Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

13.07.2021 року з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 59392,43 гривень, а також моральної шкоди у розмірі 60000,00 гривень та судових витрат до суду звернувся [PERSON] , мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.09.2019 року о 09 год. 38 хв. на вул. ак. Корольова,80 у м.Одесі, з вини [PERSON] сталося ДТП за участі автомобілів марки BMW д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки Daewoo Lanos д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , марки Lexus RX350 д/н [NUMBER] , марки Volkswagen д/н [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, що спричинило позивачу матеріальні збитки у розмірі 59392,43 гривень. Також діями відповідача спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює у 60000,00 гривень. Наявність майнової шкоди, яка не відшкодована у добровільному порядку, зумовила звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач надав до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю та не заперечує прти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, та зі згоди позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме позивачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так матеріалами справи встановлено, що 05.09.2019 року о 09 годині 38 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW д/н [NUMBER] , у м.Одесі по вул. ак. Корольова, 80, у порушення п.8.7.3. ґ правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, здійснив виїзд та проїзд перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілями Daewoo Lanos д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , автомобілем марки Lexus RX350 д/н [NUMBER] , автомобілем марки Volkswagen д/н [NUMBER] . Згідно постанови Київського районного суду м.Одеси від 12.11.2019 року, винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, було визнано [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року « Про судове рішення у цивільній справі»\~роз`яснено, що відповідно до частини четвертої\~статті 61 ЦПК\~при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Для проведення оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди, завданої позивачу пошкодженням автомобіля «Daewoo Lanos д/н [NUMBER] , позивач звернулась до ФОП [PERSON] для проведення незалежнох оцінки транспортного засобу, звітом якого за №10-009 від 13.10.2019 року визначено ринкову вартість автомобіля Daewoo Lanos д/н [NUMBER] визначена без врахування отриманих в ДТП 05.09.2019 року ушкоджень становить 60725,92 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП 05.09.2019 року автомобіля Daewoo Lanos д/н [NUMBER] становить 59392,43 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля визначений 0,7, вартість матеріального збитку , завданого внаслідок ушкоджень при ДТП 05.09.2019р. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 35981,14 грн. за проведення незалежної експертної оцінки позивачем сплачено кошти у розмірі 2471,60 гривень. згідно із ремонтною калькуляцією № 10-009-19 від 13 жовтня 2019 року, вартість відновлювального ремонту складає 59 392,43 гривні, а вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) 35 981, 14 гривня. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-ІУ у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Однак з наданих суду доказів вбачається, що на час скоєння ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону №1961-ІУ, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.01.16р. по справі № 6-2808цс15 надано роз`яснення стосовно того, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положення часток 1 та 2 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньомуп-наслідковому зв`язку з порушенням. За таких обставин саме відповідач [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу [PERSON] відшкодування фактичного розміру заподіяної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно прийняти за основу ремонтну калькуляцію №10-009-19, що є невід`ємною частиною Звіту № 10-009 від 13.10.2019 року. Так, згідно із ремонтною калькуляцією № 10-009-19 від 13 жовтня 2019 року, вартість відновлювального ремонту склала 59 392,43 гривні, а вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) 35 981, 14 гривня. Отже, сума 59 392,43 гривні є такою, що необхідна для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача та її стягнення з відповідача є необхідною умовою для відновлення порушеного права позивача, отже в розумінні ст.22 ЦК України є вартістю заподіяного позивачу матеріального збитку. Аналогічних висновків дійшов ВС КЦС в постанові від 15.10..2020 року у справі №755/7666/19. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 59392,43 гривень. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд дійшов до таких висновків. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункти 3, 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(зі змінами та доповненнями). Тлумачення статей 11 та 1167\~ЦК України\~дозволяє стверджувати, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд керується тим, що сам по собі факт ДТП є психотравмуючою подією для людини, безумовних моральних страждань зазнає людина і при неможливості вести звичний спосіб життя через пошкодження свого майна. Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди у розмірі 60000,00грн., позивач посилався на те, що діями відповідача йому спричинено фізичний біль оскільки при ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв правого плечового суглобу та правого стегна, ЗЧМТ, у зв`язку з чим його було госпіталізовано, також моральна шкода виразилася в пережитому сильному емоційному струсі, побутових і моральних переживаннях, неможливістю пересування, оскільки пошкодження автомобілю спричинило чимало проблем. Позивач зазнала побутовий та психологічний дискомфорт. Крім того, втрата автомобіля\~створила для\~позивача та\~його сім`ї\~незручності для пересування.\~\~ Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням характеру скоєного правопорушення, глибини душевних страждань потерпілої, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та враховуючи при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди вимоги розумності і справедливості, фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а в рахунок відшкодування моральної шкоди стягненню підлягає сума розміром 2000,00 гривень. Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У статті 137 ЦПК визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч.1ст. 141 ЦПК). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача ( п.1 ч.2ст. 141 ЦПК). Між позивачем та АО «Г.М. Партнерс» 08.07.2021 роу укладено договір про надання правової допомоги При розгляді даної заяви, суд враховує ціну позову, а також вартість послуги адвоката згідно з договором про надання правової допомоги 3000 гривень, що відображено у рахунком №01 від 12.07.2021 року Відповідно до квитанції №ПН1027 від 13.07.2021 позивачем понесемо витрати на правову допомогу у сумі 3000 гривень. Позовні вимоги задоволено повністю, а отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 1816,00 грн., ( квитанції №ПН1566, ПН1522 від 16.07.2021 року а.с. 31-32), 3000 гривень судових витрат на правову допомогу (квитанція № ПН1027 від 131.07.2021), витрати на проведення незалежної оцінки у розмірі 2471,60 грн.(квитанція від 11.10.2021 а.с.23).

Outcome: partial