Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

13 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]., яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що відповідач не цікавиться вихованням дитини, участі в утриманні дитини не бере, хоча має таку можливість. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала письмову заяву про підтримку уточненого позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання уточненого позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Також відповідачем 16.10.2018р. було надано відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка проживає з позивачем. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивачем разом з позовною заявою до суду було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи, на загальну суму 2104,80грн., з яких підтвердженою є лише сплачена сума судового збору в розмірі 704,80грн. Інші витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами у вигляді договору про надання правничої допомоги, рахунків тощо, тому стягненню з відповідача не підлягають. Внаслідок задоволення уточненого позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved