Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

12\~червня 2019року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2019 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року було вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона з відповідачем має спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року збільшено розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 889 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Син сторін проживає з позивачем. Позивач вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки суми аліментів, яка була рішенням суду стягнута з відповідача, на утримання дитини на теперішній час недостатньо, а розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання сина значно менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійну роботу та стабільний фінансовий стан. Позивач у своєму позові просила суд збільшити розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина, і стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. У своїй заяві до суду просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3), який проживає з матір`ю (а.с. 5). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2013 року з відповідача на утримання сина на користь позивача було стягнуто аліменти у розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 22 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17-18). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] було збільшено до 889 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття чи змін у майновому стані сторін (а.с. 19-20). Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з того, що згідно із ЗУ «Пpo Дepжавний бюджeт на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 грудня 2019 року складає 2\~218 гривень, а відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, а розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням суду становить 889 гривень, що менше гарантованого законом мінімального розміру аліментів, тому позовні вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів є обґрунтованими. Син сторін [PERSON] малолітній, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка ставить питання про збільшення розміру аліментів у частині збільшення мінімального розміру з 889 гривень щомісячно до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, оскільки розміру аліментів, який було стягнуто з відповідача та який він сплачує за рішенням суду від 02 жовтня 2017 року, замало для утримання дитини і ця сума є меншої від встановленого законом мінімального розміру аліментів, тому суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . У задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки у суду відсутні відомості про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального матеріального забезпечення дитини батьком. Частиною 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, як на відповідача, так і на позивача покладено рівний обов`язок щодо утримання малолітньої дитини. При цьому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу не вказуючи, якими саме обставинами вона обґрунтовує саме такий розмір. Об`єктивних причин, з яких позивач не може виконувати обов`язок щодо утримання синів, нею зазначено не було. При цьому позивач у позовних вимогах просить змінити розмір аліментів з дня подачі позовної заяви до суду, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки рішенням суду від 16 квітня 2013 року аліменти на утримання дитини вже були стягнуті, а рішенням суду від 02 жовтня 2017 року їх розмір було збільшено, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині позивачеві слід відмовити, а зміна розміру аліментів наступає з набранням цим рішенням суду законної сили. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial