Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

12 листопада 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи, що 03.05.2013 року між спілкою та [PERSON] був укладений договір кредиту № 230 на суму 10 000 гривень. Відповідно до п. 2.3, 3.3 кредитного договору відповідач брав на себе зобов'язання по сплаті суми кредиту та відсотків відповідно до графіку, що є невід'ємною частиною договору. Останній платіж відповідно до графіку повинен бути здійснений 03.05.2015 року, але відповідачем останній платіж був здійснений 03.06.2013 року. Згідно з п.3.7 договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку такого визнання процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. На 07.11.2013 року заборгованість відповідача за договором кредиту складає 22 110 гривень 29 копійок, з яких 9729,60 гривень основного боргу, 413,28 гривень відсотків, 11967,41 гривень додаткових процентів. Просили стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 22 110, 29 гривень, а також сплачений позивачем судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.4 п.3,4). Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в суді належним чином (а.с.15) у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи за його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з винесенням заочного рішення за правилами ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача в своїй письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.05.2013 року між спілкою та [PERSON] був укладений договір кредиту № 230, строк дії якого 24 місяці з 03.05.2013 р. по 03.05.2015р., згідно з яким позивачу був наданий кредит на ремонт в сумі 10000 гривень (а.с.7). Судом встановлено, що пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що плата за користування кредитом (проценти) становить 42,34% річних, що складає 0,16% за кожний день користування кредитом, від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Згідно з п.3.3 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. Пунктом 3.7 кредитного договору передбачено, що за будь-яких умов у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку такого визнання процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Судом встановлено, що відповідачем не виконуються умови погашення кредиту і, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 07.11.2013 року заборгованість становить 22 110 гривень 29 копійок, з яких 9729,60 гривень основного боргу, 413,28 гривень відсотків, 11967,41 гривень додаткових процентів (а.с.5). Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню. За правилами ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 гривень згідно квитанції, що міститься в матеріалах справи на а.с.2.

Outcome: approved