Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

13 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, до досягнення повноліття дитини. В позовній заяві посилається на те, що сторони деякий час перебували у незареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо участі в утриманні дитини не приймає, матеріально не допомагає, син знаходиться на повному утриманні позивача. Оскільки відповідач добровільно не сплачує аліменти на утримання дитини, позивач була змушена звернутися з заявою до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 10). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило (а.с. 9). Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, а тому за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від незареєстрованого шлюбу в якому позивач та відповідач перебували деякий час останні мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 березня 2004 року, яке було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 2). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан позивача та відповідача, те, що останній проживає окремо участі в утриманні дитини не приймає, матеріально не допомагає, те, що позивач не в змозі самостійно повноцінно утримувати сина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя на рівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 жовтня 2015 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач посилається на те, що вона понесла витрати на надання юридичної допомоги, які має відшкодувати інша сторона - відповідач у справі. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження понесених судових витрат сторона позивача надала суду довідку адвоката [PERSON] про надання юридичної допомоги, де зазначено про передачу та отримання коштів (а.с. 4). Разом з тим, довідка адвоката не є фінансовим документом бухгалтерської звітності та належним доказом на підтвердження оплати коштів. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved