overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 02.02.2013року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і відповідач, [PERSON]. уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00грн., зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За станом на 23.06.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 15916,03грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02.02.2013року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і відповідач, [PERSON]. уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00грн., зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 23.06.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 15916,03грн., яка складається з наступного: - 1286,17грн.- заборгованість за кредитом; - 10895,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією, - 500грн. - штраф ( фіксована частина); - 734,10грн. - штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 15916,03грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378,00грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з липня 2006 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, який підтримала в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.03.1986 року. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з липня 2006 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач заперечує необхідність надання подружжю строку для примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків між сторонами їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 14428,95 грн, мотивуючи вимогу тим, що 28.05.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 6853,94 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 10% річних протягом терміну дії картки, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач позов визнав частково, вважає, що розмір заборгованості за відсотками визначений позивачем невірно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 28.05.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 6853,94 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 10% річних протягом терміну дії картки, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.07.2016 року виникла заборгованість в розмірі 14428,95 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 6062,37 грн, по процентам 1735,09 грн, штрафні санкції 1539,20 грн, заборгованість за пенею та комісією 5092,29 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 14428,95 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Доводи відповідача про те, що розмір заборгованості за відсотками визначений позивачем невірно - не підтверджуються належними доказами та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а тому суд їх відхиляє. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-12 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.10.2012 року по 1.05.2016 року 9 659 ,97 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати . Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі , що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх\~\~дітей\~\~- дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON] Дар`ї Русланівни, [INFO], у розмірі\~\~1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми\~\~повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі укладеному 14.06.2013 року, від якого мають дітей дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON] Дар`ю Русланівну, [INFO], які знаходяться на її повному утриманні, всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту -\~\~ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх дітей (а.с. 18). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.10.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 208 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), доньку [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює, має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від відповідача вона має двох неповнолітніх дітей, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-7), відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

13.07.2016 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення із позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1996 року. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоровя, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що офіційно не працює та його доход на місяць складає приблизно 500 грн. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження наявним в матеріалах справи. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Син проживає разом з позивачкою. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений частково та вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн. на користь позивача на утримання дитини, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. У відповідності до ст. 79, п. 3 ч. 1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. у звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

13.07.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.01.2012 року. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач постійно вчиняє сварки, ображає її, бє. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 163580 (а.с.3), сторони уклали шлюб 23.01.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Майорівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження серії І-ЖД № 314588 та серії І-ЖД № 387118 відповідно (а.с.5, 6). Частиною 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що позивачка має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, а тому суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу змінити позивачці прізвище «Іванюк» на дівоче «Осипенко». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

13.07.2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зі [PERSON], посилаючись на те, що вона перебуває з ним у шлюбі, який зареєстрований Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 272. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Спільне господарство не ведеться продовж двох років, фактичні шлюбні відносини припинені з 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO], та сина [PERSON] [INFO], які проживають з відповідачкою і перебувають на її утриманні. Майнових спорів між ними не існує. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягає на розірванні і просила суд її позов задовольнити ( а.с. 27-28,33-35 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи через оголошення у пресі ( а.с.42-43). Суд, вивчивши матеріали справи вважає, встановив наступні фактичні обставини: - [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстровано Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 272 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] ( а.с.6-7). Згідно зі ст..51, ч.1 ст.24 Конституції України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, свої звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред*явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З тексту позовної заяви видно, що сімейне життя між [PERSON] та [PERSON] припинено близько двох років потому, спільне господарство між ними не ведеться, сторони проживають окремо в різних місцях, що, крім іншого, підтверджено довідкою від 20.10.2014 року № [NUMBER] ( а.с.8). При таких обставинах, суд знаходить позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

13.07.2016 року позивачка [PERSON] подала до суду цивільний позов до відповідача, в якому просить розірвати з ним шлюб. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1980 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають . Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «ПОЛУПАН» Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з березня 2009 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сімя існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved