Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

14.09.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (КДНВП «Кварсит»), в заяві від 27.10.2016 р. уточнив первісно заявлені позовні вимоги і просить стягнути з КДНВП «Кварсит» на його користь грошову суму у розмірі 42837,41 грн., яка складається із заборгованості по заробітній платі 10980,77 грн. і середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 31856,64 грн., пославшись на те, що при звільнені 11.01.2016 р. з підприємства відповідача останнє з ним не розрахувалось, а саме залишилася несплаченою нарахована йому заробітна плата. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач - Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає таких висновків: [PERSON] з 08.07.2015 р. по 11.01.2016 р. перебував у трудових відносинах з Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит», 11.01.2016 р. був звільнений з підприємства відповідача за п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджено відповідними записами у трудовій книжці позивача (копія на а.с.6-15). Судом встановлено, що КДНВП «Кварсит» при звільненні [PERSON] не виплатило всі належні йому від підприємства відповідача суми: як вбачається з довідки КДНВП «Кварсит» №3-164 від 13.10.2016 р. заборгованість по заробітній платі позивача станом на 11.10.2016 р. за період липень-листопад 2015 року, січень 2016 року складає 10980 грн. 77 коп. (а.с.43). Невиплата при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, в день звільнення є порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Заборгованість із заробітної плати в зазначеній сумі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середньоденна заробітна плата позивача визначена відповідачем в розмірі 156,16 грн. за розрахунком, який дотримує Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., що підтверджено довідкою №3-165 від 13.10.2016 р. (а.с.42) і не спростовано позивачем. Виходячи із середньоденної заробітної плати позивача в зазначеному розмірі і кількості днів затримки розрахунку, яка на час ухвалення судового рішення без урахування вихідних і святкових днів дорівнює 205 дням, середній заробіток за час затримки розрахунку визначений судом в розмірі 32012,80 грн. = 156,16 грн. * 205 днів. У відповідності до принципу диспозитивності цивільного судочинства середній заробіток за час затримки розрахунку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог в сумі 31856,64 грн. За наведених підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що судом позов було задоволено, то з відповідача у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved