Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

14.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 120 грн. 53 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем [PERSON] 09.06.2011 року був укладений кредитний договір № 010-14527-090611, за умовами якого остання отримала кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. 00 коп. з встановленим на день укладення договору лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 3 300 грн. 00 коп. В свою чергу, відповідач зобов'язалася вчасно повернути суму отриманого кредиту шляхом щомісячного повернення чергової частини отриманих в кредит коштів, а також щомісячно вносити передбачені банківськими тарифами платежі, а в разі порушення умов договору щомісячно сплачувати неустойку (штраф). Банк у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору. Проте відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог Банку. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що 09.06.2011 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №010-14527-090611, в якому сторони узгодили всі його умови. З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що Банк зобов'язався видати, а в подальшому видав відповідачу на споживчі потреби кредитні кошти (відкрив відновлювальну відкличну кредитну лінію) в загальному розмірі 100 000 грн. 00 коп. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку позичальника в розмірі 3 300 грн. 00 коп. з можливістю збільшення розміру ліміту в односторонньому порядку, а [PERSON] зобов'язалася вчасно повернути суму отриманого кредиту шляхом щомісячного повернення чергової частини отриманих в кредит коштів, а також щомісячно вносити передбачені банківськими тарифами платежі, викладені в тарифному пакеті «Кредитна картка №1». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідач дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту. В зв'язку з цим станом на 16.09.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 10 120 грн. 53 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 7 436 грн. 65 коп. (по строковому кредиту - 6 201 грн. 76 коп., по простроченій частині кредиту - 1 234 грн. 89 коп., - заборгованості за комісіями в розмірі 2 683 грн. 88 коп. Крім того, Банком нарахована пеня в розмірі 171 грн. 25 коп. Обумовлений розрахунок заборгованості, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не спростовано. Також в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б спростували доводи банку щодо наявності та розміру боргу, докази щодо повного або часткового погашення відповідачем вказаної заборгованості, а також докази щодо наявності передбачених законом чи договором підстав, які б повністю, частково або тимчасово звільняли позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань. В той же час положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вказують на обов'язок кожної сторони довести належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки, позов не містить вимогу про стягнення неустойки, а тому в межах вимог та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України з [PERSON] на користь Банку належить до стягнення 10 120 грн. 53 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved