overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, позивач і відповідач перебувають в шлюбі (а.с.5) та мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І- НО № 592604 (а.с.4). Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачем, відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально її утримувати. Відповідно ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу таку матеріальну допомоги на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є здоровою, працездатною особою, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюб був зареєстрований 04.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області актовий запис № 155. 11.12.2015 року у них народився син [PERSON]. Сімейне життя подружжя припинене, оскільки вони мають різні погляди на життя, в звязку з чим між ними часто виникали конфлікти, тому позивач звернулась до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила, що з початку 2016 року вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, відповідач не цікавиться сімєю. Тому вона прийшла до твердого переконання про те, що збереження їх шлюбу є неможливим. Просила суд залишити їй прізвище «Державіна». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON], 31.01.1982р.н. та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Панасюк») [PERSON], 30.09.1982р.н., був зареєстрований 04.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 155 (а.с. 3). 11.12.2015 року у них народився син [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Разом з тим, в судовому засіданні позивач повідомила, що не бажає зберегти сім`ю і прийшла до твердого переконання про це. Сторони з початку 2016 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Формальне перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. за вимогу про розірвання шлюбу, що був сплачений нею згідно квитанції від 13.12.2016 року (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] [INFO] не надає, просила стягнути з [PERSON] [INFO], уродженця [INFO], не працюючого, зареєстрованого [INFO], проживаючого [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.12.2016 року і до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.\~\~\~\~ Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками сина [PERSON] [INFO] . Договір про утримання дитини не укладено, сторони проживають окремо. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду з 13.12.2016 року і до досягнення ним повноліття. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві зазначено, що з 30.04.1999 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 14.07.1999 народилася донька [PERSON]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.08.2016, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх доньки. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.08.2016, позивача призначено піклувальником над [PERSON]. На теперішній час дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідачі участі у її утриманні та у вихованні не приймають, матеріальної допомоги не надають. Просить стягнути з відповідачів на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини їх доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, судовими повістками. Клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 2), копією заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.08.2016 року про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав (а.с. 3), копією рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 17.08.2016 року № 570 про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 4), копією рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 16.11.2016 року № 833 про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с. 4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з кожного з відповідачів на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду тобто з 13.12.2016 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судовий збір в рівних частках в сумі по 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 23.12.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Суд з власної ініціативи поставив питання про ухвалення додаткового рішення оскільки не вирішено питання, повязане із судовими витратами. В судове засідання сторони не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути питання за відсутністю сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що необхідно винести додаткове рішення в частині стягнення судових витрат. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає необхідним постановити додаткове рішення по вищезазначеній цивільній справі в частині стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

13.12.2016. року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.10.2007 року у Андріївській с/раді Балаклійському районі Харківської області, актовий запис №45. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.10.2007 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7-8/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що сімейні відносини не склалися через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки, фактичні шлюбні відносини припинилися з жовтня 2016 року, тому подальше перебування в шлюбі не має сенсу. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у своїй письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2001 року, який зареєстровано Верхньопокровською сільською радою Старобільського району Луганської області за актовим записом № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання доньки. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13.02.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, він офіційно працює, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.08.1995 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на 2 курсі денного відділення стоматологічного факультету Ужгородського національного університету на контрактній основі. У звязку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, яку їй одній важко забезпечити, тому змушена просити суд до досягнення дочкою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання, стягувати з [PERSON] в її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно. Сторони в судове засідання не зявилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із долученого до справи свідоцтва про народження І- СГ №005601 вбачається, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. У відповідності з довідкою № 647 від 09.12.2016 року [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення стоматологічного факультету Ужгородського національного університету ІУ рівня акредитації. Відповідно до Договору № 161-16/041С від 13.08.2015 року, [PERSON] навчається за спеціальністю стоматологія, загальна вартість освітньої послуги становить 93750 гривень, розмір оплати за навчальний рік 18750 гривень, строк дії договору з 01.09.2015 року до 30.06.2020 року. У відповідності із довідкою виданою виконкомом Стрілківської сільської ради від 25.11.2016 року №1606, [PERSON] проживає у [INFO], і на її утриманні перебувають [PERSON], [INFO], студентка, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], учениці. Згідно довідки Львівської регіональної служби ДВСК та нагляду на державному кордоні та транспорті [PERSON] працює лікарем ветмедицини 1- категорії із середнім заробітком 4700 гривень. Таким чином, судом незаперечно встановлено, що позивач [PERSON] сама утримує дочку студентку, тому очевидно, що їй важко забезпечити її усім необхідним для життя і навчання. Ст.199 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий, працює, то може підтримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання, матеріально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

13.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.08.1995 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, а їй одній важко забезпечити їх усім необхідним, тому змушена вимагати стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Сторони в судове засідання не зявилися, але подали суду заяви, якими просили спір вирішити в їх відсутності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи свідоцтвами про народження, сторони зареєстровані батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 1606 від 25.11.2016 року, позивач [PERSON], проживає у [INFO], має на утриманні дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Львівської регіональної служби ДВСК та нагляду на державному кордоні та транспорті працює лікарем ветмедицини 1- категорії із середнім заробітком 4700 гривень. Наведені докази дають підстави вважати, що позивачці важко самій утримувати дітей, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обовязку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий, працює, а тому може сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved