Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

13 червня 2018 року позивач в особі ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Нова» про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» посилається на те, що 05 березня 2014 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ПрАТ «Оболонь», був укладений Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0002077, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 10.08.2015 року в м. Бердянську відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Бердянського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року за № 310/7599/15-п, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху України. За Висновком № 2449 від 18.08.2015 року, складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту становить 87643,09 грн., а матеріального збитку застрахованого автомобіля складає 73692,62 грн. Крім цього, згідно Рахунку № СПС0019059 від 18.08.2015 року ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс», вартість ремонту становить 78878,78 грн. На підставі аварійного сертифікату, було визначено вартість відновлювального ремонту за вирахуванням вартості лівої фари (78878,78грн. - 4223,79грн. = 74654,99 грн.). У відповідності до умов Договору страхування, ПрАТ «СК «Уніка», на підставі страхового Акту, здійснило 21 вересня 2015 року виплату страхового відшкодування у розмірі 70436,39 грн. (платіжне доручення № 032422). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «Нова», згідно полісу АІ/5843288, (страхова сума 50000,00 грн.; франшиза 500,00 грн.), згідно [PERSON] МТСБУ та Розширеної Довідки УПП. Наразі третя особа має зобов'язання за рішенням Господарського суду м. Києва від 15.03.2016 року у справі № 910/1938/16, однак не відшкодувала позивачу в межах ліміту страхове відшкодування за полісом АІ/5843288. З урахуванням наведеного, просять стягнути з відповідача шкоду у розмірі 20936 грн. 39 коп. Представник позивача [PERSON] «Страхова компанія «УНІКА» у судове засідання не прибув, згідно заяви, що надійшла на адресу суду 21 лютого 2019 року просив справу слухати без участі представника на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Відповідач у судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 11 березня 2019 року просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що на його думку сума шкоди, розрахована позивачем значно завищена. Належним чином повідомлений представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Нова» у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Зі змісту наданих суду письмових доказів слідує наступне. 05 березня 2014 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ПрАТ «Оболонь» укладений Договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0002077, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер АА66620Н.( а.с. 11-21) 10 серпня 2015 року в м. Бердянську відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року № 310/7599/15-п, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] [PERSON] дорожнього руху України. (а.с.37). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено наступне: 9.1. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. 9.2. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. За ст. 12.1. Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 22.1. Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 36.1. Закону, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати /регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. За ст. 36.6. Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «Нова», згідно полісу АІ/5843288, (страхова сума 50000,00 грн.; франшиза 500,00 грн.), згідно [PERSON] МТСБУ та Розширеної Довідки УПП (а.с. 40) Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначив своєю постановою від 10 лютого 2016 року Верховний Суд України, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аварійним сертифікатом встановлена вартість відновлювального ремонту і зазначено про те, що комісія визначила, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], складає 78878,78 грн. згідно рахунку СТО ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс», ліва фара має сліди відновлюваного ремонту, та тріщину у корпусі, з огляду на те, що це пошкодження не має відношення до ДТП , тому слід відрахувати вартість лівої фари від вартості відновленого ремонту (78878,78 грн. 4223, 79 грн. = 74654, 99 грн. (а.с. 9). Згідно наказу ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» за № 00174087 від 17 вересня 2015 року про виплату страхового відшкодування ПрАТ «Оболонь» (шляхом перерахування Автомобільний Дім Соллі-Плюс ТзОВ) вказана сума відшкодування 70436,39 грн.(а.с. 5). Відповідно до квитанції № 032422 від 21 вересня 2015 року ПрАТ «СК «Уніка» перераховано кошти у розмірі 70436,39 грн. на користь Автомобільний Дім Соллі-Плюс ТзОВ (а.с.36). Наразі третя особа ПрАТ СК «Нова» має грошове зобов'язання перед ПрАТ «СК «Уніка», у розмірі 49500 грн. 00 коп., що не спростовується рішенням Господарського суду м. Києва від 15 березня 2016 року у справі № 910/1938/16. При цьому грошові кошти не відшкодовані. (а.с.38-39). Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. У цій же ж статті зазначено, франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, страхове відшкодування становить собою суму завданих Страхувальнику збитків за мінусом франшизи, розмір якої встановлюється в Договорі страхування. П. 1.3.1. Договору страхування передбачено франшизу у розмірі 200 у.о. від страхової суми, що дорівнює 4218,60 грн. Згідно з частиною 1\~статті 1166 ЦК\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2\~статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1\~статті 1188 ЦК України). Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2\~статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2\~статті 22 ЦК України\~збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або\~законом\~не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, сукупний аналіз статей 22, 1166, 1187 та 1194\~ЦК України\~дає підстави для висновку, що відшкодуванню потерпілому підлягають ті витрати (реальні збитки), які він фактично поніс для відновлення свого порушеного права. У разі недостатності страхового відшкодування для повноти відшкодування його дійсних витрат, цю різницю має сплатити винна особа. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від [PERSON], як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Виходячи з наведеного, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню кошти на користь ПрАТ «СК «Уніка» у розмірі 20936,39 грн., за наступним розрахунком: виплачене позивачем відшкодування 70436,39грн. - зобов'язання третьої особи відшкодувати 49 500,00 грн. = 20936,39 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача також підлягають стягненню судові витрати в сумі 1762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved