Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

12 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останнього аліменти на його утримання, у звязку з продовженням навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ним 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач є його батьком. На день подання позову до суду він навчається на 3-ому курсі денного відділення Кіровоградського технікуму механізації сільського господарства, у звязку з чим потребує коштів на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Усі витрати повязані з його навчанням несе мати [PERSON] Оскільки його батько працює та отримує регулярно заробітну плату, проте у добровільному порядку матеріальної допомоги на його навчання не надає, хоча має таку можливість, просив суд вищезазначені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зауважив, що дійсно позивач є його рідним сином. Проте, з 2013 року він сплачує аліменти на користь своєї повнолітньої доньки [PERSON], що продовжує навчання у ВНЗ у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою 23 років, за умови продовження нею навчання. Крім того на його утриманні перебувають двоє престарілих батьків, які також потребують догляду та матеріального забезпечення. Враховуючи викладене просив суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягувати з нього на користь позивача аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) грн. щомісячно, з огляду на розмір прожиткового мінімуму для непрацюючої особи. Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії I-ФП №069720 виданого 05 грудня 1997 року Южноукраїнським міським відділом ЗАГСу м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом №366, його батьком є [PERSON] (а.с.4). Стаття 199 Сімейного Кодексу України передбачає обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною другою цієї статі передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки №352 від 27.05.2015, [PERSON] навчається на 3-ому курсі денного відділення Кіровоградського технікуму механізації сільського господарства. Термін навчання з 01 вересня 2012 р. до 30 червня 2016 р. (а.с.8). З довідки №4046 від 29.07.2015 року видно, що [PERSON] працює на ВП ЮУ АЕС на посаді майстра з ремонту та регулярно отримує заробітну плату (а.с.28). На підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2013 року з [PERSON] проводиться стягнення аліментів на користь повнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою 23 років (а.с.32). З заробітної плати [PERSON] регулярно проводиться стягнення за виконавчим листом №486/1330/13-ц виданого 25.07.2013 року на підставі вищезазначеного рішення суду, що підтверджується звітами про здійснені відрахування та виплати з заробітної плати [PERSON] від 29.07.2015 (а.с.34, 36, 38). Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. За ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень вищезазначеної статті суд не приймає до уваги твердження відповідача про стягнення з нього на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки останній офіційно працевлаштований та регулярно отримує заробітну плату. За таких обставин, при визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON], суд враховує матеріальне становище відповідача, наявність на його утримані двох престарілих батьків, а також той факт, що з його заробітної плати проводиться утримання аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання у ВНЗ, і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), відповідача щомісячно, оскільки він зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2016 року, у звязку з продовженням навчання та потребою в такій матеріальній допомозі. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial