overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

13.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з 2015 року, збереження шлюбу неможливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання сина [PERSON], [INFO], що проживає з позивачем. Сторони у судове засідання не з'явилися, позивач надала суду заяви про слухання справи за її відсутністю, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, часу для примирення не надавати. Відповідач, отримавши двічі судову повістку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, заперечень чи будь-яких пояснень суду не представив. Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області , 25 грудня 1993 року (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане 25.12.1993 року, актовий запис №22). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (пасп.[NUMBER], вид.13.10.2015р. Болградським РС ГУ дМС України в Одеській області). Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтереса, оскільки позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, відповідач заперечень проти задоволення позову суду не надав, спору між сторонами про майно та місце проживання дитини не вбачається з матеріалів справи. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

13.07.2017 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 26.07.2014 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. атів запис № 112. Шлюб у обох перший. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішене у добровільному порядку. Спільно-нажитого спірного майна не мають. На даний час мешкають окремо. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у сторін різні погляди на сімейне життя,через що у родині постійно траплялися сварки, які негативно впливають на дитину. Вважає, що при таких взаємовідносинах сумісне проживання неможливе. Строк на примирення просила не надавати. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. позов визнав у повному обсязі. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.07.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 112 (а.с.3). Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, доньку [PERSON]. [INFO] (а.с.4). Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, відповідача позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

13.07.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06.02.2015 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні, мешкають з нею. Відповідач грошову допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає, однак має таку можливість та обовязок за законом. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісяця але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не зявилися. Позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що з 06.02.2015 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сторони мешкають окремо, діти перебувають на вихованні та утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, а також обовязок за законом. Стосовно наявності інших осіб на утриманні відповідача відомостей не має. З огляду на вказане, позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заявлені в позові аліменти. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

13.07.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення із [PERSON] (далі відповідач) аліментів на особисте утримання позивача в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання в закладі вищої освіти тобто до 30.06.2021 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що натепер вона навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та в звязку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач як батько не надає. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні; відповідач не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач народилася 27.06.2000 року в місті Чернігові і є дочкою відповідача. Натепер вона навчається на ІІ курсі Чернігівського національного технологічного університету (денна форма навчання, держзамовлення), який закінчує 30.06.2021 року (а.с. 2, 4, 8), при цьому стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~ \~ \~ \~1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; \~ \~ \~ \~2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; \~ \~ \~ \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \~ \~ \~ \~6) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене і те, що матеріальне утримання позивача є обовязком відповідача, а також беручи до уваги майновий стан позивача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її особисте утримання в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу). За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що з метою звернення до ПФ України для призначення йому пенсії на пільгових умовах, заявнику необхідно встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] від 30 липня 1988 року,виданої на прізвище «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав з викладених підстав. Представник Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області проти задоволення заяви не заперечує. Вказує, що дана трудова книжка не може бути подана для отримання пенсії, оскільки неможливо встановити її належність саме заявнику. Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 18.05.1962 року [NUMBER] прізвище ім'я по батькові заявника зазначено «[PERSON]», з якого вбачається, що заявник [INFO]. Відповідно до атестата [NUMBER] від 30 серпня 1978 року, який виданий на ім'я [PERSON], вбачається, що заявник закінчив професійно-технічне училище №3 по професії тракторист-машиніст 3 класу. Відповідно до копії паспорта [NUMBER] від 18.12.2001 року та копії картки фізичної особи-платника податків від 05.08.2003 року слідує, що заявник є [PERSON], [INFO]. Із копії трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 30 липня 1988 року, вбачається, що прізвище ім'я по батькові зазначено «[PERSON]». За таких обставин суд приходить до висновку, що факт належності трудової книжки саме [PERSON] підтверджується належними доказами. Факт належності заявнику вказаних правовстановлюючих документів підлягає встановленню, оскільки має для нього юридичне значення, а саме, такі документи необхідні для призначення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви вказує, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.08.1988 року між ним та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Ковтун Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3519, йому належить на праві приватної власності житловий [ADDRESS]. При укладенні вказаного договору було допущено помилку в написанні його імені, а саме: по батькові вказано як [PERSON], тоді як він [PERSON]. Крім того, в тексті вказаного договору також невірно написано назву вулиці на якій знаходиться будинок - [ADDRESS], а необхідно - [ADDRESS], що стало наслідком неправильного перекладу з російської на українську мову. Наявність вказаних описок перешкоджає йому вільно розпоряджатися належним йому майном. Просить суд задовольнити його заяву в повному обсязі. Заявник в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належим чином. Представник заявника [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Кобзар Я.В. надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України, по батькові заявник - [PERSON] - а.с.7, в договорі купівлі-продажу від 23.08.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Ковтун Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3519, по батькові заявник вказаний [PERSON], а вулиця місцезнаходження житлового будинку - [ADDRESS] - а.с.5-6, відповідно до рішення Криворізької міської ради від 13.11.2003 року № 1181 «Про впорядкування назв мікрорайонів, майданів, площ, проспектів, бульварів, вулиць та провулків міста», вулиця Печорская українською мовою пишеться як [ADDRESS] - а.с.13. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вищевикладене дає суду підстави для задоволення заяви, так як даний факт має для заявника правове значення пов'язане з розпорядженням належним йому майном. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.01.2016 року Виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис №3. Мотивуючи позовну заяву вказав, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб є формальним, сторони між собою не спілкуються, спільне господарство не ведуть. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], зареєстрованого Виконавчим комітетом савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис №3, сторони перебувають у шлюбі з 19.01.2016 року (а.с.7). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу Ухвалою суду від 31.07.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16.08.2018 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу та повідомлено учасників справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно. Представник позивача [PERSON], який представляє інтереси позивача на підставі договору про надання безоплатної вторинної юридичної допомоги, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно належним чином, подала суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] вказує, що 28.04.2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. У звязку із відсутністю взаєморозуміння та поваги в сімї виникали сварки, скандали, які привели до припинення шлюбних відносин і ведення спільного господарства. З 2011 року по даний час проживають окремо. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2011 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] час не підтримують подружніх відносин, кожен із них живе своїм життям. Позивач\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як жити разом не можуть. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є не доцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має.\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів (аліментів) на утримання тимчасово непрацездатної дружини Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

13.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20\~листопада 2007\~року Пробіжнянською\~сільською радою\~Чортківського району,\~Тернопільської області,\~ \~актовий \~запис \~№ 10. Ухвалою суду від 16.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 06 серпня 2018 року проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. В обґрунтування вимог [PERSON] вказує, що 20 листопада 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу 28 вересня 2011 року у них народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу, є відсутність взаєморозуміння. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, жодних кроків для примирення ніхто із них не зробив. За час окремого проживання стали чужими людьми. Сімя існує формально. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Позов просить задовольнити, справу розглянути у її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, так як втратили взаєморозуміння та повагу один до одного. За час окремого проживання стали чужими людьми. Примирення не можливе, оскільки,\~ не\~спілкуються,\~уникають зустрічі\~один з\~одним. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на даний час не має.\~ Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved