Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

13 березня 2015 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку за минулий час та до досягнення повноліття дітьми. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2009 року вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. За час спільного життя в них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Практично під час спільного проживання відповідач не надавав матеріальну допомогу на сім'ю та утримання дітей. За весь час від народження дітей [PERSON] жодних коштів на їх утримання не надавав, а свій дохід витрачав на власні потреби. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила суду, що з 2009 року вона разом з відповідачем фактично перебували у цивільному шлюбі: вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання у них народилися двоє синів: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. У листопаді 2014 року вони перестали підтримувати стосунки, відповідач пішов з дому і з того часу вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею. Визнала, що саме з листопада 2014 року вони з відповідачем перестали мати спільний бюджет, та відповідно останній перестав надавати матеріальну допомогу в тому числі і на утримання дітей. В березні 2015 року вона звернулася до відповідача з вимогою аби той сплачував їй аліменти на утримання їх спільних дітей та останній відмовив їй у цьому. У зв'язку з чим вона і звернулася у березні 2015 року з вказаним позовом на утримання дітей. До того часу вона вимог відповідачу про сплату аліментів не пред'являла та жодних дій з утримання такої допомоги від останнього не здійснювала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі ? від його заробітку не заперечував. Просив справу розглянути за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд проходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] (відповідач у справі) є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей, виданих ВДРАЦС по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області серія [NUMBER] від 18.11.2010 року та серія [NUMBER] від 04.07.2012 року відповідно. Діти проживаю разом з матір'ю - [PERSON], позивачем у справі, що не заперечувалося відповідачем у поданій ним заяві, у зв'язку з чим суд вважає даний факт встановленим. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, жодних застережень з приводу стану здоров'я та його матеріального становища, наявність аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, яких він відповідно до закону зобов'язаний утримувати, інші істотні обставини, що мають значення при вирішенні питання щодо встановлення розміру аліментів, в своїй заяві не зазначив та відповідних доказів не представив, суд вважає за можливе визначити аліменти, які необхідно стягувати з відповідача, у розмірі ? часини від його заробітку, але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного, а також зважаючи на те, що між сторонами не досягнуто домовленості про добровільну сплату аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час суд зазначає наступне. Відповідно до приписів ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні позивач пояснила, що фактичні шлюбні стосунки вони з відповідачем припинили у листопаді 2014 року, та з цього часу вони разом перестали проживати, вести спільний побут. З вимогами до відповідача про сплату аліментів вона звернулася лише у березні 2015 року, а до цього часу жодних спроб отримати від [PERSON] таку матеріальну допомогу вона не здійснювала. За таких обставин, а також зважаючи на те, що позивачем не представлено жодних належних та допустимих доказів того, що вона до подачі вказаного позову намагалася отримувати від відповідача аліменти на утримання дітей і останній ухилявся від надання такої допомоги, а також часу з якого вона такі спроби робила, суд вважає, що аліменти необхідно стягувати з часу подання позовною заяви до суду, а саме з 13 березня 2015 року. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: partial