Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

14.01.2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.09.1988 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, 26.12.2018 року була звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату у розмірі 27746,26 грн. (в т.ч. 11168,78 грн. вихідної допомоги) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 18.01.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачем, у встановлений судом п'ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що [PERSON] з 12.09.1988 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», 26.12.2018 року звільнена за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.7) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. З наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахункового листа, встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі 27746,26 грн. (в т.ч. 11168,78 грн. вихідної допомоги) (а.с.8) Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, встановлених статтею 116 КЗпП України та наявність заборгованості, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 року у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочий тиждень з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Середньоденний заробіток позивача складав 177,28 грн., згідно розрахунку наведеного у позові (а.с.3) Відтак відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 31.12.2018 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 18.03.2019 року (день ухвалення судового рішення), що становить 32 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 5672 грн. 96 коп. (32 х 177,28). Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано, ухвала суду про витребування доказів залишена без виконання, тому, суд вважає, що доводи позивача не спростовані, необхідно позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 27746,26 грн. (в т.ч. 11168,78 грн. вихідної допомоги), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.12.2018 року по 18.03.2019 року включно у сумі 5672 грн. 96 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved