Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

12 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини. В заяві зазначила, що 25 квітня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільна дочка [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково та просили стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 054419, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 25.04.2009 року, [PERSON] уклав шлюб з Чайкою (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] (а.с. 3). Від цього шлюбу у них 10 серпня 2009 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 099535, виданим 09.09.2009 року Писарівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 2 (а.с. 4). Відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.05.2016 року з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки від першого шлюбу [PERSON], яка продовжує навчатися, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 36, 37). Крім того, відповідач є інвалідом третьої групи, потребує витрат на лікування (а.с. 17, 34). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі викладеного, враховуючи що відповідач є інвалідом, має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial