Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

12 листопада 2015 року позивач звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на спадкове майно померлого [PERSON] В обґрунтування позивних вимог повідомила, що являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого 06 березня 2015 року її чоловіка [PERSON], який до дня смерті проживав разом з позивачем [ADDRESS]. Померлому за рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року належала 1/2 частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,83га, яка розташована на території Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області. На час набрання рішенням суду законної сили померлий тяжко хворів та не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. З вищевказаної обставини спадкоємцю [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину у вигляді вищевказаної частини земельної ділянки. Позивач в судове засідання не зявилась. Особливою умовою угоди № 441 від 11 листопада 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі (а.с.73). Представник відповідача Київської міської у м. Полтаві ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнав, вважаючи належним відповідачем у справі Полтавську міську раду (а.с.24-25). Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року, яке 20 січня 2015 року набрало законної сили за [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями першої черги за законом, визнано право власності на спадкове майно померлої 16 червня 2013 року [PERSON] у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,83га, що розташована на території Великобузівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, у розмірі 1/2 частини за кожним (а.с.11). 06 березня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 292239, виданим Київським відділом ДРАЦС Реєстраційної служби Полтавського МУЮ 06 березня 2015 року, актовий запис № 170 (а.с. 21). Згідно довідки Комунального підприємства ЖЕО № 2 Полтавської міської ради від 14.05.2015 № 2271 померлий до дня смерті був зареєстрований [INFO] (а.с. 31). Як встановлено судом при вивченні матеріалів спадкової справи № 9/2015 щодо майна померлого [PERSON], яка перебуває на обліку та зберіганні у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], померлий заповіту не залишив. Єдиним спадкоємцем померлого за законом, що прийняла спадщину після померлого є його дружина [PERSON]. Інші спадкоємці, що прийняли спадщину або претендують на неї відсутні (а.с. 7-10, 27-28, 43, 48, 74-75). Постановою приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.10.2015 № 190/02-31 спадкоємцю померлого [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно на імя померлого, оскільки державна реєстрація права власності на неї не здійснювалась (а.с.14). Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог п.п. «в», «г» ч.1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами та за рішенням суду. Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином успадкувавши за рішенням суду 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного виробництва площею 2,83га [PERSON] за своє життя не здійснив реєстрацію свого права власності на неї у встановленому законом порядку, що є перешкодою для подальшої реалізації його спадкоємцем [PERSON] свого права на вищевказане спадкове майно померлого. Так статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. З огляду на все вищевикладене, з врахуванням того, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві за його життя, суд, незважаючи на те, що державна реєстрація права власності спадкодавця на 1/2 частину земельної ділянки не було здійснена державою за життя останнього, вважає, що до його спадкоємців переходить право на вищевказане спадкове майно, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр. До адміністративно-територіальних одиниць належать також райони у місті. У містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради відповідно до цього Закону можуть утворюватися районні в місті ради. Районні в містах ради утворюють свої виконавчі органи та обирають голову ради, який одночасно є і головою її виконавчого комітету. (ч. 2 ст. 5 Закону «система місцевого самоврядування»). Згідно ч.2. ст. 41 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами. Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Зважаючи на те, що спадщина відкрилась на території Київського району м. Полтави та саме у Київської районної у м. Полтаві ради може виникнути обовязок управління нерухомим спадковим майном у випадку визнання судом спадщини відумерлою та передачі її у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини в порядку ст. 1277 ЦК України, суд вважає доводи представника відповідача про неналежність відповідача безпідставними. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved