Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

13 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] об'єднаної територіальної громади Великомихайлівського району Одеської област про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2018 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки 5121683200:01:002:0080, що належала йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до довідки № 4135 від 03.12.2018 року виданою виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON], який помер 19.02.2018 року, дійсно був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті в смт. Велика Михайлівка, вул.Музична, буд.№20 Великомихайлівського району Одеської області. Померлим [PERSON], на його ім'я було складено заповіт від 23 грудня 2013 року в смт.Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до якого, 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки заповів позивачу. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту, відповідно до якого відкрилась спадщина в вигляді права власності на земельну ділянку, дізнався випадково в листопаді 2018 року, від знайомого його покійного дядька [PERSON], оскільки з між ним та дядьком були не дуже доброзичливі стосунки. Після того як він дізнався про заповіт, то звернувся до орендаря, який обробляє дану земельну ділянку, і той надав йому оригінал заповіту. Вказує, що про існування заповіту на його імя він взагалі не знав і тому він не звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який за життя приходився йому дядьком. При зверненні до нотаріальної контори, йому повідомили, що строк для прийняття спадщини ним пропущений і у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 19 лютого 2018 року, терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] об'єднаної територіальної громади Великомихайлівського району Одеської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явились, від позивача наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст.1270 ЦК України ). В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 510674 виданого 23 лютого 2018 року [PERSON] районним відділом держвної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, з якого вбачається, що 19 лютого 2018 року в смт.Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області помер [PERSON] про що 23 лютого 2018 року було складено відповідний актовий запис № 63. З наявного в матеріалах справи Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] 23 грудня 2013 року за реєстром №№ 2-1523, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 4003456, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 року вбачається, [PERSON] належала на праві власності 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим номером 5121683200:01:002:0080 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Новопетрівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області. \~ \~ \~ \~Крім того, в матеріалах справи наявний заповіт, складений 23.12.2013 року та посвідчений державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2-1529, з якого вбачається, що [PERSON] на випадок його смерті 1/2 частку земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Новопетрівська сільська рада Великомихайлівського району Одеської області, кадастровий номер 5121683200:01:002:0080, що належить йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом [PERSON] районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] 23 грудня 2013 року за реєстром №№ 2-1523, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 4003456 заповідає [PERSON]. З наявної в матеріалах справи відповіді [PERSON] районної державної нотаріальної контори № 2464/01-16 від 26.12.2018 року вбачається, що за даними спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON], дата смерті 19.02.2018 року, не заводилась. Крім того, в матеріалах справи наявний лист № 2363/01-16 від 11.12.2018 року наданий [PERSON] районною державною нотаріальною конторою Одеської області, з якого вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] неможливо, так як ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України, тобто на протязі шести місяців від дня смерті. У звязку з зазначеними вище обставинами, йому необхідно подати до нотаріальної контори рішення суду про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яке набрало законної сили. За ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна довідка № 4135/02-16 від 03.12.2018 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, відповідно дщо якої [PERSON], який помер 19.02.2018 року дійсно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті в будинку №20 по вул.Музична в смт.Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області. В житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один, інші особи не зареєстровані та не проживали. Таким чином вбачається, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини так як станом на день відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, та взагалі не знав про те що [PERSON] заповів йому нерухоме майно у вигляді 1/2 частки земельної ділянки, у звязку з чим йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Приймаючи до уваги вищевикладене, те, що позивач є єдиним встановленим судом спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, не проживав разом зі спадкодавцем, взагалі не знав про існування заповіту, відсутні особи, які оспорюють поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після спадкодавця, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини, вказані позивачем поважними, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, визначивши йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved