Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього грошові кошти за борговою розпискою в розмірі 1 500 доларів США та 13 800,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою про отримання коштів та зобов`язання відповідача їх повернути не пізніше 31 грудня 2019 року. У добровільному порядку відповідач кошти не повернув, що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Також, 13 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про забезпечення даного позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2020 року. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.02.2020. 11.02.2020, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 27.02.2020. Сторони, які повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання 27.02.2020 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відповідач відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим за письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 серпня 2019 року [PERSON] надала у позику [PERSON] грошові кошти в сумі 1 500 доларів США та 13 800,00 грн, про що було складено розписку (а.с. 11). Як убачається зі змісту розписки, відповідач зобов`язався повернути кошти до 31 грудня 2019 року, проте, як зазначила позивач, відповідач у встановлений строк кошти не повернув. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, оскільки відповідач не виконав вимог договору та закону, позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved