Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

14.10.2014 року позивачка звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до Райгородоцької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається з 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що складають квартиру під номером 2 і знаходяться в [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці площею 0, 0995 га кадастровий номер 1424256200:02:000:0060. 09.10.2014 року приватний нотаріус видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Райгородоцької селищної ради та свідоцтво про право на спадщину на 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що складають квартиру під номером 2 і знаходяться в [ADDRESS]. Однак відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0, 0995 га на якій розташовані 12/25 часток житлового будинку по [ADDRESS] та відповідна частка господарських та побутових будівель і споруд, оскільки в державному земельному кадастрі інформація про цю земельну ділянку відсутня. Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0, 0995 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану в селищі Донецьке кадастровий номер 1424256200:02:000:0060. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач, Райгородоцька селищна рада, до судового засідання не з'явилися, надавши до суду клопотанням про розгляд справи без участі їх представника. Не заперечували проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла мати позивачки і після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається з 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що складають квартиру під номером 2 і знаходяться в [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці площею 0, 0995 га кадастровий номер 1424256200:02:000:0060. 09.10.2014 року приватний нотаріус видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0000 га, розташовану на території Райгородоцької селищної ради та свідоцтво про право на спадщину на 12/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що складають квартиру під номером 2 і знаходяться в [ADDRESS]. Однак відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0, 0995 га на якій розташовані 12/25 часток житлового будинку по [ADDRESS] та відповідна частка господарських та побутових будівель і споруд, оскільки в державному земельному кадастрі інформація про цю земельну ділянку відсутня. Відповідно до положень статей 10 та 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON]просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0, 0995 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану в селищі Донецьке кадастровий номер 1424256200:02:000:0060, оскільки нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності на цю ділянку через відсутність інформації про дану земельну ділянку у державному земельному кадастрі. Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом України «Про Державний земельний кадастр». З 01.01.2013 року державну реєстрацію прав на земельні ділянки, а відтак ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснює Державна реєстраційна служба України, повноваження якої визначені в Положенні, затвердженому Указом Президента України від 06.04.2011 року №401/2011. Право власності та інші речові права на земельну ділянку, які виникли до 01.01.2013 року, підлягають реєстрації в реєстраційній службі за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до законодавства державну реєстрацію земельної ділянки здійснюють державні кадастрові реєстратори територіальних органів Держземагентства. Державні кадастрові реєстратори наділені широкими повноваженнями щодо проведення реєстрації земельних ділянок. Саме вони приймають рішення про державну реєстрацію земельної ділянки або рішення про відмову у такій реєстрації. Послідовність проведення державної реєстрації земельної ділянки визначається Порядком ведення Державного земельного кадастру. Першим кроком у процесі проведення реєстрації земельної ділянки є подання державному кадастровому реєстратору заяви про державну реєстрацію земельної ділянки. Згідно із частиною 1 ст.5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Відповідно до чинного законодавства Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Таким чином діючим законодавством визначений певний порядок здійснення державної реєстрації речових прав, якого позивач не дотрималася. За вказаних обставин, суд вважає що звернення позивачки з даним позовом до суду є передчасним, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed