Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

14.04.2016 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини щомісячного доходу позивача до 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що аліменти стягуються на підставі постанови судді від 06.04.2000 року починаючи з 21.03.2000 року. На даний час матеріальне становище позивача змінилося - з 03 квітня 2008 року по теперішній час він ніде не працює і проживає з бабусею [PERSON], яка є пенсіонеркою за віком, а її пенсія є єдиним джерелом доходу сім*ї. Крім того позивач хворіє у 2004-2005 роках він переніс 2 ішемічні інсульти і з 2004 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога Красноградської ЦРЛ; починаючи з 2009 року позивач був інвалідом 3 групи і отримував пенсію, проте 16.02.2016 року інвалідність припинено і пенсія не виплачується. Матеріальний стан позивача є тяжким і для нього, як для безробітного, непосильно сплачувати аліменти у розмірі більшому за 1000 грн. За таких обставин позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів. В судовому засіданні позивач підтримує вимоги позовної заяви у повному обсязі, з зазначених у позові підстав. Позивач просить задовольнити позов і додатково пояснює, що перебував на обліку в РЦЗН з 2008 року, де йому виплачували допомогу, виплата якої врешті припинена. Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечують. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В матеріалах справи містяться постанова судді Карлівського районного суду від 06.04.2000 року, якою постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частина всіх видів його доходу, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 21.03.2000 року до досягнення сином повноліття. У постанові не зазначено чи є [PERSON] працюючим. (а.с. 4) Посилаючись на зміну матеріального становища, що не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному суддею розмірі, [PERSON] надав суду довідку Мартинівської сільської ради №164 в якій зазначено, що він зареєстрований в [INFO] і з 03.04.2008 року по теперішній час, згідно записів у трудовій книжці, ніде не працює. У довідці також зазначено, що до складу сім*ї [PERSON] входить бабуся [PERSON], [INFO] (а.с. 7) Копія трудової книжки долучена до матеріалів справи і з записів у такій вбачається, що 03.04.2008 року [PERSON] був звільнений з останнього місця роботи за власним бажанням, 25.03.2008 року йому розпочато виплату по безробіттю, а 06.06.2009 року таку виплату припинено. Записи в наданій позивачем трудовій книжці ведуться з 13.06.2006 року (виходячи з наданих суду матеріалів) і суд не має інформації щодо зайнятості позивача на момент винесення рішення про стягнення аліментів (чи був такий працюючим). (а.с. 8-9) Позивачем також долучено до матеріалів справи висновок лікарсько-консультативної комісії №279 від 17.02.2016 року та виписки з медичної картки хворого №6083, №3467, №9.6106, №2431, довідку про візит до лікаря невропатолога від 17.03.2016 року на підтвердження погіршення його стану здоров*я, що є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. (а.с. 10-14, 16) В матеріалах справи також міститься копія довідки про невизнання позивача інвалідом за результатами огляду 16.02.2016 року. (а.с. 15) Заперечуючи проти позову відповідач надала суду довідку про свої доходи виходячи з якої за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. її заробітна плата становила 52093,99 грн., а з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року 29846,94 грн.; розрахунок заборгованості по аліментах [PERSON] виходячи з якого заборгованість за квітень-грудень 2015 року становить 10120,50 грн., а за січень-червень 2016 року 6904,41 грн. При цьому з довідок про заборгованість, а також з довідки ДВС від 20.07.2016 року вбачається, що платник аліментів [PERSON] має земельний пай і отримує орендну плату. Відповідач також долучила довідку згідно якої неповнолітній син сторін [PERSON], є учнем 10 класу Білухівського НВК. На думку відповідача надані нею докази свідчать, що вона не в змозі самостійно утримувати сина, який закінчує навчання, що тягне за собою додаткові витрати на підготовку до випускного вечора, до вступних іспитів у ВНЗ та незалежного оцінювання в школі (навчання з репетиторами, купівля спеціалізованої літератури, додаткових підручників, навчальні курси і т.д.). Відповідач вважає, що ближче до випускного класу потреби сина в матеріальному забезпеченні збільшуються. В судовому засіданні відповідач також посилалася на те, що позивач не є інвалідом на даний час, він не має інших дітей і не сплачує нікому аліменти, є працездатним, тому може і повинен утримувати сина. З наданих [PERSON] довідок ДВС вбачається що з квітня 2015 року по грудень 2015 року включно з [PERSON] стягувались аліменти у розмірі 1124,50 грн. щомісячно, а з березня по травень 2016 року у розмірі 1270,75 грн. щомісячно. Виходячи з положень ст. 192 СК України, суд може зменшити розмір стягуваних аліментів у випадку, якщо платник аліментів доведе, що його матеріальне становище змінилося в сторону погіршення з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, а також у випадку погіршення стану здоров*я платника аліментів. На зазначені обставини посилається позивач. При цьому наданими суду доказами позивач не довів, що його матеріальне становище змінилось. Так, сторони в судовому засіданні визнають, що відповідач був працевлаштований не довгий проміжок часу, а переважну більшість життя ніде не працював така обставина визнається і відповідачем, і позивачем. В матеріалах справи відсутні докази того, що на час винесення постанови про стягнення аліментів у 2000 році відповідач був працюючим і мав вищий дохід, ніж на даний час. Суд вважає слушним зауваження відповідача в тій частині, що позивач не є непрацездатним і його стан здоров*я дозволяє йому працювати і отримувати дохід на даний час. Суд звертає увагу на те, що востаннє відповідач був звільнений з роботи за власним бажанням. Докази того, що у зв*язку з виниклими хворобами відповідач несе значні матеріальні витрати на придбання ліків, що погіршує його матеріальний стан відсутні. Таким чином, з наданих [PERSON] доказів, суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів; позивач в судовому засіданні не довів, що зміни в його стані здоров*я чи в матеріальному стані є такими, які можуть бути підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed