Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

12 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що [INFO] року померла її бабуся по лінії матері - [PERSON], [INFO] року помер її дідусь - [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно у вигляді квартири, розташованої по [ADDRESS], що належала померлим у рівних частках на праві власності. Мати позивачки - [PERSON], померла [INFO] року. Позивачка у встановлений законом строку не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], при цьому, мала такий намір, але не мала змоги вступити у права наслідування через відсутність документів, що підтверджували б їх родинні відносини. Спадщину у встановлений законом строк прийняв син померлих - відповідач [PERSON], який не повідомив нотаріуса про наявність іншого спадкоємця та приховав від позивачки той факт, що її бабуся і дідусь померли. У теперішній час позивачкою отримано відомості на запит про народження її матері [PERSON] Просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що був пропущений з поважних причин - необізнаності про смерть бабусі та дідуся та відсутності документів у підтвердження їх родинних відносин. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовної вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, при цьому, позивачка зазначила, що дізналася про смерть бабусі та дідуся у 2009 році від їх сусідів, розпочала пошуки юриста, що міг би надати їй правову допомогу з питання вступу у права наслідування та збору документів, бо має право на частину спадщини після смерті [PERSON] У 2011 році вона зверталася з таким самим позовом до суду, що був їй повернутий. Тривалий час вона не знала, до якого відділу органу реєстрації актів цивільного стану Російської Федерації звернутися з приводу отримання відомостей про народження матері, поки наприкінці 2012 року не поїхала до Ворошиловського відділу РАЦС м. Донецька, за місцем проживання матері, де з*ясувала необхідні дані, у теперішній час їй надіслана довідка про нароження її матері. Вважає, що причини пропуску нею строку звернення до нотаріальної контори є поважними. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що не приховував від позивачки факт смерті своїх батьків, а навпаки, повідомив про її це, тому вона мала змогу у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори. Крім того, частина квартири за адресою: [ADDRESS], раніше належала позивачці, яку вона за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 9 червня 1999 року продала дідусю - [PERSON], тобто вже розпорядилася у минулому належною їй часткою нерухомого майна. Також, батьками за життя було складено заповіт на його користь та на користь брата, що мешкає у Російській Федерації. Просив у задоволенні позову відмовити, бо підстав для визначення позивачці додаткового строку для прийнятя спадщини на його думку немає. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7) [PERSON] померла у м. Костянтинівка Донецької області [INFO] року, актовий запис відділу РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області №1439 від 12 листопада 20007 року. [PERSON] помер в м. Костянтинівка Донецької області [INFO] року, актовий запис відділу РАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області №340 від 29 лютого 2008 року (а.с. 6). [PERSON], [INFO] у д. Чуваши Просницького району Кіровської області (а.с. 8, 11), померла [INFO] року у м. Донецьк, актовий запис відділу РАЦС Ворошиловського району м. Донецька № 677 від 23 квітня 1980 року (а.с. 9). Згідно довідки КП «Служба єдиного замовника» від 23 травня 2011 року (а.с. 5), за адресою: [ADDRESS], були зареєстровані та мешкали: - [PERSON], [INFO], якого знято з реєстрації 15 березня 2008 року у зв'язку зі смертю; - [PERSON], [INFO], знята з реєстрації 21 листопада 2007 року у зв'язку зі смертю. Інші особи за вказаною адресою зареєстрованими не значаться. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 9 червня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1578, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ за №172 кн. 103 (а.с. 29), [PERSON] продала, а [PERSON] купив ? частину квартири [ADDRESS]. Згідно посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу 22 грудня 1998 року заповіту, реєстраційнй номер 4931 (а.с. 30), [PERSON] належну їй 1/4 частину квартири [ADDRESS], [PERSON] Відповідно до заповіту від 22 червня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за №1770 (а.с. 31), [PERSON] заповів належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] у вигляді грошових вкладів з належними процентами, що зберігаються на відповідних рахунках Операційної частини Філії Костянтинівського відділення №2866 ВАТ Державний Ощадний банк, 1/2 частини, 1/4 частини та 1/8 частини квартири [ADDRESS], що вбачається з копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Костянтинівською ДНК 27 жовтня 2008 року, реєстраційні номери - №1626, № 1627, №1629 та №1630 відповідно (а.с. 32-35), що також підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру Костянтинівської ДНК щодо наявності спадкової справи відносно майна померлої [PERSON] - №836/2008, відкритої за заявою відповідача 27 жовтня 2008 року (а.с. 40-41), а також відносно майна [PERSON] - № 837/2008, відкритої за заявою відповідача [PERSON] 27 жовтня 2008 року (а.с. 44-45). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського БТІ №21320952 від 18 грудня 2008 року (а.с. 36), власником квартири за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийнятя спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тощо. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не надано суду достатніх доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, що могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки, як спадкоємця, на вчинення цих дій. Так, у ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи позивачки по справі щодо її необізнаності внаслідок дій відповідача про факт смерті [PERSON] та [PERSON], а також щодо існування непереборних перешкод для її звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, про що зокрема, свідчить відсутність у матеріалах позову обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, в тому числі, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, не надання доказів у підтвердження вжиття позивачкою заходів для одержання відомостей, що підтверджують її родинні відносини з померлими особами у період часу з 2008 року до часу звернення до суду з даним позовом, в тому числі, відсутність даних у підтвердження надіслання запитів до всіх відділів органу реєстрації актів цивільного стану Росіської Федерації, про що зазначено у позовній заяві. Попереднє звернення [PERSON] до суду з такими самими позовними вимогами та залишення цього позову без руху ухвалою суду від 20 липня 2011 року не може слугувати доказом поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed