Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

12 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батьків, [PERSON] та [PERSON]. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] року померла мати позивача і відповідача - [PERSON]. 13 червня 2014 року позивач та відповідач отримали свідоцтво про спадщину за законом, згідно якого розподілено житловий будинок [ADDRESS]. Власниками вказаного будинку були батьки сторін, [PERSON], який помер [INFO] року, - 3/4 частини будинку, та [PERSON], яка померла [INFO] року, - 1/4 частина будинку. Згідно умов договору розподілу спадкового майна від 13 червня 2014 року позивачем виплачено відповідачу 90000 грн. за 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Позивач звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину нерухомого майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, рішення Павлоградського народного суду Дніпропетровської області від 18.04.1969 року. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовну заяву підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] року помер батько сторін у справі - [PERSON], [INFO] померла [PERSON], мати позивача та відповідача. 13 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON]. 18 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON]. Згідно довідок квартального комітету №36 [PERSON] був зареєстрований та проживав на момент смерті в будинку [ADDRESS], [PERSON] була зареєстрована та проживала на момент смерті в будинку [ADDRESS] разом зі своїм сином, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: будинок [ADDRESS], яке належало померлій після прийняття спадщини після смерті чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року. Згідно довідки КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 20.03.2014 року право власності на будинок [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] - 1/4 частина домоволодіння, станом на 01.06.1988p. на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 05.05.1988 p. Першою Павлоградською держнотконторою за р. №1-2504, за [PERSON] - 1/4 частина домоволодіння, станом на 03.06.1988p на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 05.05.1988p Першою Павлоградською держнотконторою за р. №1-2502, за [PERSON] та [PERSON] - 1/2 частина домоволодіння станом на 13.06.1969 року на підставі рішення народного суду м.Павлограда від 18 квітня 1969 року. Згідно до договору розподілу спадкового майна, зареєстрованого 13 червня 2014 року державним нотаріусом Першої Павлоградської нотаріальної контори за №1-2123, у спадщину до [PERSON] переходить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] після смерті матері, [PERSON], яка належала померлій на підставі 1/4 частина свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 травня 1988 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-2504; 1/4 частина - свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05 травня 1988 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-2502 чоловіку померлої спадкодавці, [PERSON], який помер [INFO] року, спадкоємицею якого була його дружина, яка фактично прийняла спадщину, але не встигла її переоформити нотаріально у зв'язку зі смертю. [PERSON] за свою частину спадкового майна отримує грошову компенсацію в сумі 90000 грн., яку сплачено спадкоємцем [PERSON] до підписання цього договору розподілу спадкового майна. 13 червня 2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину, спадщина складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №1-2127 державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори. 08 грудня 2014 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку [ADDRESS] у зв'язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцю, а саме рішення Павлоградського народного суду Дніпропетровської області від 18.04.1969 року. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду. Відповідно до частин 1,2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1268 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем, своєю матір'ю [PERSON], на час відкриття спадщини, тобто прийняв спадщину, протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 13.08.2015 року, право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], на 1/2 частину будинку [ADDRESS] - не зареєстровано. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та законності визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved