Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

13.12.2018 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 28.05.2015 р. сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1044, у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Останнім часом між сторонами постійно виникали сварки. Примирення і збереження сім`ї та шлюбу позивач вважає неможливим. З підстав зазначених вище позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. 28.12.2018 р. у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі, просила суд її задовільнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.05.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 28.05.2015 р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1044 (а.с. 4). Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 28.07.2016 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2780 (а.с. 12). Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved