Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

13.09.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] видане 18 вересня 2001 року був розірваний. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час [PERSON] навчається на денній формі навчання, факультету готельно - ресторанного бізнесу Київського національного університету культури і мистецтва, бюджетного фінансування. Відповідач в теперішній же час добровільної допомоги не надає. Просила стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання доньки - [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення нею навчання або до досягнення донькою двадцяти трьох річного віку. Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження та до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, була залучена [PERSON] (а.с. 13-14). Ухвалою 03 грудня 2019 року відкладено розгляд справи та запропоновано позивачу надати докази на підтвердження місця проживання [PERSON] (а.с. 45). Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 52). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с. 50). Відповідач судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки [PERSON] , пояснивши, що [PERSON] не проживає разом з матір`ю [PERSON] , а проживає самостійно в м. Києві. Тому вважає, що з таким позовом про стягнення з нього аліментів має звернутися саме дочка [PERSON] , а не її мати, позивачка у справі. В подальшому в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 49). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позову задоволенню не підлягає з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] видане 18 вересня 2001 року був розірваний (а.с. 7). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до довідки № 3117 від 03.09.2019 року [PERSON] навчається на V курсі група МТРТС - 39, факультет готельно-ресторанного і туристичного бізнесу денної форми навчання бюджетного фінансування в Київському національному університеті культури та мистецтва, терміном з 01.09.2019 року по 31.01.2021 року (а.с. 9) Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що його дочка [PERSON] не проживає разом з матір`ю [PERSON] , а проживає самостійно в м. Києві. Тому вважає, що з таким позовом про стягнення з нього аліментів має звернутися саме дочка [PERSON] , а не її мати, позивачка у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так, звертаючись з даним позовом позивачка зазначила, що [PERSON] навчається в Київському Національному університеті культури і мистецтва на денній формі навчання. На підтвердження чого надана довідка № 3117 від 03.09.2019 року (а.с.9). В наданих до суду заявах від третьої особи [PERSON] (а.с.25,26, 39,40,50) нею зазначена адреса проживання: [ADDRESS] . Позивачкою в позовній заяві зазначено адреса її проживання: [ADDRESS] . Виходячи з того, що місце проживання [PERSON] в м. Києві може носити тимчасовий характер та бути пов`язаним виключно з її навчанням, судом було запропоновано позивачу надати докази на підтвердження місця проживання [PERSON] (а.с.45). На що позивачкою було надано довідку Сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області № 20-22/13962 від 12.12.2019 року відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 55). При цьому вказана адреса не співпадає з адресою місця проживання позивачки [PERSON] .. Таким чином, доказів, що донька проживає разом з нею, позивачкою суду не надано. Тому відсутні підстави для стягнення аліментів на користь позивача, оскільки право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Проте повнолітня дитина, яка продовжує навчання, не позбавлена права сама звернутись до суду з таким позовом. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: dismissed