Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

12 червня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 25.04.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №113. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 2009 року народження. Дитина проживає разом з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано 24.10.2017 року. Батько здоровий та працездатний, інших утриманців немає, отримує дохід, має нерухоме майно, має власну транспортний засіб, тому зможе сплачувати аліменти. У зв'язку з викладеними обставинами позивач змушена була звернутися до суду з цим позовом в якому просила задовольнити її вимоги та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2009 року народження, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно. 22 червня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження (а.с.15). Позивач в судове засідання не з'явилася, але до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітньої доньки [PERSON], 2009 року народження, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоров'я дітей, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. Аналізуючи встановлені обставини суд доходить висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача слід визначити в розмірі 1/4 частики з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial