overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

12 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.03.2003 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.03.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

12 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 28 грудня 1985 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 16. Неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з квітня 2003 року. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Розірвати шлюб у відділі РАЦС за спільною заявою подружжя, він не може, оскільки відповідачка виїхала до м.Миколаєва і зв'язок із нею він не підтримує. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. Згоден на винесення заочного рішення. (а.с.17). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надавала. (а.с.14-15). Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 28 грудня 1985 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 16, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого повторно 26 березня 2019 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [NUMBER]. (а.с.4). Подружнє життя в сторін не склалося, з 2003 року вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить його інтересам. Розірвати шлюб у відділі РАЦС за спільною заявою подружжя, не можливо, оскільки відповідачка виїхала до м.Миколаєва і зв'язок із нею він не підтримує. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

12 квітня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 25 вересня 2004 року у Кіровському районному відділі РАГС м. Донецька, також зазначила, що від спільного проживання вони дітей не мають. З липня 2014 року шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] не з`явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 688, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.5). Від спільного проживання дітей сторони не мають. Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

12 квітня 2019 року позивач звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 10.09.2016 року, який зареєстрували у Дружківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 233. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 10 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Дружківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 233. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінив прізвище, він має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

12 квітня 2021 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 2020 року Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 94. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 17 липня 2020 року з відповідачем перебувають у шлюбі. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Наприкінці 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~Вона проживає в м. Кременчук Полтавської області, тому розірвати шлюб в органах ДРАЦС на даний час не має можливості. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу без\~участі відповідача\~на підставі\~наявних у\~ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 17 липня 2020 року зареєстрували шлюб у Вознесенському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 94. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. В позовній заяві позивач вказує, що шлюб між сторонами носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. З кінця 2020 року шлюбні відносини\~з відповідачем\~припинені.Заперечень відповідачем не надано. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

12 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вищевказана квартира належить їй на праві приватної власності. З 2013 року відповідач зареєстрований у цій квартирі, як власник Ѕ частки, однак за договором купівлі-продажу він здійснив відчуження зазначеної частки квартири та, відповідно, втратив право користування житлом. Оскільки наявність реєстрації відповідача у квартирі створює додаткове навантаження щодо сплати комунальних платежів, позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Враховуючи згоду позивачки, суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30 березня 2021 року позивачка на підставі договору купівлі-продажу набула у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 5-7). За змістом довідки зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої Очаківським ЦНАП, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності включає в себе такі правомочності щодо речі, як право володіння, користування та відчуження. Відчуживши квартиру, відповідач втратив право власності на неї, включаючи і право користування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що належне [PERSON] речове права - право власності, що охоплює право володіння, користування та розпорядження майном, не може бути обтяжене правом користування цим майном іншими особами, які фактично це право відчужили. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 квітня 2021 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 26 грудня 2015\~\~ року зареєстрували шлюб, актовий запис за №610. Фактично шлюбні відносини припинено з початку 2020\~\~ року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. \~ \~ \~ \~Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON] , - [INFO] . \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву з клопотанням слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою про виклик до суду, заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності та відзив суду не надала. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

12 квітня 2021 року ухвалено рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на Ѕ частину будинку і земельної ділянки та позовом третіх осіб, які заявляють вимоги щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при ухваленні зазначеного рішення, не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 982 грн., у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ними судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

12 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Гельмязівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 12, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2003 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склались, були припинені з 05 червня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї є подружня зрада відповідача. За таких обставин сторони почали проживати окремо. Між сторонами досягнуто згоди щодо утримання дитини та про поділ майна спільного майна. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідний, просив справу розглядати у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, вільної згоди сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved