Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

14 вересня\~ 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява виконавчого комітету Шишацької селищної ради до [PERSON] про стягнення безпідставно виплачених грошових коштів в сумі 20653,50 грн. , Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області була поновлена на посаді діловода старостинського округу служби по забезпеченню діяльності апарату виконавчого комітету Шишацької селищної ради з 28 лютого 2021 року, крім того за вказаним рішенням їй виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2021 року по 12 травня 2021 року у сумі 20653,50 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, а\~ [PERSON] відмовлено у задоволенні її позовних вимог. Таким чином, позивач посилаючись на те, що кошти в розмірі 20653,50 грн. Були виплачені ним не добровільно, а на підставі відповідного рішення суду просить стягнути їх з відповідача, як безпідставно набуте нею майно. Ухвалою суду від 16 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія позовної заяви з додатками, а також ухала про відкриття провадження отримані відповідачем 29.09.2021, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням Заяв та клопотань, в тому числі заяв по суті справи, від сторін до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Шишацької селищної ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. [PERSON] поновлено на посаді діловода старостинського округу служби по забезпеченню діяльності апарату виконавчого комітету Шишацької селищної ради з 28 лютого 2021 року, з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 березня 2021 року по 12 травня 2021 року у сумі 20653,50 грн. Дане рішення було допущено до негайного виконання та виконано виконавчим комітетом Шишацької селищної ради. Зокрема [PERSON] поновлено на роботі та виплачено їй середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 20653,50 грн., що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень від 14.05.2021 (а.с.21-23).\~\~ Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, постановлено нове рішення яким у задоволені позову [PERSON] відмовлено. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦПК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вiдсутнiсть правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 711/3248/18 (провадження 61-17614ск19), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Доказів про набуття [PERSON] 20653,50 грн. у результаті рахункової помилки позивача або недобросовісності відповідача суду не надано, а отже в силу положень ст.\~ 1215 ЦК України ці кошти поверненню не підлягають. За таких обставин у задоволені позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed