Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

13 травня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконкому Добропільської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись в позовній заяві на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], [INFO] померла її матір - [PERSON]. В 1972 році батькові було надано дозвіл на виконання робіт на земельній ділянці. Її батько за свого життя побудував будинок, але не до кінця оформив право власності на нього. Після їх смерті залишилось спадкове майно - будинок, розташований за адресою в [ADDRESS]. Після смерті батька житловий будинок матір не переоформляла на своє ім'я в порядку спадкування. Після смерті батьків вона почала мешкати зі своєю родиною в будинку. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, у неї не має можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, хоча після смерті вона фактично прийняла спадщину, проживає в будинку, утримує його та користується усіма речами, які в ньому залишились. Просить визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач, відповідач в судове засідання не з'явились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник виконкому Добропільської міської ради надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, представника відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Спірний житловий будинок розташований за адресою в [ADDRESS], тобто на території Добропільського району. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 січня 1999 року, актовий запис №2, видане відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області. [INFO] померла матір позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23 травня 2013 року, актовий запис №214, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб позивача, дошлюбне прізвище її [PERSON], 03 вересня 1977 року уклала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]». (арк.справи 3) Після смерті батьків позивача залишилось спадкове майно - будинок, розташований за адресою в [ADDRESS], на який відсутні всі правовстановлюючі документи. З позовної заяви вбачається, що після смерті батьків позивача, вона з родиною мешкає у спірному будинку за адресою в [ADDRESS]. Із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, у неї не має можливості оформити спадщину в установленому законом порядку, хоча після смерті вона фактично прийняла спадщину, проживає в будинку, утримує його та користується усіма речами, які в ньому залишились. Вказаний факт ніким не оспорюється, та не заперечується. Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 22 січня 2014 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], не зареєстрований. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 січня 2014 року, вбачається, що позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] її матері - [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], який належав чоловік спадкодавці - [PERSON], померлому [INFO], після смерті якого спадкодавця спадщину прийняла, але не оформила на неї спадкових прав - відмовити. (арк.справи 16) Згідно зі ст. 321 ЦПК України и ст. 41 Конституції України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Як вбачається зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved