Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

14.07.2015 р. [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова (суддя Оксененко В.А.) з позовом до Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», [PERSON], в якому просить зобов'язати кооператив «ТАІР-92» поновити його членство у автодорожньому кооперативі «ТАІР-92», усунути перешкоди у користуванні гаражем [NUMBER] кооперативу «ТАІР-92» шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити незаконно зайнятий ним гараж. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він з 1993 року є членом автогаражного кооперативу «ТАІР-92», який розташований по вул. Тимурівців, 36, м. Харкова. Автогаражний кооператив створено для задоволення потреб громадян в будівництві та придбанні гаражів за рахунок власних коштів і надання послуг переважно членам кооперативу. У тому ж році позивачем було внесено до кооперативу вступний внесок, сплачено в повному обсязі пайові внески та здійснювалися регулярні щомісячні платежі. Цим надано йому право бути членом кооперативу, з забезпеченням права на володіння та користування гаражним боксом [NUMBER], який придбаний позивачем за власні кошти та власною працею. Протягом всього часу з моменту придбання гаража [NUMBER], більше 20 років, в ньому зберігався його легковий автомобіль, а згодом автомобіль його дружини, оскільки через хворобу Паркінсона позивач не в змозі керувати транспортним засобом і тому його продав. На початку 2012 року до позивача звернувся його рідний брат - [PERSON], з проханням надати йому в оренду, належний позивачу гараж [NUMBER] у кооперативі «ТАІР-92». Останній запевнив позивача, що буде сплачувати щомісячні платежі за користування гаражем, щоб полегшити його й так великі витрати, пов'язані з лікуванням його хвороби. У квітні 2015 року позивач дізнався, що його виключено з членів кооперативу «ТАІР-92», а гаражем [NUMBER] користується його брат, так як став членом цього автогаражного кооперативу. Даний факт підтверджується довідками голови АГК «ТАІР-92» від 28.04.2015 р. та від 17.07.2015 р. На сьогоднішній час позивач позбавлений права користуватися належним його гаражем, оскільки другий відповідач по справі - [PERSON] змінив замки і в ньому зберігається чуже майно. Виключення його з членів автогаражного кооперативу «ТАІР-92» позивач вважає незаконним та проявом порушення його прав на користування та володіння придбаного ним гаражем [NUMBER], оскільки ст. 13 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 р. передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Ухвалою суду від 07.06.2016 р. позовна заява [PERSON] залишена без розгляду. Ухвалою Судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області ухвала Московського районного суду м. Харкова від 7 червня 2016 року скасована, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.1 а.с. 218-219). Ухвалою суду від 12.07.2017 р. справа прийнята до провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі виданої довіреності, підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того, зазначила, що позивач [PERSON] дозволив своєму братові користуватися своїм гаражем та льохом у автогаражному кооперативі «ТАІР-92» взамін допомоги на ліки, однак останній свої обов'язки не виконував. Підпис на заяві про вихід із членів кооперативу, в зв'язку з продажем гаражу, не належить позивачу. Позивач [PERSON] направив суду заяву, в якій зазначив, що є інвалідом 1 групи. В листопаді 2012 року на прохання брата [PERSON] дозволив останньому користуватися гаражем та льохом. За це брат пообіцяв йому допомогти матеріально на операцію, однак своїх обіцянок не виконав. Гараж він брату не продавав та не дарував (т.2 а.с. 33-37). Представник відповідача Автогаражного кооперативу «ТАІР-92» Войтович М.С. в судовому засіданні зазначив, що є головою кооперативу. Позовні вимоги позивача не визнав. В 2012 році вони були у дружніх стосунках з позивачем. Останній висловлював бажання переписати свій гараж на брата [PERSON]. Дружина [PERSON] написала в кооперативі заяву та поїхали додому до [PERSON] підписати заяву, яку останній підписав. На зборах членів кооперативу [PERSON] виключили з членів кооперативу на підставі його заяви, а [PERSON] включили в члени кооперативу. Право власності на гараж не оформлено. Крім того, просив застосувати строки позовної давності до вимог [PERSON], оскільки пройшло три роки, та в його позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що його брат [PERSON] захворів, йому робили операцію і він йому допомагав. Дружина брата жодного разу до лікарні не приїжджала. [PERSON] запропонував йому гараж. Просив самому написати заяву на вихід з членів кооперативу, однак дружина відповідача написала заяву, а підписав заяву сам [PERSON] біля свого будинку. Машину ВАЗ-2107 з гаража він переганяв сам до будинку сестри за адресою - проїзд Високовольтний, 9. З 2012 року він є членом кооперативу. Гроші за гараж він виплатив за три роки. Брат з дружиною [PERSON] на той час розлучилися. Братові допомагав коштами на лікування, привіз диван, погасив борги. В позові просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача - автогаражного кооперативу «ТАІР-92», відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був членом автогаражного кооперативу «ТАІР-92» з 1993 року по 30.11.2012 р., що підтверджується відповідною довідкою, та користувався гаражним боксом [NUMBER] (т. 1 а.с.14). 30.11.2012 р. [PERSON] звернувся з заявою до голови АГК «ТАІР-92», в якій просив виключити його із членів АГК «ТАІР-92», в зв'язку з продажем гаражу [NUMBER] (т. 1 а.с. 67). Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 11751 від 15.02.2016, підпис від імені [PERSON] в заяві від його імені від 30.11.2012 про виключення з членів АГК «Таїр 92», розташований під текстом праворуч запису «30.11.2012», - виконаний [PERSON] (т.1 а.с.148-157). 30.11.2012 відповідач [PERSON] звернувся до голови АГК «ТАІР-92» з заявою, в якій просив прийняти його в члени АГК «ТАІР-92», в зв'язку з купівлею гаражу [NUMBER] (т.1 а.с. 23). Відповідно до протоколу засідання Правління АГК «ТАІР-92» від 18 грудня 2012 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, в зв'язку з переоформленням боксу [NUMBER] та виходом з членів кооперативу [PERSON] прийнятий в члени кооперативу [PERSON] та переоформлений бокс 122 на його ім'я (т.1 а.с.49). Згідно з п.3.5. розділу 3 статуту кооперативу, особа, яка вступає, становиться членом споживчого товариства після сплати вступного та мінімального пайового внеску, прийняття рішення Правлінням товариства про його прийом (т.1 а.с.36-48). З довідки Автогаражного кооперативу «ТАІР-92» від 17.07.2015 вбачається, що [PERSON] є членом АГК «ТАІР-92» з 30.11.2012 р., в зв'язку з придбанням боксу [NUMBER]. Вступні внески сплатив, членські внески платить у повному обсязі та своєчасно (т.1 а.с.15). Статтею 13 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі: добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду. З досліджених судом доказів вбачається, що позивач [PERSON] добровільно вийшов з Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», тому підстав для задоволення його позовних вимог до Автогаражного кооперативу «ТАІР-92», [PERSON] про поновлення у членах кооперативу та усунення перешкод у користуванні гаражем суд не вбачає та в задоволенні позову [PERSON] відмовляє за його безпідставністю.

Outcome: dismissed