Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

13.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який вподальшому уточнив до Приватного підприємства «Автотранском» в особі Автоколони № 9, Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просив визнати протокол комісії соціального страхування ПП «Автотранском» від 26.10.2012 року незаконним, стягнути з відповідача ПП «Автотранском» допомогу по тимчасової втрати працездатності за період з 08.10.2012 року до 25.02.2013 року та з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року в розмірі 1257,10 гривень, а також стягнути з Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності допомогу по тимчасової втрати працездатності за період з 08.10.2012 року по 25.02.2013 року та з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року в розмірі 14692,00 гривень. Свій позов [PERSON] обгрунтовує тим, що працював водієм автотранспортних засобів в Автоколоні №9 ПП «Автотранском» з 03.09.2012 року по 22.07.2013 року. 07.10.2012 року позивач йшов до свого будинку по узбіччю вулиці Томської у м. Харкові, близько 23-30 годин на нього допустив наїзд [PERSON], внаслідок чого позивач отримав ушкодження середнього ступеня тяжкості. З цього приводу було проведено досудове розслідування та вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова, доведено вину [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. З 08.10.2012 року по 25.02.2013 року та з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Харківській міській клінічній лікарні та позивачеві присвоєно ІІІ групу інвалідності. Позивачем у встановленням законом порядку надані листки непрацездатності на підприємство для оплати, але було відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності. Позивач вважає такі дії відповідачів неправомірними та вважає необхідним стягнути з приватного підприємства «Автотранском» на його користь 1257,10 гривень, з Львівського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності суму 14692,00 гривень в рахунок оплати часу тимчасової непрацездатності. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Приватного підприємства «Автотранском» в особі Автоколони № 9 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволення позову в повному обсязі. Представник відповідача Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, залишив суду заперечення, в яких просив відмовити в задоволення позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював ПП «Автотранском» на посаді водія автотранспортних засобів 2 класу в Автоколоні №9, що підтверджується наказом №136-п від 03.09.2012 року та копією трудової книжки позивача .(а.с.6-7,125) В період роботи на підприємстві з 03.09.2013 року до 22.07.2013 року з позивачем стався нещасний випадок, а саме 07.10.2012 року близько 23-30 годин на [PERSON] був скоєний наїзд водієм [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ2101»р.н. [NUMBER], в результаті ДТП, позивач отримав тілесні ушкодження, що призвело до тривалого розладу його здоров'я. 11.10.2012 року ухвалено вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова, яким доведено вину [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання в вигляді обмеження волі на 1 рік. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 11558,62 гривні. (а.с. 27) Вказаним вироком встановлено, що 07.10.2012 року біля 23-30 годин [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ2101»р.н. [NUMBER], рухався заднім ходом по вул.. Томській у м. Харкові, зі сторони вул.. Железнякова у напрямку вул.. Озерної. Рухаючись по вказаній вулиці, в районі будинку №21 [PERSON] на швидкості 30 км/год., грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд на пішохода [PERSON], який рухався по обочині проїжджої частини в напрямку вул.. Озерної м. Харкова, т.б. у попутному с ним напрямку. Внаслідок ДТП [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи «2295-А/12 від 14.11.2012 року отримав закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку з наявністю вогнища контузії правої лобної частки, субдурального крововилива, синець і садно на обличчі, перелом кісток носа, закритий вивих правої плечової кістки, перелом великого горбка, садно правої поперекової області, які у своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров'я. Відповідно до листків непрацездатності № 808051, № 709664, № 621036, № 812124, № 812660, № 812654, 808051, № 808051, № 981137 (а.с.8-11 ) встановлено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Харківській клінічній лікарні з 08.10.2012 року до 25.10.2012 року, з 22.11.2012 року по 04.12.2012 року, з 19.06.2013 року до 01.07.2013 року, та на амбулаторному лікуванні з 26.10.2012 року до 21.11.2012 року, з 05.12.2012 року до 25.02.2013 року. Згідно з листком непрацездатності №812654, виданим 26.01.2013 року, 26.02.2013 року [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності. Судом встановлено, що під час ДТП, яка мала місце 07.10.2012 року, позивач знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Відповідно до протоколу засідання комісії із соціального страхування ПП «Автотранском» від 26.10.2012 року, яка розглядала звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, комісія вирішила, у зв'язку з виявленням у крові вмісту етилового спирту в розмірі 2,453% на підставі діючого законодавства, допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] не надавати. Продовжені по даному факту листки непрацездатності не оплачувати (а.с. 158 ). Відповідно до Заяви-розрахунку листки непрацездатності з 08.10.2012 року до 25.10.2012 року, з 22.11.2012 року по 04.12.2012 року, з 26.10.2012 року до 21.11.2012 року, з 05.12.2012 року до 25.02.2013 року для виплати страхового відшкодування на [PERSON] не направлялись, та сплата не була проведена (а.с. 127-133 ). Відповідно до п.1 ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (Закон України №2240), загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах держаної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах. Згідно до п.1. ч.1 ст. 20 Закону України №2240, кошти загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, спрямовуються на: виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, на поховання. Пункт1ч.1 ст. 35 Закону України №2240 передбачає, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків : тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Відповідно до ч.2 ст. 35 Закону України №2240, допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності, незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наданого суду ПП «Автотранском» розрахунку середньої заробітної плати у період з 30.09.2012 року по 07.10.2012 року становить 21.59 гривень, при цьому допомога в період з 08.10.2012 року по 25.02.2013 року всього нарахована 15177,77 гривень, в тому числі за рахунок підприємства - 485,78 гривень, та за рахунок ФСС -14692,00 гривень (а.с. 152). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 Закону України №2240, допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням. При цьому відповідно до частини 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією із соціального страхування, що створюється на підприємстві, до складу якої входять представники адміністрації підприємства та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб. Комісія із соціального страхування приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення, розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності ті інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Відповідно до Положення про комісію із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого постановою правління Фонду від 23.06.2008 року №25 (із змінами), комісія приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійсненню розрахунків тощо. Механізм розслідування та ведення обліку нещасних випадків невиробничого характеру, які сталися з громадянами, визначається Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 №270. Згідно п.9, п.3, п.5 Порядку №270 розслідуванню підлягають нещасні випадки, що сталися під час вчинення протиправних дій проти особи, її майна незалежно від того, чи був потерпілий у стані психічного розладу, алкогольного або наркотичного сп'яніння. Абзацом першим та третім п. 7 Порядку №270 встановлено, що розслідування нещасних випадків проводиться з метою визначення їх обставин та причин. На підставі результатів розслідування розробляються заходи щодо запобігання подібним випадкам, а також щодо вирішення питань соціального захисту потерпілих. У процесі розслідування беруться до уваги листок непрацездатності чи довідка лікувального закладу, а також пояснення потерпілого та свідчення очевидців. Відповідно до п.8 Порядку №270 розлідування нещасних випадків, пов'язаних із заподіянням тілесних ушкоджень іншою особою, проводяться органом досудового розслідування. При цьому комісія при призначенні матеріального забезпечення особі, з якою стався такий випадок, керується висновками органу досудового розслідування. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, є всі підстави вважати, що висновки комісії із соціального страхування ПП «Автотранском» від 26.10.2012 року, викладені у протоколі засідання комісії, яка розглядала звернення та документи про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, а саме, у зв'язку з виявленням у крові вмісту етилового спирту в розмірі 2,453% на підставі діючого законодавства, допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] не надавати є передчасними, оскільки не базуються на висновках досудового розслідування та вироку суду та суперечать діючому законодавству, а тому є незаконними, оскільки матеріалами справи встановлено, що отримана травма викликана не алкогольним сп'янінням, не має з ним причинного зв'язку, що підтверджено відповідними доказами по справі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає законним позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з Приватного підприємства «Автотранском» в особі Автоколони № 9 на користь [PERSON] допомогу по тимчасовій втраті працездатності за перші п'ять днів за період з 08.10.2012 року по 25.02.2013 року та з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року в розмірі 1257, 10 гривень та з Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності допомогу по тимчасовій втраті працездатності за період з 08.10.2012 року по 25.02.2013 року та з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року в розмірі 14692, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved