Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~14.12.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначив, що 28.11.2019 між ним та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого він передав відповідачу у борг кошти в розмірі 6000 доларів США, що за курсом Національного банку України на день подання позовної заяви становить 168450,00 грн., про що було складено відповідну розписку. Згідно договору позики [PERSON] зобов`язувалась повернути йому борг до 31.12.2019. Проте відповідач своєчасно кошти не повернула, ухиляється від спілкування. На його телефонні дзвінки відповідає чоловік відповідача [PERSON] , який неодноразово просив про відтермінування сплати боргу, на що позивач погоджувався. Станом на день подання позовної заяви борг не повернуто. \~ \~ \~ \~У зв`язку з наведеним, позивач просив, із врахуванням уточнень позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 168450,00 грн. та 3% річних в сумі 4790,44 грн., а всього 173240,44 грн., та судові витрати в сумі 3732,40 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 19.01.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи в силу п.\~4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в ході її допиту суду зазначила, що вона працює вчителем, а відповідач завучем, у тому ж навчальному закладі, що і вона. 28.11.2019 [PERSON] звернулась до неї з проханням позичити кошти, необхідні для термінового лікування її чоловіка [PERSON] . Вказала, що їй необхідно позичити суму 10000 доларів США, або хоча б 5000 доларів США на операцію, терміном на 1 місяць. Оскільки у неї такої суми не було, тому чоловік запитав свого колегу [PERSON] , чи не зможе він позичити кошти [PERSON] . Той погодився позичити 6000 доларів США. [PERSON] при ній зателефонувала позивачу і домовилась про зустріч для отримання коштів у борг. Через деякий час вона подякувала за те, що позика відбулась. Про те, що позичені кошти [PERSON] не повертала вона знає, і неодноразово нагадувала відповідачу про необхідність ці кошти повернути позичальнику. Боржник запевняла, що розрахується, однак свої зобов`язання досі не виконала. Про судовий розгляд справи [PERSON] відомо, і вона особисто сказала, що владнає всі питання з позивачем. \~ \~ \~ \~Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення\~позивача,\~допитавши свідка,\~дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши досліджені\~докази,\~суд дійшов\~до висновку,\~що позов\~підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~З дослідженого в судовому засіданні оригіналу розписки від 28.11.2019, копія якої міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , взяла 28 листопада 2019 року в борг у [PERSON] 6000 доларів США та зобов`язалась віддати їх до 31.12.2019 (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Згідно положень статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (ч. 3 ст. 545 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 28.11.2019 отримала від позивача [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 6000 доларів США, які зобов`язалась повернути до 31.12.2019, але не повернула у зазначений термін. Вказане підтверджується оригіналом розписки, яку позивач надав для огляду суду та поясненнями свідка. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. \~ \~ \~ \~В порушення вказаних норм, відповідач у встановлений договором строк позичені кошти не повернула, а тому є достатні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно з розрахунку позивача, 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 170, 63 доларів США (6000х346х3:100:365), що еквівалентно 4790,44 грн. \~ \~ \~ \~Суд звертає увагу на те, що позивач уточнивши 18.01.2021 свої позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 168450,00 грн. та 3% річних в сумі 4790,44 грн., а всього 173240,44 грн. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач суду пояснив, що йому абсолютно не принципово, в якій валюті відбудеться повернення боргу та 3% річних, йому головне захистити своє право шляхом стягнення відповідних сум з відповідача. \~ \~ \~ \~Оцінцюючи позовні вимоги в частині стягнення боргу та 3% річних в гривнях, тоді як договір позики від 28.11.2019 укладався в іноземній валюті, і ним не визначено порядку повернення коштів у національній валюті України, суд вважає за необхідне врахувати висловлені Великою Палатою Верховного Суду позиції, щодо необхідності визначати, у якій валюті має виконуватися зобов`язання у разі, якщо у позику передавалась іноземна валюта, а також щодо правової природи валюти при визначенні 3 % річних, передбачених у частині другій статті 625 ЦК України (постанова від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18). \~ \~ \~ \~З даної постанови слідує таке. \~ \~ \~ \~Статтею 524\~ЦК України\~визначено,\~що зобов`язання\~має бути\~виражене у\~грошовій одиниці\~України -\~гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. \~ \~ \~ \~Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. \~ \~ \~ \~Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~ \~ \~ \~Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. \~ \~ \~ \~Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. \~ \~ \~ \~Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. \~ \~ \~ \~Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. \~ \~ \~ \~Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18. \~ \~ \~ \~Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначає, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року в справі №14-134цс18. Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. \~ \~ \~ \~Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. \~ \~ \~ \~У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. \~ \~ \~ \~Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~На переконання суду позивач довів підставність заявлених вимог, однак суд вважає за необхідне визначити розмір заборгованості та 3 % річних в іноземній валюті, адже саме 6000 доларів США передавалось в борг відповідачу. З цих підстав позов задовольняється частково, що на переконання суду не є виходом за межі позовних вимог, а є правом суду на правильне застосування норм матеріального права при вирішенні спору по суті, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення зазначеної позики. Доводів позивача не спростувала. \~ \~ \~ \~Щодо судових витрат, суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~Позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в сумі 1732,40 грн. (а.с. 1, 14), та поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., що підтверджується копіями Договору про надання правової допомоги № 1-33 від 18.01.2021, додатку № 1 до Договору, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.01.2021 та довідки про отримання коштів від 18.01.2021 (а.с. 21-24). \~ \~ \~ \~Тому, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3732,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial