Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

12 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 02 січня 2006 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вул.. 50 років СРСР), № 67. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва пр. право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 02 січня 2006 року, на житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вул.. 50 років СРСР), № 67, оскільки, нею не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок. [PERSON] зазначила в заяві, що її батько, за життя, не встиг отримати правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності на спірний житловий будинок. В звязку з наведеним. в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вул.. 50 років СРСР), № 67, в порядку спадкування за законом після батька - [PERSON], померлого 02 січня 2006 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особа Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 січня 2006 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно до спадкової справи, яка заведена Новомосковською державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 02 січня 2006 року, звернулася дочка спадкодавця [PERSON]. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 27 вересня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва пр. право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 02 січня 2006 року, на житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вул. 50 років СРСР), № 67, оскільки, нею не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок. У відповідності до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 01 листопада 1973 року, [PERSON] була надана в користування земельна ділянка площею 600 кв.м. для будівництва жилого будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. 50 років СРСР, № 67. Встановлено, що в період з 1975 року по 1990 рік [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який, відповідно до технічного паспорту, складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 14,5 кв.м., загальною площею 32,5 кв.м.; прибудови літ.а; ганку; сараю літ.Б; вбиральні літ.В; огорожі - №1. За життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності на спірний житловий будинок та не зареєстрував своє право власності. Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкодавець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved