Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

13.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового будинку №82 по вул. 4 Слобідська в м. Миколаєві, в якому зареєстровані її донька відповідач по справі [PERSON] та її батьки [PERSON] та [PERSON] Проте, більш як пять років відповідач разом зі своїм чоловіком у зазначеному будинку не проживають, що перешкоджає їй реалізувати права як власника житлового будинку, у звязку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час, місце та день розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив до суду не надала, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку №82 по вул. 4 Слобідська в м. Миколаєві. Відповідно до довідки від 11.12.2017 року за №640, яка видана ТОВ «Николаевдомсервис» за адресою: м. Миколаїв, вул. 4 Слобідська, 82 зареєстровані позивач [PERSON], її донька [PERSON], та батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] З грудня 2013 року відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, витрати по його утриманню не несе, що підтверджується актом про не проживання від 23.01.2018 року. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 383 ЦК України визначено, що власник жилого будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР (в редакції 1963 року). Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР (в редакції 1963 року) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В ході розгляду справи будь-яких перешкод для проживання відповідача у житловому будинку №82 по вул. 4 Слобідська в м. Миколаєві з боку позивача не встановлено, а відповідач [PERSON] без поважних причин понад одного року не проживає за вказаною адресою, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved