Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Новомосковської міської ради про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року було закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просить суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення засідань, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що на праві власності їй належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.08.2013 року. В квартирі зареєстрований її син [PERSON], але з 2014 року відповідач в квартирі не проживає без поважних причин, житловим приміщенням не користується. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.08.2013 року та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 13.08.2013 р., номер № 7914772. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що в спірній квартирі зареєстрований син позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 5639. Встановлено, що з 2014 року відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом від 03.10.2018 р. № 6570, складеним старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved