Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

14 лютого 2017 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення 32 187 грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором від 20.08.2007 р., посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань. У судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, у своїх поясненнях від 01.08.2017 позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 19.07.2017, частково заперечуючи проти позову, просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені. Крім того, просив відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення сум штрафів, оскільки законодавством не передбачено подвійної відповідальності за одне й те саме порушення, оскільки штраф і пеня являються різновидами неустойки. В подальші судові засідання не зявився. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 20.08.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк), правонаступним якого є позивач, та [PERSON] (Позичальник) шляхом приєднання до запропонованого Банком договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2940,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 днів на рік. При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 20.08.2007 р., ознайомився та дав свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає договір між ним та Банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов'язань з повернення тіла кредиту та сплати процентів. Внаслідок вищевказаного станом на 31.01.2017 р. у відповідача перед Банком утворилась заборгованість на загальну суму 30 417 грн. 03 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 1455 грн. 73 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 25261 грн. 30 коп., заборгованість за пенею 3700 грн. 00 коп. При цьому, слід зазначити, що незважаючи на те, що сума у розмірі 3700 грн. 00 коп. позначена Банком як сукупність комісії та пені, відповідно до даних, які містяться у первинному документів банківській виписці по рахунку Позичальника (а.с. 59-64) ця сума нарахована саме як пеня за прострочку погашення кредиту. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості [PERSON] перед Банком у сумі 30 417 грн. 03 коп., у тому числі 3700 грн. 00 коп. пені, витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Однак відповідач у письмових запереченнях, наданих в судовому засіданні 19.07.2017р., просить застосувати інститут позовної давності до вимог про стягнення пені. Приймаючи до уваги заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Відповідно до\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог\~про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частити перша та п'ята статті 261 ЦК України). \~Як вбачається з розрахунку заборгованості і банківської виписки по рахунку Позичальника, строк позовної давності за зобов'язаннями зі сплати пені, нарахованої до 13 лютого 2016р., сплив 14.02.2017 року. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів на підтвердження\~дій відповідача, які свідчать про визнання відповідачем боргу, як-то повне або часткове визнання претензії позивача, часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою пені, прохання про відстрочку виконання, позивачем представлено не було. Згідно ч. 4\~ст. 267 ЦК України, сплив\~позовної\~давності,\~про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене, а також враховуючи, що Позичальником у процесі розгляду справи було заявлено клопотання про\~застосування строків позовної давності до цих вимог,\~суд вважає за необхідне та правомірне відмовити позивачу\~у задоволенні позову в частині\~стягнення з відповідача 2500 грн. пені, що була нарахована до 14.02.2016р. з підстав пропуску строку позовної давності.\~\~\~\~ Вирішуючи вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 1770 грн. 85 коп. (штраф (фіксована частина) в розмірі 250 грн. 00 коп. і штраф (процентна складова) в сумі 1520 грн. 85 коп.), суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування, при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем у складі заборгованості нараховано та заявлено до стягнення 3700 грн. 00 коп. пені. При цьому, позивачем також одночасно нараховано 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1520 грн. 85 коп. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Указане свідчить про те, що позивачем нараховано пеню та штраф за одне й те саме правопорушення. Між тим, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, позов Банку підлягає частковому задоволенню, а саме: на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 1455 грн. 73 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 25261 грн. 30 коп., заборгованість за пенею в розмірі 1200 грн. 00 коп., а всього 27917 грн. 03 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог у сумі 1387,70 грн.

Outcome: partial