Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

13.09.2018 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до відповідача, в якому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 27.04.2012 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №153, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, необґрунтовані ревнощі чоловіка, сварки та жорстоке поводження відповідача з нею, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON] - [INFO], яка проживає разом з матір'ю, позивач зазначає, що відповідач протягом сімейного життя недостатньо приділяв уваги їх спільній дитині. [PERSON] зазначає, що фактично подружні відносини з відповідачем припинені з липня 2018 року, спільне господарство не ведеться. проживають окремо, тому вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе та суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою судді від 19.09.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено до підготовчого судового розгляду. Згідно ухвали суду від 21.11.2018 року по даній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача [PERSON] 10.12.2018 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечують, після розірвання шлюбу просить суд залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином завчасно про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого повторно 15.08.2018 року відділом державної реєстрації актів по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, між [PERSON], [INFO]та [PERSON] [INFO], 27.04.2012 було укладено шлюб, який зареєстрований 27 квітня 2012 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №153. (а.с.7) На підтвердження обставин припинення шлюбу, судом також враховано долучені в підготовчому судовому засіданні Витяг з ЄРДР №12018220460002164 від 12.09.2018, висновок фіхівця з питань судово-медичної експертизи №382/п від 12.09.2018, копію консультативного висновку лікаря - спеціаліста, виданого [PERSON] КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім..проф.Мещанінова ХМР» №10/14286 від 21.09.2018.(а.с. 25-27) Подружжя від шлюбу має дитину - [PERSON] - [INFO]. (а.с. 8) Сторони спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Спору між сторонами щодо місця проживання дитини та про поділ майна не має. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved