Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

14 червня 2019 року ПП «Шериф-ГБР» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання послуг охорони квартири від 03 жовтня 2016 року № 1301-ОС/К в розмірі 7150 гривень, суму пені 1361,28 гривень, інфляційні витрати в розмірі 652,95 гривень, 3% річних у розмірі 203,15 гривень та судові витрати. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2017 року між ПП «Шериф-ГБР» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів, відповідно до умов якого [PERSON] передає, а ПП «Шериф-ГБР» приймає під охорону приміщення за адресою: м. Київ вул. Фрунзе, 127. Вартість послуг охорони становить 450 гривень без ПДВ за один місяць до двох виїздів ГМР на місяць. 13 грудня 2018 року ним було надіслано вимогу про розірвання вказаного договору та належне виконання зобов`язань. Зазначає, що позивач повною мірою надав послуги, однак відповідач нале5жним чином оплату зазначених послуг не здійснювала. Станом на момент розірвання договору - 13 грудня 2018 року виникла заборгованість у сумі 7150 гривень, а також штрафні санкції, а саме, пеня в розмірі 1361,28 гривень, 3% річних в сумі 203,15 гривень та індекс інфляції в сумі 652,95 гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а. с. 27/. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 03 жовтня 2017 року між ПП «Шериф-ГБР» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів № 1301-ОС/К, відповідно до умов якого [PERSON] передає, а ПП «Шериф-ГБР» приймає під охорону приміщення за адресою: м . Київ вул. Фрунзе, 127 /а.с. 5-7/. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 7.1 Договору про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів (далі договору) визначено, що вартість послуг виконавця не залежить від фактичного часу охорони та становить суму 450 гривень за один місяць до двох виїздів ГМР на місяць. Відповідно до пункту 7.3 договору оплата за договором здійснюється на умовах передплати і проводиться щомісячно, в термін перших п`ятнадцяти календарних днів місяця в якому надаються послуги. Згідно пункту 8.1 договору, договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2016 року, але, в будь-якому випадку до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до додаткової угоди №1 до договору №1301-ОС/К від 04 жовтня 2016 року /а.с. 7/ вартість послуг виконавця не залежить від фактичного часу охорони та становить суму 550 гривень за один місяць до двох виїздів ГМР на місяць. За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків між сторонами, заборгованість [PERSON] за період з 16.12.2017 року по 16.11.2018 року становить у розмірі 6600 грн. /а.с.11/, а станом на 31 грудня 2018 року - 7150 гривень /а.с. 13/. В спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано, тому вказана заборгованість повинна бути стягнута з відповідача. Позивачем на адресу відповідача надсилалася вимога від 03 грудня 2018 року про розірвання договору та належне виконання зобов`язань, сплати боргу у розмірі 6600 гривень, яка [PERSON] виконана не була /а.с. 10/. За вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що позов у зазначеній частині вимог знайшов своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також позивачем заявлена вимога про стягнення пені за період 16.12.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 1361,28 гривень. Сторонами, відповідно п. 4.1.1 укладеного договору визначено, що за несвоєчасну оплату або неналежне виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих виконавцем послуг замовнику нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день на суму невиконаних зобов`язань. Розрахунок пені за прострочення виконання зобов`язань виконується за формулою: Пеня = С х 2ПОС х Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ПОС - подвійна облікова ставка НБУ на день, Д - кількість днів прострочки. Розраховується таким чином: ставка НБУ за відповідний період помножується на два. Отримуємо подвійну облікову ставку НБУ. Це число необхідно поділити на кількість днів в році. Отримуємо ставку НБУ в день. Якщо у загальний період заборгованості розмір облікової ставки змінювався, необхідно розраховувати розмір пені по кожному періоду окремо. Також, якщо період заборгованості випадає на високосний і невисокосний роки, розмір ставки в день теж буде різним, а тому розраховується розмір пені по кожному року окремо. Після отримання розмірів пені по періодах, вони складаються. Період прострочення з 16.12.2017 року по 31.12.2018 року. Отже, загальна сума пені за вказаний період становить 195,40 грн. = (550х41х(2х14,5)/365/100 + 550х 35х(2х16)/365/100 + 550х133х(2х17)/365/100 + 550х56х(2х17,5)/365/100 + 550х116х(2х18)/365/100). Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково на суму 195,40 гривень. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним Комітетом Статистики України, визначає рівень знецінення грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, процес зміни вартості грошей, який характеризується рівнем інфляції, є безперервним процесом і інфляційні процеси не залежать від волевиявлення будь-якої особи, тому інфляційні мають розраховуватися з урахуванням як індексів інфляції, так і індексів дефляції. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення. Індекс інфляції офіційно встановлений Державним комітетом статистики України та у зазначений період часу становив у 2017-2018 році: грудень 2017 року - 101,0; січень 2018 року -101,5; лютий 2018 року -100,9; березень 2018 року - 101,1; квітень 2018 року - 100,8; травень 2018 року -100,0; червень 2018 року -100,0; липень 2018 року - 99,3; серпень 2018 року - 100,0; вересень 2018 року - 101,9; жовтень 2018 року - 101,7; листопад 2018 року - 101,4; грудень 2018 року - 100,8. Отже, інфляційна складова боргу за вказаний період, виходячи із сум заборгованості становить - 58,39 гривень (550х1%/31х16) + (550х1,5%/) + (550х0,9%/) + (550х1,1%/) + (550х0,8%/) + (550х1,9%/) + (550х1,7%/) + (550х1,4%/) + (550х0,8%/), які підлягають стягненню з відповідача. В травні, червні, липні, серпні 2018 року мала місце дефляція (100%, 100%, 99,3%, 100% відповідно). Як видно з позовної заяви та розрахунків позивача, період нарахування 3% річних та вимога про їх стягнення визначена з 16.12.2017 року по 27.05.2019 року. Розмір 3% річних складає: 1) 550 гривень за період з 16 грудня 2017 року по 31 грудня 2017 року 16 днів) 3% річних складають 0,8 гривень (550 гривень х 3% /100% /365 днів=0,05 гривень % в день х 16 днів); 2) 550 гривень за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року 366 днів) 3% річних складають 18,25 гривень (550 гривень х 3% /100% /365 днів=0,05 гривень % в день х 365 днів). Всього розмір 3% річних за період з 16.12.2017 року по 31.12.2018 року складає 19,05 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором про надання послуг охорони квартири від 03 жовтня 2016 року у розмірі 7150 грн., пеню в розмірі 195,40 грн., інфляційні збитки в розмірі 58,39 грн. та 3% проценти річних за порушення виконання зобов`язань у розмірі 19,05 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1522 грн. 20 коп. (79,24 % від 1921грн.).

Outcome: partial