Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

14.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 16.07.2013 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 1027. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя 09.12.2011 року народилася донька [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Шустінська». Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 16.07.2013 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Сокирка/ уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 1027, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 193876. 09.12.2011 року народилася [PERSON], актовий запис № 2, що слідує із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 298902, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з липня 2017 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved