Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

12 лютого 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Нововолинського міського суду від 08 грудня 1998 року. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із нею, і рішенням Нововолинського міського суду від 1998 року в її користь з відповідача на утримання [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1/4 від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Відповідач тривалий час аліментів на утримання сина за рішенням суду не сплачував і як наслідок, у нього виникла заборгованість у розмірі 20000 грн. 01 вересня 2017 року [PERSON] став повнолітнім і 01 вересня 2017 року вступив до Тернопільського національного економічного університету на факультет компютерних інформаційних технологій. На даний час він навчається на третьому курсі денної форми навчання, стипендію не отримує. Також зазначила, що відповідач не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, однак понад три роки здійснює поїздки до [PERSON] та отримує високий дохід, а тому, вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти на у тримання сина на період його навчання. Відтак, просить суд стягувати з [PERSON] в свою користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до припинення навчання останнього. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, 07 лютого 2018 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити (а.с.13). У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився без поважних причин, 02 травня 2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд при прийнятті рішення взяти до уваги наявність на його утриманні дітей від іншого шлюбу і непрацездатної дружини та погодився сплачувати аліменти в користь повнолітнього сина [PERSON] на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 30-37). Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що у шлюбі позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3-6). У судовому засіданні встановлено, що повнолітній [PERSON] проживає однією сімєю із своєю матірю [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Тернопільського національного економічного університету №7 від 05 вересня 2017 року [PERSON] з 01 вересня 2017 року останній навчається на денному відділенні вищевказаного навчального закладу на факультеті компютерних інформаційних технологій на 3 курсі в групі КСМ-33, строк закінчення навчання 30 червня 2019 року (а.с.7). З копії свідоцтв про народження дітей та довідок, доданих відповідачем до відзиву, підтверджується те, що на утриманні [PERSON] перебуває двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також повнолітня дочка [PERSON], [INFO], що продовжує навчання у ВНЗ Камянець-Подільський національний університет ім. Івана Огієнка (а.с.32-37). Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], будучи батьком повнолітнього [PERSON] не надає в добровільному порядку допомоги на його утримання, а тому суд, враховуючи матеріальне становище відповідача та те, що він має мінливий, нестабільний дохід, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, а також повнолітня дочка, яка продовжує навчання та дружина, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до шести років без збереження заробітної плати, однак строк відпустки закінчується 28 травня 2018 року, та беручи до уваги те, що відповідач є здоровим, працездатним і згідно вимог СК України обовязок щодо утримання дитини покладається на двох батьків, визначає до стягнення з [PERSON] аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON] на його утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, на період його навчання, але не довше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved