Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

14.12.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем мають спільну дочку, [PERSON] , [INFO] , яка з народження проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2019 відповідача [PERSON] визнано батьком дитини, [PERSON] , однак з моменту визнання відповідача батьком дитини, останній не приймає участі у вихованні дини, зі святами дочку не вітає, не цікавиться її станом здоров`я та матеріальної допомоги не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. 24.03.2021 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково, з урахуванням того, що він є інвалідом ІІІ групи та має на утриманні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Крім того, у своєму відзиві позивач зазначив про те, що він не ухиляється від участі у вихованні дитини, а натомість, позивач штучно створює перепони у прийнятті його участі в вихованні дитини, у зв`язку з чим, він звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення графіку спілкування з дитиною. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що з 23.03.2021 він перебуває на стаціонарному лікуванні, однак він бажає прийняти участь у судовому засіданні та захищати свої права в суді та надавати пояснення. На підтвердження обставин викладених в заяві про відкладення розгляду справи, відповідач надав електроне направлення 5669-0912-4060-0401 від 18.03.2021, яке є інформаційною довідкою, відповідно до якої [PERSON] заплановано планову госпіталізацію на стаціонарне лікування до Комунального некомерційного підприємства Пісочинської селищної ради «Центр первинної медичної допомоги №2 Харківського району». Однак, з урахуванням того, що в зазначеній інформаційній довідці відсутні відомості з якого періоду рекомендовано відповідачі стаціонарне лікування, відсутні відомості про те, що відповідач дійсно госпіталізований на стаціонарне лікування, та з урахуванням того, що відповідач мав змогу прийняти участь у судому засіданні в режимі відеоконфернеції, та вказаним правом не скористався, а також з урахуванням того, що справа в провадженні суду перебуває вже майже три місяці та чотири рази призначалась до розгляду у судове засідання на які відповідач не з`являвся, та крім того, враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, та те, що відповідач повідомлений про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, суд вважає можливим розглядати справу без його участі, на підстави наявних у цивільні справі доказів та відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що сторони мають спільну дочку, [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкові Харківського міського управління юстиції (м. Харків) (а.с. 6). Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні осіб вбачається, що [PERSON] , [INFO] мешкає та має зареєстроване місце проживання зі своєю матер`ю, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 № 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: partial