Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

13 жовтня 2016 року позивач в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що квартира [ADDRESS] була одержана [PERSON] на підставі ордера №3878 від 01 серпня 1968 року для проживання родини у складі чотирьох чоловік. Відповідач [PERSON] також зареєстрований в квартирі [ADDRESS], проте за місцем реєстрації не проживає з квітня 2015 року. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для позивача низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, сам відповідач не заперечує проти визнання його втративши право користування жилим приміщенням. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі ЖКП «Азовжитлокомплекс», на підставі діючого законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ордеру на жиле приміщення № 3878 від 01.08.1968 року квартира [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON] та членам її родини. Згідно копії особового рахунку № [NUMBER], виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс», у квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстрованими зазначені: квартиронаймач [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], правнук [PERSON], [INFO]. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сім'ї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Як роз'яснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно із актом, складеним ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 18.10.2016 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2014 року. Як вбачається з листа Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 12.10.2016 року, [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS], не мешкає вже декілька років. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, їх визнання не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки відповідач понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved