Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

12 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з останнього на її користь суму авансу в розмірі 20\~000 грн., суму штрафу в розмірі 5\~000 грн., та 10\~000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 грудня 2015 року уклала з відповідачем нотаріально оформлений попередній договір, згідно якому в строк до 15 березня 2016 року [PERSON] та [PERSON] зобовязалися укласти у нотаріальній формі договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг вул. Сєченова, № 3. На виконання умов вказаного попереднього договору купівлі-продажу домоволодіння позивач передала відповідачу аванс у сумі 20 000 грн. Відповідач зобовязався підготувати документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, в строк до укладення основного договору. 21 березня 2016 року позивач на адресу відповідача надіслала телеграму з пропозицією зявитися до нотаріуса для оформлення основного договору купівлі-продажу. У призначену дату відповідач прибув до нотаріуса, однак без необхідних документів, які він тільки подав для оформлення приватизації земельної ділянки, що призвело до неможливості виконання ним взятих на себе зобовязань, але аванс не повернув. Вказаним договором передбачена сплата штрафу в розмірі 5\~000 грн. за неналежне або несвоєчасне виконання умов договору, а також повернення сплаченого авансу в разі невиконання зобовязання. Оскільки [PERSON] ухиляється від укладення основного договору та повернення суми авансу, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 17 грудня 2015 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2157 (а.с. 10). Згідно п. 1 попереднього договору [PERSON] та [PERSON] зобовязувались у майбутньому в строк до 15 березня 2016 року включно укласти у нотаріальній формі договір купівлі-продажу (основний договір) домоволодіння № 3 по вул. Сєченова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 10). На підтвердження наміру придбати домоволодіння [PERSON] передала [PERSON], а останній отримав до підписання попереднього договору, аванс у розмірі 20\~000 гривень готівкою в рахунок належної суми 120\~000 гривень по основному договору (а.с. 10). Пунктом 4 попереднього договору передбачено, що в разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання, сума авансу підлягає поверненню (а.с. 10 зворотній бік). Пунктом 6 цього договору передбачено відповідальність сторін договору за несвоєчасне або неналежне виконання будь-якою зі сторін зобовязань за цим договором. Так, згідно умов вказаного вище пункту попереднього договору, у випадку несвоєчасного або неналежного виконання своїх обовязків за цим договором, винна сторона зобовязана сплатити штраф іншій стороні в розмірі 5000 грн. (а.с. 10 зворотній бік). Крім того, договором передбачено, а саме у пункті 8, якщо за десять днів після спливу терміну, передбаченого п. 1 цього договору (тобто 15 березня 2016 року), не буде укладений договір купівлі-продажу вищевказаної нерухомості, або жодна зі сторін не править другій стороні пропозицію про його укладання, зобовязання за цим договором припиняються. Сторони домовилися, що пропозиція направляється у вигляді телеграми або може бути передана через нотаріуса (а.с. 10 зворотній бік). На виконання п. 8 попереднього договору 21 березня 2016 року позивачем [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] направлено пропозицію у вигляді телеграми про укладення договору, передбаченого попереднім договором від 17.12.2015, в якій запропоновано [PERSON] прибути 23 березня 2016 року до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] для оформлення договору купівлі-продажу домоволодіння (а.с 9). Як встановлено судом, 23 березня 2016 року відповідач [PERSON] прибув до нотаріуса, однак без відповідних документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу, пояснивши, що вони ним не оформлені. Таким чином, відповідач [PERSON] в порушення п. 2.6 попереднього договору, яким передбачалися зобовязання відповідача щодо підготувати за свій рахунок та в строк укладання основного договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння, не виконав взяті на себе зобовязання, що унеможливило укладання основного договору (а.с. 10). Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд вирішує цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. В розумінні ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Статтею 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Суд виходить з того, що зявившись до приватного нотаріуса за пропозицією позивача в обумовлений попереднім договором термін без необхідних для нотаріального посвідчення основного договору документів, [PERSON] порушив зобовязання за попереднім договором від 17.12.2015, у звязку із чим відповідно до п.п. 4, 6 попереднього договору від 17.12.2015 з останнього підлягає стягненню на користь [PERSON] сума авансу у розмірі 20000 грн. та штраф у розмірі 5000 грн. Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенні в повному обсязі. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд вважає їх не підлягаючими задоволенню, оскільки ні нормами чинного на час виникнення спірних правовідносин (ЦК України), які встановлюють відповідальність за порушення зобовязань за договором, ні укладений між сторонами попередній договір не передбачають такого правового наслідку порушення зобовязань за договором як відшкодування моральної шкоди, а тому в їх задоволенні відмовляє. Позивач при подачі позовної заяви була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial