overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

13.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 29.04.2010 року та зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 168. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у сторін немає дітей, однак, добровільно шлюб розірвати сторони не можуть, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 29.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 168, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 119434 /а.с. 5/. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спору стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

13.01.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2011 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 30 січня 2011 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні відносини припинили з 06.01.2016 року, через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

13.01.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 24081,17 грн. за кредитним договором № б/н від 29.07.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповдіно до укладеного 29.07.2011 року договору №б\\н відповідач отримала кредит в розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3; 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.10.2016 року має заборгованість у сумі 24081,17 грн., яка складається: 1176,29 грн. заборгованість за кредитом, 17781,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3500 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1122,91 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна 55 днів пільгового періоду», умовами та правилами надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

13.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що фактично шлюбно сімейні відносини припинені рік тому, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Михалевич». Відповідач звернувся до суду з заявою з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначив, що шлюбно сімейні відносини припинені з 09.09.2016 року . Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені рік тому у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

13.01.2017 року позивачка [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON], за яким просила стягнути з відповідача аліменти на її \~користь \~на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), \~але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. \~Відповідач [PERSON] на судовий розгляд справи також не прибув, надав заяву про можливість розгляду справи без його участі. Позовні вимоги позивачки визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. \~\~\~\~\~\~\~ Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб \~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, позивачкою [PERSON] Договір про утримання дитини не укладено. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач працює, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає. \~\~ Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини \~відповідного віку. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України \~з відповідача, в звязку з задоволенням позову, в дохід держави підлягає стягненню судовий \~збір в розмірі 640 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі \~ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

13.01.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у фактично шлюбних відносинах з відповідачем з 2005 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження батьками дитиниє позивач та відповідач по даній справі. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у фактично шлюбних відносинах з 2005 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження батьками дитини є позивач та відповідач по даній справі. Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

13.01.201 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбних відносинах з 18.09.2010 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання доньки відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.3. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, - а.с.12. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

13.01.2020 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 04.09.2016 зареєструвала з відповідачем шлюб, однак сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.03.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав. Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 04.09.2016 сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бандишівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 2, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Як вказує в позові позивач, подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні характери, погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, відповідач матеріально не забезпечує свою сім`ю. На підставі цих обставин в сім`ї відбувались сварки та непорозуміння, що призвело до неможливості жити разом. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

13.01.2020 [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач, який є її сином, зареєстрований за вказаною адресою, проте фактично за зареєстрованим місцем проживання не проживає з 2014 року, а тому на підставі ст.405 ЦК України є таким, що втратив право на користування її житлом. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2020 року цивільна справа за вищезазначеним позовом прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судове засідання позивач та її представник - адвокат Святная О.В. не з`явилися, через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, в якій також зазначила про підтримання позову та про відсутність заперечень проти заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, і відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином ( а.с. 20). Дій, визначених ст. 178 ЦПК України відповідачем не вчинено. 14 лютого 2020 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2009. В даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який є сином позивача, про що свідчить довідка №10 від 03.01.2020, видана Гончарівською селищною радою Чернігівського району та області. Факт непроживання відповідача за вищезазначеною адресою понад один рік підтверджується актом від 28.12.2019. Таким чином, [PERSON] , не проживає за адресою [ADDRESS] більше одного року без поважних причин і тому згідно ст. 405 ЦК України може бути визнаним втратившим право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

13.01.2020 [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 24.07.2015, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис - №92. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив не надав. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 24.07.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис - №92, Серія [NUMBER] (а.с.4). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї. Основна причина розпаду сім`ї це різні характери та різні погляди на життя. Відповідно до норм ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, при подачі позову до суду в розмірі 840,80 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією про сплату від 13.01.2020, №1.

Outcome: approved