Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

13.11.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила позбавити відповідача, [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , та стягнути судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки [PERSON] , 2015 року народження. Так. відповідач вчиняє домашнє насильство по відношенню до дитини та неї, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Він жодним чином не турбується про дитину, своїми діями надає дитині вкрай негативний приклад, що негативно впливає на нормальний розвиток психіки дочки. Тому звернулася до суду з даним позовом. 22.11.2019 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 20.01.2020 року залучено орган опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради до участі у справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, вказаних у позові, які просили задовольнити. Представник третіх осіб в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог, вказавши, що вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дочки. Відповідач повторно в судове засіданні не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов від якого не надходило. Доповівши позовні вимоги, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Матір`ю - є позивач у справі /а.с.6/. Згідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.11.2017 року, що набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, малолітню дочку [PERSON] залишено проживати з її матір`ю [PERSON] /а.с.7/. Наразі малолітня дитина зареєстрована та проживає зі своєю матір`ю, позивачем у справі /а.с.16/. Як вбачається з довідки Новоград-Волинського ДНЗ №5 «Віночок» від 12.11.2019 року дитина [PERSON] , 2015 року народження, відвідує даний заклад з серпня 2017 року по даний час. Дитиною опікується мама [PERSON] . Батько участі у вихованні дитини не бере /а.с.14/. Як вбачається з копії рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року, що набрало законної сили, судом було видано обмежувальний припис терміном на три місяці, яким [PERSON] визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме : обмежено спілкування з неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; заборонено наближалися на відстань до 100 метрів до місця проживання постраждалих осіб - [PERSON] , [INFO] , та її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх. Даним рішенням було встановлено ті обставини, що заявник та її малолітні діти, як жертви такого насильства, потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника та її малолітніх дітей/а.с.10-11/. З наявних у справі доказів слідує, що відповідач судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі. З довідки Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.01.2018 року /а.с.13/ та копії вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та засуджено на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. З копії ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду від 02.10.2017 року встановлено факт порушення кримінального провадження відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України щодо завдання потерпілій [PERSON] легких тілесних ушкоджень /а.с.12/. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] станом на 01.11.2019 року становить 19044 грн. /а.с.18/. Відповідач жодного разу не сплачував призначених аліментів. У відповідності до висновку органу опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] встановлено, що відповідач не виконує покладених на нього конституційних обов`язків та обов`язків, передбачених Сімейним Кодексом України щодо виховання, навчання та матеріального утримання малолітньої дочки. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] / а.с. 9/. Як встановлено зі змісту даного висновку малолітня [PERSON] з 21.08.2018 року перебуває на обліку в Службі у справах дітей Управління у справах сім`ї, молоді, фізичної культури та спорту міської ради, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що вона постраждала від психологічного насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ( він ) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З наданих суду доказів встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини, а саме: не надає коштів для повноцінного її утримання, вчиняє домашнє насильство, що негативно впливає на розвиток дитини, також не піклується про надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання нею освіти. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки, а позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved