Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

14.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідача [PERSON] огли, визнавши його таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування своїх позовних\~вимог позивач\~зазначив,\~що йому на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу квартири від 27.03.2002 року. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.10.2019 року, але фактично не мешкає за місцем реєстрації з серпня 2007 року. На вказаній жилплощі відповідач не мешкає без поважних, на це причин, такого бажання у нього не було з того часу та немає й на цей час. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Будь-які особисті речі та інше майно відповідача у зазначеній квартирі відсутні. Той факт, що відповідач не мешкає і навіть не з`являються за адресою своєї реєстрації більше дванадцяти років, особистих речей відповідача у квартирі немає, підтверджується актом складеним за участю сусідів у будинку [ADDRESS] . Позивач постійно сплачую комунальні платежі, які нараховуються відповідно кількості зареєстрованих осіб. Відповідач вибув добровільно на інше постійне місце проживання, а отже з цього моменту він втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] направив суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Третя особа представник Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Петрова Ю.О. направила до суду пояснення по зазначеній справі, в яких зазначила, що у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посадовими особами Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача, просила їх врахувати та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі через судове оголошення, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені\~ такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи\~встановлено,\~що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. 27 березня 2002 року, зареєстровано в реєстрі за № П-5-58537 (а.с. 7 8). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15 листопада 2019 року у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] , (а.с. 15). З повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 19.11.2019 року, вбачається, що [PERSON] до органів Національної поліції України в період часу з 2007 року по теперішній час за фактами перешкоджання йому у здійсненні права на мешкання за адресою: [ADDRESS] , не звертався (а.с. 18). Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується також актом, складеним мешканцями, 13.11.2019 року, згідно з яким [PERSON] з серпня 2007 року до цього часу не мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 Постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді справи про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Крім того, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11). Статтею 47 Конституції України визначено право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Факту порушення позивачем права [PERSON] на проживання за вказаною адресою судом не встановлено. З зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права відповідач [PERSON] не звернувся. На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] ; зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує\~з [PERSON] на\~користь [PERSON] \~огли витрати,\~пов`язані зі\~сплатою ним\~судового збору\~у розмірі\~768\~грн.\~40\~коп.

Outcome: approved