Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

14 липня 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором. В позовній заяві вказав, що 20 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №PLKPAN37000952, за умовами якого, позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 52345,18 грн. на термін до 19.08.2013 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та у порядку, встановлених кредитним договором. Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється шляхом внесення відповідачем щомісячного платежу в період сплати. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує позивачеві відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані на суму непогашеної заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному кредитним договором. Відповідач у визначені кредитним договором строки кошти на погашення заборгованості не вносив, внаслідок чого, станом на 24.06.2016 року утворилась заборгованість в сумі 216556,25 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 43103,59 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 16043,18 грн., заборгованості за комісією в сумі 4026, 27 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 153383,21 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує. У звязку з чим, посилаючись на норми ст.ст.525, 526, 530, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитно-заставним договором №PLKPAN37000952 від 20 серпня 2008 року в сумі 90000,00 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 43103,59 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 16043,18 грн., заборгованості за комісією в сумі 4026, 27 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 26826,96 грн. При цьому, позивач вказав, що розмір стягуваної пені за несвоєчасність виконання зобовязання визначена ним на власний розсуд. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і прояснив, що у розрахунку суми заборгованості, який додано до позовної заяви відображено надходження коштів від продажу легкового автомобіля відповідача, який було передано відповідачем у заставу. Тому сума позовних вимог розрахована з урахування коштів від продажу автомобіля. В звязку з цим, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив, що судовим рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06 січня 2010 року у справі №2-13/10 з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за цим же кредитним договором у сумі 59157,13 грн. Крім того, в рахунок погашення заборгованості позивач отримав у володіння автомобіль відповідача, який перебував у заставі. При передачі автомобіля працівники банку погрожували спалити автомобіль, якщо він відмовиться передати його банку. Під погрозою він був вимушений написати довіреність на право розпорядження автомобілем. Після вилучення автомобіля він намагався довідатись про місце його перебування, проте це йому не вдалося. Після того, як автомобіль був переданий банку, жодних претензій від банку не було і він вважав, що свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю. Про те, що автомобіль проданий довідався тільки у судовому засіданні. У звязку з цим просив відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено і це визнається сторонами, що 20 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № РLКРАN37000952. Згідно умов Договору позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у сумі 52 345,18 грн.. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 серпня 2013 року (а.с.7-13). За вимогами п.17.8 Кредитно-заставного договору позичальник зобов'язався сплачувати 1549 грн. 57 коп. кожного місяця для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. З розрахунку заборгованості за Договором, який додано позивачем до позовної заяви, вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитно-заставним договором відповідач вніс 02 лютого 2009 року. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості та з пояснень представника позивача у судовому засіданні 24 червня 2010 року на погашення заборгованості за кредитно-заставним договором були зараховані кошти, що надійшли від реалізації автомобіля відповідача, який перебував у заставі. З урахуванням вищевикладеного згідно розрахунку сума заборгованості, яка виникла у відповідача за кредитно-заставним договором за станом на 24 червня 2016 року становить 216556,25 грн., а сума до стягнення з урахуванням визначення позивачем частини суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 90000,00 грн. З копії рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 06 січня 2010 року у цивільній справі №2-13/10 встановлено, що даним рішенням було задоволено позов ЗАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитно-заставним договором №РLКРАN37000952 від 20 серпня 2008 року за станом на 08 липня 2009 року в сумі 59157,13 грн. З мотивувальної частини вказаного судового рішення вбачається, що стягувана сума складається з заборгованості за кредитом в сумі 51286,97 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 5519,07 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1040,60 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязання в сумі 1310,49 грн. Вищевказане рішення суду набрало законної сили 19 січня 2010 року. Як вбачається з позовної заяви та розрахунку суми заборгованості, розмір заборгованості, які позивач просить стягнути з відповідача, розрахований за весь час дії кредитно-заставного договору без урахування рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 06 січня 2010 року у цивільній справі №2-13/10. Судом розяснено представнику позивача право уточнити позовні вимоги та розяснено обовязок доказування обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог і заперечень, проте позивач своїм право не скористався. З урахуванням принципу диспозитивності та максимально дотримуючись принципу обєктивності та неупередженості при вирішенні справи, суд не вважає можливим самостійно проводити будь-які розрахунки суми заборгованості. За таких обставин суд вважає позовні вимоги не доведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed