overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, в якій вказала, що їй виповнилося 17 років, вона вагітна і має намір зареєструвати шлюб з [PERSON]. Вона не досягла шлюбного віку, тому без рішення суду зробити цього не може. В судовому засіданні вимоги заяви підтримала і пояснила, що вона вагітна і має намір народити дитину, батьком якої є [PERSON] Вони зустрічаються з ним з липня 2015 року, у вересні місяці вона завагітніла і вони вирішити зареєструвати шлюб до народження дитини. Вони кохають і поважають одне одного, тому реєстрація шлюбу здійснюється в їхніх інтересах. Заінтересована особа, [PERSON] пояснила суду, що надання права на шлюб її дочці відповідає її інтересам, оскільки дочка поживає з [PERSON] у цивільному шлюбі. Реєстрація шлюбу узаконить сімейні відносини, які фактично склалися між ними. [PERSON] вимоги [PERSON] підтримав, пояснив, що кохає [PERSON], бажає створити з нею сімю. Вони звернулися до сільської ради з заявою про реєстрацію шлюбу, проте їм було відмовлено із-за недосягнення нареченою шлюбного віку. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявника правомірні і підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] виповнилося 17 років. Згідно ст.22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ч.2 ст.23 цього ж кодексу встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із довідки Камянець-Подільської міської поліклініки №1 Хмельницької області від 22.09.2015 року, показів заявниці, заінтересованих осіб , вбачається, що [PERSON], 1998р.н., станом на 22.09.2015 року знаходилася на прийомі в акушера-гінеколога з приводу вагітності терміном 5-6 тижнів. [PERSON] просить надати [PERSON] право на шлюб, оскільки вони кохають одне одного і бажають зареєструвати шлюб. Надання [PERSON] права на шлюб має для неї юридичне значення, оскільки надає право реєстрацію шлюбу та створення сім'ї. При таких обставинах суд вважає, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Позивачка зазначила, що вони з відповідачем перебували у громадянському шлюбі.[INFO] у них народився син [PERSON], який на теперішній час проживає разом з нею. Після припинення шлюбних стосунків [PERSON] перейшов проживати до власного помешкання у с. Бабаї, кошти на утримання дитини платити відмовляється та приховує своє місце роботи. На підставі цього [PERSON] просить стягнути з відповідача, аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця . До суду надійшла заява [PERSON], в якій вона уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 750 грн. та просила розглядати справу за її відсутності, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] перебувала у громадянському шлюбі з [PERSON] 13травня 2008 року у сторін народився син- [PERSON] (а.с.9 ). На теперішній час сторони разом не проживають. Син мешкає та знаходиться на утриманні у позивачки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 91 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначені розміру аліментів,суд враховує обставини, передбачені ст.. 182 СК України та вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина - [PERSON], у розмірі 750 гривень, починаючи з 13 жовтня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.. 367 ч. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за місяць. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Беручи до уваги вищевикладене, на підставі ст.ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування рішення Вознесенського міського суду від 30.07.1998 року про визнання її безвісно відсутньою за заявою чоловіка - [PERSON] Згідно вказаного рішення останній з вересня 1995 року не мав відомостей про місце перебування заявниці. На даний час її місце знаходження та місце реєстрації на території України встановлено і тому [PERSON] просить вказане рішення скасувати. Представник заявниці за довіреністю в судовому засіданні вимоги про скасування рішення суду про визнання [PERSON] безвісно відсутньою підтримала повністю. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з»явився, однак надав суду заяву, що заявлені вимоги визнає і просить справу розглянути в його відсутності. Заслухавши представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Вознесенського міського суду від 30.07.1998 року [PERSON],[INFO], уродженку с. Мирчешти Унгенського району республіки Молдова визнано безвісновідсутньою, оскільки з вересня 1995 р. відсутні відомості про місце перебування [PERSON], а визнання її безвісно відсутньою за заявою чоловіка - [PERSON] необхідно для розірвання шлюбу . Відповідно до ст.45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з»явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісновідсутньою. Відповідно до ст.250 ЦПК України встановлено, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, скасовує своє рішення. Також, в судовому засіданні встановлено, що 21.08.2000 р. заявниця отримала паспорт громадянина України, який видано Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області. 22.08.2000 р. була прописана за адресою вул.Мирна, 20 в м.Вознесенськ Миколаївської області. Крім того, 23.12.2005 р. вона отримала картку фізичної особи - платника податків Вознесенської ОДПІ за ідентифікаційним №2491122100. Тому, суд вважає, що є правові підстави для задоволення заяви про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.07.2014 року. Під час перебування у шлюбі, в подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалось, шлюбні стосунки припинено через часті непорозуміння. У них різні характери та погляди на життя. На даний час кожен із них будує власне життя. [PERSON] вимагає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засідання позивач була відсутня, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.07.2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на «[PERSON]».(а.с.4) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, у сторін [PERSON] та [PERSON] є дитина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з довідкою виданою Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області №02-25/524 від 02.11.2015 року, [PERSON] мешкає разом з чоловіком [PERSON], та дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.12) Ухвалою суду від 22.12.2015 року сторонам по справі було надано строк для примирення. Однак, сторони не примирилися. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом були прийняті заходи щодо збереження сім'ї, так як в сім'ї є неповнолітній син, однак той факт, що [PERSON] та [PERSON] не примирилися свідчить про те, що стосунки між сторонами остаточно припинені. При таких обставинах суд вважає, що шлюб носить формальний характер, тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

13.10.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) на утримання дочки [PERSON], [INFO], та на її утримання в розмірі ? частини всіх його доходів, заробітку щомісячно починаючи з 01 вересня 2015 року до досягнення дитиною трирічного віку. В суді позивачка , уточнивши позовні вимоги , просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду , тобто з 13.10.2015 року. Також вказує, що з 25 липня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час припинили подружні відносини, проживають окремо, вона не працює і жодних доходів не має, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає, хоча працює, має постійний заробіток і спроможний утримувати дитину та її. Дочка знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до повноліття та на утримання дружини до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Рекомендовані листи повернені суду за закінченням терміну зберігання. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] проти заочного розгляду справи не заперечують. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2010 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 254999 від 16.09.2015 року. Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] На даний час позивачка не працює, жодних доходів не має. [PERSON] працює, має постійний заробіток і зобовязаний утримувати свою неповнолітню дочку. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України та ч. 2 ст. 84 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

13.10.2015 року, до суду надійшла позовна заява ПАТ «Альфа - Банк» (далі - Банк ) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 27 019,61 грн., з яких: -22 635,60 грн. - заборгованість по кредиту; - 3 384,01 грн. - проценти за користування коштами в період з 27.04.2015 року по 25.09.2015 року; - 1 000,00 грн. - штрафні санкції за прострочення сплати кредиту та процентів за користування коштами в період з 27.05.2015 року по 25.09.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №490935582 від 26.02.2015 року (далі-Договір), Банк надав [PERSON] кредит в сумі 22 763,71 грн. строком по 27.02.2020 року, а також передбачено щомісячну сплату частини кредиту, процентів за користування коштами та штрафні санкції за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідачка належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Оніщенко Ю.В. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.52) Відповідачка також не з»явилася в судові засідання, призначені на 17.11.2015 року, на 20.01.2016 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

13.10.2015 року, до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 12 123,99 грн., з яких: - 9 717,11 грн. - заборгованість по кредиту; - 1 253,36 грн. - проценти за користування кредитом в період з 25.11.2010 року по 31.08.2015 року; - 100,00 грн. - комісійні нарахування та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування коштами в період з 01.12.2011 року по 31.08.2015 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 553,52 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із заявою відповідачки від 06.04.2010 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав відповідачці кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 31.08.2015 року, становить в сумі 9 717,11 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, комісійні нарахування, фіксована сума штрафу, штраф в розмірі 5% від суми позову та пеня за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідачка належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку вона не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від Банку надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, при цьому Банк позов підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.2) Відповідачка також не з»явилася в попередні судові засідання, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

13.10.2015 року Краснолиманська міська рада Донецької області звернулась до суду з заявою в якій просила визнати квартиру [ADDRESS] м.Красний Лиман Донецької області безхазяйною та передати її цій громаді у комунальну власність. В судовому засіданні представник заявника наполягала на вимогах з підстав викладених в заяві та просила їх задовольнити. З письмових доказів в судовому засіданні встановлено: В с.Ставки м.Красний Лиман Донецької області по вул.Роз 17 розташована квартира № 2 яка з 23.04.2014 року взята на облік як безхазяйна ( а.с.6-16,18), заявник є юридичною особою ( а.с.17), в зазначеній квартирі ніхто не мешкає та не зареєстрований ( а.с.25-26). Суд, заслухавши представника заявника та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ст.335 ЦК України зазначено- 1. Безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. 2. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Таким чином, квартиру [ADDRESS] м.Красний Лиман Донецької області , слід визнати безхазяйною та передати її у комунальну власність цій територіальній громаді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

13.10.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № PLXYAN02000057 від 16.05.2007 року в сумі 12849,17 грн. та судовий збір у сумі 1218 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 16.05.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір № PLXYAN02000057, відповідно до якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 62057,98 грн. на термін до 14.05.2010 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 19 серпня 2015 року заборгованість складає 77747,23 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причину неявки не повідомив. Судом встановлено, що 16.05.2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір № PLXYAN02000057, відповідно до якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 62057,98 грн. на термін до 14.05.2010 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 19 серпня 2015 року борг складає 77747,23 грн., а саме: -16610,36 грн. заборгованість за кредитом -29426,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом -31710,60 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 64989,06 грн., яка була задоволена рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 12849,27 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

13.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 27.11.2013 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдачка [PERSON] до судового засiдання не з'явилася, незважаючи на те, що про час i мiсце розгляду справи була повiдомлена належним чином, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, так як її зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження або місце роботи невідоме, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згiдно з ч. 1\~ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивая не заперечує проти такого вирiшення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 901, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 342776 ( а.с.8 ). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved