Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

14.05.2021 [PERSON] звернулась до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вони з [PERSON] з 28.07.2007 по 06.03.2017 перебували в шлюбі. У них народився син [PERSON] , [INFO] . Їхнє спільне життя стало неможливим після того, як відповідач почав постійно виносити речі з дому, вчиняти сімейні скандали, застосовувати психологічне насильство щодо неї та сина [PERSON] . Вказала, що на даний час син проживає разом з нею та її чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] в [ADDRESS] . Вони з чоловіком матеріально утримують та належним чином піклуються про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Її чоловік [PERSON] має намір усиновити сина [PERSON] . Позивач зазначила, що відповідач участі у вихованні та розвитку дитини не бере і ним не цікавиться, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Крім того вказала, що [PERSON] страждає на ігроманію та вживає наркотики. Відповідач згідний на позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини - [PERSON] . Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 21.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 17.06.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони та треті особи не з`явились. Про розгляд справи повідомлені. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі через запроваджений карантин. Позов підтримала повністю. Відповідач відзиву до суду не подав. Заявою, засвідченою приватним нотаріусом Гадайчук Є.А., [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] . Процедуру позбавлення батьківських прав просив проводити без його присутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Волочиської міської ради Степанюк Ірина в судове засідання не з`явилася. Подала листа про розгляд справи у відсутності представника. Суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, враховуючи, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, і в матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної заяви [PERSON] про надання згоди на позбавлення його батьківських прав (а.с. 15). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони з 28.07.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 06.03.2017. Вказане підтверджується копією судового рішення від 06.03.2017 (а.с. 13). Сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2011(а.с. 7). Згідно характеристики з навчального закладу № 127 від 14.05.2021, [PERSON] навчається у Волочиській ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 у 3-А класі. Дитина доглянута, охайна. З приводу навчання та виховання батько дитини в школу не звертався (а.с. 11). З розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Волочиським РВ ДВС № 9277 від 13.05.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] станом на 01.05.2021 має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в сумі 14613 грн. (а.с. 14). Згідно з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача [PERSON] , вона зареєстрована та фактично проживає разом з чоловіком [PERSON] , сином [PERSON] та дочкою [PERSON] в [ADDRESS] . Умови проживання сім`ї відмінні. Діти проживають в окремих кімнатах, де створені всі умови для навчання та розвитку дітей. Діти доглянуті та охайні (а.с. 12). Відповідно до висновку Служби у справах дітей Волочиської міської ради від 02.06.2021, затвердженого рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 16.06.2021 № 338, Служба у справах дітей Волочиської міської ради вважає доцільним та можливим позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 46-48). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] раніше неодноразово судимий, востаннє: вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 12.04.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На даний час відповідач відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» (а.с. 35, 38-44). Правовідносини, які виникли між сторонами витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до сина належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на його розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі сина [PERSON] . Крім того, [PERSON] письмово надав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що з відповідача вже ухвалено стягувати аліменти на дитину та видано виконавчий лист № 671/1016/20 від 17.09.2020. Тому підстави для застосування ч. 3 ст. 166 СК України відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved