Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

12 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом,в якому вказала, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] вона є власником ? частки земельної ділянки площею 0,2297 гектарів (далі - га), кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території с.Новомлинівка Новомлинівської сільради, яка передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства. Згідно рішення Розівського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2015 року за нею також визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на іншу ? частку вищевказаної земельної ділянки, що належала [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що державним реєстратором РС Розівського РУЮ їй було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку з причини наявних дописок і закреслених слів, а також розбіжностей у правовстановлюючому документі та у витягу з Державного земельного кадастру в частині цільового призначення земельної ділянки та форми власності, прохає суд визнати за нею право власності на ? частку спірної земельної ділянки. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує позов та прохає задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.36). Відповідач Новомлинівська сільрада позов визнала, фактичні обставини у справі повноважний представник відповідача [PERSON] не оспорював, про що судові була надана відповідна письмова заява (а.с.37). РС Розівського РУЮ, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не заперечувала проти задоволення вимог за позовом [PERSON], про що судові було надано відповідне письмове повідомлення (а.с.30). У судове засідання сторони, третя особа та їх представники не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином (а.с.27,34,35). Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі та участі їх представників (а.с.30,36,37). Виходячи з наведеного, а також положень стст.158,169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 22 грудня 1999 року державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області (далі - Розівська нотаріальна контора) було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким [PERSON] є спадкоємцем ? частки майна свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Спадкоємцем іншої частки майна спадкодавця [PERSON] була його дружина [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано вищевказане свідоцтво, складалось, зокрема, із земельної ділянки, розташованої на території с.Новомлинівка Новомлинівської сільради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Новомлинівською сільрадою народних депутатів 26 липня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1, площею 0,23 га, яка передана для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства (а.с.6,7). 10 липня 2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 грудня 1999 року, посвідченого Розівською нотаріальною конторою, реєстровий №1319, [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю у рівних долях та передано у приватну сумісну власність для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку загальною площею 0,23 га, яка розташована на території с. Новомлинівка Новолинівської сільради. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №342 (а.с.8). Вказана інформація також підтверджується витягом №26 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23 січня 2014 року (а.с.15). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,2297 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території с. Новомлинівка Новомлинівської сільради, відноситься до земель житлової та громадської забудови, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі державного акта серії [NUMBER] на право приватної власності на землю (а.с.9-14). З матеріалів справи випливає, що 02 січня 2007 року [PERSON], яка померла 16 жовтня 2011 року, за життя на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, зокрема, належну їй ? частку вищевказаної земельної ділянки заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено 02 січня 2007 року секретарем Новомлинівської сільради та зареєстровано в реєстрі за №01. При цьому, постановою державного нотаріуса Розівської нотаріальної контори від 17 червня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку земельної ділянки, яка належала [PERSON], оскільки у наданому правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю були допущені виправлення, а також помилково вказано, що земельна ділянка передається в сумісну власність при тому, що нотаріусом в свідоцтві про право на спадщину за заповітом було визначено інший вид спільної власності - часткову (а.с.4 зворотна сторона). Відповідно до рішення Розівського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2015 року за [PERSON] визнано в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно - ? частку земельної ділянки площею 0,2297 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території с.Новомлинівка Новомлинівської сільради, призначену для присадибної ділянки та ведення особистого підсобного господарства, що належала [PERSON] (а.с.4-5) Рішенням №22270565 від 22 червня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно РС Розівського РУЮ [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,2297 га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території с.Новомлинівка Новомлинівської сільради, що належить позивачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], оскільки у правовстановлюючому документі наявні дописки і закреслені слова, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також існує розбіжність у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю та у витягу з Державного земельного кадастру в частині цільового призначення земельної ділянки та форми власності (а.с.16). Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, а тому, як випливає з матеріалів справи, правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, який був наданий [PERSON] державному реєстратору, був виданий із порушенням вимог п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах №43 від 04 травня 1999 року, зареєстрованої Міністерством юстиції України 04 червня 1999 року №354/3647. Разом з тим, виготовлення, видача та реєстрація державних актів (дублікатів) з 01 січня 2013 року не передбачена. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, судом враховано, що помилкове складання вищевказаного правовстановлюючого документа не позбавляє [PERSON] права власності, а тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права власності на земельну ділянку, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позивач [PERSON] при пред'явленні до суду позову звільнена від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статтею 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача - Новомлинівської сільради в дохід держави судових витрат в сумі 487 грн. 20 коп..

Outcome: approved