Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

13.07.2020 позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом та просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що вона\~є власницею\~Ѕ частки\~житлового будинку\~ [ADDRESS] .\~Іншою Ѕ\~частиною житлового\~будинку володіють\~брати позивачки,\~які не\~зареєстровані в\~ньому та\~проживають за\~кордоном.\~У вказаному\~будинковолодінні зареєстрований,\~крім інших,\~колишній зять\~позивачки \~відповідач по\~справі [PERSON] . Рішенням Яремчанського міського суду від 22.04.2019 шлюб між дочкою позивачки [PERSON] та відповідачем розірвано. Останній покинув сім`ю та житловий будинок [ADDRESS] в травні 2018 року. З того часу і по даний час [PERSON] не проживає у вказаному житлі. Відповідач не бере участі в утриманні будинку, не дбає про його схоронність, не сплачує комунальні послуги, його особисті речі в будинку відсутні. Оскільки відповідач вже більше двох років не проживає у домоволодінні позивача, тому остання просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Додатково вказали, що відповідач уклав багато кредитних договорів, тому позивач переживає за те, щоб на її майно не наклали арешт. У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації місця проживання. На її прохання, останній їй погрожує розправою з цього приводу. Не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач у підготовчому судовому засіданні просив відкласти розгляд справи для укладення договору з адвокатом. В подальшому у судові засідання неодноразово не з`являвся, від нього не надходило клопотань про перенесення слухання справи, відзив на позовну заяву не надав суду, а тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже правові наслідки не прибуття в судове засіданні сторін та їх уповноважених представників покладено повністю на відповідні сторони. З урахуванням положень\~ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторони позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.12.2015, зареєстрованим в реєстрі за №1141 (а.с.12), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12412660 від 08.12.2015 (а.с.13), договором дарування від 20.09.1988, зареєстрованого в реєстрі за №812 (а.с.14), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15244113 від 16.07.2007 (а.с.15). Записами в актах обстеження матеріально-побутових умов (а.с.18, 19) встановлено, що в будинку позивачки зареєстрований відповідач [PERSON] , проте не проживає в ньому з травня 2018 року. У ході судового розгляду встановлено, що відповідач є колишнім чоловіком дочки позивачки, шлюб між подружжям розірвано 22.04.2019 року рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області (а.с.20-21). Свідок [PERSON] , яка є дочкою позивачки та колишньою дружиною відповідача вказала, що останній прописаний у будинку матері з 2006 року. Проживши тривалий час, у травні 2018 року вони припинили фактичне спільне проживання, а у 2019 розірвали шлюб. З того часу відповідач проживає за іншою адресою. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою та кумою дочки позивачки, пояснила, що відповідач [PERSON] з травня 2018 року проживає за іншою адресою: по [ADDRESS] , де і тримає особисті речі. Близько трьох років вона не бачила його за місцем реєстрації у будинку позивачки. Свідок [PERSON] , пояснила, що вона є сусідкою та кумою відповідача. Повідомила суд, що відповідач з травня 2018 року проживає у приватному котеджі за адресою: [ADDRESS] . Там він і працює. Отже, з пояснень свідків підтверджено факт відсутності відповідача більше двох років за зареєстрованим місцем свого проживання. Частиною першою ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки позивач є власником зазначеної квартири, тому має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності щодо особи, яка не є його співвласником, проте в ній зареєстрована, шляхом визнання її такою, що втратила право на користування цим жилим приміщенням. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті за надані послуги правової допомоги в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп та судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп, які сплачено позивачем за подання позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved