overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

14 листопада 2016 року позивач ОСББ «Уютна 15-2», звернулись до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилались \~ на те, що в будинку за адресою: м.Полтава, вул. Уютна, 15-2 на установчих зборах від 14.12.2013 року прийняте рішення про створення ОСББ «Уютна 15-2». Проведена державна рестація ОСББ «Уютна 15-2». [PERSON] є власником квартири № 62 за адресою: м.Полтава, вул.. Уютна, 15, площею 74.5 кв.м. Згідно розрахунку за утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Уютна 15-2» по квартирі [ADDRESS], загальна сума заборгованості станом на 01.10.2016 року становить 5\~066 грн. Вони надсилали попередження боржнику, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку, але боржник на даний час утримується від будь-яких дій спрямованих на добровільне погашення боргу. Просили, стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за обслуговування будинку та прибудинкової території в сумі 5\~066 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2067 грн. У судове засідання представник позивача ОСББ «Уютна 15-2» [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, \~ у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. \~ Судом встановлено, що в будинку за адресою: м.Полтава, вул. Уютна, 15-2 на установчих зборах від 14.12.2013 року прийняте рішення про створення ОСББ «Уютна 15-2» ( а.с.5-8). Проведена державна рестація ОСББ «Уютна 15-2». [PERSON] є власником квартири № 62 за адресою: м.Полтава, вул.. Уютна, 15, площею 74.5 кв.м. Згідно розрахунку за утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Уютна 15-2» по квартирі [ADDRESS], загальна сума заборгованості станом на 01.10.2016 року становить 5\~066 грн. ( а.с.9). Відповідно ст.. 15 Закону України « Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобовязаний: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна обєднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 листопада 2016 року помер брат позивачки [PERSON] ( свідоцтво про смерть [PERSON] І ЖД № 464078, видане Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18 листопада 2016 року, актовий запис № 257 ), який до дня своєї смерті постійно проживав в [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємцем за законом другої черги, після смерті брата. \~ \~ \~ \~До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,58 гектарів, яка розташована на території Олексіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області. \~ \~ \~ \~Під час звернення до нотаріуса для прийняття спадщини, нотаріусом було пояснено що, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини ( шість місяців ). [PERSON], вчасно не звернулась до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в зв'язку з тим що не обізнана в діючому законодавстві та вважала що вже є власником ділянки так як є сестрою померлого. \~ \~ \~ \~Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], [INFO], додатковий строк тривалістю в три місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер 14 листопада 2016 року, оскільки вона не обізнана в діючому законодавстві та вважала, що вже є власником земельної ділянки. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 3 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 5 ), копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 6 8 ), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ( а.с. 9 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

14 листопада 2016 року помер рідний брат позивачки [PERSON], свідоцтво про смерть серії І ЖД № 464078. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер 5123580400:01:003:0326, розміром 1,5800 гектара, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 5105479952017, що знаходиться на території Олексіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області. Для отримання спадщини позивач не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору так як у неї не було правовстановлюючих документів і вона не знала про наявність земельної ділянки. Після того як вона отримала підтверджуючі документи вона звернулася в нотаріальну контору з проханням розяснити їй порядок отримання спадщини. Там їй повідомили, що вона пропустила термін на подачу заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер 14 листопада 2016 року в с. Василівка, Миколаївського району, Одеської області, оскільки вона його пропустила з поважної причини, в звязку з тим, що у неї не було правовстановлюючих документів. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 5 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану ( а.с. 7 ), копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 8 10 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

14 листопада 2016 року представник позивача звернувся із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 59 у будинку №17 на вул. Космонавтів у м. Кривому Розі. В обґрунтування позову зазначив, що 02 липня 2013 року позивачем по справі було придбано дану квартиру, в якій на момент купівлі-продажу був зареєстрований відповідач. Зі слів продавців квартири відповідач не проживав за зазначеною адресою, та повинен був знатися з реєстрації добровільно. Але по теперішній час цього не зробив. Позивач та його представник до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що у справі маються поштові повідомлення. Про причини неявки відповідача до судового засідання суд не має відомостей. Представник третьої особи до судового засідання не зявилася, про час слухання справи повідомлена належним чином, не заперечувала проти розгляду справи за їх відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем; малолітню дитину [PERSON], [INFO], залишити проживати з матірю [PERSON]; судові витрати залишити за ним. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06.06.2014 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що вже більше 2,5 років, як між ними припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Через неможливість спільно проживати вони розійшлись. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 12.12.2017 року, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 20.12.2017 року, якою не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.09.2015 року. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач визнав позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 28 серпня 2001 року; шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 66. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання дітей сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 серпня 2001 року Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 66 (л.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] (л.с. 10), та [PERSON], [INFO] (л.с. 11). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про місце проживання дітей сторони не мають. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 06 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Межиріцької ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 25. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з вересня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 06 вересня 2003 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Межиріцької ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 25 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову, довічно. Позов обгрунтовано тим, що відповідач є її рідним сином. Позивачу 53 роки, є непрацездатною та перебуває на пенсії. Відповідач добровільно допомогу на утримання непрацездатної матері не надає, хоча має змогу, оскільки має середній заробіток - 12 000 гривень на місяць. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є сином позивача, що підтверджуєтсья копією свідоцтва про народження серії V-КИ № 451814, виданого Павлоградським міським віддлом РАГС 01 червня 1987 року (а.с.3). Згідно копії пенсійного посвідчення серії ААД № 151290, виданого 28.04.2009 року позивач [PERSON] перебуває на пенсії за віком з 24.01.1964 року. Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 30 жовтня 2004 року померла її рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно, до дня смерті проживала разом з спадкодавцем, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Старостинецької сільської ради до суду не зявився також, подав заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла 30 жовтня 2004 року [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 7) мала право на земельну частку (пай), розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» с. Ліщинці Погребищенського району Вінницької області (а. с. 19). У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно, до дня смерті проживала разом з спадкодавцем (а.с.12), однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину в звязку з втратою правовстановлюючого документу. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 30 жовтня 2004 року, мала право на земельну частку (пай), розміром 2,84 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Батьківщина» с. Ліщинці Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємниця за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право на цю земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

14 листопада 2017 року [PERSON] звернулась з позовною заявою\~ до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Подружжя має малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача\~ надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Подружжя має малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти, за домовленістю сторін, залишаються проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved