Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

13.03.2017 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та, окрім того, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на доньок, що викликані їх станом здоровя. Розмір аліментів позивач визначила у сумі 1650 грн. на утримання [PERSON], 1700 грн. на утримання [PERSON], а додаткові витрати по 1700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення доньками повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково в мінімальному розмірі на дитину відповідного віку у частці від доходу; позовні вимоги про стягнення додаткових витрат не визнав. Дослідивши обставини справи, докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвами про народження дітей, зареєстрованими Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №32, Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №14. Шлюб між сторонами розірваний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2016 року. Діти проживають із позивачем, перебувають на її утриманні. Дохід позивача складає 3200грн., що не оспорюється відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 181\~ Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.\~\~\~\~\~\~ Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідач не надає достатньої та регулярної допомоги на утримання дітей, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. На час розгляду справи [PERSON] працює на посаді водія згідно трудового договору, укладеного з ФОП [PERSON] 31.05.2017 року, отримує заробітну плату у розмірі 3200 гривень. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти для дітей у звязку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дітей останні не мають. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті у частці від доходу [PERSON] в порядку ст. 183 СК України. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на кожну дитину. Аліменти підлягають стягненню щомісяця, починаючи з 13.03.2017 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 26.12.2021 року, після цього, на утримання [PERSON] - в розмірі 1/6 частки від заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 18.12.2028 року. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~ Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.\~ Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спор. \~За медичною карткою амбулаторного хворого Одеської дитячої поліклініки від 08.07.2016 року [PERSON] перебуває на обліку у гастроентеролога та хірурга, має дефект імунної системи. [PERSON] має довічні хвороби шкіри вульгарний іхтіоз та атопічний дерматит, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого №409439 від 28.04.2015 року. Діти потребують постійного обстеження, лікування, проходження курсів профілактичних заходів, дотримання спеціального режиму харчування. Вказані обставини визнані представником відповідача в процесі розгляду справи. Визначаючи розмір участі батька у додаткових витратах суд враховує як істотні обставини характер захворювань дітей, майновий стан сторін та вважає можливим стягнення з відповідача додатково по 300 гривень на кожну дитину щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial