Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

13.09.2018 року ТОВ «Фінансова компанія є гроші» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] .. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18.04.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 33266416331-001126 про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору, що врегульовано Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 договору, заявка в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього ж договору. Отже договір №3266416331-001126 від 18.04.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі , передбаченій правилами ст.ст. 207,208,1047,1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до пункту 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Повідомленням від 18.04.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 1 000, 00 гривень на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору, позичальник зобов`язався вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов цього договору, строк на який надається позика становить п`ятнадцять днів. Дата надання позики 18.04.2018 року, дата повернення - не пізніше 23:00 02.05.2018 року. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних, загальна сума позики здорожчання позики за весь період складає 1043, 70 грн. Так, у строк, зазначений договором, у разі виконання відповідачем зобов`язань за цим договором, відповідач повинен був повернути позику на суму 1 000, 00 грн. та проценти за користування позикою у розмірі 43, 70 грн. Проте позичальник повернув суму позики частково, а саме 10, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №3266416331-001126 та не повернув суму позики повністю, чим порушив умови договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України. Відповідно п. 7.1. договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та\\або сплати процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню в розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Станом на 07.09.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом - 1000, 00 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом - 2 603, 70 гривень, заборгованості за пенею - 3 830, 00 гривень, що складає загальну суму заборгованості за договором - 7 433, 70 гривень. З підстав невиконання відповідачем зобов`язань за договором №3266416331-001126 від 18.04.2018 року щодо повернення позики у строк, визначений умовами договору та сплати процентів за користування позикою, просило стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 7 433, 70 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762, 00 гривень, 1 500, 00 гривень за юридичні послуги. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.10.2018 року відкрито провадження у справі, та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному проваджику сторін. 05.02.2019 року справу прийнято до провадження головуючим суддею, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи 21.11.2019 року за його відсутності. Від відповідача відзив на позов не надійшов, клопотань, заяв процесуального характеру також не надходило. Судова повістка надіслана відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв`язку про закінчення встановленого строку зберігання, що відповідно до правил ч. 1 ст. 131 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони у справі. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі представника позивача та відповідача, ухваливши по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші», створено згідно з Цивільним кодексом України та Законами України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», «Про господарські товариства», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про зовнішньоекономічну діяльність», іншими законодавчими актами України. Товариство створено з метою отримання прибутку шляхом здійснення фінансових послуг, визначених чинним законодавством України, серед яких - надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. (а.с.31-32,33-39). Наказом №7 від 27 листопада 2017 року ТОВ «ФК є гроші» затверджено Правила про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.(а.с.41-48). 18.04.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 33266416331-001126 про надання позики. Відповідно до правил статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договори про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Правилами статтей 11,12,3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що: електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.; якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа , яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла псового кредиту в електронному порядкуропозицію укласти договір. Зазначений договір №3266416331-001126 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту 18.04.2018 року сторонами у справі - ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено в електронному порядку шляхом реєстрації позичальника [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com, що свідчить про прийняття [PERSON] публічної пропозиції ТОВ «Фінансова компанія є гроші» про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту та підтверджено заявкою-анкетою позичальника [PERSON] в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього ж договору узгодженого його сторонами та підтверджено ідентифікатором, яким є СМС повідомлення з кодом 956874, який зазначений у тексті договору у розділі «підписи сторін». (а.с.12-18). Отже договір №3266416331-001126 від 18.04.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі , передбаченій правилами ст.ст. 207,208,1047,1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджує досягнення всіх істотних умов договору. ТОВ «Фінансова компанія є гроші» виконало свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] позику у розмірі, встановленому договором, що підтверджено повідомленням, за даними якого 18.04.2018 року перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 1 000, 00 гривень на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року (а.с.27). Відповідно до умов п. 10.1.3. договору, позичальник зобов`язався вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов цього договору, строк на який надається позика становить п`ятнадцять днів. Дата надання позики 18.04.2018 року, дата повернення - не пізніше 23:00 02.05.2018 року. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування позикою, що становить 730% річних, загальна сума позики здорожчання позики за весь період складає 1043, 70 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджує, що відповідач повинен був повернути позику на суму 1 000, 00 грн. та проценти за користування позикою у розмірі 43, 70 грн., однак повернув суму позики частково, а саме 10, 00 грн.. Відповідно п. 7.1. договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та\\або сплати процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню в розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання зі сторони відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. За даними зробленого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 07.09.2018 року відповідачем [PERSON] прострочені строки повернення позики, встановлені п. 5.4. договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом - 1000, 00 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом - 2 603, 70 гривень, заборгованості за пенею - 3 830, 00 гривень, що складає загальну суму заборгованості за договором - 7 433, 70 гривень. За відсутності у судовому засіданні відповідача суд позбавлений можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову та правильність зробленого розрахунку. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Оскільки відповідач [PERSON] у встановленому договором №3266416331-001126 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 18.04.2016 року порядку не виконав свої зобов`язання щодо повернення позики та сплати процентів за користування позикою, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 7 433, 70 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 1000, 00 гривень, заборгованості по процентах за користування кредитом - 2 603, 70 гривень, заборгованості за пенею - 3 830, 00 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню і сума судового збору у розмірі 1762 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500, 00 гривень в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved