Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

12 листопада 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який вони зареєстрували у Самарському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №400. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.09.2006 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Самарському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №400. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На момент розриву відносин життя в сімї розладналося через несхожість їхніх характерів і різних поглядів на життя між ними постійно стали виникати конфліктні ситуації, їм стало зрозуміло, що вони абсолютно різні люди, хоч і мешкають в одній квартирі, фактично сімя розпалася з березня 2018 року, подальше збереження шлюбних відносин є неможливим (а.с. 3,4). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с. 18). В судове засідання призначене на 07 грудня 2018 року позивачка не зявилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, також просила задовольнити позовні вимоги, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювати (а.с. 20). Відповідач в судове засідання призначене на 07 грудня 2018 року не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 21). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 вересня 2006 року позивач [PERSON] (до шлюбу Жулінська) [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис за №400 та 22 вересня 2006 року видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, свідоцтво серії 1-КИ №048774 (а.с. 11). З свідоцтва про народження серії І-КИ №105965, виданого 27 березня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, вбачається, що 01 лютого 2007 року народилася [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №194 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ №272681, виданого 16 березня 2010 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, вбачається, що 08 березня 2010 року народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON], актовий запис №142 (а.с. 13). Згідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами з березня 2018 року, враховуючи небажання позивачки та відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, а саме в розмірі 50%, тобто в розмірі 352 грн. 40коп.

Outcome: approved