overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

14 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13 листопада 1993 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, змінились погляди на проживання однією сім`єю. Як подружжя разом не проживають з лютого 2020 року. В даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позов, в якому проти позову не заперечував, вказував, що шлюб носить формальний характер, разом з позивачкою не проживає та наміру відновлювати сімейні стосунки не має. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 13 листопада 1993 року зареєстровано шлюб Полонським ЗАГС у Хмельницькій області, актовий запис №245, від спільного проживання мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

14 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 29 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району управління юстиції у м. Севастополь, актовий запис № 281. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 29 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району управління юстиції у м. Севастополь, актовий запис № 281. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків. 26 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків. Ухвалою від 02 листопада 2020 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20 січня на адресу суду надійшло клопотання від відповідача, в якому просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

14 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 січня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що дітей від шлюбу не мають. Сімейні стосунки розладились через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів. Шлюбні стосунки припинені остаточно. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з 2013 року подружні стосунки погіршились, та сумісне проживання стало неможливим. На даний час він виписався від дружини, та вони проживають за різними адресами. Причиною розладу в сім`ї стала також відсутність дітей, та після тривалих обстежень він з`ясував, що його стан здоров`я не є причиною відсутності дітей. Відповідачка повідомлена про розгляд справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Виходячи з положень ст. 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення у справі. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Шлюб сторін зареєстрований 14 січня 2011 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 07. Сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони дітей не мають, припинили шлюбні стосунки, проживають за різними адресами, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

14 серпня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 28 жовтня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з травня 2020 року. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився, у позовні заяві просив провести розгляд справи без його участі, за участю його адвоката. На задоволенні позову наполягає. Від представника позивача, адвоката Чепурного С.В., надійшла заява з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання також не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 983. Згідно свідоцтва про народження, виданого 22 червня 2017 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 378, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

14 серпня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28 серпня 2001 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, змінились погляди на проживання однією сім`єю. Як подружжя разом не проживають з липня 2012 року. Ухвалою суду від 04 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 28 серпня 2001 року зареєстровано шлюб Понінківською селищною радою Полонського району Хмельницькій області, актовий запис №28, від спільного проживання мають двоє неповнолітніх дітей: дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

14 серпня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19 серпня 2016 року у Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 107, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка у перше судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Судові витрати просить залишити за нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач у перше судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, згоден на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини:сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 107 (а.с.3). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

14 січня 1997 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дітей. У стосунках відчутна відсутність взаємопорозуміння, виникають постійні скандали та суперечки. У зв'язку з даними обставинами позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила закінчити розгляд справи за її відсутності та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, викликаний, про поважність при чин не явки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дітей, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

14 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №06. Від шлюбу сторони дітей не мають. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, постійні сварки, відсутність сімейних цінностей з боку відповідача. З грудня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини і не проживають як одна сім'я. Подальше спільне проживання з відповідачем позивачка вважає неможливим, в зв'язку з чим звернулася в суд з даним позовом. Заявлені вимоги позивачка підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила письмово. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, що підтверджується оголошенням в газеті «Черкаський край» №25 від 01.04.2015 р., тому суд, враховуючи думку позивачки, матеріали і обставини справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 14 січня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №06. Від шлюбу сторони дітей не мають. На даний час сторони шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, не проживають як одна сім'я з грудня 2014 року, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги доводи позивачки, викладені в позовній заяві, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. Крім того, стягненню з відповідача підлягає на користь позивачки, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

14 січня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] Позивач посилаючись на те, що він з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка до суду не з'явилася, при цьому направила заяву з якої видно, що з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з грудня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з відповідачкою, а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання відповідачці [PERSON] Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

14 січня 2013 року в с. Тарасівка Жмеринського району померла мати позивача [PERSON], яка за життя склала заповіт на користь позивача та після смерті якої відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Південній, 76 в с. Тарасівка. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене майно. Згідно запису в по господарській книзі №4, номер обєкта погосподарського обліку 0329-1 спадкове майно рахується за померлою [PERSON]. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживав позивач та його дружина [PERSON]. Осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадщині, немає. Позивач просив визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій визнав позов повністю та безумовно, не заперечував щодо винесення рішення у попередньому судовому засіданні та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1235 цього ж Кодексу, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

14 січня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду в сумі 17234,79 гр., моральну шкоду 5000 гр., витрати на правову допомогу 2000 гр. і судовий збір в сумі 487,20 гр., мотивуючи тим, що у ДТП винен відповідач. Моральну шкоду позивач обґрунтував тим, що внаслідок ДТП був пошкоджений його автомобіль «Фольксваген - Пасат» престижної марки. Втрата товарного виду та престижу автомобіля, який до цієї події був у нормальному стані, без пошкоджень, з оригінальними деталями автомобіля, виразилася у тому, що автомобіль ремонтувався деталями, які були поставлені як запчастини, а не оригінальні деталі, що занижує вартість його автомобіля та зменшує його престиж та презентабельність. У судове засідання з»явилися представник позивача і відповідач, 3-я особа [PERSON]. Представник НАСК «Оранта» до суду не прибув, про причину неявки не повідомив. Приймаючи до уваги, що НАСК «Оранта» була належним чином повідомлена про слухання справи, але її представник до суду не з»явився, суд,

Outcome: partial