Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

13 серпня 2018 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця, на її користь, на її утримання, на період її навчання в Університеті митної справи та фінансів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1999 року по 24 грудня 2015 року. Після припинення шлюбу між батьками, позивачка залишилась проживати разом з матір`ю, з батька у встановленому законом порядку стягувались аліменти на її утримання до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення юридичного факультету Університету митної справи та фінансів, тому не працює і знаходиться на повному утриманні матері, якій складно самостійно забезпечувати нормальний розвиток повнолітньої доньки, у зв'язку з чим дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу доньці, інших дітей на утриманні не має, працездатний та має можливість надавати грошову допомогу. Просить стягувати аліменти у розмірі 3000 гривень щомісяця до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року, з дня звернення з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала суду письмовий відгук на відзив, в якому зазначила, що відповідно довідки з 14.08.2017 року по 30.06.2021 рік є студенткою юридичного факультету Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Навчання платне, вартість навчання за 2017 рік складала 13800 грн., з 2018 року - 15600 грн. на рік. За навчання за договором з навчальним закладом сплачує мати позивачки [PERSON], яка також додатково несе витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників, одягу, харчування, проїзду тощо. Крім того, мати позивачки сплачує за гуртожиток. Відповідач інших дітей на утриманні не має, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення нею повноліття, що складає більше 2000 грн. Станом на 01.10.2018 року мати позивачки не працює, до цього працювала бухгалтером НВО-ліцей НІТ та отримувала заробітну платню в розмірі 3600-3800 грн. на місяць. Відповідач є працездатним, має можливість надавати грошову допомогу без погіршення його матеріального стану, при сплаті аліментів відповідачем у розмірі 3000 грн. щомісячно забезпечується рівність батьків з обов`язку утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, надав суду відзив на позовну заяву, який підтримав у судовому засіданні і зазначив, що позов визнає частково, оскільки не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця, його середня місячна заробітна плата складає 4000 грн. Відповідач має на утриманні непрацездатну матір пенсіонера, яка отримує пенсію в розмірі 2500 грн. Також, відповідач зазначив, що згоден надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці в розмірі 1/5 частини від заробітку до закінчення нею навчання. Протягом судового розгляду повідомив, що на даний час офіційно не працює, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на місяць. Ухвалою суду від 24.09.2018 року до участі у справі залучено в якості третьої особи матір позивачки [PERSON] Третя особа [PERSON] судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити позов. Пояснила, що на даний час тимчасово не працює, раніш працювала у ліцеї, доньку утримує самостійно, повністю сплачує за її навчання за контрактом, за проживання у гуртожитку, купує одяг, підручники та продукти харчування. Донька не працює, оскільки навчання здійснюється за денною формою. Відповідач жодним чином не приймає участі в утриманні доньки, як відомо, він періодично виїздить на заробітки до Польщі, тому вважає, що розмір аліментів 3000 грн. на місяць відповідає його матеріальному стану. Крім того, аліменти до повноліття дитини він теж сплачував не в повному обсязі, тому утворилась заборгованість. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], а батьком відповідач [PERSON]. [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення юридичного факультету Університету митної справи та фінансів, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу (арк.с. 8), а тому не працює, проживає у гуртожитку за місцем навчання і знаходиться на повному утриманні матері. Третя особа - [PERSON] тимчасово не працює, нормальний розвиток повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у зв'язку з чим дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач відмовляється добровільно надавати таку допомогу. Відповідач визнав позов частково, зазначив, що згоден надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці в розмірі 1/5 частини від заробітку до закінчення нею навчання, оскільки має на утриманні непрацездатну матір пенсіонерку, яка потребує догляду, згоден сплачувати аліменти у розмірі 800 грн. на місяць, так як на даний час не працює. Позивачка підтримала позов в повному обсязі, оскільки всі витрати на навчання та на її утримання несе виключно матір [PERSON], яка на теперішній час не працює, відповідач жодним чином не допомагає доньці, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, якщо немає підстав для звільнення від доказування, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що повнолітня [PERSON] мешкає у гуртожитку у м. Дніпро у звязку з навчанням на стаціонарі, оплата за навчання, за проживання у гуртожитку здійснюється [PERSON], донька повністю перебуває на її утриманні. Відповідач після досягнення донькою повноліття матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає. Має заборгованість з аліментів до повноліття дитини 2147 грн. на 31.08.2019. На даний час відповідач не працює, рішенням виконкому Баглійської районної ради від 18.03.2015 року призначений помічником своєм матері, [PERSON], яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду (л.с.25). За рішенням суду про стягнення аліментів до досягнення донькою повноліття державним виконавцем нараховувались аліменти у розмірі 1577 грн. на місяць згідно довідки ВДВС. Інші відомості на підтвердження розміру доходу відповідача сторонами суду не надані. Відповідач не повідомляв суду про свою непрацездатність, наявність інших осіб на утриманні, таким чином не доведено неспроможність надавати утримання доньці у звязку з її навчанням. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. ст. 199-200 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, у разі, якщо батьки мають можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з розміру аліментів, які відповідач сплачував до досягнення повноліття донькою, враховує наявність у нього похилого віку матері, за якою він здійснює догляд. Також суд враховує розмір доходів третьої особи, розмір зарплати якої без утримання податків складав згідно довідки в середньому 5211 грн., а також розмір витрат на навчання (оплату навчання, гуртожитку) позивачки. Відповідачем не спростовано жодними доказами можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Таким чином, враховуючи зазначене, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, надані в судовому засіданні докази сторонами і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, на користь позивачки, на її утримання, на період її навчання в Університеті митної справи та фінансів.

Outcome: partial