Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

14.08.2015 р. [PERSON] (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (20.02.2002 р. н.), у розмірі 50% заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що 17.06.1997 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народилася дитина. На даний момент вони з відповідачем спільно не проживають, а дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач свого обовязку по утриманню дитини не виконує, хоча має можливість сплачувати аліменти, оскільки є пенсіонером та отримує постійний дохід. Відповідно до письмової заяви, позивач свої позовні вимоги уточнив (а. с. 16), просив стягнути з відповідача на його користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350,00 (триста пятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно. Відповідач уточнені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів частково визнав, не заперечував проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 350,00 (триста пятдесят) гривень 00 копійок, щомісячно. Від позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), у звязку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, серії I ЖД №37799, виданої на імя [PERSON] (20.02.2002 р. н.), відповідач [PERSON] є її батьком, позивач [PERSON] матірю (а. с. 3), які перебувають у шлюбі між собою, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 17.06.1997 р. відділом реєстрації актів громадського стану Арцизького району Одеської області (а. с. 4). Згідно довідки виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області №1301 від 13.08.2015 р. неповнолітня [PERSON] проживає разом з матірю (а. с. 5). Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпечення інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпеченню інтересів дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач від виконання цих обовязків ухиляється, у звязку з чим з нього на користь позивача мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про те, що доцільним є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 350,00 (триста пятдесят) гривень 00 копійок, щомісяця. Суд вважає, за необхідне, звернути увагу на ч. 2 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому, по наявній справі, аліменти з відповідача [PERSON] мають бути присуджені з 14.08.2015 р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць.

Outcome: approved