Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

13.03.2020 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, квартирою, яка належить позивачу на праві власності та розташована у [ADDRESS] шляхом виселення відповідача без надання іншого житла. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що 03.12.2019 року, між ним та Житлово-будівельним кооперативом «Енергетик» було укладено договір купівлі-продажу квартири у [ADDRESS] та проведено державну реєстрацію його права власності. Під час укладення договору купівлі-продажу та по теперішній час, всі документи свідчать, що у квартирі ніхто не зареєстрований та не має права користування цим житлом. Будь-яких заборон квартира не мала. Після придбання квартири у власність та вже тривалий час, позивач не має можливості володіти та користуватись своїм майном, квартирою [ADDRESS] , оскільки відповідач [PERSON] займає приміщення квартири, та нікого у т.ч. позивача до приміщення не допускає. Жодних документів, які б свідчили про право на дану квартиру відповідача або інших осіб, окрім позивача, немає. Відповідач за вказаною адресою не зареєстрований. Згоду на проживання в вказаному приміщенні позивач відповідачу не надавав, відтак вважає, що відповідач порушує його право власності і він не вправі вільно розпоряджатись своїм майном та був вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 13.04.2020 року відкрито провадження по справі призначено підготовче судове засідання за загальними правилами провадження. 17.06.2020 року відповідачем подано зауваження до позовної заяви. Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року клопотання [PERSON] про накладення арешту на квартиру повернуто заявнику. Цією ж ухвалою відмовлено в прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу квартири. Ухвалою суду від 10.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 23.10.2020 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області в прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу квартири відмовлено. Представники позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задвольнити. Відповідач в судому засіданні проти позову та обставин, зазначених позивачем щодо неправомірності його проживання в спірній квартирі заперечив. Пояснив, що тривалий час проживає в квартирі, яка належить його сину та який надав згоду на його проживання у цій квартирі. Він постійно, відкрито користується квартирою, сплачує комунальні послуги про що достовірно відомо в ЖБК. Зазначив, що спроби виселити його з вказаної квартири вже були, однак чинним рішенням суду у позові відмовлено. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 03.12.2019 року, між позивачем [PERSON] та Житлово-будівельним кооперативом «Енергетик» було укладено договір купівлі-продажу квартири у [ADDRESS] та проведено державну реєстрацію його права, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав та договором купівлі-продажу квартири. Згідно копії технічного паспорту на вказану квартиру вона розташована на 3 поверсі складається з однієї житлової кімнати житловою площею 18,5 кв.м., кухні площею 5,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,2 кв.м., коридору площею 3,6 кв.м. З постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] , разом з нею за вказаною адресою з 1983 року був зареєстрований її син - [PERSON] . Рішеннями Виконкому Обухівської районної ради народних депутатів від 24 квітня 1990 року № 129 та від 12 червня 1990 року № 201 вирішено: вважати законним і затверджено рішення загальних зборів членів ЖБК «Енергетик» від 19 травня 1985 року про прийом [PERSON] в члени кооперативу в зв`язку з тим, що він має переважне право на вступ в члени ЖБК «Енергетик» на підставі абз. 2 п. 40 Типового статуту ЖБК, як член сім`ї [PERSON] ; відмінено рішення загальних зборів членів ЖБК «Енергетик» від 02 вересня 1989 року в частині виключення [PERSON] із кооперативу, як неправомірне в зв`язку з тим, що [PERSON] не являється членом кооперативу; вказано правлінню ЖБК «Енергетик» на допущені порушення житлового законодавства, Типового і примірного Статуту ЖБК. За змістом цих рішень виконавчого комітету зазначено, що при переселенні з будинку ЖБК «Енергетик» в будинок ЖБК «Днепр» сім`я [PERSON] і [PERSON] залишили в квартирі № 15 ЖБК «Енергетик» сина - [PERSON] . При цьому [PERSON] як член ЖБК в своїй заяві від 15 січня 1985 року просила загальні збори ЖБК «Енергетик» вивести її з членів ЖБК у зв`язку з добровільною передачею паю сину [PERSON] , проте ЖБК «Енергетик» не було подано на затвердження у виконком виписки з рішення загальних зборів про прийом [PERSON] до членів ЖБК, а на користь [PERSON] виплачено суму пайових внесків. До суду надані належно завірені архівні копії цих рішень. (а.с. 70, 121-123) 26 серпня 2016 року [PERSON] видав довіреність батькові - [PERSON] , в якій уповноважив останнього вести усі справи пов`язані із вищевказаною квартирою, проживати в ній та слідкувати за її технічним станом. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М., строк дії довіреності до 26 серпня 2019 року.(а.с. 124) 23 січня 2017 року Житлово-будівельний кооператив «Енергетик» здійснив реєстрацію права власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від № 78652432. Підставою виникнення права власності зазначена Угода про розірвання Договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року.(а.с.9-10, 32-33) 31 липня 2017 року [PERSON] здійснив переказ ЖБК «Енергетик» 4400 грн. із зазначенням платежу як пайовий внесок, ЖБК «Енергетик» не прийняв вказану суму.(а.с. 74) Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року залишеним без змін постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року скасовано рішення загальних зборів членів ЖБК «Енергетик» від 01 жовтня 2017 року в частині виключення [PERSON] з членів ЖБК «Енергетик». Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч.1,5,6ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставність проживання (перебування) відповідача [PERSON] у спірній квартирі, однак з такими доводами суд погодитись не може, оскільки відповідно до частини 2 ст. 384 ЦК України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. Відповідно до статті 145 ЖК України, члени сім`ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування жилим приміщенням. Такого ж права набувають особи, які вселилися в жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу як члени сім`ї, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Якщо член житлово-будівельного кооперативу виключений з кооперативу (крім випадків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7 статті 147), помер або вибув з нього з інших причин чи переселився в іншу квартиру в будинку того ж кооперативу, члени його сім`ї, які проживали разом з ним, зберігають право користування жилим приміщенням за умови вступу до кооперативу одного з них. Член сім`ї, який виявив бажання вступити до кооперативу замість попереднього члена кооперативу, має перевагу перед іншими особами. Таким чином відповідач [PERSON] був вселений і проживав у спірній квартирі з дозволу його сина [PERSON] , який на час розгляду справи судом є членом ЖБК «Енергетик» і фактично користувався квартирою [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене вимоги позивача [PERSON] про виселення відповідача [PERSON] із спірної квартири не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed