Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

13.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Апостолівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона разом з відповідачем проживали з 2012 року по 2017 рік однією сім'єю без реєстрації шлюбу у [ADDRESS]. На початку 2012 року позивач завагітніла від відповідача, і [INFO] у них народився син [PERSON]. Так, відповідно до свідоцтва про народження інформацію про батька була внесена з її словами. Відповідач ніколи не відмовлявся від батьківства. За час проживання разом постійно піклувався, виховував сина. У зв'язку з тим, що між ними поступово почали погіршуватись стосунки, позивач більше з відповідачем не могли проживати разом, внаслідок чого вирішили розійтись. Спочатку після, того коли позивач та відповідач перестали проживати разом, відповідач спілкувався з сином, знаходив завжди час, щоб взяти його на прогулянку. Належної матеріальної допомоги не надавав, оскільки мав скрутне матеріальне становище. Позивач завжди ставилась з розумінням, і мала бажання щоб відповідач як батько завжди виховував свого сина. Останнім часом відповідач постійно уникає обов'язку, щодо виховання сина. Жодної матеріальної допомоги не надає. Попередньо позивач зверталась до відповідача з проханням, разом звернутись до Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення запису про батька, але відповідач відмовився, внаслідок своєї особистої образи, на підставі вищевказаного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні визнав в повному обсязі. Представник третьої особи - Апостолівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка з 2012 року по 2017 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], батьком вказаний [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2012 року (а.с. 7). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.03.2018 року встановлено, що 20.03.2018 року між [PERSON] та позивачкою укладено шлюбу, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 8). З актового запису про народження від 18.10.2012 року № 104 встановлено, що підставою внесення відомостей про батька є заява матері від 18.10.2012 року, де батьком вказаний [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України особа, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записують за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктами 2.13, 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5», встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 96/5 від 12.01.2011року слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи, що відповідач є біологічним батьком [PERSON], [INFO], слід визнати його батьком дитини, внести зміни до актового запису № 104 від 18.10.2012 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про батька, та зазначити батьком дитини [PERSON], [INFO]». Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved