Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

14 січня 2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернувся в суд із позовом до [PERSON], просив постановити рішення про стягнення із відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору без номера від 19.09.2008 року , всього в сумі 12135 грн. 64 коп. та понесених судових витрат по справі, подавши позовну заяву від 26 лютого 2016 року у новій редакції із аналогічними вимогами ( а.с. 34-36) . Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 19.09.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера , згідно якого банк надав останній кредит у розмірі 2700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг , правилами користування платіжною карткою та тарифами банку , складає між ним і банком договір , що підтверджується підписом у заяві . Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі , а у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 30.11.2015 року заборгованість становить всього 12135 грн. 64 коп., в тому числі заборгованість за кредитом 2006 грн. 98 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 9312 грн. 68 коп. , штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 565 грн. 98 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання , згідно якого він просить розглянути справу у його відсутності , позовні вимоги він підтримує ( а.с. 18) . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася , про час та місце розгляду справи вона повідомлена належно. Вона направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, крім цього вона подала заяву про застосування строків позовної давності , просить суд застосувати наслідки спливу загального та спеціального строку позовної давності та відмовити у задоволенні позову, так як з 06 грудня 2008 року має місце нарахування заборгованості , тобто саме з цього часу позивачу стало відомо про порушення його прав. Згідно умов укладеного договору кінцевий термін повернення кредитних коштів відповідає строку дії картки, строк дії якої сплинув 30 квітня 2010 року. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного . Судом встановлено, що 19.09.2008 року між ЗАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера , згідно якого банк надав останній кредит у розмірі 2700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг , правилами користування платіжною карткою та тарифами банку , складає між ним і банком договір , що підтверджується підписом у заяві . Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі , а у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 30.11.2015 року заборгованість становить всього 12135 грн. 64 коп., в тому числі заборгованість за кредитом 2006 грн. 98 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 9312 грн. 68 коп. , штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 565 грн. 98 коп. Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору без номера від 19.09.2008 року ( який складається із заяви, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою ) , розрахунком заборгованості. Витягом із статуту підтверджено ту обставину, що ПАТ КБ Приватбанк є правонаступником по усіх правах та обовязках ЗАТ КБ Приватбанк ( а.с. 16). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і з установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно матеріалів справи відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці ( а.с. 12-13). Таким чином, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання кредиту укладено сторонами 19 вересня 2008 року, строк дії картки, яка видавалась відповідачу сплинув у квітня 2010 року ( а.с. 37) , при цьому відомостей щодо отримання відповідачем нової платіжної картки матеріали справи не містять ( сам позивач у позовній заяві у новій редакції зазначив, що перевипуск та видача нової картки відповідачу не проводились) . У розрахунку заборгованості за кредитом ( а.с. 6-7) вказано, що остання сума погашення за наданим кредитом була здійснена у квітні 2009 року. Позивач звернувся до суду з позовом 08 квітня 2015 року, тобто поза межами строку позовної давності, встановленої законом. За таких обставин, у задоволенні позову необхідно відмовити за спливом позовної давності. Судові витрати суд відносить за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed