Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

14 серпня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовної заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, в обґрунтування якої посилався на те, що ЖБК № 283 надаються житлово-комунальні послуги за адресою будинку [ADDRESS] вказаного будинку - [PERSON], який не виконує належним чином зобов'язання щодо сплати за надані позивачем послуги, в наслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 серпня 2014 року становить 40 100,00 грн., яку позивач просив суд стягнути з [PERSON], а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 2-4). Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 22). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти. Судом встановлено, що Житлово-будівельним кооперативом № 283 за адресою будинку [ADDRESS] надаються житлово-комунальні послуги. З довідки № 1 ЖБК № 283 від 01 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] є мешканцем квартири [ADDRESS] (а. с. 10), а відповідно до довідки позивача від 31 липня 2014 року заборгованість [PERSON] за надані позивачем житлово-комунальні послуги станом на 01 серпня 2014 року складає 40 100,00 грн. (а. с. 9). Відповідно до акту звірки комунальних платежів члена ЖБК № 283 (що за своєю суттю є розрахунком заборгованості, оскільки акт звірки передбачає наявність підпису як представника ЖБК, так і боржника [PERSON].) сальдо на 01 січня 2013 року становить 31 924,06 грн., заборгованість [PERSON] за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року становить 8 175,94 грн. (а. с. 8). Правовідносини, які виникли між сторонами у регульовані, нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з положеннями ст.. 2 ЗУ «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: укласти з виконавцем договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець житлово-комунальних послуг має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території та інших нормативно - правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача до відповідача обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2014 року становить у сумі 8 175,94 грн. При цьому суд не вбачає підстав для задоволення решти вимог позивача з огляду на відсутність розрахунку заборгованості за період часу, що передував 01 січня 2013 року, у зв'язку з чим вимоги щодо стягнення заборгованості у сумі 31 924,06 грн. є недоведеними, необґрунтованими, отже - такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial