Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

12 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 05 червня 1993 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 4. Даний шлюб 12 грудня 2006 року було розірвано та сторони 13 березня 2007 року повторно уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 16. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем та вказала, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує, та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що 05 червня 1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 4, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 12 грудня 2006 року сторони розірвали шлюб, що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). 13 березня 2007 року сторони повторно уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 16, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначила те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, разом сторони не проживають понад 8 років, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Від надання терміну на примирення сторони категорично відмовились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved