Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

14.05.2019 р. [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що вона є власником вищевказаного будинку, в якому зареєстрований відповідач по даній справі. Фактично відповідач з 2005 року не проживає у вказаному будинку. В той же час, наявність у будинку реєстрації відповідача, який фактично не проживає, створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Тому, у зв`язку з цими обставинами, вона була змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, також зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6,7). В належному позивачеві [PERSON] , будинку, окрім неї, зареєстрований: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 4995 від 26.04.2019 року виданою Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради центр надання адміністративних послуг Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 5), і відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03.07.2019 року (а.с. 22). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації. При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник домоволодіння, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності і розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідачі без поважних причин не проживають за місцем своєї реєстрації, а їхня реєстрація чинить власникові перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов і визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved