Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

13 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 11 жовтня 1997 року. Від спільного подружнього життя з позивачка народила синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 липня 2015 року шлюб було розірвано. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, діти знаходиться на утриманні позивачки. Тому, позивач просила стягувати аліменти з відповідача на її користь, на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій одиниці у сумі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляді справи, без її участі та без застосування технічних засобів. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, та заперечував проти задоволення позову у повному об'ємі, оскільки на даний час він не працює, та не заперечував проти розгляду справи без застосування технічних засобів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке було видане виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та актовим записом № 20. Сторони по справі мають неповнолітніх дітей, синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане відділом РАГС Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська та актовим записом № 685 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке було видане Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та актовим записом № 737, у яких батьками зазначені позивачка та відповідач. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 21 липня 2015 року, що підтверджується копією Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області № 208/5488/15-ц від 21.07.2015 р. В даний час діти мешкають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ТОВ «Інфо-Ком» про склад сім'ї, знаходяться на утриманні позивача, та позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач їй в змозі надавати. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно до вимог ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи зазначене суд вважає правильним позов задовольнити частково та стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій одиниці у сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття дітей. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial