Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

13 грудня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з нього заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 03 лютого 2014 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитного союзу 03 лютого 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 588/14-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 5 місяців (з 03 лютого 2014 року по 10 липня 2014 року). Відповідно до умов договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено платіж 10 червня 2014 року на суму 150,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 2000,00 грн. У звязку з несвоєчасним, нерегулярним та неповним здійсненням платежів відповідачем, утворилась заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитним коштами, у відповідності до п.2.1. кредитного договору, за період з 04.02.2014 року по 10.06.2014 рік у розмірі 180,20 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 21 вересня 2016 року складає 4168,40 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2000,00 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 2168,40 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором споживчого кредиту, яка складається з залишку по кредиту у розмірі 2000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 11 червня 2014 року по 21 вересня 2016 року у розмірі 2168,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 04 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року у розмірі 180,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., а всього 5726,60 грн. У ході судового розгляду представник позивача надав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив стягнути з відповідача суму заборгованості перед КС «Азовська кредитна компанія» станом на 30 січня 2017 року в розмірі 6067,20 грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 2000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 11 червня 2014 року по 30 січня 2017 року у розмірі 2509,00 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитним коштами, у відповідності до п.2.1. кредитного договору, за період з 04.02.2014 року по 10.06.2014 рік у розмірі 180,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., а всього 6067,20 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 03 лютого 2014 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитного союзу 03 лютого 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 588/14-Ф2, відповідно до якого відповідач отримав кредит на придбання товару в розмірі 2000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 5 місяців. Згідно з п. 2.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено платіж 10 червня 2014 року на суму 150,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 2000,00 грн. Станом на 30 січня 2017 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 4689,20 грн., яка складається із: заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 2000,00 грн., нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 11 червня 2014 року по 30 січня 2017 року у розмірі 2509,00 грн. та нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 04 лютого 2014 року по 10 червня 2014 року у розмірі 180,20 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved