Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

12 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що вона є матір`ю, а [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Вказує, що на даний час їхня спільна донька, [PERSON] , проживає разом із нею, її батьками та сестрою за адресою: [ADDRESS] та при цьому перебуває на її повному утриманні. Відповідач разом із ними не проживає, участі у вихованні дитини не бере, що підтверджується висновком опікунської ради Сокирянської МТГ, а також довідкою із дошкільного навчального закладу. Жодного із покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, що говорить про його особисте ставлення до дитини. Відповідач ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами та станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання донькою освіти. При цьому зазначає, що жодних перешкод із її сторони для спілкування батька із донькою не чиниться. Зважаючи на те, що відповідач фактично самоусунувся від прав та обов`язків щодо доньки, свідомо ними знехтував, вважає за доцільне позбавити його батьківських прав. Протягом довгого часу відповідач не надає згоди на реєстрацію доньки в [ADDRESS] , чим порушує її право на свободу вільного волевиявлення та пересування, а також створює їм багато проблем з оформлення документів, така його поведінка свідчить про фактичну відмову від дитини. Зазначає, що із її сторони для дитини створені всі умови для життя, навчання та цікавого дозвілля. Для розвитку дитини вона прикладає всі зусилля та можливості. Відповідно до витягу із амбулаторної карти КУ «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги», на диспансерному обліку дитина не перебуває. Вказує, що зверненню до суду передувало звернення до органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Розглянувши заяву, виконавчий комітет Сокирянської міської ради рішенням від 28.05.2019 року № 56 затвердив відповідний висновок опікунської ради Сокирянської міської об`єднаної територіальної громади. Перевіривши обставини її звернення, орган опіки та піклування прийшов до висновку, що є доцільним позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] . Окрім того, судовим наказом в справі № 722/263/18 від 26.03.2018 року зобов`язано [PERSON] сплачувати на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.02.2018 року та до досягненню дитиною повноліття. Незважаючи на рішення суду, відповідач жодного разу аліменти не платив, чим порушує норми закону та ухиляється від сплати аліментів, що також є підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи вищенаведене просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просить суд розгляд даної справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради - Равлик В. у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності, при цьому вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). При цьому, судовим наказом Сокирянського районного суду від 26.03.2018 року (722/263/18) із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до розрахунку заборгованості від 04.09.2019р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 19519,15 грн. (а.с. 17). Згідно довідки № 868 виконкому Сокирянської міської ради від 13.05.2019 року, разом із [PERSON] у [ADDRESS] , проживає її малолітня донька - [PERSON] , [INFO] , яка при цьому перебуває на її утриманні. Також, судом досліджено акт обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 14.05.2019 року та при цьому встановлено, що позивач проживає у [ADDRESS] , разом із своєю малолітньою донькою [PERSON] , 2017 року народження, яка зареєстрована біля свого батька в с. Орестівка, Хотинського району, Чернівецької області. Житлові умови проживання є добрими, будинок двокімнатний, газифікований. Крім даних осіб, за вказаною адресою ще проживають: батько позивачки [PERSON] , 1971 р.н., мати - [PERSON] та сестра - [PERSON] , 1994 р.н. (а.с. 16). Крім того, із довідки Дитячої дошкільної установи № 1 «Веселка» № 30 від 21.05.2019 року вбачається, що за ввесь час перебування [PERSON] , 2017 р.н. у ЗДО № 1 «Веселка» м. Сокиряни, батько [PERSON] не цікавиться життям доньки в ЗДО, не приводив та не забирав її (а.с. 12). Відповідно до довідки № 549 Сокирянського центру первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області від 13 травня 2019 року, [PERSON] , [INFO] року на диспансерному обліку при Сокирянському ЦПМСД не перебуває (а.с. 13). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Сокирянської міської ради № 03/10-1290 від 27 травня 2019 року, з метою забезпечення соціального захисту малолітньої [PERSON] , [INFO] , права на здоровий розвиток дитини, створення належних умов для психологічної адаптації, навчання та її виховання, вважають за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в зв?язку із невиконанням батьківських прав (а.с. 14). При цьому, рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області від 28 травня 2019 року № 56 було затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини Сокирянської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до пункту 15 постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, № 3 (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звертаючись з даним позовом до суду позивач [PERSON] стверджує, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенні до його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для отримання освіти, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі тощо. Судом враховується, що батько дитини тривалий період часу взагалі не приймає ніякої участі вихованні та піклуванні дитини, аліменти на її утримання не сплачує, хоча є молодою, працездатною особою, що свідчить про свідоме нехтування своїми обов`язками. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження поважності невиконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідач [PERSON] в письмовій заяві визнав позовну заяву, та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Наведені обставини встановлені матеріалами справи дають підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює відповідачу [PERSON] , що останній у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved