Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

13.04.2016 позивач звернулася до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 350,00 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач являється батьком зазначеної дитини та повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. У судове засідання позивач не зявилась, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак, надав до суду заяву, із тексту якої вбачається, що відповідач просить суд розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що, під час спільного проживання, у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не має постійного місця роботи. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до положень ст.ст. 141, 157 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу та окреме від дитини проживання не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а той з батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому із батьків, хто живе окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи, що відповідач не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на дитини у твердій грошовій сумі, а саме 350,00 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved