електричної енергії, які надаються постачальником універсальних послуг - товариством з обмеженої відповідальністю «Енера Чернігів». У зв`язку з цим, суд констатує наявність між сторонами по справі договірних правовідносин щодо постачання електричної енергії згідно вимог чинного законодавства. До того ж, суд бере до уваги факт відсутності в матеріалах цивільної справи відомостей щодо звернення відповідача до постачальника щодо вимог про припинення йому постачання електричної енергії. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] є користувачами послуг з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - товариством з обмеженої відповідальністю «Енера Чернігів» за адресою: [ADDRESS] , не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного внесення коштів за послуги з постачання електричної енергії, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі - 3 583, 68 грн. Доказів щодо повної оплати відповідачем заборгованості за спожиті послуги з постачання електричної енергії чи інших доказів щодо не споживання останнім електричної енергії до суду не надано. Заперечень щодо заявленого розміру заборгованості за послуги з постачання природного газу відповідачем не подано. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу підлягають задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 102 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved