Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

14.03.2018р. [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області про визначення додаткового строку в три місяці для прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його батька - [PERSON] та рідного дядька - [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що 06.09.2012р. помер його батько [PERSON], а 23.07.2014р. дядько [PERSON], які за свого життя мали право на дві земельні частки (паї) площею по 3,94 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, які, в свою чергу, вони успадкували від своїх батьків. За своє життя ані [PERSON], ані [PERSON] заповіту не складали. Їх спадкоємцем за законом є позивач, однак останній пропустив строк на звернення з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з молодим віком, тяжким матеріальним становищем та відсутністю коштів на оформлення спадщини. На даний час у позивача виникла така можливість, а тому він одразу звернувся до суду для продовження строку прийняття спадщини. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, в матеріалах справи наявна заява його представник про розгляд справи за їх відсутності, також в цій заяві представник зазначає, що позовні вимоги він підтримує, та просить судові витрати залишити за позивачем. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, правом на участь у підготовчому судовому засіданні свого представника не скористався, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] помер 06.09.2012, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №124469 від 10.09.2012 /а.с. 13/, а в подальшому 17.07.2014р. помер й [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №221706 від 23.07.2014р. /а.с.15/. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належне їм за життя майно, зокрема, на дві земельні частки (паї), які були успадковані ними за життя після\~ батьків [PERSON] та [PERSON]. За життя ані [PERSON], ані [PERSON] заповіту не складали, на день смерті інші особи за однією адресою з ними зареєстровані не були /а.с.14, 16/. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2019р. у цивільній справі № 589/3161/18, яке набрало законної сили, встановлено, що позивач є сином [PERSON], померлого 06.09.2012р., та племінником [PERSON], померлого 17.07.2014р. /а.с.57-58/ . Як вбачається з інформації, наданої Шосткинською районною державною нотаріальною конторою після їх смерті спадкові справи не заводились та спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались /а.с.59-61/. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем після свого батька [PERSON] і рідного дядька [PERSON] Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку суд приймає до уваги причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище і визнає її поважною. Наявність даних обставин підтверджено відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 21.06.2018 р. за №484 /а.с.38/, з яких вбачається, що позивач з 3 кварталу 2012 року по 1 квартал 2018 року (включно) доходу не отримував, крім 4740 грн., отриманих у 4 кварталі 2017 році. Крім того, розглядаючи питання про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд бере до уваги те, що з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору позивач не звертався, а інших живих спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], судом не встановлено. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. На підставі викладеного і

Outcome: approved