Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

13 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В заяві зазначив, що є сином та спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] . Позивач проживав разом з матір`ю в будинку [ADDRESS] . Після смерті матері він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертавсь, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину на підставі того, що постійно мешкав із матір`ю на момент відкриття спадщини. Проте, звернувшись 3 березня 2020 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через сплив встановленого законом строку для прийняття спадщини та неможливість констатації спільного проживання із спадкодавцем через зареєстроване місце проживання матері, яке не співпадає з місцем її фактичного проживання і місцем реєстрації позивача. Оскільки він, будучи зареєстрованим в житлі, що належить спадкодавцеві, добросовісно вважав, що і мати зареєстрована там же, оскільки їй не належало іншого нерухомого майна, вважає, що з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері, що обчислюватиметься двома місяцями після набрання рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 16). Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувалися. Ухвалою суду від 20.10.2020 року витребувано матеріали спадкової справи у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М. Ухвалою суду від 20.10.2020 року \~ \~ \~ \~закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився. Його представник надав письмове звернення з проханням про задоволення позову, розгляд справи без його участі, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. \~ \~ \~ \~Третя особа в письмовій заяві також клопочеться про розв`язання спору без її участі. \~ \~ \~ \~За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу у відсутність її учасників, на підставі наданих сторонами фактичних даних про їхні права та взаємовідносини. \~ \~ \~ \~З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. \~ \~ \~ \~Статтею 1270 ЦК України внормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини за змістом ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, позивач є сином [PERSON] , чия смерть сталася 7 лютого 2018 року (а. с. 6, 7). Постійно проживав разом з матір`ю в будинку [ADDRESS] , де і зареєстрований (а. с. 8). \~ \~ \~ \~Хоча протягом встановленого законом шестимісячного строку після відкриття спадщини позивач і не звертався до нотаріальної контори, проте він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з матір`ю в належному останній житлі. \~ \~ \~ \~Його звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини поза межами встановленого строку увінчалось винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 11). Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначений пропуск строку прийняття спадщини та відсутність доказів на користь спільного проживання спадкоємця і спадкодавця, на користь висновку про що використана інформація про відмінність зареєстрованих місць проживання спадкодавця та спадкоємця. \~ \~ \~ \~Наслідки пропуску строку прийняття спадщини встановлені наведеною статтею 1272 ЦК України, відповідно до якої якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, як свідчить зміст частини 2 означеної статті, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як випливає з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались (а. с. 38-55). Право спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини, але бажає її прийняти у відсутність інших спадкоємців або у відсутність згоди цих спадкоємців, прийняти спадщину, встановлено частиною 3 ст. 1272 ЦК України, з якої випливає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З наведеного положення законодавства витікає, що лише поважні причини пропуску встановленого статтею 1270 ЦК України строку можуть зумовити встановлення додаткового строку. За висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за іі півріччя 2017 року, за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Означені правові висновки узгоджуються з роз`ясненнями п. 24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», з яких випливає, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Наведені позивачем обставини, а саме: його переконаність в тому, що місце реєстрації матері співпадає з місцем реєстрації його місця проживання, а також фактичне проживання разом із спадкодавцем, що підтверджує факт прийняття спадщини, свідчать про поважність причин пропуску встановленого законом строку та дають суду всі підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved