overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

12 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №71. У шлюбі народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що сімейне життя між ними не склалося. Зникли почуття любові, поваги, підтримки та взаєморозуміння. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що між подружжям постійно виникали конфлікти, сварки, з тих причин, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що в свою чергу призвело до відчуження один від одного. З червня 2019 року подружжя припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, судові витрати залишити за нею. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з червня 2019 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

12 грудня 2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №75. На підставі розпорядження Веселівської районної державної адміністрації від 23.10.2008 р. №283 було утворено прийомну сімю та передано на виховання та спільне про живання в прийомну сімю [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: 72205, Запорізька обл., с. Новоолександрівка, вул. Леніна, 107, дитину,позбавлену батьківського піклування, [PERSON], [INFO], з комунальної установи «Запорізький обласний будинок дитини «Сонечко» з 24 жовтня 2008 року. У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї дружини [PERSON] про розірвання шлюбу. У липні 2017 року позивач подав уточнену позовну заяву зазначивши, що основною причиною розірвання шлюбу є порушення подружньої вірності з боку відповідачки, а саме зрада. Відсутність між ними взаєморозуміння та довіри доповнює душевний біль від зради, з яким позивач не може змиритися. Їх сімя перестала існувати як в його серці, так і в уяві в цілому. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно, примирення, подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам прийомної дитини, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 18, 55, 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~12 грудня 2006 року\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ в с.Трибухівці Бучацького району померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своєю спадкоємцею позивачку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Маланчука,75, с.Трибухівці, Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача - Трибухівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати у його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши позивачку, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~12 грудня 2006 року в с.Трибухівці Бучацького району померла [PERSON]; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 13 жовтня 2003 року і посвідчений секретарем Трибухівської сільської ради; Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

12 грудня 2007 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 14 вересня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12504,64 грн., тіло кредиту 2160,94 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 1878,47 грн, нараховано пені 7393,58 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 571,65 грн., всього загальна сума забогованості склала 12504,64 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 грудня 2007 року в розмірі 12504,64 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 12 грудня 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 2300,00 грн. у вигляді встановленного кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 14 вересня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12504,64 грн., тіло кредиту 2160,94 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 1878,47 грн, нараховано пені 7393,58 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 571,65 грн., всього загальна сума забогованості склала 12504,64 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

12 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір № 006-23005-121211 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 6108 грн. 72 коп. зі сплатою 0,0001 % на рік та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 1687 грн. 25 коп. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 12 грудня 2011 року за договором на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та обслуговування платіжної картки, а вона отримала кредит в сумі 6108 грн. 72 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 0,0001 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 15 січня 2014 року допустила заборгованість 1687 грн. 25 коп. (1381 грн. 80 коп. - прострочене тіло кредиту, 305 грн. 45 коп. - заборгованість за комісіями). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

12 грудня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 292/3836SFPRG7 на суму 4380,19 гривень, на строк до 15 травня 2012 року. Між Пат «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному Кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 2, у відповідності до якого, ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відпустило Позивачу право вимоги від відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» , а позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08 жовтня Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4526,07 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов'язання, Після відступлення ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 292/3836SFPRG7 від 12 грудня 2011 року в сумі 4526 грн., з яких : заборгованість по тілу кредита 3404,19 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 655 грн.; пеня за порушення графіку погашення заборгованості 466,88 грн. Тому позивач просить вказану сум стягнути на його користь з відповідача, а також стягнути на його користь з відповідача судові витрати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, кредитного договору № 292/3836SFPRG7 від 12 грудня 2011 року, договору відступлення права вимоги № 20120926-г від 26 вересня 2012 року, договору факторингу № 2 від 08 жовтня 2012 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав в ПАТ «ПлатинумБанк» кредит у розмірі 4380,19 гривень. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши за кредитним договором 4526,07 грн. з яких заборгованість по тілу кредиту 3404,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 655 грн., пеня за порушення графіку погашення заборгованості 466,88 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

12 грудня 2011 року Чкаловською сільською радою Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №02. У шлюбі народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Між ними втрачено почуття любові та поваги одне до одного, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З вересня 2017 року подружжя припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін та інтересам їхніх дітей. Посилаючись на ці обставини, просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності, судові витрати залишити за ним. Відповідач також у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з вересня 2017 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

12 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DDHCR2214050763, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 13293,54 гривень, зі сплатою відсотків у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 16 січня 2015 року в сумі 18717,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом -10817,88 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом -5,22 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1116,66 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5410,49 грн., крім того штрафів відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (відсоткова ставка) -867,51 гривень; які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 243,60 гривень, судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № DDHCR2214050763 від 08 грудня 2012 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримала кредит у розмірі 13293,54 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 16 січня 2015 року в сумі 18717,76 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом -10817,88 гривень; заборгованості по відсоткам за користування кредитом -5,22 гривень; заборгованості по комісії за користування кредитом - 1116,66 гривень; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5410,49 грн., крім того штрафів відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) - 500,00 гривень; штрафу (відсоткова ставка) -867,51 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат -243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

12 грудня 2012 року позивач купив у відповідачки [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: А - житловий будинок, а - веранда, Б - літня кухня, В - сарай, Г - гараж, Д - літня кухня, Е - гараж, Є - сарай в [ADDRESS]. За будинок позивач заплатив [PERSON] гроші в сумі 4 000 грн. Про отримання грошей [PERSON] написала йому розписку. Після отримання грошей за будинок [PERSON] забрала з будинку всі свої речі та переїхала проживати за вищезазначеною адресою. Сторони обговорювали питання оформлення купівлі - продажі будинку в нотаріальній конторі і вона обіцяла йому підготувати для цього всю необхідну для цього документацію. З часу покупки будинку позивач став робити в ньому ремонт, обробляти присадибну ділянку. Проте на даний час [PERSON] того не зробила по підготовці всіх необхідних документів для оформлення купівлі - продажу будинку у нотаріуса. Позивач про це неодноразово нагадував, проте вона посилається на свій вік, своє здоров'я та інші проблеми. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі - продажу будинку є дійсним, підтверджується копією розписки [PERSON] кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 4); копією зведеного акту вартості будівлі [PERSON] ( а.с. 5 ); копією паспорта [PERSON].( а.с. 6 ). Позивач володіє придбаним будинком, сплачує вартісні комунальні послуги та утримує будинок в належному стані. Оформлення права власності позивачу необхідно для того, щоб зареєструвати своє місце проживання, а також оформити електропостачання до будинку. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивач з відповідачкою [PERSON] виконали всі умови при здійсненні купівлі - продажі житлового будинку, тобто він заплатив їй згідно домовленості між ними гроші за будинок, а вона передала йому його в користування , то з 12 грудня 2012 року позивач добросовісно володіє житловим будинком з господарськими будівлями та всією присадибною ділянкою в [ADDRESS].

Outcome: approved