Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

13.06.2014 року ПАТ «Терра Банк» звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON], ПП «ЛИМЕКС-ТУР», ТОВ «ТРАЄКТОРІЯ» на свою користь солідарно суму загальної заборгованості за кредитним договоромв розмірі 179280 грн. 73 коп., в рахунок погашення якої звернути стягнення на предмет застави - автобус пасажирській марки «Неоплан», 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], посилаючись на те, що 06.05.2011 року між ПАТ «Терра Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №29-ф/10/20, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 358650,00 гривень, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит не пізніше 05.05.2014 року, сплатити нараховані відсотки, а також виконати інші умови цього договору. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №30П-ф/10/20 від 06.05.2011 року, за яким [PERSON] зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях [PERSON] за договором кредиту. Також в забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем ПП «Лимекс-Тур» було укладено договір поруки №П/2012/04-20 від 14.02.2012 року, за яким ПП «Лимекс-Тур» зобов'язалось відповідати по зобов'язаннях [PERSON] за договором кредиту, і між позивачем та ТОВ «Траєкторія» 14.02.2012 року було укладено договір поруки №П/29-ф/10/20, за яким останнє також зобов'язалось відповідати по зобов'язаннях [PERSON] за договором кредиту. Оскільки, як вказує позивач, [PERSON] неналежним чином виконує обов'язки за кредитним договором в частині дотримання строків та обсягів здійснення чергових платежів, повернення суми кредиту, то за ним станом на 14.04.2014 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 179280,73 гривні. Під час розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та відповідно до поданої заяви просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], Приватного підприємства «Лимекс-Тур», Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» зазначену суму заборгованості. 21.03.2016 року ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва у справі залучено правонаступника позивача - Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК»). 11.04.2016 року ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва провадження по справі за позовом ПАТ «Терра Банк» до ПП «ЛИМЕКС-Тур» та ТОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості в порядку цивільного судочинства закрито та передано справу за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області. 07.06.2016 року із Соломянського районного суду м.Києва до Овідіопольського районного суду Одеської області, за підсудністю, надійшла зазначена цивільна справа. Під час розгляду справи позивач - АТ «КРИСТАЛБАНК» збільшив позовні вимоги, зазначивши, що станом на 05.06.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 615 260,57 грн., з яких: -просрочена заборгованість за кредитом - 171 295,66 грн.; -просрочена заборгованість за процентами - 122 633,59 грн; -пеня за несвоєчасну сплату суми кредиту - 49 234,60 грн.; -пеня за несвоєчасну сплату процентів - 29 186,98 грн.; -втрати від інфляції за несвоєчасну сплату боргу - 87 720,09 грн.; -розрахунок відсотків від простроченої суми (згідно ч. 2 ст. 625 ЦКУ, п. 5.5 кредитного договору) - 155 189,66 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. У своїй заяві просив розглянути справу у його відсутність, ухвалити заочне рішення, збільшені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, а тому суд за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.05.2011 року між ПАТ «Терра Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №29-ф/10/20, право вимоги за яким перейшло до АТ «КРИСТАЛБАНК», відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 358650,00 гривень, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит не пізніше 05.05.2014 року, сплатити нараховані відсотки в розмірі, а також виконати інші умови цього договору. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ПАТ «Терра Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 30П-ф/10/20 від 06.05.2011 року, за яким [PERSON] зобов'язалась відповідати по зобов'язаннях [PERSON] за договором кредиту. Право вимоги за цим договором також перейшло до АТ «КРИСТАЛБАНК». Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] неналежним чином виконує обов'язки за кредитним договором в частині дотримання строків та обсягів здійснення чергових платежів, повернення суми кредиту, і станом на 05.06.2018 р. за ним існує заборгованість в загальній сумі 615 260,57 грн., з яких: -просрочена заборгованість за кредитом - 171 295,66 грн.; -просрочена заборгованість за процентами - 122 633,59 грн; -пеня за несвоєчасну сплату суми кредиту - 49 234,60 грн.; -пеня за несвоєчасну сплату процентів - 29 186,98 грн.; -втрати від інфляції за несвоєчасну сплату боргу - 87 720,09 грн.; -розрахунок відсотків від простроченої суми (згідно ч. 2 ст. 625 ЦКУ, п. 5.5 кредитного договору) - 155 189,66 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку має місце прострочення боржника, тобто невиконання [PERSON] зобов'язання у встановлений договором строк, а тому вимога позивача щодо повернення боргу та нарахованих процентів згідно з умовами договору є правомірною та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положенням параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до п.п. 1, 2. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов АТ «КРИСТАЛБАНК» слід задовольнити і стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 29-ф/10/20 від 06.05.2011 рокуу розмірі 615 260,57 грн. Також відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України сплачені позивачем судові витрати в сумі 1792,81 гривень підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів на користь позивача. З урахуванням обставин справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved