Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

13.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: зняти з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] [PERSON](а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS].Зазначив, що влітку 2017 року познайомився з жінкою, яка назвала себе як [PERSON], та вирішив з нею створити сім'ю. 11 серпня 2017 року подали заяву про реєстрацію шлюбу до Бориспільського відділу РАЦСу та позивач здійснив реєстрацію місця проживання відповідача за своєю адресою, а саме у [ADDRESS]. Проте, відповідачка відмовилася здійснювати реєстрацію після подачі заяви до Бориспільського відділу РАЦСу. Після цього позивач відповідача ніколи не бачив, місце проживання та будь-які засоби зв'язку з нею йому не відомі. Також зазначив, що з 2014 року у своєму будинку проживає сам. Вважає, що відповідач шляхом обману досягла своєї мети - реєстрації свого місця проживання, тому з метою запобігання проблем з передачею права власності, права користування своїм будинком у майбутньому, звернувся до суду з зазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином- через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.31), у судове засідання не з'явилася, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у її відсутність не подавала. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, перевіривши повноваження представника позивача- адвоката [PERSON], заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу, [PERSON], на праві приватної власності належить житловий [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14821802 від 17.12.2013 року(а.с.5). Відповідач [PERSON] зареєстрована в належному позивачу на праві власності житловому будинку, що підтверджується довідкою Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області № 20-36-1506 від 25.04.2018 (а.с.13). Проте, згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов від 23 січня 2018 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Мартишко В.І.(а.с.6), [PERSON] в [ADDRESS], проживає один з 2014 року і по теперішній час. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила наведені обставини. Як зазначив представник позивача, позивач звертався до відповідного відділу реєстрації місця проживання Бориспільського відділу державної міграційної служби з проханням зняти з реєстрації відповідача [PERSON], як таку, що не проживає за адресою: [ADDRESS], та ніколи не проживала, однак, оскільки нічого не відомо про відповідача, рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 р. № 207 та статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене, з метою усунення перешкоди в здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном - житловим будинком на свій розсуд, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , яка була зареєстрована в належному позивачу будинку за згодою власника, ніколи не проживала і жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], не користувалася, підлягає зняттю з реєстрації місця проживання. У зв'язку з цим, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, у зв'язку з цим судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved