Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

13 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Зазначила, що за час перебування в шлюбі сторони придбали житловий будинок та земельну ділянку. Вказала, що власність на дане майно значиться за відповідачем, однак, вона має право на ? його частину, оскільки воно набуте подружжям за час шлюбу. У звязку з зазначеним просить визнати житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: вул. Нова, 5, с. Садки, Житомирський район, Житомирська область обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділити дане майно шляхом визнання права на нього. 21 жовтня 2016 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, якою просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] та визнати за ним право власності на спірне майно. Зазначив, що вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими та безпідставними. Також вказав, що на момент купівлі спірної нерухомості [PERSON] навчалася на денному відділенні в Житомирському державному університеті ім. І. Франка та не мала доходів. Просить визнати за ним право особистої приватної власності на земельну ділянку, що розташовується за адресою: с. Пряжів, Сінгурівська сільська рада, Житомирський район, Житомирська область і земельні ділянки та житловий будинок, що знаходяться за адресою: вул. Нова, 5, с. Садки, Житомирський район, Житомирська область. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник свої позовні вимоги підтримали, представник відповідача за первісним позовом підтримав зустрічний позов. У судове засідання [PERSON] не зявився; відповідач за зустрічним позовом та його представник у процесі розгляду справи не заперечували тому, щоб земельну ділянку, що розташовується за адресою: с. Пряжів, Сінгурівська сільська рада, Житомирський район, Житомирська область залишити за [PERSON]. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 5). Відповідно до листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 19 грудня 2006 року ним був посвідчений договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку (обєкту незавершеного будівництва) та земельної ділянки, за яким [PERSON] було відчужено майно за 176750 грн (а.с. 70). Факт продажу [PERSON] власного зазначеного незакінченого будівництвом житлового будинку (обєкту незавершеного будівництва) та земельної ділянки не оспорювався відповідачем за зустрічним позовом. Згідно з договором купівлі-продажу від 12 березня 2007 року [PERSON] продав належний йому незакінчений будівництвом житловий будинок (обєкт незавершеного будівництва) та земельну ділянку та прийняв від покупця суму в розмірі 139915 грн. Вказане майно належало йому на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2006 року (а.с. 67-68). З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 67839103 від 12 вересня 2016 року вбачається, що право власності на будинок, який знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Садки, вул. Нова, 5, зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, № 1423 від 08 жовтня 2007 року (а.с. 10), згідно з яким [PERSON] прийняв у власність (купив) цілий житловий будинок № 5, який знаходиться за адресою: с. Садки Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та земельну ділянку загальною площею 0,4 га, яка розташована в с. Садки Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області та сплатив суму 82861 грн за дане майно (а.с. 76-77). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 796604 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2007 рокуу, зареєстрованому в реєстрі за № 1423, належить земельна ділянка загальною площею 0,15 га, яка розташована за адресою: вул. Нова, 5, с. Садки, Житомирський район, Житомирська область, яка складається з земельної ділянки площею 0,0231 га кадастровий номер 1822086300:03:001:0060 та з земельної ділянки площею 01269 га кадастровий номер 1822086300:03:001:0061 (а.с. 36). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії Яг № 796603 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08 жовтня 2007 року, зареєстрованому в реєстрі за № 1423, належить земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: вул. Нова, 5, с. Садки, Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер 1822086300:03:001:0059 (а.с. 99). 25 листопада 2016 року Богунським районним судом міста Житомира було ухвалено рішення про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 75). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 560153 (а.с. 37) вбачається, що земельна ділянка площею 0,12 га, яка розташована за адресою: с. Пряжів, Сінгурівська сільська рада, Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер 1822086500:01:001:0431 на підставі договору купівлі-продажу від 18 вересня 2008 року (а.с. 101-103) належить [PERSON]. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України). Представник [PERSON] під час розгляду справи наголошував на тому, що доказом того, що спірне майно є спільною власністю подружжя є посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] заява від 08 жовтня 2007 року (а.с. 154), з якої вбачається, що [PERSON] дала свою згоду на купівлю її чоловіком [PERSON] майна, а саме: житлового будинку № 5, який знаходиться за адресою: с. Садки Житомирського району Житомирської області по вул. Нова, 5, та земельної ділянки загальною площею 0,4 га, яка розташована в селі Садки Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області за ціну та на умовах за його розсудом. Однак, з таким доводом суд не може погодитись, оскільки, на переконання суду, лише згода позивача за первісним позовом на придбання майна відповідачем за первісним позовом не може слугувати підтвердженням того, що воно було придбане за спільні кошти сторін. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21 грудня 2017 року (далі - Постанова) розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Зі змісту пункту 24 Постанови вбачається, що не належить до спільної сумісної власності, зокрема, майно набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто є особистою приватною власністю дружини, чоловіка (п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України). З архівної довідки Міністерства освіти й науки України вбачається, що [PERSON] з 29 липня 2003 року по 11 липня 2008 року навчалася на денній формі навчання у ДВНЗ Державний агроекологічний університет (а.с. 169). З викопіювання трудової книжки [PERSON], вбачається, що остання 02 липня 2008 року була прийнята на посаду бухгалтера, відомості про минулі місця роботи відсутні (а.с. 166). Згідно з відомостями центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON] з 3 кварталу 2007 року по 3 квартал 2007 року отримувала стипендію, розмір якої в 3 кварталі 2007 року склав 157 грн 50 коп, у 4 кварталі - 478 грн 80 коп (а.с. 170). Згідно з даними відомостями минулих доходів [PERSON] не мала. Під час судового розгляду були допитані як свідки [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що [PERSON] наймав їх з метою надання послуг з будівництва будинків та ремонтних робіт. Під час виконання будівельних робіт останні ніколи не бачили [PERSON]. Зазначили, що будинки, на яких вони здійснювали такі роботи, були придбані за кошти [PERSON] Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному й повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України). Зважаючи на те, що будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: с. Садки Житомирського району Житомирської області по вул. Нова, 5 були придбані [PERSON] 08 жовтня 2007 року та те, що розмір доходу [PERSON] з 2006 року по 4 квартал 2007 року склав 636 грн 30 коп., з огляду на вартість спірного майна, яка становить 82861 грн, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог позивачем за первісним позовом та недоведеність того, що воно було придбане за спільні кошти сторін. У свою чергу суд вважає доведеними ті обставин, на які покликається позивач за зустрічним позовом, а саме те, що спірне майно придбане за його власні кошти, що підтверджується, зокрема, наданою інформацією про здійснені ним правочини стосовно відчуження власного майна та виписками (а.с. 47-56) з власних рахунків відповідача за первісним позовом. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову має бути відмовлено, а вимоги зустрічного позову мають бути задоволені в частині визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на земельні ділянки та житловий будинок, що знаходяться за адресою: вул. Нова, 5, с. Садки, Житомирський район, Житомирська область. Однак, розглядаючи позовну вимогу [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: с. Пряжів, Сінгурівська сільська рада, Житомирський район, Житомирська область, суд, враховуючи незаперечення ним стосовно залишення даного майна [PERSON] та необгрунтованість даної вимоги і відсутність підстав для її задоволення, дійшов висновку, що в задоволенні зазначеної позовної вимоги має бути відмовлено. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею й документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). Отже, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1642,76 грн. З огляду на наведене,

Outcome: partial