Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

14 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 14 травня 2019 року в м. Кривому Розі на перехресті вулиці Кресівська мікрорайон 4-й Зарічний трапилось ДТП за участі автомобіля «ВАЗ 2103», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , що належить позивачу. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2019 року у справі № 212/4437/19 відповідача визнано винуватим у вчиненні ДТП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У результаті ДТП автомобіль марки «Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , було пошкоджено чим завдано позивачу матеріальну шкоду. ТДВ СК «Альфа-Гарант», де було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] , було перераховано страхове відшкодування, за вирахуванням суми франшизи в розмірі 2000,00 грн. Вказану суми франшизи позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь. Також позивачу заподіяно бездіяльністю [PERSON] моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 1500,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року позовну заяву було прийнято та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. 02 березня 2020 року до суду надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала. 11 березня 2020 року до суду надійшла заява від [PERSON] про часткове визнання позовних вимог, а саме заявленого розміру франшизи. В частині пред`явлених позовних вимог з відшкодування моральної шкоди відповідач позовні вимоги не визнав. Просив справу розглядати за його відсутності. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що власником «Subaru Forester», державний номер [NUMBER] , у свідоцтві реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] зазначено [PERSON] . (а.с. 7-8) 09 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». (а.с. 9) Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 липня 2019 року та постановою про виправлення описки від 05 вересня 2019 року у справі № 212/4437/19 відповідача визнано винуватим у вчиненні 14.05.2019 ДТП зі скоєння зіткнення з автомобілем марки «Subaru Forester», державний номер [NUMBER] та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ст. 124 КУпАП. (а.с. 10-11) 12 вересня 2019 року між страховою компанією ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було узгоджено розмір страхового відшкодування за страховим випадком, який стрався 14.05.2019, в розмірі 6950,00 грн. ТДВ СК «Альфа-Гарант» було перераховано страхове відшкодування, за вирахуванням франшизи в розмірі 2000,00 грн. за полісом № АМ/5127315 від 02.08.2018, до ФОП [PERSON] для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. (а.с. 12) Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. У відповідності до положень п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, обов`язок по відшкодування франшизи за полісом № АМ/5127315 від 02.08.2018 покладається на [PERSON] , а відтак з останнього підлягає стягненню на користь позивача франшиза в розмірі 2000,00 грн. Щодо позовних вимог з відшкодування моральної шкоди суду зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Так, пошкодження майна позивача у наслідок ДТП сталось з вини відповідача, що безумовно негативно вплинуло на її моральний стан та призвело до душевних страждань, а тому суд приходить до висновку про заподіяння [PERSON] діями [PERSON] моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу у результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, суд виходить з того, що автомобіль, належний позивачу, не був суттєво пошкоджений і не потребував значного ремонту, а тому суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 300,00 грн. Суд вважає, що саме такий розмір буде відповідати засадам розумності та справедливості, а також обставинам справи та наслідкам, що наступили для позивача, яка зазнала моральних страждань та втрат немайнового характеру. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 552,26 грн.

Outcome: partial