Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

12 серпня 2015 року до суду надійшла заява, у якій заявниця просить оголосити її сина [PERSON], [INFO], уродженця м. Челябінська Російської Федерації, померлим. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO]. Переїхавши на постійне місце проживання разом із родиною до м. Славутича, вони з сином - [PERSON] приватизували квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В 1990 році колишній чоловік [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] виїхали з квартири і більше в квартирі не з'являлися. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 20 грудня 2006 року було встановлено факт не проживання сина [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та зобов'язано відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області внести відповідні зміни до наявних обліків стосовно [PERSON]. Місцезнаходження сина [PERSON] невідоме з 1990 року, тобто з часу зникнення будь-яких відомостей про його реальне місцезнаходження при зверненні до органів державної влади та інших організацій встановити не має можливості. Оголошення її сина померлим потрібно для оформлення спадщини на ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить сину. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що [PERSON]є її сином. В 1990 році її колишній чоловік [PERSON] забрав сина та виїхав до Росії, а потім [PERSON] вирішив виїхати на постійне місце проживання до США. В 1993 році вона надавала дозвіл на виїзд свого малолітнього сина разом з його батьком [PERSON] до США. Деякий час її колишній чоловік телефонував їй та писав листи з США, але з 1996 року він перестав підтримувати з неї зв'язок, перестав телефонувати та писати листи. Адресу місця проживання в США її колишнього чоловіка та сина вона не знала, оскільки на листі було зазначено лише номер абонентської скриньки. Через знайомих вона намагалася встановити місцезнаходження сина, проте їй це не вдалося зробити. Враховуючи, що за останнім відомим їй місцем реєстрації відомості про сина відсутні більше трьох років, то його необхідно оголосити померлим. З батьками її колишнього чоловіка вона не спілкується та не знає чи живі вони. Інших родичів чоловіка вона не знає. Встановлення даного факту їй потрібно для оформлення спадщини на ? частку квартири, яка належить її сину, оскільки вона має намір продати квартиру. Представник заявника просив задовольнити заяву про оголошення [PERSON] померлим, посилаючись на ч. 1 ст. 46 ЦК України. Заінтересована особа свого представника в судове засідання не направила, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та прийняття рішення згідно чинного законодавства. Свідок [PERSON] суду показав, що знає заявницю з 1990 року. З того часу, коли приходив до заявниці додому, ні її сина, ні чоловіка в квартирі ніколи не бачив. Свідок [PERSON] суду показала, що познайомилась з заявницею в 1990 році. Вона часто заходила до неї в гості, проте сина ніколи в неї не бачила. [PERSON] їй говорила, що її колишній чоловік забрав сина та виїхав з ним до США. Свідок [PERSON] суду показала, що познайомилась з заявницею в квітні 1989 року, оскільки вони працювали разом в одній організації. В червні-липні 1990 року заявниця сказала їй, що чоловік поїхав проживати за кордон і забрав з собою сина. З 1990 року син разом з нею не проживає. На даний час вона проживає одна. Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника заявника, показання свідків, оглянувши цивільну справу № 2-о-21/2006, оглянувши матеріали Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області за заявою [PERSON], дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого бюром ЗАГСу адміністрації Челябінської області 05.11.1997 року, [PERSON] народився [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис № 1000(а.с. 20). Як вбачається з вказаного свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 08 червня 1989 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 21 березня 1987 року, було розірвано(а.с.74). З даного рішення вбачається, що місце проживання сина [PERSON] було визначено за домовленістю сторін з батьком [PERSON]. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02.09.1996 року в цивільній справі № 2-321/96, [PERSON] визнано особою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). З свідоцтва про право власності на житло від 26.01.1998 року вбачається, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та сину - [PERSON](а.с. 5). Згідно довідки форми 3 з КП «ЖКЦ» від 20.08.2015 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS](а.с. 37). Відповідно до довідки КП «ЖКЦ» [PERSON] був зареєстрований за вищевказаною адресою з 22.11.1988 року, а виписаний 12.01.2007 року. Як зазначено у повідомленні відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції Київської області, актового запису про смерть громадянина [PERSON], [INFO], не виявлено(а.с. 32). За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області [PERSON], [INFO], у Київській області зареєстрованим не значиться(а.с. 39). За інформацією з Славутицького МВК Київської області, [PERSON] на обліку в Славутицькому МВК не перебував та не перебуває(а.с. 84). Згідно довідки Славутицького міського центру зайнятості від 24.06.2015 року № 523/02 [PERSON], [INFO], до Славутицького центру зайнятості не звертався, станом на 24.06.2015 року на обліку не перебуває(а.с. 8). Як зазначено у довідці ДПІ у м.Славутичі ГУ ДФС у Київській області від 19.06.2015 року № 189/Г/018-013, [PERSON] не отримував реєстраційний номер облікової картки платника податків(а.с. 10). Відповідно до інформації Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області від 01.09.2015 року оперативно-розшукові заходи по розшуку [PERSON] не проводились(а.с 59). З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він є товаришем [PERSON], який в 1990 році виїхав на постійне місце проживання до США. Після від'їзду в США [PERSON] телефонував йому , коли проживав в місті Нью-Йорку, а потім телефонував, коли проживав в місті Сан-Дієго штату Каліфорнія. Останній раз він йому телефонував у другій половині 1990 року із Сан-Дієго. В подальшому вони більше не підтримували зв'язок. Яких-небудь відомостей про його місце проживання на даний час він немає(а.с. 73). З переглянутого відеозапису пояснень [PERSON] вбачається, що вона є рідною сестрою заявниці. З 1990 року вона не бачила сина заявниці, оскільки їй відомо, що він виїхав разом із своїм батьком [PERSON] на постійне місце проживання до США. Згідно ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою. Як зазначено у ч.1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ч.3 цієї статті фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ч.1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. З письмового дозволу [PERSON] від 18.12.1993 року, підпис якої засвідчено Державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори і копія якого знаходиться в матеріалах перевірки Славутицького МВ за заявою [PERSON], вбачається, що заявник дала згоду на виїзд на постійне місце проживання в США її сина [PERSON], [INFO], проживаючого в [ADDRESS], до батька [PERSON] . Як вбачається з пояснень заявниці, вона не має достовірної інформації про місце перебування її сина [PERSON] та підтвердження факту його смерті, їй відомо, що її син виїхав в кінці 1993 року на постійне місце проживання разом з батьком [PERSON] до США і проживали вони в м. Ньйо-Йорку до 1996 року, спілкуючись з нею за допомогою листування та телефонного зв'язку, а потім вони перестали підтримувати зв'язок з нею, і з того часу вона не знає, де проживає її син. З аналізу ч.1 ст. 46 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання, а не за останнім відомим місцем реєстрації, немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. В судовому засіданні на підставі досліджених доказів встановлено, що постійним місцем проживання сина заявниці [PERSON], [INFO], були Сполучені Штати Америки, що заявницею не оспорюється. Доказів того, що у місці постійного проживання [PERSON], немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років, судом не здобуто. Обставин, при яких [PERSON] міг померти, заявницею не вказано і судом не встановлено. За таких обставин підстави для оголошення [PERSON], [INFO], померлим відсутні, але це не позбавляє заявницю [PERSON] можливості звернутися до Консульського відділу Посольства Сполучених Штатів Америки в Україні з метою встановлення місця проживання її сина [PERSON] в США. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed