Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

14.06.2017 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що від 18.01.2007 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки. 16.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з листом про розірвання договору оренди земельних ділянок, через те, що відповідач передав свої зобов»язання за договором оренди земельних ділянок ПАТ «Райз-Максимко». Але відповіді не надійшло. Позивач вказував, що відповідач грубо порушив умови договору оренди земельних ділянок, без будь-яких погоджень з орендодавцем передав право обробки орендованих земельних ділянок третій особі. Посилаючись на викладене позивач просив розірвати договір оренди землі № 40 від 18.01.2007 року, укладений між ним та ПСП «Хухрянське», зареєстрований 19.12.2007 року в Охтирському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, скасувати його державну реєстрацію. Зобовязати відповідача повернути у володіння та користування [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 1,7115 га., кадастровий номер 5920388700:01:001:2105, розташовану на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з наведених у позовній заяві мотивів, просили ухвалити заочне рішення у справі, оскільки представник відповідача повторно не прибув в судове засідання з причини, визнаної судом неповажною. Представник відповідача в судове засідання не зявився, його неявка визнана судом неповажною. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, врахувавши їх пояснення, дійшов висновку про можливість розгляду справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дійшов висновку про те, що спір порушено з правовідносин, врегульованих Законом України «Про оренду землі». Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,7115 га, кадастровий номер 5920388700:01:001:2105 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії СМ№064355, виданого на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації від 26.08.2004 року. На підставі договору оренди землі від 18.01.2007 року № 40, зареєстрованого 19.12.2007 року в Охтирському районному відділі Сумської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, позивач передав відповідачеві в оренду належну йому земельні ділянки, загальною площею 1,7115 га \\а.с. 7-9\\. Договір укладено на 10 років \\п.8\\. 14.09.2016 року позивач звернувся з листом до ПрАТ «Райз-Максимко», про небажання продовжувати орендні відносини, однак письмової відповіді не отримав \\а.с. 11\\. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк. А орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об»єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. За приписами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об»єкта, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, вихначених Земельним Кодексом України та іншими законами України Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними длоя договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у чинній на момент виникнення правовідносин редакції) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди ) земельної ділянки наймодавець зобов»язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За висновком суду відповідно до положень укладеного між сторонами договору оренди та Закону України «Про оренду землі» в момент державної реєстрації набирає чинності договір, укладення якого вже відбулося, а така реєстрація не може змінювати момент укладання договору. Відповідна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду України від 19.02.2014 року у справі № 6-162ц13. Суд вважає, що припинення орендарем використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди з передачею цієї функції іншій юридичній особі, без згоди орендодавця є істотним порушенням вимог статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі», умов договору оренди є підставою для його розірвання. Так, в рішенні Верховного Суду України від 12.02.2014 року у справі № 6-166цс13 міститься правовий висновок про те, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року припинення орендарем господарської діяльності, безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки, передача третім особам функцій з її обробітку виходить за межі господарської діяльності, яку має здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Суд вважає правомірним твердження позивача про те, що договір оренди від 18.01.2007 року, укладений між позивачем та ПСП «Хухрянське», закінчився 18.01.2017 року, але на даний час земельна ділянка позивачеві за його проханням не повернута. Крім того, орендар у супереч вимогам закону, фактично усунувся від виконання своїх обов»язків та без погодження з орендодавцем фактично передав права оренди третій особі ПАТ «Райз-Максимко», що є грубим порушенням договору та підставою для його розірвання. Доводів та доказів на протилежне сторонами надано не було. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони ґрунтуються на нормах закону ті знайшли підтвердження належними доказами, перевіреними та оціненими судом в сукупності. Питання про судові витрати підлягає вирішенню за приписами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved