Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

13.10.2020\~ [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 08.10.2011\~вони з\~відповідачем зареєстрували\~шлюб у\~Ленінському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Запорізького\~міського управління\~юстиції,\~актовий запис\~№ 647.\~ Від\~шлюбу сторони\~мають доньку\~ [PERSON] ,\~яка народилась\~ [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені більше двох років тому з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Під час судового розгляду судом були вчинені такі процесуальні дії. Ухвалою судді від 20.10.2020 відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) учасників справи у судове засідання. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Заперечень проти заочного розгляду справ в даній заяві не наведено. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Заяв по суті справи не надходило. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України (із занесенням до протоколу судового засідання). Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 08.10.2011 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 647, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011. 30.07.2017 від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 03.08.2017 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 773. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені більше двох років тому з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Спору між сторонами щодо поділу майна немає. З вказаних підстав суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було\~встановлено,\~що причиною\~припинення шлюбно-сімейних\~відносин подружжя\~євідсутність\~взаєморозуміння,\~різні погляди\~на сімейне\~життя. Сім`я розпалася та існує формально. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також дитини, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак просила суд не відновлювати своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Позивач не просила стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved