Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

13.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобовязання припинити відрахування: коштів з кредитної картки, нарахування відсотків за користування кредитними коштами знятими з кредитної картки та зобовязання повернути суму коштів. Ухвалою суду від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Інтереси позивача [PERSON] представляє адвокат- Махович В.А. на підставі договору про надання правової допомоги за № 11-12/17 від 08.12.2017 року. 07.02.2018 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог. 20.03.2018 року представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 119-К-О від 03.01.2017 року подала заперечення проти позову. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що в серпні 2011 року, при оформленні пенсійної картки відповідачем було видано їй і кредитну картку. Жодного разу кредитною карткою не користувалась і взагалі про її існування забула. В жовтні 2017 року в результаті шахрайських дій невідомої особи з її кредитної картки № 5168 7423 44183565 (картковий рахунок 29244825509100) було знято 1999 грн.80 коп. та 499 грн. 90 коп. В подальшому її кредитною карткою невідома особа оплатила перший платіж товарів за кредитним договором «Оплата частинами» на загальні суми 19 998 та 4 999 грн., при цьому повідомлення про зняття коштів їй надійшло лише 27.10.2017 року. У звязку з чим вона звернулася до оператора банку щоб заблокували картку, до служби безпеки банку центрального відділення «ПриватБанк» у місті Камянець-Подільському та Камянець-Подільського відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину, тобто вчинила всі необхідні дії. При виясненні обставин зняття коштів їй стало відомо про оформлення послуг «Оплата частинами». Про таку послугу ніколи не знала, договору не укладала, він був укладений в результаті шахрайських дій третіх осіб, тому вважає договір послуги «Оплата частинами» нікчемним. Проте, банк продовжує відраховувати кошти з її кредитної картки на погашення заборгованості за послугою «Оплата частинами», нараховує відсотки за користування кредитними коштами. Такими діями їй було завдано матеріальні та моральні збитки. Моральні збитки полягають у тому, що після зняття коштів з кредитної картки невстановленою особою вона перенервувала в результаті чого потрапила в кардіологічне відділення лікарні з приводу серцевого нападу. Представник позивача [PERSON], підтримав позовні вимоги [PERSON] , збільшив їх, про що подав заяву і просить суд зобовязати публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити кредитний ліміт кредитної картки позивача до стану на момент до зняття з картки коштів за послугою «Оплата частинами»; припинити відрахування коштів з вказаної кредитної картки на погашення заборгованості за послугою «Оплата частинами»; припинити нарахування відсотків за користування кредитними коштами знятими з кредитної картки [PERSON], починаючи з моменту зняття зазначених коштів. Зобовязати відповідача анулювати всі вже нараховані, станом на час набрання рішенням суду законної сили, відсотки за користування кредитними коштами, знятими з її кредитної картки та повернути [PERSON] суму коштів, отриманих Банком від неї на погашення заборгованості за послугою «Оплата частинами» в повному обсязі в розмірі, на час набрання рішенням суду законної сили. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала і пояснила, що позивач підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згідно умов держатель кредитної картки має право користуватись сервісом «Оплата частинами». Умовами договору передбачено, що клієнт зобовязується вжити заходів щодо запобігання втраті (викраданню) карток. Крім того держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією. Тому, після отримання доручення на оплату вартості товару з картки [PERSON], банком було здійснено списання відповідної частини вартості товару. У даному випадку [PERSON] розповсюдила контрольну інформацію про свою картку, що підтвердила у телефонній розмові з працівником відповідача, тому в позові [PERSON] просить відмовити. Заслухавши учасників справи, пояснення свідка, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що при оформленні зарплатної та пенсійної карток, 01 серпня 2011 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, при цьому, відповідачем було видано їй кредитну картку. Жодного разу кредитною карткою [PERSON] не користувалась. 24 жовтня 2017 року в результаті шахрайських дій невідомої особи з її кредитної картки № 5168 7423 44183565 (картковий рахунок 29244825509100) було знято 1999 грн.80 коп. та 499 грн. 90 коп. В подальшому її кредитною карткою невідома особа оплатила перший платіж товарів за кредитним договором «Оплата частинами» на загальні суми 19 998 та 4 999 грн. в інтернет-магазині «Цитрус», при цьому повідомлення про зняття коштів їй надійшло лише 27.10.2017 року. У звязку з чим [PERSON] звернулася до оператора банку щоб заблокували картку, до служби безпеки банку центрального відділення «ПриватБанк» у місті Камянець-Подільському та Камянець-Подільського міського відділу поліції ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення злочину, тобто вчинила всі необхідні дії передбачені Положенням № 223. При виясненні обставин зняття коштів, [PERSON] стало відомо про оформлення послуг «Оплата частинами». Беручи до уваги обставини оформлення 24.10.2017 року шахраями від імені [PERSON] договору «Оплата частинами», очевидним є той факт, що зазначений правочин був укладений з порушенням вимог ст. 203 ЦКУ, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: було відсутнє волевиявлення позивача на укладення вищевказаного договору. Крім того, відповідно до ст. 215 ЦКУ, укладений 24.10.2017 року від її імені третіми особами договір «Оплата частинами» є нікчемним, оскільки він був укладений у не законний спосіб (у результаті шахрайських дій третіх осіб), про що свідчить порушене кримінальне провадження за ст. 190 КК України. Згідно ст. 1073 ЦК України , у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Посилання представника відповідача [PERSON] на запис розмови [PERSON] із працівником банку,як на доказ надання самою позивачкою пін-коду та іншої інформації «шахраям»,які скористалися ними для використання коштів,які були в неї на кредитній карточці,судом не може бути прийнято,оскільки сама [PERSON] заперечує даний факт,не впізнала свій голос,крім того навіть із цієї розмови ніхто не згадує про кредитну картку,а лише про операції,які вона не заперечуючи, здійснила в той день із зарплатною карткою та пенсійною. Допитана в якості свідка донька [PERSON]-[PERSON] повідомила суду,що в той день,24.10.2017 року вона разом з матір»ю здійснювали покупки і мати розраховувалася саме зарплатною та пенсійною карткою,на яких в неї були відповідні кошти. Знімати кошти з кредитної картки не могла,оскільки не мала її з собою та не було такої необхідності. Коштів в той день їм вистачило. Після здійснення таких шахрайських дій по використанню належної матері кредитки,остання їй подзвонила і все розповіла. Вони з чоловіком запропонували звернутися в поліцію, а також заблокувати картку. Що вона зробила. Інших доказів,які б підтверджували,що користувач [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла незаконному використанню пін-коду,або іншої інформації,яка дає змогу ініціювати платіжні операції, представником відповідача суду не було надано. Відповідно до пунктів 6.7 , 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням»,затвердженого постановою Правління Національного банку України №223 від 30 квітня 2010 року,банк, у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції,якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції,що ним не виконувалися або які були виконані некоректно,негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності,відновлює залишок коштів на рахунку до того стану,у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій,якщо його спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред»явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя,крім випадків,коли доведено,що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті,незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації,яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Ураховуючи відсутність обставин,які безспірно доводять,що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті,незаконному використанню пін-коду або іншої інформації,яка дає змогу ініціювати платіжні операції,не встановлено, суд вважає,що відбулося несанкціоноване списання коштів позивача з рахунку,які слід повернути їй.

Outcome: approved