Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

13 березня 2015р. представник позивача [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом у квартирі [ADDRESS]. З урахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON] позивач посилалася на те, що їй належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВСК №834035 від 12.01.2006р, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріально округу Кулінічем С.А, який зареєстровано у реєстрі прав власності від 21.02.2006р. У вищезазначеній квартирі зареєстровані: власник - [PERSON], її неповнолітній син [PERSON] та [PERSON], [INFO] Відповідач був прописаний у її квартирі 28.08.2009р. за його особистим проханням, але фактично в квартирі з моменту реєстрації не проживав. Факт не проживання відповідача підтверджується актом про не проживання від 25.02.2015р. На підставі викладеного позивач просила визнати [PERSON], [INFO] втратившим з 2013р. право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги із підстав викладених у позові, обґрунтувавши обставинами, що вказані в позовній заяві та просила задовольнити позов і розглянути справу заочно. Представник позивача також пояснила, що відповідач не проживає у квартирі з грудня 2013р, він виїхав із м.Дніпропетровська і речей його у квартирі немає. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів у справі. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики суду не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений (а.с.а.с.24, 27, 33, 34, 40, 42, 48-50). Клопотання представника позивача про заочний розгляд задоволено і цивільна справа розглянута заочно. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що договором купівлі-продажу ВСК №834035 від 12.01.2006р, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріально округу Кулінічем С.А, який зареєстровано у реєстрі прав власності від 21.02.2006р. підтверджується той факт, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с.9-10). Право власності позивачки на вказану квартиру підтверджено і витягом із реєстру на нерухоме майно (а.с.7-10). Згідно довідки КП «Житлове господарство Самарського району» №95 від 25.02.2014р. у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її син [PERSON] та із 28.08.2009р. - відповідач [PERSON] (а.с.4). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з грудня 2013р. і до теперішнього часу у квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин. Його особисті речі у квартирі відсутні, послугами він не користується і платежі за житлово-комунальні послуги не сплачує (а.с.5-6). Таким чином, відповідач не проживає у спірній квартирі більше року і втратив право на житло. Факт не проживання відповідача підтверджується актом про не проживання від 25.02.2015р. (а.с.5-6) та показами свідків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що відповідачу дозволили прописатися у квартирі для того, щоб він міг влаштуватися на роботу, а він зник у 2009р. та розірвав із відповідачкою будь-які зв'язки (а.с.37-38). Із показань свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою позивача із 2013р, але про існування відповідача вона нічого не знає і не бачила його (а.с.37-38). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями ст.57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.3 ст.59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За змістом ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доведення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати відповідача втративши право користування зазначеною квартирою, оскільки він без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше року.

Outcome: approved