Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

12 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання її сина [PERSON], [INFO], недієздатним, внаслідок душевної хвороби, яка позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати своїми поступками. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, в обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у заяві, та зазначила, що її рідний син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, з дитинства перебуває на обліку у КУ «Психіатрична лікарня №1 м. Макіївки» з діагнозом «тяжка розумова відсталість» та визнаний інвалідом дитинства. [INFO] року [PERSON] досяг повноліття, а у серпні 2013 року йому встановлена перша група інвалідності за психічним захворюванням безстроково. Через свою хворобу [PERSON] не можу розуміти значення своїх дій, керувати ними, він не може себе обслуговувати, не розуміє значення своїх дій, зовсім не розмовляє, не реагує на прохання, не йде на контакт, писати, читати не може, коло його фізичних можливостей є обмеженим, тому він потребує постійного стороннього догляду і встановлення над ним опіки. Посилаючись на наведене, заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконкому Макіївської міської ради Шевченко М.О. не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, думку прокурора, який підтримав вимоги заявника, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Відповідно до статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і (або) керувати ними. Порядок і визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. [PERSON] народився [INFO] року у місті Макіївці Донецької області, зареєстрований та мешкає разом з матір'ю [PERSON], [INFO] та батьком [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. /а.с.5, 8-9/ З 2000 року [PERSON] перебуває на обліку в КУ «Психіатрична лікарня № 1 м. Макіївки» з діагнозом «помірна розумова відсталість». За медичним висновком № 53 від 06.07.2011 року [PERSON] встановлено діагноз «важка розумова відсталість». /а.с.7/ Згідно довідки МСЕК № 498513 від 20 серпня 2013 року [PERSON] визнаний інвалідом першої «А» групи з дитинства, безстроково, потребує постійного стороннього догляду та нагляду, рекомендовано лікування у психіатра. /а.с.6/ За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 595а від 25 грудня 2013 року обласного центру судово-психіатричної експертизи [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом - розумова відсталість у ступені імбецильності (тяжка розумова відсталість) - в редакції Міжнародної класифікації хвороб 10-го перегляду). За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оцінюючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] унаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому є законні підстави для визнання його недієздатним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved