Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

12 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому також зареєстрований її онук, відповідач по справі [PERSON], який за місцем реєстрації не з'являється більше п'яти років, його речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, його місцезнаходження позивачу невідоме. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у будинку, змушена нести зайві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача, який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 03 травня 1978 року, зареєстрованого реєстрі за р/№ 2760 (а.с.8). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у зазначеному будинку підтверджується витягом з домової книги (а.с.10), відомостями про реєстрацію місця проживання з реєстру Костянтинівської територіальної громади, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради 19 лютого 2018 року (а.с.17-19). З липня 2010 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, його речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг не приймає, місцезнаходження його позивачу невідоме. Факт відсутності відповідача у зазначеному будинку та його речей підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 20 квітня 2018 року (а.с.29). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] більше року не мешкає в будинку [ADDRESS], факт його реєстрації в будинку позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved