Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

13 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», в якому просить (з урахуванням уточнення позову від 20 січня 2016 року) визнати недійсним договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №8/2007/980-МК27/26-КА від 29 жовтня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON], припинити обтяження у вигляді застави на автомобіль марки «KIA Ceed» номер державної реєстрації АЕ 4698 ВХ, 2007 року випуску, номер обєкта U5YFF24128L082307, яке накладено відповідно до договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №8/2007/980-МК27/26-КА від 29 жовтня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON], зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 03 березня 2014 року за № 14217086 шляхом виключення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позов мотивовано тим, що 05.03.2014 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області виніс вирок, яким [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, та йому призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, [PERSON] визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364; ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, та їй призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві приватної власності, [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, та йому призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі на строк пять років. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.09.2015 року вирок Першотравенського міського суду у відношенні [PERSON],[PERSON] залишено без змін, у відношенні до [PERSON] винесено вирок, згідно якого йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Факт введення позивача в оману, наявність умислу в діях [PERSON], [PERSON], [PERSON] доведено вироком Першотравенського міського суду від 05.03.2014 року, який є обов`язковий для суду при розгляді цивільної справи. За таких обставин кредитний договір №8/2007/980-МК27/26-КА від 29.10.2007 року є недійсним. Оскільки застава є невід`ємною частиною кредитного договору, як вид забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, то з визнанням кредитного договору недійсним, даний вид забезпечення кредиту є недійсними. Наслідки недійсного правочину, передбачені ч.2 ст.216 ЦК України щодо зобов'язання його повернути відповідачу отримані кошти на виконання кредитного договору у даному випадку не застосовуються, оскільки питання щодо відшкодування банку шкоди за недійсним кредитним договором вирішено в межах кримінальної справи. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання сприяє недійсності правочину щодо його забезпечення. Згідно умов договору №8/2007/980-МК27/26-КА від 29.10.2007 року автомобіль «KIA Ceed» номер державної реєстрації АЕ 4698 ВХ, 2007 року випуску, який належить позивачу, є предметом застави у забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.03.2014 року за № 14217086 на автомобіль «KIA Ceed» номер державної реєстрації АЕ 4698 ВХ, 2007 року випуску накладено обтяження відповідно до договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №8/2007/980-МК27/26-КА від 29 жовтня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON]. Оскільки застава автотранспортного засобу є невід'ємною частиною кредитного договору, як вид забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, то з визнанням кредитного договору недійсним, даний вид забезпечення кредиту є недійсними, що є підставою для припинення обтяження. Наявність обтяження, накладеного на його автомобіль на підставі договору, що є недійсним, порушує його права як власника автомобіля на розпорядження даним автомобілем. Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження виникає на підставі договору. Згідно ст.43 вказаного Закону відомості про припинення обтяження реєструються реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Отже, законом передбачено, що припинення обтяження може здійснюватися за рішенням суду. У даному випадку припинення обтяження на предмет застави автомобіль, є правовим наслідком недійсності договору. У судове засідання позивач, представник позивачане зявились, згідно письмової заяви представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, також просив застосувати реституцію при вирішенні даного спору, повернути Банку суму кредиту, заборгованість за яким станом на 01.02.2016 року складає 78315,84 грн., заборгованість зі сплати відсотків складає 109158,08 грн. Згідно заперечень проти позову представник відповідача вказав, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про наявність умислу в діях відповідача, позичальник не заперечує укладення з банком кредитного договору, отримання у власність придбаного за кредитні кошти автомобіля, те, що вона проводила платежі за кредитним договором. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 жовтня 2007 року між [PERSON], позичальником, та посадовою особою відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», правонаступник публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», [PERSON], яка діяла на підставі довіреності №24-11-10567 від 30 грудня 2005 року, було укладено договір «Кредитування комерційного автотранспорту» №8/2007/980-МК27/26-КА. Згідно вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року [PERSON]\~визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2, ч.3, ч.4 ст.190; ч.2 ст.358; ч.3 ст.358; ч.5 ст.27, ч.1, ч.2 ст.364; ч.5 ст.27, ч.2 ст.366 КК України, призначено покарання, [PERSON] визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.190; ч.5 ст.27, ч.2, ч.3 ст.358; ч.1 ч.2 ст.364; ч.2 ст.366 КК України, призначено покарання, [PERSON]\~визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.358 КК України, ч.3 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, призначено покарання. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року щодо [PERSON] і [PERSON] залишено без змін. Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року\~вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року відносно\~[PERSON] \~в частині призначення йому покарання за ч.4 ст.190 КК України скасовано, призначено [PERSON] за ч.4 ст.190 КК України покарання 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особисто належного йому майна, в іншій частині вирок суду відносно [PERSON] залишено без змін. У вищевказаній кримінальній справі [PERSON] визнано судом потерпілою. Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року встановлено, зокрема, що «продовжуючи злочинну діяльність [PERSON] в кінці вересня 2007 року, точнішу дату встановити в ході слідства не виявилося можливим, скоюючи злочин повторно, діючи умисно, у складі організованої групи з [PERSON] і [PERSON], з корисливої заінтересованості, маючи намір на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами громадян шляхом обману, а також на підробку документів, використання завідомо підроблених документів, пособництво в зловживанні посадовою особою своїм службовим становищем і службовому підробленню, виконуючи відведену йому роль в скоєнні злочину, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, назвавшись представником ТОВ Транссервіс-2004 м. Дніпропетровська, до якого, фактично, він ніякого відношення не мав, запропонував [PERSON] придбати за готівковий розрахунок новий автомобіль КІА Сід в автосалоні ПП Аеліта, який розташований за адресою: вул.Булигіна, 1, м. Дніпропетровськ, оформивши операцію через вказану фірму ТОВ Транссервіс-2004. Здійснюючи обман [PERSON] [PERSON] повідомив їй, що за умови придбання автомобіля через ТОВ Транссервіс-2004 ціна автомобіля складатиме 15000 доларів США, що в той період, відповідно до офіційного курсу НБУ, складало 75750 грн., в той час, як в автосалоні ПП Аеліта вартість даного автомобіля складала на той момент 88400 грн. При цьому, [PERSON] переконав [PERSON] сплатити вартість автомобіля 15000 доларів США безпосередньо йому, а він, нібито, внесе дані грошові кошти до каси фірми, про що видасть їй відповідні документи, а також під приводом оформлення документів по купівлі-продажу і реєстрації автомобіля отримав від [PERSON] ксерокопії паспорта і довідки про привласнення ідентифікаційного номера на її ім'я. Продовжуючи вводити [PERSON] в оману щодо своїх дійсних намірів, здійснюючи обман, [PERSON] переконав її оформити на своє ім'я кредит у ВАТ КБ Надра на придбання вказаного автомобіля на суму його повної вартості в автосалоні і під його заставу, завіривши [PERSON], що даний кредит, нібито, погашатиме ТОВ Транссервіс-2004, а після погашення даною фірмою кредиту в повному об'ємі, [PERSON] зможе вивести автомобіль із застави і розпоряджатиметься ним на свій розсуд. Продовжуючи скоювати злочин [PERSON], маючи намір на підробку документів з метою їх подальшого використання для заволодіння шляхом обману майном [PERSON], скоюючи злочин повторно, використовуючи здобуті ним при невстановлених слідством обставинах підроблені печатки ТОВ Балтекс-агро, ТОВ Транссервіс-2004, діючи спільно з учасниками організованої групи [PERSON] і [PERSON], підробив документи, які видаються підприємством, що має право видавати такі документи, і надають права, а саме: довідку про доходи, оформлену від ТОВ Балтекс-агро № 5/10 від 12 жовтня 2007 року на імя [PERSON] про те, що вона, нібито, працює в ТОВ Балтекс-агро і отримує там доходи; квитанцію до прибуткового касового ордера ТОВ Транссервіс-2004 № 485 від 29 жовтня 2007 року про те, що даною фірмою, нібито, отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 76500 грн., як оплата за автомобіль КІА Сід, а також угоду № 31 від 29 жовтня 2007 року про переведення боргу перед ВАТ КБ Надра на ТОВ Транссервіс-2004. Після цього, [PERSON], здійснюючи пособництво в зловживанні посадовою особою свої службовим становищем, службовому підробленні, надав вищезгадану підроблену довідку про доходи від ТОВ Балтекс-агро № 5/10 від 12 жовтня 2007 року на імя [PERSON], а також здобуті ним шляхом обману ксерокопії особистих документів [PERSON] учасникові організованої групи [PERSON] у відділення № 27 філії ВАТ КБ Надра ДРУ, яке розташоване по вул. Жовтнева, 16/41 в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, з метою оформлення кредиту на імя [PERSON] на придбання автомобіля КІА Сід, для оплати вартості автомобіля за рахунок кредитних грошових коштів, маючи намір на заволодіння грошовими коштами, отриманими від [PERSON] як оплата за автомобіль. У свою чергу, [PERSON], будучи посадовою особою, діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, згідно відведеної їй ролі в скоєнні злочину, маючи намір на заволодіння шляхом шахрайства майном [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, заподіюючи шкоду правам і інтересам, що охороняються законом, окремих громадян, що спричинило тяжкі наслідки, використовуючи отримані від [PERSON] документи, зокрема, завідомо підроблену довідку про доходи, оформлену від ТОВ Балтекс-агро № 5/10 від 12 жовтня 2007 року на імя [PERSON], дала вказівку підлеглим їй співробітникам, що не знали про злочинні наміри [PERSON], підготувати пакет документів для видачі кредиту [PERSON] під поручительство її чоловіка [PERSON], а також власноруч заповнила анкету-заяву від імені [PERSON] від 16 жовтня 2007 року, внесла до даного офіційного документа завідомо неправдиві відомості про місце її роботи і отримані нею доходи, зробивши, таким чином, службову фальсифікацію, що спричинило тяжкі наслідки. В той же час, [PERSON], продовжуючи скоювати злочин, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, маючи намір на підробку документа з метою його подальшого використання для заволодіння шляхом обману майном [PERSON], передав здобуті ним шляхом обману ксерокопії особистих документів [PERSON] учасникові організованої групи [PERSON], який, діючи умисно, повторно, з корисливої заінтересованості, згідно відведеної йому ролі в скоєнні злочину, здійснюючи підробку документа, який посвідчується установою, що має право посвідчувати такі документи, і надає права, підробив від імені [PERSON] заяву про реєстрацію транспортного засобу від 27 жовтня 2007 року, яку надав в Павлоградське МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області за адресою: вул.Дніпровська 10, м. Павлоград, Дніпропетровська область, використавши, таким чином, завідомо підроблений документ, на підставі якого 27 жовтня 2007 року на імя [PERSON] був зареєстрований автомобіль КІА Сід, з привласненням йому номерного знаку АЕ 4698 ВХ. Після цього, [PERSON], діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, маючи намір на заволодіння грошовими коштами [PERSON], отримав в Павлоградському МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області техпаспорт на імя [PERSON] і надав його учасникові організованої групи [PERSON], який, у свою чергу, виготовивши з даного техпаспорта ксерокопію, надав її учасникові організованої групи [PERSON], з метою оформлення кредиту на імя [PERSON] під заставу автомобіля [NUMBER]. Будучи введеною [PERSON] в оману щодо умов придбання автомобіля протягом жовтня 2007 року, точніші дати встановити в ході слідства не виявилося можливим, [PERSON], знаходячись в м. Дніпропетровську, передала [PERSON] свої особисті грошові кошти в загальній сумі 76500 грн., як оплату за автомобіль КІА Сід. 29 жовтня 2007 року [PERSON], реалізовуючи умови злочинної змови, здійснюючи обман [PERSON], переконав її прибути у відділення № 27 філії ВАТ КБ Надра ДРУ, яке розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 16/41, м. Першотравенськ, Дніпропетровська область, де начальник даного відділення [PERSON], діючи умисно, повторно, у складі організованої групи, виконуючи відведену їй роль в скоєнні злочину, будучи посадовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, заподіюючи шкоду правам і інтересам, що охороняються законом, [PERSON], що спричинило тяжкі наслідки, переконала [PERSON] підписати кредитний договір №8/2007/980-МК27/26-КА від 29 жовтня 2007 року і інші документи по видачі кредиту на придбання автомобіля [NUMBER], на суму 88400 грн., тобто на суму повної вартості автомобіля, під його заставу і того ж дня, 29 жовтня 2007 року, на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору, кредитні грошові кошти були перераховані банком на рахунок ПП Аеліта, як оплата за придбаний автомобіль [PERSON]. При цьому, [PERSON] і [PERSON], здійснюючи обман [PERSON], переконали її в тому, що підписання кредитного договору є формальністю і, що оплачувати платежі по кредиту буде ТОВ Транссервіс-2004, в якому, нібито, працює [PERSON], достовірно знаючи, що вказана фірма до даної операції ніякого відношення не має і, що на підставі підписаного [PERSON] кредитного договору, зобов'язання по оплаті кредиту перед банком виникли безпосередньо у неї. Цього ж дня, 29 жовтня 2007 року, [PERSON], продовжуючи скоювати злочин, з метою створення видимості законності операції, використовуючи завідомо підроблені документи, знаходячись в автосалоні ПП Аеліта по вул. Булигіна, 1 в м. Дніпропетровську, передав [PERSON] підроблені квитанцію до прибуткового касового ордера ТОВ Транссервіс-2004 № 485 від 29 жовтня 2007 року про те, що даною фірмою, нібито, отримані від [PERSON] грошові кошти в сумі 76500 грн., як оплата за автомобіль КІА Сід, а також угоду № 31 від 29 жовтня 2007 року про переведення боргу перед ВАТ КБ Надра на ТОВ Транссервіс-2004. Таким чином, [PERSON], діючи умисно, повторно, у складі організованої групи з [PERSON] і [PERSON], шляхом обману, здійснюючи пособництво в службовому підробленні і зловживанні посадовою особою своїм службовим становищем, що призвели тяжкі наслідки, а також здійснюючи підробку документів і, використовуючи завідомо підроблені документи, в період з вересня 2007 року по жовтень 2007 рік включно заволодів грошовими коштами [PERSON] в сумі 76500 грн., що більше, ніж в 250 разів перевищує неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, заподіявши потерпілій збиток на вказану суму, тобто заволодів чужим майном у великих розмірах.». Згідно висновку\~експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Дніпропетровській області №44/04-149 від 25 вересня 2010 року, рукописні записи в угоді про переведення боргу №31 від 29 жовтня 2007 року між ТОВ Транссервіс- 2004 і [PERSON], в анкеті-заяві від імені [PERSON] від 16 жовтня 2007 року (крім розділу відмітки банку) виконані [PERSON], підписи : від імені [PERSON] в графах Дата 27.10.2007…Особистий підпис і Номерні знаки…Свідоцтво про реєстрацію одержала…Особистий підпис у заяві про реєстрацію транспортного засобу від імені [PERSON] від 27 жовтня 2007 року, від імені [PERSON] в графах Дата 29.11.2007…Особистий ??підпис і Номерні знаки, свідоцтво про реєстрацію одержав…Особистий підпис в заяві про реєстрацію транспортного засобу від імені [PERSON] від 29 листопада 2007 року, від імені [PERSON] в графі Гол.бухгалтер в довідці ТОВ Балтекс-Агро №5/10 від 12 жовтня 2007 року на імя [PERSON] ймовірно, виконані [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, одна з яких передбачена частиною 3 цієї статті та полягає у тому, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу в тому числі, щодо наявності волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частина 1 статті 229 ЦК України передбачає, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Згідно з положеннями статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно розяснень, викладених у пунктах 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним, обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які випливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Враховуючи, доведеність наявності умислу в діях посадової особи ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від імені ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого ПАТ КБ «Надра», при укладанні договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №8/2007/980-МК27/26-КА від 29 жовтня 2007 року на введення іншої сторони договору в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, що підтверджено вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року, який набрав законної сили, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст.230 ЦК України, для визнання вказаного правочину недійсним. Вирішуючи позовні вимоги в частині припинення обтяження на майно, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Враховуючи, що обтяження майна у вигляді застави, а саме автомобіля марки «KIA Ceed» номер державної реєстрації АЕ 4698 ВХ, 2007 року випуску, застосовано на підставі Розділу 3 договору «Кредитування комерційного автотранспорту» №8/2007/980-МК27/26-КА від 29 жовтня 2007 року, суд вважає що визнання такого договору недійсним, має наслідком припинення обтяження на майно, яке застосовано цим договором, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Згідно заяви представника публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» від 31 березня 2016 року, відповідач просить застосувати реституцію при вирішенні даного спору, повернути Банку суму кредиту, заборгованість за яким станом на 01.02.2016 року складає 78315,84 грн., заборгованість зі сплати відсотків складає 109158,08 грн. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Частиною 3 ст.216 ЦК України передбачено, що законом можуть бути встановлені особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Згідно з ч.1 ст.1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як розяснено Верховним Судом України в постанові Пленуму від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша статті 216 ЦК). Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року встановлено, що [PERSON] передала [PERSON] свої особисті грошові кошти в загальній сумі 76500 грн., як оплату за автомобіль КІА Сід. Згідно вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ Надра, зокрема, по кредитному договору №8/2007/980-МК-27/26-КА на [PERSON] -132769,20 грн. шкоди, спричиненої злочином.\~\~ Виходячи з вищенаведеного, у суду відсутні підстави для застосування наслідків недійсності правочину, передбачених частиною першою статті 216 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved