Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

13.03.2018 року\~ позивач [PERSON] в особі представника позивача [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, за адресою: вул.. З.Космодемянської,12 с. Любарці, Бориспільський район, Київська область(а.с.2-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 12 за адресою: вул.. З.Космодемянської, с. Любарці, Бориспільський район, Київська область. 15.02.1969р. вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було розірвано 21 жовтня 2015 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду. Зазначила, що відповідач з 1974 року покинув її з дітьми, вів кочівний спосіб життя та проживав з різними жінками. Також зазначила, що при розгляді справи про розірвання шлюбу у суді дізналася, що відповідач є зареєстрованим у її будинку, хоча згоди на його реєстрацію вона не надавала. Вказує, що сама всі роки піклувалася про житло, сплачувала податки та комунальні послуги, проводила сама ремонти, утримувала в порядку прибудинкову територію, відповідач за всі роки своєї відсутності не брав участі у фінансових затратах. Відповідач добровільно не подав заяву про зняття з реєстраційного обліку після фактичного виселення з належного їй будинку, і місце його проживання їй також не відоме. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просила їх задовольнити, та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.34,35), заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечувала. Перевіривши повноваження представника позивача та заслухавши його пояснення, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 12 за адресою: вул. З.Космодемянської, с.Любарці, Бориспільський район, Київська область, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер 86519326, виданим 05.05.2017 КП Бориспільське бюро технічної інвентаризації (а.с.10). Встановлено, що відповідач зареєстрований у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку, що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області ( а.с.24). Згідно з Актами обстеження матеріально- побутових умов проживання № 124 від 15 січня 2016 та від 13.02.2018, складених депутатом Любарецької сільради Бориспільського району [PERSON], [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з 1974 року (а.с.15,16). Зазначені в акті обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Крім того, встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області 21.10.2015 року було розірвано шлюб між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] (а.с.11). З наведеного слідує, відповідач припинив бути членом сімї власника житлового будинку. Відповідно до вимог ч.1 ст.16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.405\~Цивільного кодексу\~України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач, який був зареєстрований в належному позивачу будинку, тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за адресою: [INFO], то він втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Враховуючи викладене, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved