Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

13 червня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи - батька його дружини [PERSON], в якій заявник зазначив, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у м. Горлівка Донецької області та був похований у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], при цьому у зв*язку з тим, що вищевказаний документ виданий закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, він є недійсним та не створює юридичних наслідків. У зв*язку з тим, що провести державну реєстрацію факту смерті у відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області на підставі наявних у заявника документів, що підтверджують смерть, неможливо, заявник позбавлений можливості підтвердити у встановленому законом порядку смерть батька своєї дружини, тому встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою заяву, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи. З*ясувавши позицію заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4) з 12 вересня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження батьком останньої є [PERSON] [PERSON], [INFO], який згідно копії паспорту значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6), відповідно до копії довідки УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області від 03 вересня 2015 року № 1425046658 (а.с. 7) був взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Інтернаціональна, 468-15, - помер у м. Горлівка Донецької області [INFO] року та був похований у вказаному населеному пункті, тобто, на тимчасово неконтрольованій території України, що вбачається з матеріалів справи, зокрема підтверджується документами про захоронення [PERSON], фотознімком місця його захоронення (а.с. 9-11). Медичний документ - лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 410 із довідкою про причину смерті (а.с. 8), виданий закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсним та не створює юридичних наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області за вих. № 1190/03.2-38 від 08 червня 2016 року заявнику [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті [PERSON], оскільки пред*явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, встановленій законом, виданий закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній території після 01 грудня 2014 року (а.с. 3). Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідено до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON], [INFO] року, що мало місце у м. Горлівка Донецької області. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, іншим шляхом встановити цей факт неможливо, у проведенні державної реєстрації факту смерті за наявними у заявника документами відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області відмовлено. Тому, з метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявник у справі, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON], [INFO] у м. Горлівка Донецької області, який був на час смерті зареєстрований за адресою: [ADDRESS], - у м. Горлівка Донецької області, [INFO] року.

Outcome: approved