Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

14.02.2019року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 20.10.2011року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №450. Зазначає, що за час шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач залишив її з дітьми, не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї. На даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. Зазначає, що після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище « [PERSON] ». З огляду на наведене просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В підготовче засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 20.10.2011року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №450. За час шлюбу у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивачка несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: оригіналом свідоцтва про одруження між сторонами серії [NUMBER] від 20.10.2011року; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; довідкою про склад сім`ї позивача [PERSON] №575 від 30.01.2019року. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України визначено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вищевказаних положень, визначених ст.113 СК України, суд, при вирішенні питання про розірвання шлюбу, враховує волевиявлення позивача про залишення їй прізвища, на яке вона змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 384,20 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 384,20 гривень.

Outcome: approved