Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

12 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вона народилася 18 січня 1925 року, проживає за адресою: [ADDRESS]. Вона є одинокою людиною, не має ні братів, ні сестер, за життя не мала чоловіка, дітей. Все життя вона працювала, приймала участь у Великій Вітчизняній війні, за все життя , придбала у власність лише невеликий будинок. В липні 2008 року до неї прийшла її знайома [PERSON]. Яка працювала у Вільненській сільській раді, привела до неї відповідачку [PERSON], повідомивши, в неї є автомобіль, торгові точки в м. Новомосковську на центральному ринку, і що остання буде доглядати її до смерті. Оскільки на 2008 рік їй виповнилося 84 роки, самій було важко доглядати за будинком та присадибною ділянкою, ходити до магазину, аптеки, вона погодилася на пропозицію. Відповідачка [PERSON] пообіцяла здійснювати догляд за нею, привозити одежу, возити в перукарню, купати її, прибирати в будинку, готувати їжу, при необхідності, викликати лікаря тощо. Позивач зазначила в заяві, що 22 липня 2008 року вона та [PERSON] уклали договір довічного утримання, який був посвідчений нотаріально державним нотаріусом Восьмої державної нотаріальної контори Хорішко О.М., договір зареєстрований в реєстрі за № 1-2142. Згідно п.5 Договору, [PERSON] зобов'язалася довічно повністю утримувати її, забезпечувати харчуванням. Одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберігати в її безкоштовному довічному утриманні житловий будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, [ADDRESS] Після укладення договору довічного утримання відповідачка [PERSON] виконувала свої обов'язки більш-менш добросовісно, приїздила щосуботи, привозила придатні до харчування продукти, одежу, все це відбувалося до початку 2009 року. З початку 2009 року відповідачка стала приїздити до неї один раз на дві неділі, з початку 2010 року [PERSON] стала приїздити один раз на місяць, привозити продукти харчування, які не були придатні до вживання, оскільки декілька разів вона труїлася після вживання зазначених продуктів. Після цього вона відмовилася від продуктів харчування, які привозила їй [PERSON], в зв'язку з чим, остання стала привозити їй грошові кошти в сумі 250 грн. на місяць. У відповідності до п. 6 договору довічного утримання, вартість матеріального забезпечення була встановлена в сумі 250 грн. на місяць, відповідачка [PERSON]. до квітня 2014 року привозила їй зазначені грошові кошти. У відповідності до ст. 751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає грошовій індексації у порядку, встановленому законом. Позивач зазначила, що відповідачка не індексувала оцінку майнового забезпечення, незважаючи, що з липня 2008 року по 2014 рік рівень інфляції виріс і ціни на продукти харчування зросли втричі. З 2011 році [PERSON] стала приїздити до неї один раз на два-три місяці, а з квітня 2014 року взагалі перестала відвідувати її та привозити гроші на продукти харчування. З 2009 року [PERSON] взагалі не надавала їй одежу, незважаючи на те. що в неї немає нормальної білизни та предметів верхньої одежі. Також, відповідачка не здійснювала догляду за нею, не надавала їй необхідну допомогу, не возила в перукарню, не прибирала в будинку жодного разу за всі роки. Позивач зазначила. що вона сама готувала собі гарячу їжу з 2008 року, незважаючи на те, що їй важко готувати біля плити, крім того, з 2010 року [PERSON] стала над нею знущатися, обзивала всілякими поганими словами, В зв'язку з наведеним, [PERSON], посилаючись на вимоги ст. 755, 756 ЦК України, просила суд розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та [PERSON], в зв'язку з невиконанням набувачем [PERSON] взятих на себе обов'язків. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримала позов в повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги, будучи допитаною в якості свідка у справі пояснила, що [PERSON] не доглядала за нею жодного року, привозила інколи по 250 грн., харчуванням, одягом, необхідною допомогою та доглядом не забезпечувала, не прибирала та не готувала їжу, протягом трьох місяців не приїздила до неї. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, зазначивши, що відповідач не виконувала обов'язки, визначені договором довічного утримання, не забезпечувала позивача харчуванням, одягом, необхідною допомогою та доглядом, тому, у відповідності до ст.ст. 755, 756 ЦК України, договір довічного утримання підлягає розірванню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. просила суд відмовити задоволенні позовних вимог, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що її подруга в 2008 році познайомила з [PERSON], запропонувала доглядати за нею. Познайомившись з [PERSON], вони уклали договір довічного утримання. Вона проживає в м. Дніпропетровську, торгує на ринку в м. Новомосковську, тому, тричі в неділю приїздила до [PERSON], привозила харчі, готувала їжу, інколи привозила в каструлях, термосі продукти харчування, прибирала, купувала необхідні ліки, купала [PERSON], також, надавала білизну, постільну білизну, верхній одяг та кожного місяця надавала 250 грн., які зазначені в договорі довічного утримання. Нею поставлений паркан, збудований літній будиночок, проведена на подвір'я вода. (раніше воду брали з колодязя.) [PERSON] має непростий характер, забороняла їй прибирати в будинку. Влітку 2014 року [PERSON] перестала пускати її, стала говорити, що в неї беруть кров, що вона буде хоронити її за мусульманським обрядом. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що [PERSON] виконувала всі умови договору довічного утримання, підстав для розірвання договору не встановлено, в зв'язку з чим. просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 11 ЦК України, 1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. 2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; Згідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 509 ЦК України передбачено, що 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі ст. 744 ЦК України, 1. За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, у відповідності до якого, [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, [ADDRESS], а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігати в її безкоштовному довічному користуванні вищезазначений житловий будинок. (а.с.7) Згідно п. 6 Договору довічного утримання, вартість матеріального забезпечення: (харчування, одяг, догляд, необхідна допомога) визначена сторонами в розмірі 250 грн. У відповідності до ст. 526 ЦК України, 1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.. 610 ЦК України, 1. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст. 611 ЦК України, 1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; Також, у відповідності до ст. 755 ЦК України, 1. Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду. Як зазначалося вище, позивач, як на одну з підстав позову, посилалася на посилалася невиконання [PERSON] вимог ст.. 751 ЦК України. Статтею 751 ЦК України, передбачено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що не проведення індексації за спірним договором довічного утримання не тягне за собою розірвання зазначеного договору, оскільки відчужував за довго ром довічного утримання вправі, у відповідності до ст.751 ЦК України звернутися до суду для вирішення питання індексації, якщо зазначене питання не вирішено сторонами в добровільному порядку. Як зазначалося вище, позивач [PERSON], як на підставу своїх вимог, посилалася на невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання, а саме, незабезпечення харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою. Згідно до ст.ст. 10, 60 ЦК України, кожна сторона повинна надати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 31 жовтня 2014 року він з адвокатом позивача [PERSON] - Каракай В.М., виїздив до житлового будинку [PERSON] в с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, з метою перевірки стану її побутових умов. В будинку - пічне опалення, холодильника немає, продукти харчування відсутні, неприбрано, неохайно, антисанітарія. В той же час, пояснення свідка, фотографії будинку, подвір'я та житлового приміщення (а.с. 40-54), акт обстеження житлово-побутових умов від 23 грудня 2014 року (а.с.63), стосуються подій осені-зими 2014 року, в той час, як сторони посилалися на те, що з квітня 2014 року [PERSON] не пускала [PERSON] в будинок, в зв'язку з чим, зазначені докази не приймаються судом як доказ невиконання відповідачем умов договру в період з 2008 року по квітень 2014 року. В зв'язку з наведеним, суд приходить л переконання. що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Так, у відповідності до договору, вартість матеріального забезпечення: (харчування, одяг, догляд, необхідна допомога) визначена сторонами в розмірі 250 грн. Згідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини, які визнані сторонами. В позовній заяві та в судовому засідання, позивач [PERSON] не заперечувала того факту, що з 2008 року по квітень 2014 року вона отримувала від [PERSON] по 250 грн. на місяць, після чого не стала пускати [PERSON], перестала отримувати від неї грошові кошти, що також не заперечувалося відповідачкою, в зв'язку з зазначеним, ці обставини є доведеними та не підлягають доказуванню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 2004 року, проживає з нею по сусідству. З позивачкою [PERSON] знайома з 2008 року, їй відомо, що між [PERSON]. та [PERSON] укладений договір довічного утримання. З 2008 року [PERSON] доглядає позивачку, провела на ділянку воду, побудувала паркан, відремонтувала туалет, димохід, побудувала душ, проложила доріжки, для чого завозила щебінь, пісок, також, побудувала літню бесідку. [PERSON] проживає в м. Дніпропетровськ, але торгує на ринку м. Новомосковська, тому, часто приїздила, привозила гроші, продукти харчування, ліки, привозила речі: куртку, кофту, білизну, постільну білизну, купала [PERSON], прала її речі. В той же час, [PERSON] не пускала [PERSON] в будинок прибирати, Влітку [PERSON] приїздила практично кожного дня, взимку - через день. Останній рік [PERSON] стала говорити якісь марення, що її хочуть убити, що через димохід до неї залазять бандити, через шприц беруть кров. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 2007 року, проживає з нею по сусідству. Із слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] за нею доглядає. Особисто бачила [PERSON] три-чотири рази на тиждень, вона убирала в домоволодіння, прала речі, провела воду, привозила продукти. Сама [PERSON] розповідала їй, що [PERSON] надає їй по 300 грн. щомісяця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживала з 2006 року напроти будинку [PERSON], їй відомо, що [PERSON] доглядає [PERSON] Вона бачила, що [PERSON] приїздила до [PERSON] кожного дня, взимку - 3-4 рази на тиждень, привозила продукти, цукор, масло, молоко, прибирала в хаті, влітку проводила заготовку консервації: огірки, помідори, полуницю. [PERSON] купала [PERSON], прала речі, готувала їжу, побудувала душ, літню бесідку. Також, їй відомо, що весною 2014 року [PERSON] перестала пускати [PERSON], причина їй не відома, оскільки раніше [PERSON] завжди хвалила [PERSON] В наступному, [PERSON] говорила, що їй запропонували за її будинок 5 000 доларів США. Останній час [PERSON] стала говорити бредові речі, що син [PERSON] - [PERSON], приїздить до неї та бере кров по 200 грам і продає, що насилував її. Суду надані деякі записи [PERSON], в яких відображені продукти харчування, які привозились їй [PERSON] крім грошових коштів, та дати коли надавалися зазначені продукти. (а.с.81-96) Таким чином, судом встановлено, що з 2008 року по квітень 2014 року відповідач [PERSON] виконувала умови договору довічного утримання. В ході судового засідання та під час судових дебатів позивач [PERSON] поянювала, що відповідач [PERSON] - мордвинка, хоче поховати її по мордвинським звичаям, а не по християнськи, також, син [PERSON] бере в неї кров з полових органів, заставляв її спати з ним. В своєму листі (сторони зазначили, що він був написаний в 2013 році), [PERSON] посилалася, що її стали травити продуктами, стріляли в неї з пістолета стрілой «Лазаря», потім [PERSON] ([PERSON]) став брати в неї кров, пункцію, наводити різні порчі (а.с.13) В своєму листі на ім'я голови сільської ради Кравченко Д.А. (дата написання не встановлена), [PERSON] зазначає, що її заставили підписати договір, бо через місяць її уб'ють, у [PERSON] єсть пістолет луч «Лазаря». В договорі було написано, що будуть платити по 500 грн., а коли отримала документи на руки - було написано, що 250 грн. [PERSON] крав в неї гроші. Продукти привозили погані, вона за три роки получила 4 отруєння. Влітку [PERSON] стріляв в неї, перший раз не попав у голову, але Мати Божа стояла на хмарі з малюнком і одвела стрілу. Він вистрелив ще раз, але не глибоко, поза шкурою, вона не впала, а склонилася до стіни. Після цього продукти не брала, а брала по 250 грн., а в 2013 році [PERSON] добавила по 50 грн., але. коли дасть, коли ні. Після чого [PERSON] надумала укинути її у погріб, щоб умерла з голоду і холоду. На Троїцю приїхали, та заложили взривчатку, підірвали стіну хати., (а.с.14,15) Згідно об'яви, яка вивішувала [PERSON], вона просилася на проживання, оскільки її опікуни попередили її, якщо вона не помре, вони кинуть її до погребу (а.с.17) Судом встановлено, що відповідності до довідки № 30 Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 16 січня 2015 року, [PERSON] встановлений діагноз: атеросклеротична (судинна) деменція, змішана форма, вона потребує стороннього догляду та перебувати в будинку-інтернаті психіатричного профілю. (а.с. 137) 21 січня 2015 року проведений огляд [PERSON] лікарями, при огляді [PERSON] скаржилася на те, що до неї через димохід приходить вампір та забирає її кров, в будинку холодно, так як опікуни продали дрова, вона має намір піти в монастир, стати монашкою. Хвора знаходиться в стані психічного розладу, не може контролювати свої дії внаслідок церебрального атеросклерозу, встановлено діагноз: старість, церебральний атеросклероз, енцефалопатія 3 ст., кардіосклероз атеросклеротичний. (а.с. 138) Згідно направлення на госпіталізацію лікаря-психіатра Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 09 лютого 2015 року, [PERSON] потребує госпіталізації в примусовому порядку за рішенням лікаря-психіатра, в зв'язку з психічними порушеннями, лікування можливе дише в умовах психіатричного стаціонару. (а.с.139). В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач, внаслідок психічного стану, можливо, не в повній мірі усвідомлює свої дії, може керувати ним, що також, могло вплинути на її відносини з відповідачем [PERSON] та було підставою для звернення до суду, в той же час, [PERSON] не визнавалася судом недієздатною внаслідок хвороби. , Враховуючи те. що судом не встановлено фактів невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання, в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed