Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

14 липня 2016 року [PERSON], звернулася до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа без самостійних вимог Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «ОРІОН», в якій просила суд визнати дії відповідачів із встановлення металевої решітки на сходовій клітині між четвертим та пятим поверхами в 3-му підїзді будинку № 32 по вулиці Алтайська в місті Камянське - протиправними та зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні загальними нежитловими приміщеннями, шляхом демонтажу металевої решітки встановленої на сходовій клітині між четвертим та п`ятим поверхами за зазначеною адресою. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є власницею квартири № 40, яка розташована на 4-му поверсі 3-го підїзду будинку № 32 по вулиці Алтайській у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Зареєстрована у вказаній квартирі разом із своєю родиною та фактично там проживає. Відповідачами, які мешкають поверхом вище на 5-му поверсі того ж будинку, а саме у квартирах № 43,44,45, самочинно було встановлено металеву решітку на сходовій клітині між четвертим та пятим поверхами. Ця решітка була встановлена біля дверей квартири позивача та фактично перекриває позивачу та членам її сімї вільний вихід з квартири і перешкоджає вільному користуванню загальними нежитловими приміщеннями багатоквартирного будинку. Позивач неодноразово зверталася до відповідачів з проханням прибрати металеву решітку, але відповідачі ігнорували цими проханнями, вважаючи свої дії законними. Також зазначає, що своїми силами здійснила демонтаж решітки, але це виявилося марним, оскільки відповідачі наступного дня знову ж таки її встановили. Зверталася до відповідних компетентних органів з вказаного питання, а саме КЖЕП ОРІОН, Державної служби України з надзвичайних ситуацій Дніпродзержинського (Камянського) міського управління ДСНС України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, які встановили, що такі дії відповідачів є незаконними та надали відповіді, що наймач, який припустив самовільне переобладнання або перепланування приміщення повинен за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Рекомендували звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] [PERSON] 10 жовтня 2017 року подала до суду клопотання про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у зв`язку із тим, що відповідно до Рішення Виконавчого комітету Камянської міської ради від 13.09.2016 № 242 «Про призначення комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» управителем багатоквартирних будинків у місті Камянське», балансоутримувачем будинку № 32 по вулиці Алтайській в місті Камянське призначено КП ДМР «УКПОЖФ». Ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року третя особа по справі була замінена на комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду». 10 жовтня 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська заяву, у якій просила залишити без розгляду позов [PERSON], в частині позовних вимог предявлених до [PERSON], оскільки пред'явлення вимоги до всіх відповідачів або тільки до деяких з них залежить від вибору позивача. Питання між ними вирішилось у позасудовому порядку. Ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року позовні вимоги, які були предявлені до [PERSON] були залишені без розгляду. Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року було визначене вірне найменування третьої особи як Комунальне підприємство Камянської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду». Представник позивача у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та за відсутності позивача. На задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Проти позову заперечувала та надала до суду письмові заперечення на позовну заяву, відповідно до яких позовні вимоги позивача не визнала, посилаючись на те, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають захисту в межах цивільного судочинства, позивач як на підставу задоволення своїх вимог в позовній заяві посилається та керується положенням статей ЦК України, які не мають відношення до будівництва (переобладнання приміщень); позивачем не надано до суду жодного доказу начебто порушеного її права; позивач надає до суду недостовірні та перекручені відомості та свідомо вводить суд в оману; позовна вимога про «демонтаж металевої решітки» не підлягає задоволенню з підстав відсутності таких повноважень у позивача. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог щодо неї в зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, ні відзиву, ні заперечень на позов не надавала. Представник третьої особи - комунального підприємства Камянської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду, за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмово повідомив суд, що просить розглядати справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] без участі представника КП КМР «УКОЖФ» та винести рішення згідно чинного законодавства. Враховуючи вищенаведене, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і\~всебічно зясованих\~обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею квартири під № 40 (сорок), яка розташована на 4-му поверсі 3-го підїзду будинку № 32 (тридцять два), який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Камянське, вулиця Алтайська, що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна за № 1114 від 13.07.2000 року, зареєстрованим на Придніпровській товарній біржі. Право власності було зареєстроване Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації від 17.07.2000 року (ар.с.7).Позивач разом із своєю сімєю зареєстровані у вказаній вище квартирі та фактично там мешкають, що підтверджується Довідкою про склад сімї, виданою ТОІ «ІНФО-КОМ» (ар.с.8). Поверхом вище, на 5-му поверсі цього ж будинку, мешкають відповідачі [PERSON] та [PERSON], а саме у квартирах №\~44, 45 відповідно, що підтверджується [PERSON] житлово-експлуатаційного підприємства «ОРІОН» за вих. № 537/4 від 18.04.2016 року про надання інформації щодо уповноважених квартиронаймачів (ар.с.9). Окрім цього, факт реєстрації [PERSON] в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] підтверджений довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, яка надійшла до суду 19.10.2016р., а згідно з довідкою Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» №482 від 06.04.2017р. право власності на квартиру №44, розташовану за адресою: м. Камянське, вул. Алтайська, 32 зареєстровано за [PERSON]. Відповідачами було самочинно встановлено металеву решітку на сходовій клітині між четвертим та пятим поверхами, що підтверджується [PERSON] обстеження сходової клітини по вулиці Алтайська, в третьому підїзді будинку №32 від 11.03.2016 року, затвердженим начальником дільниці № 1 КЖЕП «ОРІОН», яким було встановлено, що Відповідачі металеву решітку не демонтували, її встановлення не узгоджували із КЖЕП ОРІОН та встановили її самочинно (ар.с.15) та фотокартками (ар.с.10, 45-47). Також із матеріалів справи було встановлено, що позивачка неодноразово зверталася до компетентних органів, на що декількома інстанціями, у тому числі [PERSON] житлово-експлуатаційним підприємством «Оріон», Відділом нагляду за станом будівель, утримання та експлуатації житлового фонду Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, Відділом державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту міського управління встановлено, що металева решітка була встановлена самочинно, без відповідного дозволу, не законно, в порушення п.2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, і повинна бути знесена відповідними квартиронаймачами. Вказані обставини підтверджені наявними у матеріалах справи Листами (ар.с.14,.16, 17, 18). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В п. 4.3. рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року у справі № 1-2/2004 визначено, що відповідно до Конституції України всі субєкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів і ін. Таким чином, питання щодо згоди власників квартир співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку на реконструкцію приміщень, що знаходяться у спільній власності власників квартир багатоквартирного будинку, має вирішуватися відповідно до законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України. Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Судом встановлено, що відповідачі здійснили реконструкцію приміщення загального користування багатоквартирного будинку, що знаходиться в спільній сумісній власності всіх власників квартир будинку № 32 по вул.\~Алтайська в м. Камянське, а саме встановили металеву решітку на сходовій клітині між четвертим та пятим поверхами. При цьому не отримали згоди на це інших співвласників та відповідного дозволу на проведення реконструкції у відповідності до вимог чинного законодавства. Згідно з частинами 1, 2 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідачі не надали суду доказів на підтвердження переважного права на проведення реконструкції приміщень спільної сумісної власності. Статтею 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що під спільним майном багатоквартирного будинку слід розуміти приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобовязані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку. Реконструкція, яку здійснили відповідачі стосується приміщення спільної сумісної власності і згоди на її проведення позивачкою не надавалося. Фактично такими діями, відповідачі порушили права інших співвласників багатоквартирного будинку, так як встановлення металевої решітки без згоди інших співвласників, в тому числі позивачки, а також без відповідних дозвільних документів є порушенням прав власності інших співвласників та суперечить вимогам чинного законодавства, також порушуються санітарно -технічні умови правил експлуатації будинку. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач, будучи власником квартири № 40 не надавала свою згоду на проведення відповідачами реконструкції приміщень загального користування, що включає в себе встановлення металевої решітки між 4 та 5 поверхом, більше того заперечувала проти цього, то вчинення таких дій без її та інших співвласників згоди є порушенням її законних прав та інтересів. При цьому суд також враховує, що позивачка вимагала демонтажу решітки, проте відповідачами проігноровані як її вимоги, так і вимоги інших уповноважених органів та підприємств. Крім того, суд не приймає доводи відповідача [PERSON] викладені у запереченнях на позовну заяву, з огляду на те, що вони є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи, при цьому жодним чином не спростовують факт порушення прав позивачки, а зводяться лише до формальних розбіжностей у викладених в позовній заяві обставинах, а також субєктивної думки відповідача щодо позовних вимог. Суд, вивчивши та взявши до уваги позицію сторін по справі, дослідивши та оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні\~питання щодо\~стягнення судового\~збору,\~суд виходить\~з вимог\~п.35\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду з\~розгляду цивільних\~і кримінальних\~справ від 17.10.2014\~ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до якого зазначено, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: approved