Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

12 січня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що між \~ПАТ «АБ «Радабанк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №123419/ФКР522/0 від 11 листопада 2019 року та відповідно до «Заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» від 11 листопада 2019 року встановлений овердрафт на платіжну картку в сумі 200000,00 грн. Згідно умов вказаного договору банк пропонує надання послуг щодо надання овердрафтів для клієнтів. Банк виконав свої зобов`язання за договором та надав [PERSON] кредит у формі овердрафту з лімітом 200000,00 грн. на споживчі кредити з кінцевим строком повернення ліміту овердафту 10 листопада 2020 року на платіжну карту міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0,01% річних у перші 30 днів користування овердрафтом та 38% річних починаючи з 31-го дня користування (з 03 березня 2020 року процентну ставку було збільшено до 42%). Оскільки відповідач порушив умови договору, станом на 21 грудня 2020 року наявна заборгованість перед банком в розмірі 272748,61 грн., що складається з: 197031,35 грн. прострочена заборгованість по ліміту овердрафту; 66606,37 грн. прострочена заборгованість по нарахованим процентам; 6252,97 грн. пеня на прострочену заборгованість по ліміту овердрафту; 2362,92 грн. пеня на прострочену заборгованість по нарахованим процентам. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі (а.с. 1-8). 08 квітня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування обставин, викладених у відзиві представник позивача зазначив, що сама по собі підписана Заява про приєднання до Договору, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування овердрафтом, пені та штрафів за невиконання договору овердрафту, оскільки така заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору у формі овердрафту. Також представник відповідача зазначив, що саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути доказом укладення кредитного договору овердрафту. Стягнення банком відсотків та комісії за використання кредитного ліміту з рахунку відповідача без подання клієнтом платіжного доручення, на думку представника відповідача, здійснювалось банком неправомірно, без розпорядження та згоди відповідача, оскільки у Заяві, що додана до позову, відсутні умови про те, що він доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості за договором овердрафту. Враховуючи наведене, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15500 грн. (а.с. 69-72) 23 квітня 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 83-89). 08 червня 2021 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якій останній підтримав викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 113-114). Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він зазначив що підтримує позовні вимоги та просив суд розглядати справу без його участі (а.с. 115). Від представника до суду також надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та відмовити у задоволенні позову (а.с. 117). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що між АТ «АБ «Радабанк» та відповідачем [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №123419/ФКР522/0 від 11 листопада 2019 року та відповідно до заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» №123419/ФКР522/0 від 11 листопада 2019 року встановлений овердрафт на платіжну карту в сумі 200000,00 грн., яка є невід`ємною частиною договору та відповідно до встановлених банком правил (а.с. 10). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, процентна ставка за користування овердрафтом в розмірі 0,01% процентів річних у пільговий період користування овердрафтом. У випадку якщо позичальник не погашає 25 (включно) числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості суму заборгованості за овердрафтом повністю, банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за весь період користування овердрафтом починаючи з першого дня за ставкою 38% річних. Після повного погашення всієї заборгованості та при наступному використанні овердрафту відлік днів для визначення процентної ставки починається спочатку (а.с. 11-12). З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 11 листопада 2019 року по 21 грудня 2020 року вбачається, що відповідач отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами договором комплексного банківського обслуговування кредитні кошти в повному обсязі шляхом встановлення ліміту овердрафту та користувався ними протягом зазначеного періоду. Дана виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (а.с. 34-42). У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 21 грудня 2020 року у відповідача наявна заборгованість перед банком в розмірі 272748,61 грн., що складається з: 197031,35 грн. прострочена заборгованість по ліміту овердрафту; 66606,37 грн. прострочена заборгованість по нарахованим процентам; 6252,97 грн. пеня на прострочену заборгованість по ліміту овердрафту; 2362,92 грн. пеня на прострочену заборгованість по нарахованим процентам (а.с. 29-33). АТ «Акціонерний банк «Радабанк» направлено на адресу відповідача лист від 15 квітня 2020 року, згідно з яким АТ «АБ «Радабанк» вимагало від позичальника у 7-ми денний строк з дня отримання листа, сплатити заборгованість за овердрафтом в сумі 19377,66 грн. (а.с. 28). Відповідно до ст.ст.11, 525, 629 ЦПК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтями 6, 627, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.ст.633, 634 ЦК України ). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір) (ст.628 ЦК України). Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. При цьому, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Статтями 610, 611 ЦК України визначено - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Вирішуючи питання стягнення заборгованості за кредитом, суд приходить до наступного. За договором комплексного банківського обслуговування від 11 листопада 2019 року року (заява на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) № [NUMBER] від 11 листопада 2019 року, який має змішаний характер та містить елементи кредитного договору, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даного договору, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді ліміту овердрафту в розмірі 200000,00 грн. на платіжну картку, користувався ним, однак не повернув, що зумовило виникнення у відповідача перед позивачем простроченої заборгованості за лімітом овердрафту в розмірі 197031,35 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Такий висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року по справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15-ц. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по простроченим процентам та пені, суд приходить до наступного. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, а також копію не підписаної відповідачем пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», яка містить умови відповідного договору та розміщується на сайті https://www.radabank.com.ua (а.с. 13-27). Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Відтак, Паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий судом в якості належного доказу умов укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема погодженої між сторонами ціни договору у вигляді розміру процентів, які зобов`язався сплатити позичальник за користування отриманим кредитом, а також пені та інших обов`язкових платежів, оскільки відповідно до норм Закону України «Про споживче кредитування» (ст. 9), Закону України «Про захист прав споживачів» вказаний документ є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку надати позичальнику, як споживачу, інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Крім того, відповідно до змісту вказаного документу, викладена в ньому інформація є актуальною лише на момент ознайомлення із нею позичальником 11 листопада 2019 року, а отже не може використовуватись для врегулювання спірних правовідносин сторін, які вочевидь вийшли за межі означеної дати з огляду на строк користування відповідачем лімітом овердрафту. Графи «дата надання інформації» та «ця інформація зберігає чинність та є актуальною до» не заповнені. Більш того, в тексті в Паспорті споживчого кредитування зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а отже не можуть сприйматись судом як такі, що регулюють спірні правовідносини сторін вже на стадії виконання зобов`язань сторін за кредитним договором. Стосовно тексту пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», яка містить умови відповідного кредитного договору, то за змістом наведених судом вище норм цивільного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ АБ «Радабанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, і саме ці умови і правила, а також тарифи мав на увазі позичальник, підписуючи Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку). Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.ст.549, 551, 625, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) від 11 листопада 2019 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також не визначено зобов`язань зі сплати позичальником інших платежів на корись кредитодавця. Натомість позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг відповідач), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом. Однак, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, послався на роздрукований текст пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк» як невід`ємну частину спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю пропозицію та викладені в ній умови договору розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку), а також те, що вказана пропозиція на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містила умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені), інших платежів, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин сторін правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки пропозиція позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», що розміщена на офіційному сайті позивача змінювалися самим АТ «АБ «Радабанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви текст пропозиції про укладення Договору у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», відсутність у Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, інших платежів, надана позивачем пропозиція про укладення Договору не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Разом з тим, відповідно до ст.81 ч.6 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, наданий позивачем текст пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку), яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, позивачем достатніми та достовірними доказами, не підтверджено, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, інших обов`язкових платежів, а отже і відсутні підстави для задоволення позову в частині заявлених вимог про стягнення кредитної заборгованості за процентами за користування кредитом та пені. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача суми 197037,35 грн. - заборгованістю за простроченим тілом кредиту, в решті позову слід відмовити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається юридичною особою, судовий збір дорівнює 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням того, що позовні вимоги АТ «АБ Радабанк» підлягають частковому задоволенню, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, за принципом пропорційного розподілу судових витрат до задоволених позовних вимог, на користь АТ «АБ Радабанк» з [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду 2955,56 грн. (4091,23 (сума сплаченого позивачем судового збору) х 197037,35 (стягнута судом сума) : 272748,61(заявлена позивачем сума до стягнення )=2955,56) (а.с. 9). Що стосується вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 15500 грн., слід зазначити наступне. Як вбачається із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно матеріалів справи 01 лютого 2021 року між адвокатським бюро «КВО ВАДІС» в особі керуючого адвоката Лободи І.О. та [PERSON] був укладений договір про надання (правничої) правової допомоги. У акті про прийняття-передачу наданих послуг від 08 квітня 2021 року наведено конкретний перелік наданих клієнту послуг. Згідно із квитанціями № 1215 від 01 квітня 2021 року та № 1219 від 02 квітня 2021 року позивачем було сплачено 15500 грн. за договором про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи приписи п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід дійти до висновку про можливість часткового задоволення вимоги [PERSON] про стягнення витрат на правничу допомогу і стягнути з АТ «АБ «Радабанк» на користь останнього понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4302,59 грн. (15550 (сума витрат відповідача на правничу допомогу) х 75711,26 (сума, в стягненні якої судом було відмовлено) : 272748,61 (заявлена позивачем сума до стягнення)=4302,59). На підставі викладеного,

Outcome: partial