Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

14.03.2019 року [PERSON] звернулася до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] року народження . Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Їх фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху та відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду із цим позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 15.03.2019 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову визнав. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2017 року між [PERSON] , [INFO] року народження та [PERSON] , [INFO] року народження , був зареєстрований шлюб в Мар`їнському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 35, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2017 року. Позивач та відповідач однією сім`єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правову допомогу позивачем надано суду квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 12.03.2019 року адвоката Романець В.В., відповідно до якої сума розрахунку на надання правової допомоги складає 2500,00 гривень, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4313 від 16.05.2012 року, оригінал ордеру серії АА № 069005. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень та витрати на професійну правову допомогу в сумі 2500,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved