Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

14 грудня 2016 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 07 жовтня 2006 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1111. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені через те, що у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, сімю та подружні відносини. З цієї причини у сімї постійно відбувалися сварки. На примирення не згоден. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 07 жовтня 2006 р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1111. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження Серії 1-КИ № 053706, 07 жовтня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бойко) [PERSON], [INFO], актовий запис № 1111. Відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-КИ № 384503 від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище, а тому суд вирішив залишити відповідачці шлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved