Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

13 липня 2015 року до суду надійшов позов ПАТ «Акцент-Банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що між позивачем та [PERSON] був укладений 11.01.2011 року кредитний договір № A32МСС9FG40047, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов наданого кредиту договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала, у зв,язку із чим заборгувала позивачу станом на 03.07.2015 року суму в розмірі 49 794,59 грн. та до теперішнього часу борг не сплачує. Представник позивача, просить суд стягнути вказану суму боргу з [PERSON] на користь позивача разом із судовими витратами. Представник позивача, діючий за довіреністю, [PERSON] у судове засідання не з?явилась, надавши суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, при цьому на задоволенні позову наполягає. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явилась за невідомих суду причин, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. У зв?язку з наведеним, з урахуванням думки представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов,язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов,язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений 11.01.2011 року кредитний договір № A32МСС9FG40047, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-13). Відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 03.07.2015 року становить 49 794,59 гривні, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2837,15 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2200,00 гривень; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 41 910,08 гривень, а також, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: штрафу в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина), 2347,36 гривень (процентна складова). Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов договору кредиту від 11.01.2011 року, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню заявленої суми боргу. Відповідачка, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, який становить 492,94 гривні. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved