Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

13 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 45 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 14 лютого 2003 року було укладено шлюб. В шлюбі у них 03 листопада 2003 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2016 року. Сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила строк на примирення їм не надавати. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 14 лютого 2003 року уклали шлюб (арк.с.6). Від зазначеного шлюбу у них 03 листопада 2003 року народилася донька [PERSON] (арк.с.7), яка проживає разом з позивачкою (арк.с.15,16). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з липня 2016 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача витрат за підготовку позовної заяви у сумі 500 грн., то ця вимога задоволенню не підлягаю у звязку з наступним. Відповідно до\~ст.1 ЗУ від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Квитанція № 0712(03) від 13 березня 2018 року про сплату 500 грн. за підготовку позовної заяви, яка надана позивачкою (арк.с.17), не оформлена у встановленому законом порядку. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial