Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

14 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики в розмірі 18500 грн. та витрати за сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 31 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений письмовий договір позики, за яким [PERSON] отримала 18500 грн., які зобов`язана була повернути позикодавцю [PERSON] до 01 лютого 2019 року шляхом повернення грошових коштів в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 01 лютого 2018 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача. До цього часу [PERSON] гроші в розмірі 18500 грн. [PERSON] не повернула, від виконання свого грошового зобов`язання ухиляється. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнала позовні вимоги та обставини справи у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики від 31 січня 2018 року, відповідно до умов якого [PERSON] взяла у борг у [PERSON] гроші в сумі 18500 (вісімнадцять тисяч п`ятсот) грн. строком на рік до 01.02.2019 року. Зобов`язалась погашати суму позичених грошей щомісячно не менше 1000 (одна тисяча) грн. з 01 лютого 2018 року. Відповідач не виконала умови договору, позовні вимоги та обставини справи визнала в повному обсязі. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 18500 грн. згідно розписки від 31 січня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 18500 грн. на користь [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved