Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

13.06.16 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про визнання права власності та скасування арешту з майна, після уточнення якого просить визнати за ним право власності на автомобіль Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER]; реєстраційний номер: [NUMBER]; скасувати арешт з автомобіля Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], накладений постановою старшого державного виконавця 2-го Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Балалайкіної К.В. від 22.05.2015 року по виконавчому провадженні №47656722; скасувати розшук автомобіля Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], накладений постановою Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.10.2015 року по виконавчому провадженні №47656722; скасувати арешт із автомобіля Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], накладений постановою старшого слідчого прокуратури Малиновського району м.Одеси Булгаковою Т.В. від 27.07.2010 року. Представник позивача [PERSON], [PERSON], діючий на підставі довіреності, надав до суду з заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. В цей же день [PERSON] була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до наданих пояснень, не дивлячись на підписаний між сторонами Договір купівлі-продажу, транспортний засіб з обліку в органах ДАІ не знято та за позивачем не перереєстровано. Доказів іншого до суду не надано. При цьому суд зауважує про наступне. Відповідно до п. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з п. 2 ст. 6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до п. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Згідно з п. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу продавець зобов'язався передати майно у власність покупцю, а останній зобов'язаний його прийняти та сплатити за нього обумовлену грошову суму.. Таким чином, укладаючи вказаний договір купівлі-продажу, сторони визначили, що право власності на транспортний засіб переходить до позивача з моменту підписання договору, а оплата вартості транспортного засобу має бути здійснена позивачем в розмірі 60000 гривень. З огляду на те, що позивач свої зобов'язання за наданими ним поясненнями виконав належним чином, що не заперечувалось та не було спростовано відповідачем, а дії відповідача свідчать про невизнання ним за позивачем права власності на спірний транспортний засіб, Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 202 ЦК України). Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Враховуючи викладене, відповідно до умов договору купівлі-продажу від 01.07.2010 року [PERSON] став власником автомобіля марки Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Також в акті прийому -передачі автомобіля від 01.07.10 року зазначено, що [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прйняв у власніть автомобіль марки Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. Зазначений позов подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржено або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб визнання права, в даному випадку права власності; згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Починаючи із 01.07.2010 року [PERSON] вільно володів та користувався вищевказаним автомобілем. Проте, 04.06.2016 року стало відомо, що постановою Київського ВДВС Одеського МУЮ від 18.05.2015 року було оголошено у розшук майна боржника [PERSON]. Таким чином, незважаючи на те, що [PERSON] купив вищевказаний автомобіль, зняти із реєстраційного обліку за попереднім власником не встиг. Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 , забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту. Таким чином, в силу закону [PERSON] не має змоги зареєструвати вищевказаний автомобіль, оскільки відносно нього (автомобіля) прийнята постанова державного виконавця про накладення арешту. Згідно інформації з наданими суду відомостями, на спірний автомобіль Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], накладені обтяження, які, всупереч нормам законодавства не зняті, а саме постановою старшого державного виконавця 2-го Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Балалайкіної К.В. від 22.05.2015 року по виконавчому провадженні №47656722 на зазначений автомобіль накладений арешт та останній оголошений у розшук. Постанова була винесена 18.05.2015 року , а автомобіль був відчужений [PERSON] ще 01.07.2010 року, проте, не був знятий із реєстраційного обліку за попереднім власником. Окрім того накладений арешт на автомобіль Меsedes-Веnz Vito, 1999 року випуску; номер кузова: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], постановою старшого слідчого прокуратури Малиновського району м.Одеси Булгаковою Т.В. від 27.07.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка зважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги думку сторін, та зокрема відсутність заперечень зі сторони третьої особи, та враховуючи положення ст. 41 Конституції України, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved