Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

14 липня 2015 року позивач звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 14 березня 1964 року в с. Сядрино, Корюківського району, Чернігівської області. ЇЇ батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Батьки позивача проживали вдвох в житловому будинку №8 по вул. Горького в с. Перелюб, Корюківського району, Чернігівської області. За життя мати позивача була членом місцевого колективного господарства «Зоря» с. Перелюб, Корюківського району, Чернігівської області, під час розпаювання якого мати була включена до списку осіб, які мають право на майнові та земельні паї даного колективного сільськогосподарського підприємства, про що був виданий сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0217560, який посвідчує право матері позивача на земельну частку площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради, Корюківського району, Чернігівської області, який був зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). 21 січня 2002 року мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ №126505 виданого Перелюбською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 22 січня 2002 року. На майно померлої матері позивача відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві, право померлої на яку підтверджувалось сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0217560. Мати позивача не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Після смерті матері позивача спадщину прийняв її чоловік, батько позивача [PERSON], бо на час смерті матері він проживав з нею, був зареєстрований з померлою за однією адресою, що підтверджується довідкою №478 від 01.12.2011 року Перелюбської сільської ради. Хоча батько позивача і прийняв спадщину померлої, але належним чином її не оформив, свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, що підтверджується довідкою №196/02-14 від 14.04.2010 року виданою Корюківською районною державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців на майно померлої матері не було. 14 жовтня 2009 року батько позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ № 130591 виданого Перелюбською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 14 жовтня 2009 року. На майно померлого батька позивача також відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) прийнятого померлим за життя у спадок після смерті дружини матері позивача і належним чином не оформленого. Батько позивача за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Після смерті батька позивача спадщину прийняла, звернувшись до Корюківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №49155884, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23377688 наданого Корюківською районною державною нотаріальною конторою 09 квітня 2010 року. Інших спадкоємців у померлого батька позивача не має, ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Після спливу шести місяців позивач вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлих батьків, звернулася до Корюківської районної державної нотаріальної контори, подала документи, однак після їх огляду з'ясувалося, що у свідоцтвах про смерть батьків позивача, прізвища її батьків вказані як [PERSON], а прізвище позивача [PERSON]. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до Корюківського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлими батьками, рішенням від 23 листопада 2011 заява позивача була задоволена, судовим рішенням було встановлено родинні стосунки між позивачем та її померлими батьками. Крім того, в документах померлих позивач не знайшла сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на померлу матір позивача. За відсутності такого документу державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) померлої матері позивача. Державний нотаріус надав позивачу письмову відмову за №983/01-16 від 01.12.2011 року, де вказав про причини неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Та порекомендувала звернутися до Корюківського районного суду для вирішення даного спірного питання. Таким чином позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно померлих батьків та просить суд визнати за нею, право власності на спадкове майно, що належало її матері [PERSON], померлій 21 січня 2002 року у віці 66 років, а саме, визнати за нею право власності: - на право на земельну частку (пай) площею 4.29 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря», Перелюбської сільської ради Корюківського району, Чернігівської області, що належало померлій на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0217560, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі його довірителя та заявлені вимого підтримує. В судове засідання представник відповідача, Перелюбської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. В засідання учасники процесу не зявились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, позивач [PERSON] народилася 14 березня 1964 року в с. Сядрино, Корюківського району, Чернігівської області. ЇЇ батьками є: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Батьки позивача проживали вдвох в житловому будинку №8 по вул. Горького в с. Перелюб, Корюківського району, Чернігівської області. За життя мати позивача була членом місцевого колективного господарства «Зоря» с. Перелюб, Корюківського району, Чернігівської області, під час розпаювання якого мати була включена до списку осіб, які мають право на майнові та земельні паї даного колективного сільськогосподарського підприємства, про що був виданий сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0217560, який посвідчує право матері позивача на земельну частку площею 4,29 умовних кадастрових гектарів по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Зоря» Перелюбської сільської ради, Корюківського району, Чернігівської області, який був зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). 21 січня 2002 року мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ №126505 виданого Перелюбською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 22 січня 2002 року. На майно померлої матері позивача відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві, право померлої на яку підтверджувалось сертифікатом на право власності на земельну частку (пай) серії ЧН №0217560. Мати позивача не розпорядилася своїм майном, заповіту не склала. Після смерті матері позивача спадщину прийняв її чоловік, батько позивача [PERSON], бо на час смерті матері він проживав з нею, був зареєстрований з померлою за однією адресою, що підтверджується довідкою №478 від 01.12.2011 року Перелюбської сільської ради. Хоча батько позивача і прийняв спадщину померлої, але належним чином її не оформив, свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав, що підтверджується довідкою №196/02-14 від 14.04.2010 року виданою Корюківською районною державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців на майно померлої матері не було. 14 жовтня 2009 року батько позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ № 130591 виданого Перелюбською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 14 жовтня 2009 року. На майно померлого батька позивача також відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) прийнятого померлим за життя у спадок після смерті дружини матері позивача і належним чином не оформленого. Батько позивача за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Після смерті батька позивача спадщину прийняла, звернувшись до Корюківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа №49155884, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23377688 наданого Корюківською районною державною нотаріальною конторою 09 квітня 2010 року. Інших спадкоємців у померлого батька позивача не має, ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Після спливу шести місяців позивач вирішила отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлих батьків, звернулася до Корюківської районної державної нотаріальної контори, подала документи, однак після їх огляду з'ясувалося, що у свідоцтвах про смерть батьків позивача, прізвища її батьків вказані як [PERSON], а прізвище позивача [PERSON]. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до Корюківського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлими батьками, рішенням від 23 листопада 2011 заява позивача була задоволена, судовим рішенням було встановлено родинні стосунки між позивачем та її померлими батьками. Крім того, в документах померлих позивач не знайшла сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого на померлу матір позивача. За відсутності такого документу державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) померлої матері позивача. Державний нотаріус надав позивачу письмову відмову за №983/01-16 від 01.12.2011 року, де вказав про причини неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Та порекомендувала звернутися до Корюківського районного суду для вирішення даного спірного питання. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Як вбачається з матеріалів справи факт того, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлих [PERSON] та [PERSON], тобто власником спадкової земельної ділянки, сертифікату та майнового паю підтверджується документально: свідоцтвами про смерть батька та матері, довідками сільської ради та відділу земельних ресурсів та іншими документами. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст.126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст.1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved