Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

13.06.2014року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила внести зміни до актового запису про народження її дитини- сина [PERSON] , включивши до нього запис про батька, [PERSON], [INFO], з яким на час народження дитини вона знаходилася у шлюбі, оскільки під час реєстрації народження сина вказала про те, що у шлюбі не знаходиться і відомості про батька були записані з її слів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , пояснивши, що з [PERSON] вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з 31.12.1998 року, разом проживали у м.Київ . В липні 1999 року вона з чоловіком посварилася та виїхала до попереднього місця проживання , у Біловодський район Луганської області, де проживає і на даний1 час. [INFO] у неї народився син [PERSON]. 06.10.1999року за рішенням Дніпровського райсуду м.Києв шлюб між нею та [PERSON] був розірваний, але з даним рішенням суду вона до органів реєстрації факту розірвання шлюбу не зверталася, однак вважала, що вже у шлюбі не знаходиться. Тому, під час реєстрації народження дитини, що відбулося 18.10.1999року, відомості про батька були записані з її слів. В подальшому, на підставі звернення [PERSON] з рішенням суду про розірвання шлюбу саме 26.04.2001року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу був зроблений запис за №316. Лише в лютому 2014року вона дізналася про час реєстрації факту розірвання шлюбу, з чого зрозуміла, що під час реєстрації народження дитини вона ще перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, з чого слідує, що на даний час [PERSON] не може звернутися до відповідача з заявою, тому вона просить внести зміни до актового запису про народження їх спільного сина [PERSON] відомості про батька, [PERSON] Також додала, що [PERSON] знав про існування сина, спілкувався з ним, але доказів тому суду надати не може. Необхідність внесення вищевказаних змін до актового запису про народження сина пояснює бажанням поновити справедливість в цьому питанні. Представник відповідача- начальник відділу ДРАЦС Біловодського РУЮ Бондаренко О.В. в суді позов визнала в повному обсязі, оскільки позивачка під час народження дитини знаходилася у шлюбі з [PERSON], а запис про відсутність батька у свідоцтві про народження дитини був зроблений помилково. Свій висновок про відмову позивачці у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження [PERSON] від 21.05.2014року вона підтримує, так як [PERSON] з заявою про визнання батьківства до органів реєстрації актів цивільного стану не звертався особисто чи через представника, а ствердження [PERSON], що [PERSON] є батьком її дитини, не знайшло свого документального підтвердження при розгляді та дослідження матеріалів , наданих [PERSON] до заяви. Хоча, в судовому засіданні позивачкою також не надано доказів тому. Представник Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області Капінус І.В. вважає можливим задоволення позову, так як працівником Данилівської сільської ради,де саме відбувалася реєстрація народження дитини, [PERSON], можливо , не були перевірені всі документі, необхідні для реєстрації акту цивільного стану, тому відсутність батька в актовому запису був помилково зроблений зі слів заявниці. Представник органу опіки та піклування, начальник служби у справах дітей Біловодської РДА Сєрікова О.М. для захисту права дитини на майно вважає можливим позов задовольнити, так як дитина має право на спадок, який залишився після смерті батька, а також на пенсію у разі втрати годувальника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити з наступних підстав . Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.. 52 Кодексу про шлюб та сім*ю України ( 1969р із змінами та доповненнями 1992р,який діяв в період встановлених обставин по справі, походження дитини від батьків, які знаходяться між собою у шлюбі, посвідчується записом про шлюб батьків. Статтею 44 КпШС України передбачалося, що шлюб вважається припиненим з часу реєстрації розірвання шлюбу в органах записів актів громадянського стану. В суді встановлено, що позивачка 31.12.1998 року уклала шлюб з [PERSON]( арк..спр.7). Зі слів позивачки встановлено, що в липні 1999 року вона з чоловіком посварилася і виїхала до попереднього місця проживання - в Луганську область , де [INFO] у позивачки народилася дитина, син [PERSON] . 6 жовтня 1999 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, але позивачка рішення суду до відділу реєстрації актів цивільного стану, як передбачалося ст.. 44 КпШС України, для реєстрації факту розірвання шлюбу не надавала, тобто, перебувала у шлюбі. Відповідно до ст.. 55 КпШС України(1969р) при народженні дитини у матері, яка не перебувала у шлюбі, якщо відсутня спільна заява батьків або рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народження провадиться за прізвищем матері, ім.*я та по-батькові дитини записується за вказівкою матері. Перебуваючи у законному шлюбі , 18.10.1999року в Данилівський сільській раді Біловодського району Луганської області в актовому запису про народження №22 відомості про батька дитини записані за заявою [PERSON] з її слів ( арк..спр.26). На попередньому судовому засіданні позивачка вказала, що відомості про батька під час реєстрації факту народження сина працівнику Данилівської сільради Біловодського району надали її батьки, так як вона погано себе почувала після пологів , за здійснили помилку, про яку вона довгий час не знала.. В судовому засіданні позивачка дані пояснення змінила, вказав, що особисто зверталася з заявою про реєстрацію народження дитини, але вважала, що при наявності рішення суду про розірвання шлюбу вже не перебуває у шлюбі, тому і не вказала батьком дитини [PERSON] 16 вересня 2000 року позивачка [PERSON] укладає шлюб з [PERSON], а 16 жовтня 2000року за рішенням Біловодського райсуду Луганської області сина позивачки , [PERSON], було усиновлено [PERSON]. При цьому згода на усиновлення дитини його батьком, [PERSON], не бралася, так як при реєстрації народження дитини [PERSON] записана як мати, яка не була у шлюбі. Через рік, 09.11.2001р та 26.12.2001року за рішенням Старобільського райсуду Луганської області шлюб був визнаний недійсним, оскільки під час укладання шлюбу [PERSON] знаходилася у іншому шлюбі, та усиновлення визнано недійсним, так як для усиновлення дитини іншою особою необхідна була згода батька ( арк..спр.44-45,50-51). Згідно вимогам ст.. 56 КпШС України ( 1969р) особа, яка є батьком дитини, вправі оспорити запис протягом року з того часу, як йому стало відомо або повинно було стати відомим про даний запис. З вищевказаного слідує, що з 2001 року позивачка вже знала про помилку, яка була допущена при реєстрації народження сина [PERSON]. Повинен був знати про це також і [PERSON],який, як вказувала позивачка в судовому засіданні, приїжджав до сина під час її знаходження в пологовому будинку та потім, однак доказів тому до суду надано не було. З 2004 року набрав чинності Сімейний Кодекс України, який також дає можливість виправити допущену помилку ( ст.. 128СК). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 11.01.2014р ( арк..спр.10). 16.05.2014року [PERSON] звернулася з заявою про внесення змін до актового запису про народження сина №22 від 18.10.1999року до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського РУЮ у Луганській області, де їй було відмовлено у внесенні змін до актового запису у зв*язку із тим, що особисто [PERSON] за час життя не звертався до відділу ДРАЦС РС Біловодського РУЮ з заявою про визнання батьківства та не подав її через свого представника, а ствердження заявника [PERSON], що [PERSON] є батьком дитини не знайшло свого документального підтвердження при розгляді та досліджені документів, доданих до її заяви. Даний висновок не був оскаржений заявницею, що свідчить про її погодження з ним. Однак,13.06.2014року [PERSON] з тими ж самими документами, які надавала і до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського РУЮ у Луганській області, звертається до суду. В суді знайшов підтвердження той факт, що протягом 15 років - з часу реєстрації акту народження дитини, [PERSON], а саме, з жовтня 1999 року до часу смерті батька, яка настала в [INFO], [PERSON] з заявою про внесення змін до актового запису про народження сина , до суду з заявою про визнання батьківства не звертався. Але, якщо така заява не може бути подана в разі смерті особи, яка визнавала себе батьком дитини, факт такого визнання може бути встановлений в судовому порядку. Однак, позивачка з 2001 року не зверталася і не бажає на даний час звертатися до суду з даною заявою, а доказів того, що [PERSON] під час життя визнавав себе батьком [PERSON] позивачем до суду не надано взагалі. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed