Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

13.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.01.2014 р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В березні 2015 року вони посварилися і вона вимушена була з дитиною поїхати від чоловіка. Подружні відносини вони припинили і проживають окремо, на підставі чого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 17.01.2014р. між нею та відповідачем, у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, по актовому запису № 2 від 17.01.2014р. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище „Лєшукова. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала суду заяву від 23.10.2015р. в якій просила розглянути справу за її відсутністю, а також вказувала що не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 23 жовтня 2015 року. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 17 січня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб І-КИ № 265321 від 17.01.2014 року (а.с. 5). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 493575, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 10.07.2014р. (а.с.6). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачкою. Позов був поданий до суду 13 липня 2015 року та до ухвалення рішення позивачкою не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved