Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

13 січня 2021 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що 20 жовтня 2017 року о 15:30 трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , у м. Києві, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення із автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року у справі № 761/39404/17 [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП громадянин [PERSON] не мав чинного договору обов`язкової страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягами з центральної бази даних для транспортних засобів, які зареєстровані в інших країнах, так і наявності чинного договору внутрішнього страхування. Постраждалий власник пошкодженого у ДТП автомобіля «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] повідомив МТСБ про ДТП та звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Враховуючи вимого чинного законодавства, позивач, після звернення потерпілого в ДТП із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним у якій є відповідач, та здійснив постраждалому виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди. Розмір виплати (страхового відшкодування), виплаченого постраждалому склав 48468 гривень 8 копійок, а також МТСБУ поніс витрати на проведення експертизи та встановлення розміру матеріального збитку у розмірі 2351 гривень 20 копійок. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 50 819,28 грн. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповіді позивачем не було отримано, а шкода до цього часу не була відшкодована. Позивач, посилаючись на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 1191 ЦК України, вважає, що є всі підстави для звернення до відповідача з регрес ним позовом про відшкодування завданої шкоди. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження. Представник позивача в судові засідання призначені на 15 березня, 12 квітня та 6 травня 2021 року не з`явився, при цьому, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у призначені судові засідання також не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судових повісток про виклик до суду, проте, відповідно до конвертів, які містяться у матеріалах справи, судова кореспонденція адресатом не було отримано із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання»; «неправильно зазначена (відсутня) адреса». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи, що місце фактичного проживання відповідача встановити не є можливим, а також положення частини одинадцятої статі 128 ЦПК України, відповідач була викликана шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на 12 квітня 2021 року. Таким чином, суд ужив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи згоду представника позивача, на підставі статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, 20 жовтня 2017 року о 15:30 у м. Києві по вул. Зоологічна, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ЗАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року у справі № 761/39404/17 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Транспортний засіб марки «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] на момент вчинення ДТП був застрахований в страховій компанії АТ «ПРОСТО-страхування» поліс № АК/5437653 на строк з 14 грудня 2016 року до 13 грудня 2017. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 25 грудня 2017 року [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER] від 15 січня 2018 року, виконаного ФОП [PERSON] на замовлення МТСБУ, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 108492 гривень 81 копійка, а ринкова вартість транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] становить 81048 гривень 8 копійок. Відповідно до Розрахунку вартості КТЗ марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати та зобов`язуючих пропозицій встановлено, що вартість транспортного засобу «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] після ДТП становить 32580 гривень. Таким чином розмір регламентої виплати становить 81048 гривень 8 копійок - 32580 гривень = 48468 гривень 8 копійок. Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була. З метою отримання страхового відшкодування, 25 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування на його користь. Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля прийняв рішення та здійснив постраждалому виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди у розмірі 48468 гривень 8 копійок, що підтверджується Наказом № 4863 від 8 травня 2018 року. Факт відшкодування шкоди постраждалому підтверджується платіжним дорученням № 904607 від 10 травня 2018 року. Крім цього, за послуги щодо надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою програмної платформи МТСБУ сплачено 1531 гривня 20 копійок. Факт оплати підтверджений платіжним дорученням № 905106 від 22 травня 2018 року; Актом № 0096В виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ від 10 січня 2018 року по справі МТСБУ № 46996 про складання звіту №0096В про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Згідно із підпунктами 38.2.1, 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги статтю 1191 ЦК України, підпунктів 38.2.1, 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, таким чином у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати, пов`язаної із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 50819 гривень 28 копійок, а також відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору у розмірі 2 102 гривень.

Outcome: approved