Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

14.09.2018 року позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала до суду заяву, в які позовні вимоги підтримала та справу просила слухати без її участі, у разі неявки відповідача по справі у судове засідання , проти заочного рішення не заперечує. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07.02.2017 року шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] На старшу дитину [PERSON] [INFO] позивачем подавався позов до суду про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Після розірвання шлюбу, діти мешкають разом з позивачем, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що діти перебувають на утриманні у позивача по справі. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] 19.03.2007 року в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення за позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved