Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

12 грудня 2016 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування; визнання майнових прав забудовника; визначення частки померлого у спадковому майні. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась із об'єкту незавершеного будівництва (фундаменту житлового будинку літ. «А»), що розташований на земельній ділянці площею 900 кв.м за адресою: [ADDRESS] (згідно будівельного паспорту станом на 1986 рік [ADDRESS]) та частки житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом як діти спадкодавиці. Спадщину вони прийняли своєчасно, шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріуса. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки житлового будинку [ADDRESS], їм було відмовлено, оскільки вказане будинковолодіння належить [PERSON], як голові колгоспного двору. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] стали його діти: дочка [PERSON] (мати позивачів) та син [PERSON] (дядько позивачів).Спадщину вони прийняли своєчасно, шляхом звернення з відповідними заявами до нотаріуса.[PERSON] спадщину після смерті свого батька прийняла, але не оформила своїх спадкових прав на частку будинку, в зв'язку з чим нотаріус не може встановити, яка частка зазначеного вище будинку належала саме їй. Крім того, за життя [PERSON] розпочала будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно будівельного паспорта площа земельної ділянки, на якій мало здійснюватись будівництво, становила 900 кв.м. 26 червня 1986 року [PERSON] було отримано дозвіл [NUMBER] на право виконання будівельних робіт.Згідно технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці наявний житловий будинок (літ. «А») незавершений будівництвом готовністю 9%.Однак, державна реєстрація вказаного об'єкта не проводилась.Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивачі не можуть через відсутність правовстановлювального документу на незавершене будівництво. Викладені в позові обставини спонукали позивачів до звернення з даним позовом до суду. В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивачів за довіреністю [PERSON] в поданій заяві просила позов задовольнити повністю (а.с. 129), відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с. 130), а представник відповідача - селищний голова Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в поданій заяві зазначив, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 127). Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в м. Вінниця померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2008 року (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка, крім іншого, складалась з об'єкту незавершеного будівництва (фундаменту житлового будинку літ. «А»), що розташований на земельній ділянці площею 900 кв.м за адресою: [ADDRESS] (згідно будівельного паспорту станом на 1986 рік [ADDRESS]), що підтверджується ксерокопією технічного паспорта, виготовленого ТОВ ПІК «Поділлябудінвест» станом на 17.06.2016 року (а.с. 33-34) та ксерокопією будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35-38). Рішенням Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 61 від 25.04.2016 року вирішено присвоїти поштову адресу об'єкту незавершеного будівництва (фундамент) та земельній ділянці: «[ADDRESS]», що належить гр. [PERSON], що підтверджується ксерокопією вказаного рішення (а.с. 41). З листа КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» № 714/3/01-5/17 від 20.03.2017 року вбачається, що згідно облікових даних КП «ВООБТІ» первинна технічна інвентаризація нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], не проводилась (а.с. 125). Також до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла частка житлового будинку [ADDRESS], який відповідно до відомостей технічного паспорта, виготовленого ТОВ ПІК «Поділлябудінвест» станом на 17.06.2016 року має загальну площу приміщень 53,8 кв.м, житлову - 29,3 кв.м та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», тераси літ. «а1», тераси літ. «а2», сараю-літньої кухні літ. «Б», веранди літ. «б», погребу з шиєю літ. «В», сараю літ. «Г», погребу з шиєю літ. «п/Г», воріт № 1, хвіртки № 2, огорожі № 3, криниці № 4, що підтверджується ксерокопією вказаного технічного паспорта (а.с. 27-29); ксерокопією технічного паспорта на вказаний будинок, виготовленого станом на 06.01.1988 року (а.с. 30-32), а також оглянутою судом інвентаризаційною справою № 1146 по адресі: [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом як дочка спадкодавиці, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 29.03.1985 року, в якому в графі «батько» зазначений «[PERSON]», а в графі «мати» зазначена «[PERSON]» (а.с. 21). Факт перебування батьків [PERSON] в зареєстрованому шлюбі підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.10.1982 року, з якого вбачається, що до реєстрації шлюбу [PERSON] мала прізвище [PERSON] (а.с. 19). З ксерокопії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08.11.2003 року вбачається, що [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище [PERSON] (а.с. 22). [PERSON] також є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 20.01.1993 року, в якому в графі «батько» зазначений «[PERSON]», а в графі «мати» зазначена «[PERSON]» (а.с. 20 зі звороту). Факт перебування батьків [PERSON] в зареєстрованому шлюбі підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.01.1992 року, з якого вбачається, що до реєстрації шлюбу [PERSON] мала прізвище [PERSON] (а.с. 20). Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] немає, а чоловік спадкодавиці - [PERSON] помер ще задовго до відкриття спадщини - [INFO] (ксерокопія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2002 року), що підтверджується копією спадкової справи № 259/2008, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 61-94). Позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняли належним чином, звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом та на частину спадкового майна вже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, що також вбачається з вищевказаної копії спадкової справи (а.с. 61-94). Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавиці [PERSON] частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], позивачі не мають можливості, оскільки відповідно до ксерокопії листа Вінницької районної державної контори № 476/02-17 від 01.03.2016 року вказаний будинок належить [PERSON], як голові колгоспного двору і хоча дочка померлого [PERSON] - [PERSON] спадщину після смерті свого батька прийняла, проте не оформила своїх спадкових прав на успадковану частку, тому нотаріус немає можливості визначити яка частка зазначеного вище будинку належала спадкодавиці (а.с. 26). Крім того, реалізувати своє спадкове право на житловий будинок по [ADDRESS] незавершений будівництвом готовністю 9%, позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючого документу. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного: Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що предметом позову є спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO], яке в позасудовому порядку не можуть успадкувати позивачі, а саме: об'єкт незавершеного будівництва (фундамент житлового будинку літ. «А»), що розташований на земельній ділянці площею 900 кв.м за адресою: [ADDRESS] (згідно будівельного паспорту станом на 1986 рік [ADDRESS]) та частка житлового будинку [ADDRESS]. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 4 статті 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], прийняли належним чином, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, крім того, позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину у відповідності до норм ч. 4 ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини була неповнолітньою. Та на частину спадкового майна вони вже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією спадкової справи № 259/2008 (а.с. 61-94). За відомостями інвентаризаційної справи № 1146 по адресі: [ADDRESS], цілий жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Стрижавської селищної Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконкому Стрижавської селищної Ради народних депутатів № 53 від 23.11.1989 року, належить [PERSON] як голові колгоспного двору на праві особистої власності. Відповідно до ксерокопії погосподарської книги № 12 Стрижавської селищної ради по [ADDRESS], житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], станом на 1981-1982 роки, відносився до суспільної групи домогосподарств - колгоспний двір, головою двору записаний [PERSON] (чоловік), а членами двору: [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка) та [PERSON] (мати) (а.с. 24-25). З ксерокопії листа виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 316 від 02.03.2016 року вбачається, що Стрижавська селищна рада не розраховує підтверджуючими документами щодо ліквідації колгоспу та створення радгоспу на території Стрижавської селищної ради та хто станом на 14.04.1991 року володів, користувався та розпоряджався будинковолодінням [ADDRESS] (власник - [PERSON]) (а.с. 39). Згідно ксерокопії листа виконавчого комітету Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 203 від 17.02.2016 року, з 1982 року погосподарський облік у Стрижавській селищній раді не ведеться (а.с. 40). Таким чином, відсутні підстави вважати, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] після 1982 року належав колгоспному двору і тому застосовувати норми ст.ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинні на час існування колгоспних дворів, згідно яких майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності і розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, є недоцільним. Враховуючи зазначене, [PERSON] є одноосібним власником 100% житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2000 року (а.с. 14). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшов цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла ще задовго до відкриття спадщини - [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.1990 року (а.с. 16). Факт реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.02.1949 року (а.с. 16 зі звороту). Відповідно до норм статті 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) (чинної на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Встановлено, що спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] відсутні. Згідно статті 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями першої черги за законом майна [PERSON], померлого [INFO], стали його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON], що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 08.10.1952 року (а.с. 17) та серії [NUMBER] від 21.06.1961 року (а.с. 18). Встановлено, що спадщину вони прийняли своєчасно, шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса. Таким чином, враховуючи норми статті 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в рівних частках, тобто кожен прийняв спадщину після смерті батька по 1/2 частині. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Тому після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на спадкування 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], яку успадкувала їх мати [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO], тобто кожна з позивачів має право на 1/4 частину вказаного будинку. Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому аналізуючи зібрані докази у справі суд вважає, що позовні вимоги позивачів щодо визначення частки спадкодавця у спадковому майні та про визнання за ними права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Крім того, встановлено також, що спадкодавиця [PERSON] (мати позивачів) при житті розпочала будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно будівельного паспорта площа земельної ділянки, на якій мало здійснюватися будівництво, становила 900 кв.м. 26 червня 1986 року [PERSON] було отримано дозвіл [NUMBER] на право виконання будівельних робіт(а.с. 35-38). Згідно технічного паспорта на житловий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці наявний житловий будинок (літ. «А») незавершений будівництвом готовністю 9%. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою для його виникнення. Будівництво будинку здійснювалося на законних підставах на земельній ділянці, що була відведена на ці цілі, впродовж життя забудовника. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки іншої можливості встановити успадкування позивачами прав забудовника, які належали їх матері немає, за ними необхідно визнати в порядку спадкування за законом права забудовників будинку по [ADDRESS]. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України і не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved