Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

14 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк або Банк) звернулося до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 2 лютого 2016 року в загальній сумі 14609 грн. 81 коп., яка складається з наступного: боргу за кредитом в сумі 7341 грн. 16 коп., боргу по процентам в сумі 969 грн. 80 коп., боргу по комісії та пені - 2055 грн. 48 коп., а також штрафу в сумі 4243 грн. 37 коп. В обґрунтування свого позову зазначало, що 2 лютого 2016 року між сторонами була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідачу надано кредит в сумі 23290 грн. 79 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак позичальник не виконав умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту та відсотків за користування ним, в звязку з чим за ним виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі. В судове засідання представник позивача за позовом не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням здійснити розгляд справи за його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував в задоволенні позову та просив розглядати справу за його відсутністю. Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 2 лютого 2016 року між позивачем та [PERSON] була підписана вказана угода з метою виконання зобов'язань відповідача по кредитному договору № SAMDN №50000044647666 від 16 травня 2011 року, з приєднанням до Умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно вказаної угоди відповідачу надано кредит в сумі 23290 грн. 79 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідачу необхідно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1165 грн. 47 коп. для погашення заборгованості за кредитом. За умовами п. 2.2 даної генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в даній угоді, Умовах і правилах більш чим на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони домовились, що строк повернення кредиту, вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує [PERSON] штраф в сумі 4243 грн. 37 коп. З наданого [PERSON] розрахунку заборгованості [PERSON], в порушення взятих на себе зобов'язань, перераховував платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв'язку з чим станом на 19 липня 2017 року за ним утворилася заборгованість в загальній сумі 14609 грн. 81 коп., яка складається з наступного: боргу за кредитом в сумі 7341 грн. 16 коп., боргу по процентам в сумі 969 грн. 80 коп., боргу по комісії та пені - 2055 грн. 48 коп., а також штрафу в сумі 4243 грн. 37 коп. Згідно п. 2.8 генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує [PERSON] пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожний день прострочки. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил у разі виникненні прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов'язання, передбачені п.п.2.1.112.6.1, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил клієнт сплачує пеню, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом в розрахунку - базова процентна ставка по договору/30 нараховується за кожен день прострочки кредиту + 50 грн. (одноразово). Однак, на думку суду у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені та комісії слід відмовити з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення наприклад порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов'язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів. В той же час, слід відмітити, що згідно з позовними вимогами та розрахунком заборгованості Банк просить стягнути з відповідача пеню та комісію, які виведені однією сумою 2055 грн. 48 коп. В тому ж розрахунку заборгованості виписано нарахування пені і комісії в одній колонці, при цьому в розрахунку боргу в колонці ставка пені зазначено її значення - 0, а у підсумку розрахунку заборгованості вказана сума зазначена як комісія. З 31 грудня 2016 року по 30 червня 2017 року нарахування пені і комісії відбувалося щомісячно по 293 грн. 64 коп. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON], хоча й вказано прохання стягнути пеню та комісію, однак фактично здійснено нарахування комісії в сумі 2055 грн. 48 коп. Однак, ні в [PERSON], ні в Умовах та правилах не визначено підстав та нарахування щомісячної комісії в сумі 293 грн. 64 коп. Обґрунтування її нарахування та стягнення в позові також відсутнє. Тому суд приходить до висновку, що підстав для її стягнення позивачем не доведено. За такого, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом на 19 липня 2017 року в загальній сумі 12554 грн. 33 коп., яка складається: - із заборгованості за тілом кредиту - 7341 грн. 16 коп. - боргу за процентами - 969 грн. 80 коп. - та штрафу в сумі 4243 грн. 37 коп. Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову, пропорційно задоволеним вимогам 85,93%. Враховуючи викладене,

Outcome: partial