Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

14 червня 2019 року позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . 20 серпня 2014 року за цією адресою в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками позивача було виявлено порушення, а саме пошкоджені пломби Держспоживстандарту, які встановлені на кожусі електричного лічильника, та пломба електропередавальної організації (пломби мають сліди механічного впливу), яка встановлена на клемній кришці електричного лічильника. На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № 36437 від 20 серпня 2014 року. З метою усунення порушення електролічильник типу СО-ЭА09 № 696727 було знято, укладено у сейф-пакет № А00039231 та відправлено на експертизу. 24 вересня 2014 року було проведено експертизу вказаного лічильника за участю держповірника «Укрметртестстандарт», якою лічильник було визнано непридатним до подальшої експлуатації у зв`язку із тим, що внаслідок пошкодження пломб отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильника. Метрологічні параметри не відповідають класу точності, максимальна похибка складає 61,96 %. 7 жовтня 2014 року відбулося засідання комісії з розгляду акту порушення відповідачем правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН) та вирішено провести розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН відповідно до п. 3.4 Методики за формулою (3.1). Нарахована сума склала 8 589,88 грн. 13 листопада 2014 року на засіданні комісії з участю відповідача було вирішено рішення комісії від 7 жовтня 2014 року (протокол № 4676) відмінити, методику визначення обсягу та вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН не застосовувати до отримання висновків криміналістичної експертизи. Висновком експертного дослідження за результатами проведення комплексного трасологічного та електротехнічного дослідження від 21 квітня 2017 року № 18209/16-33/18210/16-46 було встановлено, що: на пломбі з позначками виробника наявні сліди стороннього втручання (пломба піддавалася розкриттю та повторному навішуванню); на пломбі з позначками держповірки наявні сліди стороннього втручання (пломба піддавалася розкриттю та повторному навішуванню; на пломбі ПАТ «Київенерго» № 6132695 відсутні сліди стороннього втручання; в результаті дослідження вимірювальних кіл електролічильника СО-ЭА09 зав. № 696727 встановлено сліди стороннього втручання, а саме перепайка одного з проводів вимірювання струму з одного місця шунта на інше, а також відкушення двох проводів від вимірювального трансформатора струму, в результаті чого на світло діод «К2» не подається напруга і він не сигналізує про стороннє втручання в кола обліку електричної енергії, що дає змогу обліковувати енергію тільки на 36,2 % від споживаного об`єму. 6 червня 2017 року на засіданні комісії було вирішено провести нарахування відповідно до п. 3.4 та за формулою 3.1 Методики. Нарахована сума склала 8 589,88 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за не обліковану електричну енергію у розмірі 8 589,88 грн., компенсацію вартості судово-криміналістичних експертиз приладів обліку та пломб на них у розмірі 3 963,60 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду відзив на позов, у якому просив розгляд справи проводити без його участі, у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що: позивачем пропущено строк позовної давності; позивачем на надано доказів, що електролічильник, який згідно акта знаходиться у місцях загального користування (на сходових клітинах багатоквартирного житлового будинку), має обмежений доступ чи під`єднаний до системи охорони, що унеможливило б доступ третіх осіб, крім власника; у протоколі комісії № 1008 від 6 червня 2017 року відсутні дати останнього контрольного огляду та останньої технічної перевірки засобу обліку, відсутня площа перерізу проводу з метою самовільного підключення. Суд розглядає справу у відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-15). [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] . У судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2014 року в ході обстеження приладу обліку електроенергії СО-ЭА09 № 696727 за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок споживача [NUMBER] , представниками позивача було виявлено порушення, а саме: пошкоджені пломби Держспоживстандарту, які встановлені на кожусі електричного лічильника, та пломба електропередавальної організації (пломби мають сліди механічного впливу), яка встановлена на клемній кришці електричного лічильника, про що було складено акт про порушення № 36437 від 20 серпня 2014 року (а.с. 24). З матеріалів справи (а.с. 25-31) вбачається, що з метою усунення виявлених порушень електролічильник типу СО-ЭА09 № 696727 було знято, укладено у сейф-пакет № А00039231 та відправлено на експертизу. Взамін було встановлено інший прилад обліку електричної енергії. У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2014 року було проведено експертизу вказаного лічильника за участю держповірника «Укрметртестстандарт», якою лічильник було визнано непридатним до подальшої експлуатації у зв`язку із тим, що внаслідок пошкодження пломб отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильника. Метрологічні параметри не відповідають класу точності, максимальна похибка складає 61,96 %, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 34-35). З матеріалів справи (а.с. 32-33) вбачається, що 10 вересня 2014 року на адресу відповідача, позивачем було направлено повідомлення № 030/31-10871 про те, що 7 жовтня 2014 року з 13 до 16 години за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 31, кабінет № 505, відбудеться засідання комісії з розгляду акту порушень ПКЕЕН № 36437 від 20 серпня 2014 року. Відповідач на вказане засідання не з`явився. У судовому засіданні встановлено, що 7 жовтня 2014 року відбулося засідання комісії з розгляду акту порушення відповідачем ПКЕЕН та вирішено провести розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН відповідно до п. 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за формулою (3.1). Нарахована сума за період з 21 серпня 2011 року по 20 серпня 2014 року склала 8 589,88 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 36-38). З матеріалів справи (а.с. 39-40) вбачається, що 8 жовтня 2014 року на адресу відповідача, позивачем було направлено копію протоколу засідання комісії від 7 жовтня 2014 року, копію розрахунку, квитанцію та вимогу № 030/31-79 про сплату вартості не облікованої\~ електричної енергії в розмірі 8 589,88 грн. У судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2014 року на адреси відповідача, позивачем було направлено повідомлення № 030/6/64-253 та № 030/6/64-254 про те, що 13 листопада 2014 року з 13 години 40 хвилин до 15 години за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 31, кабінет № 505, відбудеться засідання комісії з метою повторного розгляду акту порушень ПКЕЕН № 36437 від 20 серпня 2014 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 41-44). З матеріалів справи (а.с. 45) вбачається, що 13 листопада 2014 року на засіданні комісії з участю відповідача було вирішено рішення комісії від 7 жовтня 2014 року (протокол № 4676) відмінити, методику визначення обсягу та вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН не застосовувати до отримання висновків криміналістичної експертизи. У судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2017 року було складено висновок експертного дослідження за результатами проведення комплексного трасологічного та електротехнічного дослідження № 18209/16-33/18210/16-46, яким встановлено, що: на пломбі з позначками виробника наявні сліди стороннього втручання (пломба піддавалася розкриттю та повторному навішуванню); на пломбі з позначками держповірки наявні сліди стороннього втручання (пломба піддавалася розкриттю та повторному навішуванню; на пломбі ПАТ «Київенерго» № 6132695 відсутні сліди стороннього втручання; в результаті дослідження вимірювальних кіл електролічильника СО-ЭА09 зав. № 696727 встановлено сліди стороннього втручання, а саме перепайка одного з проводів вимірювання струму з одного місця шунта на інше, а також відкушення двох проводів від вимірювального трансформатора струму, в результаті чого на світлодіод «К2» не подається напруга і він не сигналізує про стороннє втручання в кола обліку електричної енергії, що дає змогу обліковувати енергію тільки на 36,2 % від споживаного об`єму, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 48-59). З матеріалів справи (а.с. 61-62) вбачається, що 4 травня 2017 року на адресу відповідача, позивачем було направлено повідомлення № 030/34-1226 про те, що 6 червня 2017 року о 9 годині 15 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 31, кабінет № 505, відбудеться засідання комісії з розгляду акту порушень ПКЕЕН № 36437 від 20 серпня 2014 року. У судовому засіданні встановлено, що 6 червня 2017 року на засіданні комісії було вирішено провести нарахування відповідно до п. 3.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за формулою (3.1). Нарахована сума склала 8 589,88 грн. З матеріалів справи (а.с. 65-66) вбачається, що 6 червня 2017 року на адресу відповідача, позивачем було направлено копію протоколу засідання комісії, копію розрахунку, квитанцію, рахунок компенсації вартості судово-криміналістичної експертизи приладів обліку та пломб та вимогу № 030/34-1547 про сплату вартості не облікованої\~ електричної енергії в розмірі 8 589,88 грн. У судовому засіданні встановлено, що по теперішній час відповідачем не сплачена заборгованість за не обліковану електричну енергію. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підставі акту енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначити величину не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії та за кількістю днів: з дня останнього контрольного огляду приладу обліку чи технічної перевірки приладу обліку, чи набуття прав власності на об`єкт до моменту усунення порушення, за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив ПКЕЕН, що є порушенням норм законодавства України та тягне за собою відповідальність, установлену законом. Доводи відповідача про недоведеність вимог позивача та їх необґрунтованість суд визнає необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що перебіг позовної давності у даному випадку відповідно до вимог ст. 261 ЦК України слід обраховувати з моменту виявлення порушення ПКЕЕН уповноваженими працівниками позивача та складення відповідного акту про порушення, тобто з 20 серпня 2014 року. При цьому, період визначення позивачем розміру спричинених йому збитків, у тому числі шляхом проведення експертизи, не може бути підставою для зміни початку перебігу позовної давності, встановленого ч. 1 ст. 261 ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року у справі № 466/9977/15-ц. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», 21 грудня 2017 року зверталося до Носівського районного суду Чернігівської області із заявою про стягнення з відповідача боргу за не обліковану електричну енергію. 15 січня 2018 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідача боргу за не обліковану електричну енергію у сумі 8 589,88 грн., судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, у сумі 3 963,60 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у сумі 800 грн. Ухвалою суду від 1 лютого 2018 року зазначений судовий наказ за заявою відповідача було скасовано. З цим позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду 14 червня 2019 року. Таким чином, позивач вперше звернувся до суду з вимогою про захист свого права у спірних правовідносинах 21 грудня 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, який розпочав свій перебіг 20 серпня 2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У поданому до суду відзиві відповідач просив застосувати позовну давність, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» необхідно відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed