Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

13.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.08.2003р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2004 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, а також у кожного із них різні погляди на життя, між ними постійно виникали сварки, на підставі чого просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 16.06.2003р. у виконкомі Новомиколаївської селищної ради, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 18; судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву від 31.10.2014р. в якій просив розглянути справу за його відсутністю, а також вказував що не заперечує проти заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за її відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 31 жовтня 2014 року. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 16 серпня 2003 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 18 та виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області було видане Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 16 серпня 2003 року (а.с. 2). Від цього шлюбу народилася - донька [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 01 листопада 2003р. (а.с.3) Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, з вересня 2004 року сторони не проживають разом, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Позов був поданий до суду 13 червня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивачку звільнено від сплати судового збору, тому що вона є законним представником дитини-інваліда, у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: approved