Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

14.11.2018 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту народження особи, заява мотивована тим, що 08.09.2012 року заявник у справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондаренко) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку. 20.10.2018 року у заявника в м. Донецьк, Донецької області народилася донька [PERSON], що посвідчується медичною довідкою про народження від 20.10.2018 року. Проте, вказаний документ є неналежного зразка, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. У звязку з невідповідністю виданих документів на тимчасово неконтрольованій території, зразку документів відповідно до вимог законодавства України, заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження [PERSON], тому заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження в порядку ст. 317 ЦПК України та просив, встановити факт народження [PERSON], 20.10.2018 року в м. Донецьк, Донецької області. В судове засідання заявник не зявився, проте подав до суду заяву в якій зазначив, що заяву про встановлення факту підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Справу просив розглянути без його участі. Представник заінтересованої\~особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області до судового засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08.09.2012 року заявник у справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бондаренко) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку. 20.10.2018 року у заявника [PERSON], та [PERSON], в м. Донецьк, Донецької області народилася донька [PERSON], що посвідчується медичною довідкою про народження від 20.10.2018 року. Згідно із п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника; у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Оцінюючи надані заявником докази, суд враховує те, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт народження [PERSON], 20.10.2018 року в м. Донецьк, Донецької області, Україна. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved