Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

14.05.2015 року позивач звернулася до Лугинського районного суду з позовом до відповідача про визнання спадкоємцем першої черги за законом та зміни черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з померлим [PERSON] проживала однією сімєю 14 років, вели спільний побут, маючи взаємні права та обов'язки. 01.10.2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина квартира за адресою: [ADDRESS]. Крім того, рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 30.12.2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю позивача та померлого з 2000 року по 01.10.2014 року. Позивач, після смерті [PERSON] звернувшись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, оскільки не є спадкоємцем першої черги. Позивач вказала на те, що під час перебування у лікарні в силу наявних у померлого захворювань, останній потребував постійного нагляду і піклування, а тому наявні всі підстави для визнання права спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, тобто дочкою померлого [PERSON] Позивач та представник [PERSON] просять суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги на спадщину, що відкрилася після померлого [PERSON] Відповідач та представник відповідача [PERSON] не визнали та категорично заперечили позов у судовому засіданні, просили суд відмовити в задоволенні. Третя особа Лугинська державна нотаріальна контора, хоча й була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не прибула в судове засідання. Про причини неявки суд не повідомила. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не направляла. Заслухав пояснення сторін, вивчивши та дослідивши докази по справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінив усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з інформації наданої управлінням Пенсійного фонду України в Лугинському районі №5071/02 від 08.06.2015 року, померлому [PERSON], за період з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року було нараховано та виплачено коштів у сумі 18968,09 грн, тобто останній був матеріально забезпечений. Згідно виписки аптеки № 49 від 24.10.2014 року, позивач купувала для померлого [PERSON], який перебував у лікарні ліки і засоби медичного застосування. Разом з тим, суд приходить до висновку, що вказана виписка не містить жодної інформації щодо предмету доказування в даній цивільній справі, оскільки вона лише підтверджує факт придбання медичних товарів при нетривалому перебуванні у лікарні померлого. З аналогічних підстав не можуть бути прийняті до уваги товарні чеки на придбання інших медтоварів. Згідно рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 30.12.2014 року, встановлено факт проживання однією сімєю позивача [PERSON] з померлим [PERSON] з 2000 року по 01.10.2014 року (а.с.4-5). Дане рішення суду також не може бути взяте до уваги в підтвердження права на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги, оскільки воно свідчить лише про факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу. Положеннями\~ст. 3 СК України\~визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу. Згідно ст. 21 даного Кодексу шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], що працює завідуючим реанімаційним відділенням Лугинської центральної районної лікарні підтвердив, що [PERSON] поступив до лікарні в кінці вересня у стані середньої важкості в реанімаційному відділенні перебував три дні, його відвідували, піклувалися і забезпечували ліками як позивач так і відповідач. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], що є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] підтвердила, що брат працював на конях, був фізично здоровою людиною, не хворів. Перебуваючи у лікарні, його відвідували та піклувалися про нього, як [PERSON] так і [PERSON] З наведених підстав та наданих позивачем в розпорядження суду доказів в їх сукупності та взаємозв'язку, що беззаперечно підтверджують лише факт спільного тимчасового проживання з померлим, а не про наявність зареєстрованих сімейних відносин з розподілом взаємних прав та обов'язків, суд приходить до переконання про те, що визнати за [PERSON] право на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги [PERSON] є недоведеним. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У відповідності зі\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі\~ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Ані позивачем, ані її представником не надано жодного належного і допустимого доказу, як і не здобуто їх судом в ході судового розгляду в підтвердження того, що позивач тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу померлому [PERSON] при наявності в останнього тривалої хвороби чи каліцтва, що призвело до безпорадного стану. А відтак, з огляду на положення ст. ст. 1217,\~1258, 1259 ЦК України, в задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування слід відмовити. Відповідно до ст. ст. 212,\~213 ЦПК України\~рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказів. На підставі п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, ст. 3,\~21 СК України,

Outcome: dismissed