Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

14 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис № 316 від 08 вересня 2001 року, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. 00 коп.,\~ починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння, зазначила, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач має можливість сплачувати аліменти належним чином. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судові витрати просила залишити за собою. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на\~ наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис № 316 від 08 вересня 2001 року /а.с.4/. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Встановлено, що дитина проживає з позивачем, зареєстрована з нею за однією адресою та перебуває на її утриманні /а.с. 12/. Відповідач наразі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що відповідачем не спростовувалося. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову\~ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. 00 коп. не суперечить наведеним вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Разом\~ з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved