Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

14.01.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на домоволодіння та земельну ділянку, які знаходяться в [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті їхнього батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 17.09.2002 року по 22.06.2011 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Під час шлюбу вони разом проживали в будинку чоловіка який він успадкував після батьків, що розташований за адресою: [ADDRESS]. [INFO]. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,22 га яка розташована під вказаним будинком за тією ж адресою. За життя [PERSON] заповіт не складався, спадкоємцями першої черги за законом є його діти. Після смерті її колишнього чоловіка, вона діючи в інтересах неповнолітніх дітей звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачу відповідних свідоцтв на спадкове майно, що належало померлому. Проте у видачі даних свідоцтв їй було відмовлено, оскільки вона не змогла надати нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи зазначене, її діти як спадкоємці мають право на спадкування майна після смерті батька, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, так як не можуть надати правовстановлюючих документів на спадкове майно, виданих на ім'я померлого. Дана обставина змусила позивача звернутись до суду. В судове засіданні позивач не з'явилася, проте від її представника [PERSON] надійшла письмова заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності та наполягає на позовних вимогах. Від відповідача Сеньківської сільської ради також надійшла заява в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу слухати у відсутність їхнього представника. В зв'язку з неявкою всіх учасників судового засідання, фіксація судового процесу в даному випадку не проводиться, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно Ордеру на жиле приміщення № 12 від 26.09.1992 року виданого Сеньківською сільською радою на підставі рішення від 26.09.1992 року [PERSON] з сім'єю в складі трьох чоловік, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, надане право на зайняття жилого приміщення за адресою [ADDRESS] (а.с.7). [INFO] померла [PERSON], мати [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть відділом записів актів громадського стану було зроблено відповідний актовий запис № 15 (а.с.9). [INFO] помер [PERSON], батько [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть відділом записів актів громадського стану зроблено відповідний актовий запис № 12 (а.с.8). Відповідно довідок № 218, 1109, 158 виданих виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради [PERSON] підтверджено той факт, що в нього дійсно помер батько [PERSON] та мати [PERSON] після чого останній є головою господарства та фактично прийняв спадщину після смерті батьків, шляхом управління та володіння майном, за адресою [ADDRESS] (а.с.10,11,12). 17.09.2002 року позивач одружилася з гр. [PERSON]. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджуються даними свідоцтв про народження (а.с.13,14). Діти від народження були зареєстровані та проживали за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 19 від 17.01.2014 року виданою Сеньківською сільською радою (а.с.15). 22.06.2011 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 95 від 22.06.2011року (а.с.16). 30.07.2011 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер про що в книзі реєстрації актів про смерть відділом записів актів громадського стану зроблено відповідний актовий запис № 40 (а.с.18). Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,22 га за адресою [ADDRESS]. Судом встановлено, що померлим заповіт не складався, а тому спадкування після його смерті відбулося в порядку ст. 1217 ЦК України за законом. Позивачі являються дітьми померлого і відповідно до ст.1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців. В установлений законом 6-ти місячний термін позивач звернулася до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з письмовою заявою про відкриття спадкової справи на спадкоємців першої черги, а саме дітей померлого [PERSON] - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в результаті чого було зареєстрована спадкова справа № 55691200, що підтверджується відповідним витягом (а.с.20). Листом від 03.07.2014 року нотаріус у видачі свідоцтв про право на спадщину відмовив, у зв'язку не поданням спадкоємцем оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.21). Як зазначає позивач, остання позбавлена можливості надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів з причин їх відсутності. Відновити вказані документи не має можливості, оскільки дублікати на померлих осіб не видаються. Дані обставини також підтверджуються оглянутими матеріалами спадкової справи, яка була витребувана на запит суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки в тому числі і на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому ч. 2 даної норми визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є - визнання права. У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Частинами 1,2 ст. 158 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - п. 3.1. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, беручи до уваги вищевикладене та ту обставину, що позивач з об'єктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, тому вона має право на набуття права власності на своє ім'я майна, що належало спадкодавцю на правових підставах. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. На підставі ст.ст. 10,11,60,61, п.2 ч.1 та ч.3 ст.208, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

Outcome: approved