Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

12 лютого 2014 року позивач, Виконавчий комітет Одеської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про приведення об'єкта у первісний стан, у якій просить суд зобов'язати відповідачку власними силами і за рахунок власних коштів привести у первісний стан реконструйовану квартиру [ADDRESS], у відповідності до технічної документації, а також, просить стягнути з відповідачки судові витрати на користь Одеської міської ради. Свої вимоги Виконавчий комітет Одеської міської ради обґрунтовує тим, що згідно листа Приморської районної адміністрації ОМР № 01-11/2639(2) (канц. № 15864 від 30.12.2013р.) від 26.12.2013 року, позивачу стало відомо про самовільну реконструкцію квартири [ADDRESS]. Виходячи з матеріалів, надісланих разом з листом встановлено, що відповідачка, громадянка [PERSON], без подання правовстановлюючих, дозвільних документів виконала роботи з реконструкції вказаної квартири, з приєднанням самовільно зайнятої частини горищного приміщення площею 17,0 кв.м., за рахунок улаштування в житловій кімнаті внутрішньої сходової клітини, чим значно погіршила житлово-побутові умови мешканців та технічний стан будинку. Цей факт підтверджується актом обстеження, складеним комісією з виходом на місце реконструкції від 21.11.2013р., а також засвідчений у доповідній директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» за № 3126 від 05.12.2013 року та розпорядженням Приморської районної адміністрації ОМР за №719 від 12.12.2013 року «Про приведення самовільно реконструйованої квартири [ADDRESS], в первинний стан», яке в добровільному порядку відповідачкою виконано не було, у зв'язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду. Наприкінці лютого 2014 року, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном та приведення об'єкту самочинної реконструкції у первісний стан, у якій просить суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпоряджання майном, а саме: квартирою [ADDRESS], шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто, приведення об'єкту самочинної реконструкції, квартири [ADDRESS] - у первісний стан; зобов'язати [PERSON], за власний рахунок привести об'єкт самочинної реконструкції, квартиру [ADDRESS] та горищного приміщення, що знаходиться над нею, - у первісний стан, відповідно до проекту забудови, а також, стягнути зі [PERSON] суму судових витрат. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В. від 28 лютого 2014 року, за вищезазначеним позовом [PERSON] було відкрито провадження у цивільній справі №522/3391/14-ц. Згідно до Ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В. від 15 травня 2014 року, суд ухвалив: цивільну справу № 522/3391/14-ц, яка знаходилась у судді Науменко А.В. передати для об'єднання в одне провадження зі справою № 522/2518/14-ц за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради до [PERSON] про приведення об'єкта у первісний стан, яка знаходиться у провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П. для розгляду по суті. У судове засідання з'явились представник позивача Виконавчого комітету ОМР, а також позивач [PERSON] разом зі своїм представником, які свої позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справ за її відсутності суду не надавала та не заявляла, з будь-якими іншими клопотаннями до суду, також, не зверталась. За ч.ч. 3, 8 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. В матеріалах справи міститься розписка про одержання начальником відповідної житлово-експлуатаційної організації повістки про виклик до суду по цій справі №522/2518/14-ц, яку нею було одержано для передання відповідачці по цій справі, [PERSON], а також, Акт про відмову відповідачки в одержанні судової повістки та копій документів по цивільній справі №522/2518/14-ц. За таких обставин, неявку відповідачки було визнано неповажною, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч. 1-3 ст. 169 ЦПК України, відсутні. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду на те позивачів, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позовів, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, згідно листа Приморської районної адміністрації ОМР № 01-11/2639(2) (канц. № 15864 від 30.12.2013р.) від 26.12.2013 року, Виконавчому комітету Одеської міської ради стало відомо про самовільну реконструкцію [PERSON] квартири [ADDRESS]. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 06.12.2004 року № 5725976, [PERSON] належать 43/100 частин квартири [ADDRESS]. Інші 57/100 вищезазначеної квартири, належать на праві приватної спільної часткової власності позивачці, [PERSON], на підставі Договору дарування від 26.01.2012 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що нею було отримано Витяг про державну реєстрацію прав від 08.02.2012 року. Виходячи з матеріалів, надісланих разом з листом Приморської районної адміністрації ОМР № 01-11/2639(2) від 26.12.2013 року встановлено, що відповідач, громадянка [PERSON], без подання правовстановлюючих, дозвільних документів виконала роботи з реконструкції вказаної квартири, з приєднанням самовільно зайнятої частини горищного приміщення площею 17,0 кв.м., за рахунок улаштування в житловій кімнаті внутрішньої сходової клітини, чим значно погіршила житлово-побутові умови мешканців та технічний стан будинку. Цей факт підтверджується актом обстеження, складеним комісією з виходом на місце реконструкції від 21.11.2013 р., а також засвідчений у доповідній директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» за № 3126 від 05.12.2013 року та розпорядженням Приморської районної адміністрації ОМР за №719 від 12.12.2013 року «Про приведення самовільно реконструйованої квартири [ADDRESS], в первинний стан», яке в добровільному порядку відповідачем виконано не було. Відповідно до ст. 152 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Також, відповідно до п. 4 Положення про виконавчий комітет Одеської міської ради від 10.03.1999 р. № 94-ХХIII, до його компетенції відноситься здійснення у встановленому порядку державного контролю за дотриманням вимог законодавства, містобудівної документації при плануванні та забудові міста у випадках, передбачених законодавством, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об'єктів. Крім того, реконструкція та будівництво в м. Одесі повинна здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням громадських інтересів. Згідно до ст. 145 Конституції України, права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку. Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Згідно ст. 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об'єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту. Робоча документація для будівництва або авторський нагляд за її розробкою виконуються за участю архітектора - автора затвердженого проекту відповідно до укладеного договору на розроблення проекту цього об'єкту архітектури. Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані: утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства; отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури; у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку; зберігати комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, та паспорт об'єкта, та передавати цю документацію новому власнику. Стаття 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що Замовник має право виконувати будівельні роботи (в даній справі - реконструкцію) після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; Проте, як вбачається з матеріалів справи і наявних доказів, відповідачкою, [PERSON], самовільна реконструкція квартири [ADDRESS] була здійснена без затвердження в установленому законом порядку проекту на будівництво в управленні архітектури та містобудування Одеської міської ради. Дозволу в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області оформлено не було. Частиною 1 ст. 376 ЦК України визначені підстави, за якими будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Виконавчого комітету Одеської міської ради до [PERSON] про приведення об'єкта у первісний стан є законними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. За ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності, згідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 відповідної статті закріплює, що право приватної власності є непорушним. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частина 5 вищезазначеної статті передбачає, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Непорушність права власності передбачена, також, статтею 321 ЦК України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений чи обмежений у його здійсненні права власності. Стаття 361 ЦК України передбачає, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Позивачкою, [PERSON], як співвласником квартири [ADDRESS], згоди на проведення відповідачкою реконструкції зазначеної квартири не надавалось, а отже, можна дійи до висновку що відповідачка, всупереч вимогам ч. 1 ст. 358 ЦК України, здійснює право спільної часткової влади без отримання на те згоди співвласника (позивачки, [PERSON]). Як зазначалось, у розпорядженні Приморської районної адміністрації ОМР за №719 від 12.12.2013 року вказано, що гр. [PERSON] самовільно виконавши роботи з реконструкції квартири [ADDRESS], - значно погіршила цим житлово-побутові умови мешканців та технічний стан будинку. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, згідно до статті 3 Конституції України. Право на захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, передбачено статтею 391 ЦК України. Так, ч. 1 цієї статті закріплює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 вказаної статті закріплює такі способи захисту цивільних прав та інтересів: 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення. З врахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги усі наявні у цій об'єднаній цивільній справі №522/2518/14-ц докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном та приведення об'єкту самочинної реконструкції у первісний стан, підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судові витрати позивача, Виконавчого комітету Одеської міської ради, на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок. Судові витрати позивачки, [PERSON], на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок. Зазначені судові витрати документально підтверджені відповідними квитанціями про сплату судового збору, які містяться в матеріалах справи. Отже, з відповідача по справі, [PERSON], підлягає до стягнення сума витрат, понесених позивачами по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь позивача, Виконавчого комітету Одеської міської ради, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь позивача, [PERSON].

Outcome: partial