Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

14.08.2015року ПАТ «Комерційний Банк «Надра» звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги представник позивача за первісним позовом обґрунтовує тим, що 30.01.2008 року між ВАТ «КБ «НАДРА» правонаступником, якого є ПАТ «КБ «Надра»,та [PERSON] укладено кредитний договір №11/П/05/2008-840, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 401320,00 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим договором, строком до 28.01.2028 року. Банк виконав вимоги договору, а позичальник попри взяті на себе зобов`язання не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту. Станом на 03.08.2015 року заборгованість позичальника перед банком становить 412 837,00 дол. США, та 1 329 046,45грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 341 941,35 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків - 70 895,81 доларів США, штрафу за прострочення сплати кредиту -22 776,48 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту 040 132,00 доларів США. За таких обставин, позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 412 837,00 дол. США основного боргу та 1 329 046,45 грн. пені та штрафу. 01.08.2018року надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні. Судом прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірини Сергіївни про розірвання кредитного та іпотечних договір. Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовано тяжким матеріальним станом та тяжкою ситуацією в країні, несправедливого факту повернення коштів банку за кредитним договором суперечить йому правам та інтересам як споживача кредитних коштів. Представник ПАТ «КБ «Надра» до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника оскільки позовні вимоги за первісним позовом підтримує, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, при цьому проти позовних вимог за зустрічним позовом заперечив та просив відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, проти позовних вимог за первісним позовом заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2008 року між ВАТ «КБ «НАДРА» правонаступником, якого є ПАТ «КБ «Надра»,та [PERSON] укладено кредитний договір №11/П/05/2008-840, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 401320,00 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим договором, строком до 28.01.2028 року. В якості забезпечення виконання зобов`язання 30.01.2008р. між ВАТ «КБ «НАДРА» правонаступником, якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Іриною Сергіївною, відповідно до умов якого позивач передав в заставу відповідачу нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,20 кв.м., житловою 41,60 кв.м. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Звертаючись до суду з первісним позовом банк, як для задоволення своїх вимог посилається на те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим просить з них стягнути заборгованість у розмірі 412 837,00 доларів США та 1 329 046,45 грн.пені та штрафу. Разом з тим, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі та проценти за користування коштами. На підставі наведеного суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вомог, а тому підлягають задоволенню. Відповідач звернувся з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Ірини Сергіївни про розірвання кредитного та іпотечних договір. Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовано тяжким матеріальним станом та тяжкою ситуацією в країні, несправедливого факту повернення коштів банку за кредитним договором суперечить йому правам та інтересам як споживача кредитних коштів. Так, відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Тобто, виходячи з вищенаведеного, можна дійти висновку, що закон пов`язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявінстю одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розірвання договорів, зокрема: наявності виняткових обставин в розумінні ст. 652 ЦК України, матеріали справи не містять. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку первинна позовна заява підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

Outcome: approved