Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

14 лютого 2019 року від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшов вказаний позов, яким просить: зняти заборону на відчуження майна [PERSON] , що накладена Бориспільською районною державною нотаріальною конторою за повідомленням радгоспу «Глибоцький» та зареєстровано в реєстрі 15 липня 2004 року за реєстраційним номером обтяження 66338. Вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно. Під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Бобровнік Н.В. виявлено заборону, реєстраційний номер обтяження 66338, зареєстровану 15 липня 2004 року Бориспільською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення радгоспу «Глибоцький». Надалі радгосп «Глибоцький» був перетворений шляхом приватизації 1997 року в КСП «Глибоке», яке 18 березня 2015 року припинило свою діяльність. Позивач стверджує, що на даний час не існує юридичної особи та її правонаступників, які б ініціювали питання про накладення обтяження, а тому юридичні зобов`язання [PERSON] перед радгоспом «Глибоцький» фактично припинено. Дана заборона унеможливлює оформити належним чином майно та розпоряджатися ним, а тому остання вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Черненко Н.Б. направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, покладається на рішення суду. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи провів у відсутність вказаних сторін. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області 15 серпня 2017 року, та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 17 січня 2009 року (а.с. 11-12). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, та на підставі заяви позивача [PERSON] приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Бобрівник Н.В. заведено спадкову справу №4/2017 р., копія якої знаходиться в матеріалах цивільній справі (а.с. 72-110). Однак, під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Бобрівник Н.В. виявлено заборону, та надано позивачу письмові роз`яснення щодо звернення до суду для зняття заборони (а.с. 13). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № В-3212369742018 сформованого 30 серпня 2018 року, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 3220882200:04:001:0175 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 91-93). Крім того, [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області. Відповідно ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивач [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Однак, наявністю заборони на майно спадкодавця [PERSON] , та не знятого до цього часу, порушуються права позивача [PERSON] на належне оформлення майна, а тому таке порушення підлягає усуненню. Згідно Інформаційної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №136829201 сформованої 06 вересня 2018 року, на невизначене майно, будинок, що знаходиться в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, та належить [PERSON] накладена заборона на підставі повідомлення б/н Радгосп «Глибокський» (а.с. 15, 96). Відповідно листа Київського обласного державного нотаріального архіву № 01-17-2250 від 31 жовтня 2018 року встановлено, що згідно архівного фонду №32 надано копію з реєстрової книги з обліку заборон де зазначено запис про накладення заборони щодо [PERSON] Інші відомості надати не можливо у зв`язку з їх відсутністю (а.с. 109-110). Згідно наказу Фонду державного майна України № 241 від 04 березня 1997 року «Про затвердження переліку об`єктів груп Б, В, Г, підготовка до приватизації державного майна яких буде проводитись в 1997 році» радгосп «Глибоцький» був перетворений шляхом приватизації в КСП «Глибоке» (а.с. 19-37). Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань, КСП «Глибоке» припинило свою діяльність 18 березня 2015 року (а.с.17-18). На підставі наведеного суд приходить висновку, що наявна заборона порушує права позивача, так як вона не має можливості належним чином оформити майно. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в накладені заборони на майно, яке належить на праві власності спадкодавцю [PERSON] . На час розгляду справи встановлено, що документів, на підставі яких накладено заборону на майно, що належить [PERSON] у Київському обласному державному нотаріальному архіві немає, що вказує на незаконність перебування майна під забороною, однак унеможливлює звільнення майна з-під заборони у позасудовому порядку. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеної заборони на майно [PERSON] , неможливість скасування її в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття заборони, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такої заборони, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved