Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

14.02.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . 04.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у зв`язку із виникненням між сторонами непереборних протиріч у погляді на сімейні відносини та неодноразовими сімейними конфліктами, неповнолітня дитина [PERSON] залишився на вихованні матері. Позивач зазначає, що [PERSON] переїхала на постійне місце проживання до м. Харків, їх спільний син залишився проживати з матір`ю відповідачки за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене відповідач звернувся до суду із позовом про встановлення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дитиною. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.09.2019 року по вказаній справі затверджено мирову угоду, якою було встановлено порядок спілкування [PERSON] та його участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] .. [PERSON] вказує, що відповідачка постійно чинить перешкоди у його спілкуванні з сином, що негативно відображається на його психічному стані, завдає йому душевних страждань. Відповідачка фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, не бере реальної участі у вихованні сина та його житті, відверто ігнорує потреби дитини, у зв`язку з чим неповнолітній [PERSON] немає належних умов проживання. Посилаючись на можливість створення належних соціально-побутових умов для проживання дитини, бажання виховувати та піклуватися про сина, позивач просив визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] за місцем проживання батька. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.02.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Також відповідачці визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. 03.03.2020 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 76-79), в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Пояснила, що вона спроможна забезпечити свого сина всім необхідним, а також слідкує за його станом здоров`я, розвитком, має з сином психологічний контакт та прив`язаність один до одного. Крім того, відповідач зазначає, що забезпечує сину дозвілля, купує необхідні продукти харчування, одяг, взуття, канцелярське приладдя, для забезпечення потреб дитини веде домашнє господарство та обробляє присадибну ділянку. Вказує, що вона проживає разом із сином та матір`ю у приватному житловому будинку, який знаходиться поруч зі школою та відповідає всім необхідним умовам для життя неповнолітньої дитини. Також, вона проводить із сином спільне дозвілля, неодноразово їздила з ним на екскурсії до міста Харків, де відвідувала парки та театри, цікавиться його шкільним життям та контролює успіхи в навчанні. Щодо посилання позивача про зловживання нею алкогольними напоями вказує, що вказаний факт дійсності не відповідає, оскільки вона на обліку в наркологічному диспансері не перебуває. Також, відповідачка зазначає, що в квартирі, в якій проживає позивач, окрім нього та його нової дружини проживає батько позивача, який є особою похилого віку та потребує стороннього догляду, племінниця позивача зі своїм співмешканцем. Крім того, відповідачка звертає увагу суду на те, що позивач неодноразово порушував порядок спілкування та участі у вихованні неповнолітнього сина, про що вона повідомляла відділ поліції в м. Охтирка, Сумської області та в м. Харків. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2020 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, зазначили, що шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано через те, що остання зловживала спиртними напоями, на ґрунті чого виникали постійні сварки. У зв`язку із цим він змушений був викликати працівників поліції. Після розірвання шлюбу відповідач виявила бажання щоб син проживав разом з нею, однак вона залишила його із бабусею у м. Охтирці, а сама живе з новим чоловіком в м. Харкові. На виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.02.2019 року він постійно зустрічається з сином, натомість відповідачка життям дитини не цікавиться. Питання, що виникають в ході навчання сина вирішує позивач. На даний час [PERSON] проживає з бабусею, яка є особою похилого віку і за станом здоров`я сама потребує догляду. Будинок, у якому вони мешкають не забезпечений необхідними комунікаціями, а саме будинок не підключений до централізованої системи водопостачання. Крім того, аліменти, які стягуються з позивача за рішенням суду позивачка використовує не за призначенням, витрачає їх на власний розсуд. В м. Харків для сина створені всі належні умови для навчання та гармонічного розвитку, він має там люблячу родину та друзів.. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав викладених у відзиві від 03.03.2020 року. Додатково прояснили, що доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги є повністю надуманими та не підтверджені жодними належними доказами. Твердження позивача про те, що він піклується про дитину не заслуговують на увагу, оскільки це є його обов`язок згідно вимог чинного законодавства. Крім того, умови його проживання також не відомі, огляд квартири, в якій він проживає не здійснювався. Позивач [PERSON] неодноразово вчиняв сімейне насилля по відношенню до неї, у зв`язку з чим вона змушена була виїхати до матері в м. Охтирка. На даний час відповідачка постійно проживає в м. Охтирка, за необхідністю їздить до м. Харків на час роботи, однак постійної роботи там не має. Вона матеріально забезпечує сина, створила всі необхідні умови для його комфортного проживання. Представник Служби у справах дітей Охтирської міської ради Сумської області в судовому засіданні зазначив, що дитина має право на сімейне виховання. Під час складання висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] орган опіки і піклування Охтирської міської ради керувався найкращими інтересам дитини, враховував рівень доходів сторін, наявність власного житла, їх відношення до дитини. Також представник пояснив, що відповідачка почала приймати активну участь у житті дитини вже після звернення [PERSON] до суду із вказаним позовом. Представники Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Була подана заява про розгляд справи у їхню відсутність. Також листом зазначили, що вони не є належною третьою особою по справі, оскільки дитина відносно якої ставиться питання про визначення її місця проживання, постійно мешкає та зареєстрована у м. Охтирці, Сумської обл.. Суд погоджується із вказаними доводами. За клопотанням сторони позивача в якості свідка були допитані наступні особи. [PERSON] , яка є вчителем початкових класів в ЗОШ І-ІІ ступенів № 9, пояснила, що вона два роки є класним керівником у класі, в якому навчається [PERSON] . Протягом вказано часу навчанням [PERSON] цікавиться здебільшого батько, він телефонує кожного тижня і дізнається про успіхи сина, запитує, як харчується та у що одягнений хлопчик, також забезпечує його матеріально. Крім того, [PERSON] постійно спілкується в ініціативній групі батьків класу, завжди виконує всі прохання батьківського комітету. З матір`ю хлопчика свідок майже не спілкувалася, вона не цікавиться ані ходом навчання сина в школі, ані його емоційним станом та станом здоров`ям, не виявляла бажання зустрітися зі свідком, як з класним керівником сина. Коли вона приїздить до м. Охтирки, до школи не приходить, телефонувала рідко, спілкування з [PERSON] з приводу навчання сина відбувається по ініціативі [PERSON] . [PERSON] завжди чекає приїзд батька в піднесеному емоційному стані, що є важливим для самовизначення дитини в колективі однолітків. Із м. Харків хлопчик приїздить по понеділках, привозить з собою виготовлені разом з татом поробки. На даний час хлопчик проживає із бабусею, яка є особою похилого віку, та має незадовільний стан здоров`я. Був випадок, коли [PERSON] не прийшов до школи, у зв`язку з тим, що бабуся почувалася погано і їй викликали швидку допомогу. Про вказаний випадок свідок [PERSON] повідомила директора школи. На новорічний ранок до [PERSON] приїздив батько, він йому привозив святковий одяг та був із сином на шкільному святковому заході. Також [PERSON] придбав для сина телефон. Свідок зазначила, що навчання є складним, [PERSON] домашнє завдання робить самостійно але потребує в цьому допомоги. [PERSON] почав цікавитися успіхами сина з першого тижня його навчання у першому класі, коли вперше оплатив харчування [PERSON] в школі, з того часу він завжди на зв`язку з класним керівником. За перший рік навчання [PERSON] свідок матері майже не бачила, постійно водити [PERSON] до школи вона стала в лютому 2020 року. Мати хлопчика також надавала кошти на харчування сина, передавала їх через бабусю, з цього приводу виникали конфліктні ситуації із нею. [PERSON] , яка працює психологом в ЗОШ І-ІІ ступенів № 9, зазначила, що [PERSON] активна дитина з лідерськими якостями, добре адаптований до шкільного колективу. З [PERSON] свідок мала бесіди починаючи з вересня 2019 року, під час спілкування батьком останній виявляє стурбованість про стан дитини. По запиту батька провели бесіду з [PERSON] , хлопчик виявив бажання жити з батьком, багато розповідав про свої поїздки до м. Харків, позитивно відгукувався про співмешканку батька, яка навчала його кататися на ковзанах. В січні 2020 року вона спілкувалася з мамою та тіткою хлопчика. Під час зустрічі вони не цікавилися психологічним станом дитини, запитували, які свідчення вона буде давати в суді. В ході наступної консультації з нею хлопчик був засмучений, він сказав, що втомився від того, що відбувається, хотів проживати з батьком. В результаті проективної методики дослідження було встановлено, що мати приділяє дитині не достатньо уваги, він сумує за нею. Зі слів хлопчика, мати обіцяє приїхати в м. Охтирку, але приїздить рідко. Про батька [PERSON] говорить гарно, любить його, почуває себе з ним комфортно, дуже чекає. Дитина виходить до мами на зустріч, але так емоційно як батька не зустрічає, не обіймає. [PERSON] не налаштований ні проти кого з батьків. [PERSON] , яка працює на посаді директора ЗОШ І-ІІ ступенів № 9, показала, що [PERSON] навчається в школі ЗОШ № 9 з вересня 2018 року. За цей період батько хлопчика постійно відвідує навчальний заклад, цікавився навчанням вихованням та самопочуттям дитини. Матір [PERSON] свідок [PERSON] побачила перший раз через півтора роки від початку навчання хлопчика, в лютому 2020 року. В ті дні, коли повинен приїхати батько, [PERSON] перебуває в гарному настрої. На даний час на період карантину впроваджена дистанційна форма навчання, що потребує відповідного технічного забезпечення, однак з [PERSON] у класного керівника не завжди є можливість зв`язати за допомогою мережі Інтернет. З лютого 2020 року [PERSON] перебуває в пригніченому стані, йому важко ділити себе між двома батьками. [PERSON] постійно проживає з бабусею, комунальні умови проживання дитини потребують покращення. Він є здібним учнем, але може навчатися краще. Вирішення спорів між батькам не йде на користь дитині, йому потрібна спокійна обстановка, щоб він не хвилювався. [PERSON] , яка є співмешканкою відповідача, зазначила, що вона проживає разом з позивачем три роки і весь цей час спостерігає за тим, як він бореться за можливість спілкуватися з сином, приймати участь в його розвитку, але йому не дають цього робити. Він безліч разів їздив до м. Охтирки щоб побачити сина, однак їм забороняли спілкуватися, розмовляти по телефону та зустрічатися. [PERSON] фактично проживає в м. Харків. [PERSON] живе в м. Охтирка разом з бабусею, яка за віком та станом здоров`я не може належно доглядати за хлопчиком. [PERSON] разом з [PERSON] проживає в м. Харків в чотирикімнатній квартирі, де окрім них ще живе тато відповідача, який має задовільний стан здоров`я, його племінниця з хлопчиком. Батько забезпечив для [PERSON] гарні умови проживання, в нього є своя окрема вмебльована кімната зі всіма необхідними для хлопчика речами. Перший раз коли позивач привіз [PERSON] до себе додому в м. Харків, хлопчик був дуже закомплексованим, мовчазним. Згодом [PERSON] знайшла з дитиною спільну мову, між ними виникла прив`язаність, вони разом гуляли та займалися. Крім того, [PERSON] завжди приїздить в брудному одязі, не доглянутий, хоча [PERSON] постійно придбає для сина одяг. [PERSON] не хотів повертатися до м. Охтирка, плакав, в телефонній розмові з батьком хлопчик постійно питає, коли той його знову забере до м. Харків, хлопчик дуже тягнеться до батька. [PERSON] зазначила, що раніше коли сестра [PERSON] жила поруч з ними в Московському районі м. Харків, свідок неодноразово бачила її в стані алкогольного сп`яніння. Перед новорічними святами [PERSON] забрав сина до себе додому, але відповідачці щось не сподобалося і вона викликала працівників поліції, що дуже налякало [PERSON] . Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що всі члени родини позивача дуже люблять [PERSON] , піклуються про нього. [PERSON] хвилюється за сина, постійно цікавиться його життям, телефонує до школи, дізнається про його успіхи в навчанні. Позивач має можливість забезпечити для дитини комфортні умови проживання та належні умови для розвитку. Свідок зазначила, що [PERSON] часто скаржиться їй на маму, яка дзвонить сину в стані алкогольного сп`яніння та сварить, він не бажає спілкуватися з мамою. Також хлопчик розповідав, що його ображає бабуся, кричить на нього. [PERSON] , який є близьким другом [PERSON] , суду пояснив, що відповідач проявляє себе, як відповідальний батько, також він періодично спілкується з сином, дзвонить до школи, цікавиться успіхами [PERSON] в навчанні в школу, дає йому кошти. [PERSON] шкідливих звичок не має, займає високу посаду, доброзичливо ставиться до дітей. Свідок зазначив, що три роки працює разом з [PERSON] , з того часу він неодноразово був вдома у позивача, який проживає в чотирикімнатній квартирі, та бачив, що там забезпечені нормальні умови життя та навчання дитини, у [PERSON] є окрема кімната з необхідними меблями та побутовою техніком, доступом до мережі Інтернет. [PERSON] у спілкуванні з батьком казав, що хоче жити з ним в м. Харків, до матері їхати не хоче. [PERSON] скаржився [PERSON] в розмові на те, що відповідачка постійно зловживає спиртними напоями, що і стало причиною розірвання шлюбу між сторонами. Свідок бачив [PERSON] п`яною на вулиці, на зупинках громадського транспорту. Також, позивач розповідав, що [PERSON] чинила перешкоди в спілкуванні батька з сином, у [PERSON] віднімали телефон, тому [PERSON] не міг йому дзвонити. Також свідок [PERSON] разом з позивачем приїздили до м. Охтирка щоб забрати [PERSON] до м. Харків. Хлопчика забирали з приватного цегляного будинку, який знаходився поруч зі школою. [PERSON] знав, що приїде батько, тому завчасно вибіг з будинку та гуляв на вулиці, хлопчик сказав, що він втік з дому, бо його не випускали. За клопотанням відповідачки були допитані наступні свідки. [PERSON] , пояснив, що він є сусідом матері відповідачки [PERSON] , та бачив як [PERSON] бігав на подвір`ї у своєї бабусі, хлопчик охайний, веселий гарно навчається. Свідок зазначив, що на подвір`ї у сусідів завжди все спокійно, сварок та криків ніколи не чув, [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння він не бачив, яка останнім часом проживає разом з матір`ю та сином і до м. Харків не їздить. Він бачив, як дитину забирав батько [PERSON] до м. Харків, а в неділю привозив до м. Охтирка. Під час спілкування [PERSON] сказав свідку, що хоче жити з мамою та бабусею. [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , зазначила, що останні два роки хлопчик проживає з бабусею, раніше він приїздив до неї в гості з м. Харків. В перший клас [PERSON] пішов у м. Охтирці, в школу його повела мати, школа знаходиться поруч з домом. Бабуся також часто відряджає його до школи, іноді вчителька приводила [PERSON] до школи. Хлопчик завжди гарно вдягнений, усміхнений, привітний та жвавий. Свідок пояснила, що сварок у сусідів не чула, відповідачку в нетверезому стані не бачила. [PERSON] зазначила, що часто бачить [PERSON] на городі разом з сином, жодного разу вона не чула щоб він був обурений або чимось не задоволений. [PERSON] пояснила, що вона є знайомою відповідачки, у зв`язку з тим, що батьки [PERSON] розлучені, вона часто допомагає йому та бабусі, зокрема у придбанні речей для дитини по вигідній ціні, оскільки є приватним підприємцем та займається роздрібною торгівлею. Бабуся хлопчика давала їй гроші, для того щоб вона купила хлопчику мобільний телефон. [PERSON] також приходила до [PERSON] давала їй гроші та просила купити необхідне шкільне приладдя та одяг для [PERSON] . Свідок зазначила, що хлопчик ставиться до матері з повагою, про що сам їй казав. Взимку [PERSON] бачила, як відповідачка відправляла сина до школи. Коли вона приходила в гості до них, то не бачила щоб відповідачка його ображала, або він був засмучений. Крім того, [PERSON] просила у свідка допомогти їй у пошуках репетитора з англійської мови для [PERSON] . [PERSON] , яка була сусідкою сторін, зазначила, що вона з відповідачкою працювала разом з 2005 року по 2007 рік в кафе і може охарактеризувати її порядну і відповідальну людину. [PERSON] з родиною приходила до свідка [PERSON] додому на свята. В родині [PERSON] були факти сімейного насильства, викликали працівників поліції, декілька раз [PERSON] приходила до свідка зі слідами побиття. Коли народився [PERSON] в родині було скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим [PERSON] вимушена була продати свої ювелірні прикраси. [PERSON] працював на гарній роботі, на яку йому допомогла влаштуватися відповідачка. Після того, як [PERSON] разом з сином переїхала до м. Охтирки, свідку [PERSON] телефонувала сестра відповідачки і просила дати дитячі речі. Також, сестра відповідачки телефонувала свідку, коли захворів [PERSON] , просила ліки, сказала, що тато відмовився лікувати дитину [PERSON] була в той час на роботі, вона взяла вихідні і поїхала до сина. Свідок зазначила, що неодноразово бачила як [PERSON] в нічний час гуляв по Московському району в м. Харкова без дружини, він частіше гуляв з собакою ніж з сином. Відповідачка до дитячого садка дитину водила сама, навіть коли позивач не працював. Через часті сімейні сварки з бійками [PERSON] переїхала до матері в м. Охтирку, а [PERSON] в цей час зустрічався з іншою жінкою. Оскільки у відповідачки і свідка [PERSON] діти одного віку, то вони іноді консультуються з приводу виконання шкільних уроків. [PERSON] на світо першого дзвоника в першому класі [PERSON] не повів, з сином була мати разом зі своїм співмешканцем. Свідок також пояснила, що декілька разів була в гостях в чотирикімнатній квартирі в м. Харків, в якій разом проживали [PERSON] та [PERSON] . Крім них у вказаній квартирі також проживали батьки відповідача та жінка на ім`я [PERSON] , що доводиться відповідачу сестрою чи племінницею, з хлопчиком. На той час ремонту у вказаній квартирі зроблено не було, побутову техніку сторони придбавали за період подружнього життя, однак розраховувалась за неї [PERSON] з коштів, які вона отримувала у вигляді державної допомоги при народженні дитини. На даний час відповідач працює поваром без офіційного працевлаштування, отримує гарну заробітною плату. [PERSON] раніше був веселим, товариським хлопчиком, але через те, що дорослі не можуть самостійно між собою вирішити свої конфлікти, він став замкненим, що може відображатися на його психологічному стані та навчанні. У стані алкогольного оп`яніння відповідачка до [PERSON] не приходила. [PERSON] , що є сестрою [PERSON] , пояснила суду, що зажди допомагала родині відповідача під час її сімейного життя з [PERSON] . Коли народився [PERSON] позивач не працював, тому свідок купувала для дитини речі та меблі. Квартира, в якій проживала позивачка з відповідачем в м. Харків, була не відремонтована, там була відсутня необхідна сантехніка. Після того, як позивач влаштувався на роботу, почав заробляти гроші, приходив додому пізно вночі або рано зранку, під час подружнього життя з [PERSON] гуляв з якоюсь дівчиною. [PERSON] бив відповідачку на очах у сина так, щоб не було видно синяків, потім викликав працівників поліції, у всьому робили винною останню. Через деякий час позивач вигнав дружину з дитиною, вона поїхала до матері в м. Охтирка, у зв`язку з браком грошей вимушена була поїхати на роботу до м. Харків. Батько купив синові телефон, що був у вжитку, після того, як він розбився відповідачка купила сину новий. На даний час у [PERSON] гарні умови проживання, він забезпечений всім необхідним технічними засобами. Три роки позивач не цікавився життям дитини, коли хлопчик пішов в перший клас тато його не відвідував, все необхідне для навчання матір купила за власні кошти. В школі хлопчик нормально спілкується з однолітками, відвідує гуртки. Лише після закінчення [PERSON] першого класу [PERSON] став цікавитися життям сина, почав забирати його зранку в п`ятницю на вихідні, що заважає його навчанню, позивач уроки з дитиною не вчить. Позивач працює в нічні зміни, коли він на роботі нікому буде дивитися за дитиною. Якщо хлопчик буде потребувати спілкування з батьком, йому в цьому ніхто перешкоджати не буде. Вона разом із відповідачкою та її сином їздили до м. Харків, гуляли в міських парках. Відповідачка займається сином, піклується про його здоров`я, доглядає за його зовнішнім виглядом, дитина завжди охайна та чиста, алкогольними напоями вона не зловживає, вживати алкоголь її примушував [PERSON] , а потім викликав працівників поліції. Коли захворів [PERSON] тато відмовився їхати до нього в м. Охтирка, Матір приїхала до сина і піклувалась про нього. [PERSON] ставиться до матері з повагою, слухає її, вони з матір`ю дуже близькі. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 18.11.2016 року серії [NUMBER] . (а.с. 10) Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 04.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с. 11) 18.09.2019 року рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої сторони домовились: встановити наступний порядок спілкування позивача [PERSON] та його участі у вихованні неповнолітнього сина [PERSON] : без участі матері, за місцем його проживання, кожні другі та четверті вихідні дні та п`ятниці щомісяця, починаючи з 09.00 години п`ятниці до 18.00 години неділі син знаходиться за місцем проживання батька дитини, кожні перші та треті вихідні дні щомісяця дитина проживає у матері [PERSON] . Крім того, батько має право забирати сина до місця свого проживання на шкільних канікулах неповнолітнього сина [PERSON] , в тому числі літніх, а також під час своєї робочої відпустки з обов`язковим повідомленням про час та тривалість перебування дитини матері [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради від 27.02.2020 року № 102 відповідачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] . За місцем проживання [PERSON] характеризується як спокійна та врівноважена особа, яка підтримує добросусідські відносини, любляча мати, що належно доглядає за своєю дитиною. (а.с. 80, 81) Згідно довідки від 26.02.2020 року № 01-33/78 [PERSON] , [INFO] , навчається в 2 класі Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9. (а.с. 82) Відповідачка [PERSON] за психіатричною допомогою до КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не зверталася, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується медичними довідками від 26.02.2020 року № 262 та від 26.02.2020 року № 231. (а.с. 83-84) Згідно довідки від 28.01.2020 року 96-к [PERSON] працює в СП «Оптіма-Фарма, ЛТД» на посаді старшого комірника відділу контрою та упаковки аптечного складу № 2 «Харківський», де за період з 01.06.2019 року по 31.12.2019 року отримав заробітну плату в розмірі 53829,31 грн., з них за вказаний період відраховано на сплату аліментів 19499,16 грн. Позивач за місцем роботи характеризується позитивно. (а.с. 34, 35) Протягом травня 2016 року - грудня 2017 року позивач та відповідачка неодноразово зверталися до Московського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області з приводу конфліктів в сім`ї. Згідно висновків інспектора поліції подальший розгляд за вказаними заявами припинений у зв`язку з не підтвердженням фактів порушення громадського спокою. (а.с. 18-31) Орган опіки і піклування Охтирської міської ради в своєму висновку від 12.03.2020 року вважає, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] відповідає найкращим інтересам дитини та його особистому бажанню. (а.с. 102-104) Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. В ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В рішенні від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11.07. 2017 року у справі «М. С. проти України» зазначено, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони Таким чином, суд при вирішенні спору насамперед виходить з інтересів дитини, з метою дотримання яких може бути обмежений встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей. Враховуючи досліджені судом докази, пояснення сторін, покази свідків позитивні характеристики обох батьків, створення ними належним умов для проживання дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки [PERSON] протягом тривалого часу постійно мешкає разом з матір`ю, відвідує школу, де отримав високу характеристику особистих досягнень, що вказує на належний спосіб виховання сина відповідачкою [PERSON] , піклування нею про його матеріальне забезпечення та духовний розвиток. При цьому доглядом та вихованням [PERSON] також одночасно опікується і мати відповідачки [PERSON] . Малолітній [PERSON] був опитаний в суді в присутності психолога та за відсутності сторін і без будь-якого стороннього впливу повідомив про те, що він однаково добре ставиться як до матері, так і до батька. Також йому подобається проживати в м. Охтирці та проводити час разом із батьком проживаючи у м. Харкові. На переконання суду, для спокою дитини та її гармонійного розвитку має значення відчуття стабільності та захисту, чому сприятиме незмінність місця проживання дитини та збереження стану, в якому малолітній [PERSON] почуватиметься комфортно. Позивачем не доведено суду, що проживання дитини разом із ним відповідає інтересам [PERSON] в більшому ступеню, ніж проживання разом із матір`ю. При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, може проявляти турботу відносно дитини та приймати участь у її вихованні, реалізувавши свої права шляхом виконання домовленості з відповідачкою. Матір у судовому засіданні повідомила про те, що не має наміру чинити будь-яких перешкоду батькові у спілкуванні із сином та не заперечуватиме в подальшому щоб той мешкав у батька на час навчання після закінчення школи. Щодо наданих позивачем копій заяв до органів поліції та відповідних висновків Московського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківський області щодо сварок з [PERSON] за період з 2016 по 2017 роки та довідки Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області за заявою [PERSON] про перешкоджання йому відповідачкою у спілкуванні з дитиною від 29.10.2019 року, суд приходить до висновку, що вказані поодинокі випадки свідчать про наявність тривалих неприязних стосунків між батьками дитини та не спростовують висновків суду. Зазначені події відбувались у минулий період і не можуть характеризувати поведінку осіб на даний час. За наведених обставин, суд не приймає до уваги посилання позивача про, нібито, неналежні умови, в який мешкає дитина, та неналежне виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] , зловживання нею алкогольними напоями, оскільки позивачем не надано жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження вказаним обставинам. Під час судового розгляду справи такі обставини також не знайшли свого підтвердження. Судом критично оцінено в якості доказів надані позивачем оригінали товарних чеків, квитанцій за 2019 рік щодо придбання одягу та продуктів, з огляду на те, що вказані платіжні документи взагалі не містять відомостей про платника або в графі платник зазначена [PERSON] . Крім того, характер придбаних речей переважно не має цільового дитячого призначення. Згідно вимог ч. ч. 4-6 ст. 9 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд також звертає увагу на неповноту зазначеного висновку, оскільки не було здійснено відповідних запитів до компетентного органу за місцем мешкання батька та досліджено умови його проживання. Таким чином, при розгляді справи щодо визначення місця проживання дитини саме суд вирішує чи є достатньо обґрунтованим висновок органу опіки та піклування та чи відповідає він інтересам дитини. Рішення суду щодо визначення місця проживання малолітньої дитини має бути виправдане її інтересами, оскільки саме інтереси дітей мають переважний характер над інтересами батьків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши висновок органу опіки та піклування Охтирської міської ради про доцільність проживання дитини з батьком, заслухавши позицію сторін, та думку малолітнього [PERSON] суд не погоджується із вказаним висновком, з огляду на тривалість проживання дитини з матір`ю, сталість їх соціальних зв`язків, добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, а також відсутність негативного впливу на виховання і розвиток сина. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачем не надано належного обґрунтування та доказів на підтвердження позовних вимог, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Згідно вимог ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи . Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачка подала до суду ордер від 27.02.200 року серії СМ № 24, договір про надання правової допомоги від 27.02.2020 року з додатками, акт наданих послуг (виконаних робіт) від 29.02.2020 року та копію квитанції від 28.02.2020 року № 0.0.1633991008.1, відповідно до яких [PERSON] сплатила 5000,00 грн. за надання правничої допомоги адвокату Розторгуєвій В.Б. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: уразі задоволення позову - на відповідача; уразі відмовив позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved