Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

14 грудня 2015 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради обєднаної територіальної громади, третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 17 січня 2009 року померла його мати, [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, земельна ділянка (пай), згідно сертифікату серії ХМ №067357, що виданий 11 лютого 1997 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації за №88. Позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яке залишилось після померлої 17 січня 2009 року, [PERSON], однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), а саме з їх втратою. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги на майно, як син померлої, спадщину прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований з матірю за однією адресою, окрім нього, спадкоємців котрі б претендували на спадщину немає. На даний час, позивач не має змоги оформити спадщину на земельну ділянку, оскільки сертифікат серії ХМ №067357, виданий 11.02.1997 року на підставі розпорядження райдержадміністрації №88, втрачений і визнаний недійсним, що підтверджується повідомленням в газеті «Дунаєвецький вісник» від 19.11.2015 року і в звязку з цим змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що сертифікат після смерті матері позивача був втрачений. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, однак надіслав суду заяву, в якій позов визнає і просить справу розглядати у його відсутності . Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не зявився, однак надіслав суду відзив на позов, в якому не заперечує проти позову і просить справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 січня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно земельна частка (пай) площею 1,98 в умовних кадастрових гектарах члена міжгосподарського агрокомбінату «Дунаєвецький» с.Січинці Дунаєвецького району Хмельницької області, що знаходиться на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України, прийняв спадщину після смерті [PERSON] згідно зі ст. 1268 ЦК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою №542 від 23.11.2015 року, виданої Воробіївською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області. З інформаційної довідки із Спадкового реєстру №42623219 від 29.12.2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті 17 січня 2009 року [PERSON], не заводилася. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 листопада 2015 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлої 17.01.2009 року [PERSON], а саме: на земельну частку (пай) не може, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до копії оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» видно, що втрачений сертифікат серії ХМ №067357, виданий 11.02.1997 року на імя [PERSON], вважати недійсним. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Згідно п. 3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно пункту 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.10 ст.5 ЗК України 1990 року право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право на спадкове майно. Судом встановлено, що 25 квітня 1997 року [PERSON], як члену міжгосподарського агрокомбінату «Дунаєвецький» с.Січинці Дунаєвецького району Хмельницької області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №067357 розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) вартістю 8085 грн., що підтверджується копією витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Дунаєвецькою райдержадміністрацією. Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] набула право на земельну частку (пай) і її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до [PERSON] за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємицем за закорном і має право на оформлення спадщини та відповідне право на земельну ділянку площею 1,98 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved