Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

14 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи Новомосковська товарна біржа, Новомосковське міське комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. 30 березня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з уточненим позовом до [PERSON], третя особа Новомосковська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON] і [PERSON] посилалися на те, що 28 липня 1999 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила за 19\~587 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28. Договір купівлі-продажу був укладений на Новомосковській товарній біржі та не був посвідчений нотаріально. Позивачі зазначили в заяві, що 09 січня 2000 року померлі їх мати [PERSON]. Вони своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої 09 січня 2000 року, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01 грудня 2012 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28, оскільки [PERSON] придбала спірне нерухоме майно за договором купівлі-продажу, який був укладений на товарній біржі та не був посвідчений нотаріально. Позивач посилалася на те, що у відповідності до вимог законодавства України такий договір може бути визнаний дійсним, в звязку з чим, в позовній заяві просили суд: -визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 28 липня 1999 року між [PERSON] і [PERSON], відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила за 19\~587 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28; -визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої 09 січня 2000 року; -визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28, в порядку спадкування за законом після матері [PERSON], померлої 09 січня 2000 року. В судове засідання позивачі [PERSON] і [PERSON] не зявилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позов визнає, не заперечувала проти того, що між нею та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу. Представник третьої особи Новомосковської товарної біржі в судове засідання не зявився. Дослідивши надані позивачами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 липня 1999 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила за 19\~587 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28. [PERSON] була власником житлового будинку у відповідності до свідоцтва про право на спадщину, виданого Новомосковською державною нотаріальною конторою 19.06.1990 року за реєстром № 1393, зареєстрованого в Новомосковському БТІ за № 54-1. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу був укладений на Новомосковській товарній біржі та не був посвідчений нотаріально. Встановлено, що [PERSON] померла 09 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 09 січня 2000 року, звернулися діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01 грудня 2012 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], померлої 09 січня 2000 року, на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Шкільна, № 28, оскільки [PERSON] придбала спірне нерухоме майно за договором купівлі-продажу, який був укладений на товарній біржі та не був посвідчений нотаріально. Суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, які діяли на зазначений період часу (дату укладення договору купівлі-продажу.) Так, у відповідності до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки одна із сторін угоди (покупець) помер, суд приходить до висновку, що заявити вимоги про визнання договору дійсним має право спадкоємець зазначеної сторони угоди. В судовому засіданні встановлено, що сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON] оплатила вартість нерухомого майна житлового будинку, прийняла зазначене майно у власність, [PERSON], в свою чергу, отримала оплату вартості обєкту нерухомості, передала майно покупцю, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним. Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена неналежним оформленням правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved