Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

14 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання її доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини до досягнення нею двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача - [PERSON] , [INFO] , і до 18 років на її утримання сплачував аліменти згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2005 року. Шлюб між батьками [PERSON] розірвано на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.02.2015. На теперішній час донька позивача навчається на денній форми навчання Бахмутського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» з 01.09.2017, строк закінчення навчання 30.06.2021. Надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання. 20 грудня 2019 року по справі за вказаним позов було винесено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання починаючи з 14.11.2018 до [INFO] , але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. 28 лютого 2020 року до суду звернувся відповідача [PERSON] із заявою про скасувати заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2019 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. За результатами розгляду цієї заяви, 24.03.2020 Артемівський міськрайонний суд Донецької області постановив ухвалу про скасування заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2019 та призначення до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Олицька Л.М. в судове засідання не з`явилися, 27.04.2020 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Також вказала, що відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів на користь його доньки - третьої особи, але просить відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів на користь [PERSON] . Третя особа [PERSON] , яка була повідомлена належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, 16.04.2020 на адресу суду надійшла від неї заява (вх. № 13260) про розгляд справи за її відсутності. Пояснила, що вона зі своєю матір`ю [PERSON] разом не проживає та не знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу їй надає батько щомісячно у розмірі 1500 грн. Просила стягнути аліменти не на користь матері, а на її користь. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 грудня 2000 року Соледарським виконкомом Артемівської міськради Донецької області (а.с.7). Матір`ю є [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1420-400311-2017, який є додатком до паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 06.03.2017 року, орган, що видав 1420, [PERSON] , [INFO] , громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.02.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набуло законної сили 17.02.2015 (а.с.12). За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.11.2005, з [PERSON] здійснювалося стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частина його доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини (а.с.13). [INFO] [PERSON] досягла повноліття і стягнення аліментів на її користь припинено. Відповідно до довідки № 1590 виданої 25.09.2018 Бахмутським індустріальним технікумом ДонНТУ, а також листом від 11.12.2019 № 765 (а.с.11, 58), [PERSON] з 01.09.2017 навчається на денному відділенні Бахмутського індустріального технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» за спеціальністю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка». Станом на 28.11.2019 навчається на 3 курсі. Строк закінчення навчання 30.06.2021. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що на даний час її донька навчається на денній формі, а тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати, але відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, обов`язок доказування обґрунтованості пред`явлених позовних вимог законодавець покладає на сторони у справі. В порушення вимог\~ст. 81 ЦПК України\~позивачем не надано доказів того, що хоча повнолітня дитина і мешкає окремо, вона продовжує нести витрати на утримання доньки. Натомість з боку відповідача надана копія розписки від 26.02.2020, з якої вбачається, що [PERSON] отримувала від свого батька [PERSON] аліменти на період її навчання з грудня 2018 року по лютий 2020 року у розмірі 1500 грн. кожного місяця, на загальну суму 21\~000 грн. Згідно пояснень\~третьої особи\~ [PERSON] \~вона зі\~своєю матір`ю\~ позивачем\~ [PERSON] \~разом не\~проживає,\~мешкає у\~родичів в\~м.\~Бахмут,\~ та\~на її\~утриманні не\~знаходиться.\~Матеріальну допомогу\~їй надає\~батько щомісячно\~у розмірі\~1500\~грн.\~Просила стягнути\~аліменти не\~на користь\~матері,\~а на\~її користь. Також, при вирішенні даного спору суд враховує, що відповідач [PERSON] має хронічну хворобу та перебуває на обліку у ЛКШВД м. Краматорськ з діагнозом: хронічна екзема, у зв`язку з цим має суттєві витрати на лікування; навчається на денній формі навчання в ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», поєднує навчання та роботу (а.с.83, 84). З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] не є належним позивачем у спорі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, оскільки в ході судового розгляду не доведено, що позивач, хоча і не проживає з повнолітньою донькою, але продовжує нести витрати на її утримання. \~\~\~\~\~\~ Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Заяв від позивача про зміну позовних вимог не надходило, а тому, з урахування положень ст. 13 ЦПК України суд не може змінювати їх самостійно та вирішувати з власної ініціативи на користь кого стягувати аліменти на навчання. При цьому, суд роз`яснює, що повнолітня донька третя особа по справі не позбавлена права самостійно звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів з батьків на час її навчання, у разі доведеності обставин, що вона потребує такої допомоги. \~ \~ \~\~\~\~\~\~ З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання не підлягають задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, судові витрати необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed