Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

13.06.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та дружину. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 02 від 11.05.2011 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивача. Далі в позові зазначила, що на теперішній час вона потребує матеріальної допомоги відповідача. Відповідач ніде не працює, виконує роботи за наймом, всі отримані ним кошти останній витрачає лише на його особисті потреби і будь-якої допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Соціальної допомоги, яку позивач отримувала на дітей взагалі не вистачає для їх повноцінного утримання. Тому, на даний час, позивач змушена працювати дояркою для забезпечення потреб сімї, а не перебувати у відпустці по догляду за малолітньою дитиною. Прохає суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дітей та аліменти на утримання її як дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, в звязку з сімейними обставинами, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення (а. с. 23). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.05.2011 року між позивачем та відповідачем виконавчим комітетом Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 091105, виданим Рівнопільською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 11 травня 2011 року (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 160394, виданого Рівнопільською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 11 травня 2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 03 (а.с. 9) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 320768, виданого виконавчим комітетом Рівнопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 23 вересня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 11) В свідоцтвах про народження дітей в графі мати вказана позивачка [PERSON], в графі батько відповідач [PERSON]. Позивач отримує допомогу при народженні дитини сина [PERSON], [INFO], призначену з 01.09.2016 року по 30.09.209 року, за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року на загальну суму 7895,60 грн. (13). [PERSON] працює в ПП «СП Гуляйпільське» дояркою та отримує заробітну плату, за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року отримала дохід в розмірі 34\~227,81 грн., з яких утримано податку на суму 5\~480,96 грн. (а.с.14). Відповідач не працює. Стан здоровя відповідача є задовільним, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають. Таким чином встановлено, що діти знаходяться на повному утриманні позивача. Шлюб між сторонами не розірвано. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх синів, суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дітей та платника аліментів, те що відповідач є працездатною особою, має змогу отримувати дохід, інших аліментних стягнень немає, що слідує з тексту позову та не заперечувалося відповідачем у його письмовій заяві, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дітям. Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивачка звернулася до суду із позовною заявою 13.06.2017 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо питання про утримання [PERSON] як дружини відповідача, то судом встановлено, що [PERSON] дійсно є батьком дітей, які зараз перебувають на повному утриманні позивача, та має змогу утримувати останню до досягнення їхньої дитиною сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Позивач в позові визначила свої вимоги саме в частці від доходу відповідача, не взявши до уваги, що у нього немає стабільного доходу і не визначила твердої грошової суми. За таких обставин, суд виходить саме з позовних вимог. Як встановлено з письмової заяви відповідача, то він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною\~\~трьох років та на утримання дітей в розмірі 1/3\~\~частини його доходів до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, загальний розмір аліментів, заявлених до стягнення з відповідача не перевищує вимоги чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти як на утримання його малолітніх дітей, так і на утримання дружини в розмірі, зазначеному у позові. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved