Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

13 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] «СТ «Іллічівське» із позовом про стягнення суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 19 жовтня 2016 року між ним та ПРАТ «СТ Іллічівське» був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків № 031895. Відповідно до п.11 Договору, застрахованою особою є його син [PERSON], [INFO]. 15 лютого 2017 року стався нещасний випадок, а саме його син зламав ліву променеву кістку зі зміщенням. 20 лютого 2017 року він звернувся до ПРАТ «СТ Іллічівське» та повідомив про настання страхового випадку і надав всі необхідні документи. Проте до теперішнього часу не отримав ані виплати відшкодування, ані письмової відмови. Таким чином вважає, що в результаті невиплати страхового відшкодування з боку відповідача, порушуються його права. На підставі переліченого просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 1000 гривень. Крім того, оскільки відповідач на даний час не виконав свої зобовязання, ухиляється від повернення страхового платежу, не відповідає на телефонні дзвінки, він зазнав моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 1000 гривень та просить також стягнути з відповідача на його користь. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення у справі не заперечує. Представник відповідача, ПРАТ «СТ Іллічівське» у відкрите судове засідання повторно не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3 та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно свідоцтва про народження, виданого 18 травня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м. Маріуполя, актовий запис № 378, [PERSON] народився 09 травня 2004 року, батьком якого зазначено [PERSON]. 19 жовтня 2016 року між ПРАТ «СТ Іллічівське» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків № 031895 зі строком дії з 20 жовтня 2016 року по 19 жовтня 2017 року (далі Договір). Згідно п. 3 Договору застрахованою особою є [PERSON], [INFO]. Згідно п. 6.4 Договору, страховим випадком є нещасний випадок, наслідком якого є тілесні ушкодження ЗО або порушення функції її організму. Відповідно до п. 12 Договору, період його дії складає: цілодобово; протягом тренувань та спортивних змагань, протягом спортивних змагань. 15 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до КЗ «Маріупольське територіальне медичне обєднання здоровя дитини та жінки» з приводу закритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, що підтверджується довідкою вказаного закладу № 508, а також випискою з медичної картки ( а.с. 11-12). Згідно п.16.2.5 Договору, страхувальник зобовязаний негайно, як тільки стане відомо, але в будь-якому разі не пізніше 4-х робочих днів (включаючи день настання події, що має ознаки страхового випадку) з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити про неї [PERSON] письмово. Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до ПРАТ «СТ Іллічівське» з повідомленням та із заявою про страховий випадок відповідно до договору добровільного страхування від нещасних випадків № 031895 від 19 жовтня 2016 року у звязку з подією, що сталася 15 лютого 2017 року та повідомив про те, що 15 лютого 2017 року в спортивному залі школи № 40 м. Маріуполя на тренуванні з тхеквандо відбулося падіння [PERSON], в результаті якого був отриманий перелом руки. (а.с. 13-14). До вказаної заяви [PERSON] надав необхідні документи, які передбачені п. 18 Договору. Так, згідно довідки № 508 від 15 лютого 2017 року, виданої КЗ «Маріупольське територіальне медичне обєднання здорової дитини та жінки», [PERSON], [INFO], звернувся за медичною допомогою, в результаті огляду було встановлено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки зі зміщенням, у звязку з чим було накладено гіпсову лангету. Згідно п. 16.4.2 Договору, страховик зобовязаний протягом 2-х робочих днів, як тільки стане відомо про настання події, що має ознаки страхового випадку, вжити заходи щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної страхової виплати Страхувальнику/ЗО. Згідно п. 16.4.3 Договору, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений Договором строк. Згідно п. 16.4.5 Договору, у випадку прийняття рішення про відмову у страховій виплаті письмово повідомити про це Страхувальника з обґрунтуванням причин відмови в строк, передбачений Договором Згідно п. 18.11 Договору, протягом 30 робочих днів після одержання документів, зазначених в п. 18.1 цього Договору страховик складає [PERSON]. Протягом 10 робочих днів з дати складання [PERSON] здійснює страхову виплату. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Зокрема, у статті 9 Закону України «Про страхування» зазначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. [PERSON] виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. [PERSON] несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Суд встановив, що позивач вчасно звернувся до відповідача з письмовим повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку. Відповідач у свою чергу, з порушенням умов договору та чинного законодавства, не відреагував у встановлений строк на повідомлення позивача, та до цього часу не здійснив страхові виплати. Згідно з п. 18.5.4 Договору, при тілесному ушкодженні ЗО страхова виплата здійснюється згідно Таблиці виплат (Додаток № 4 до Правил), відповідно до якого за тілесне ушкодження у вигляді перелому променевої кістки передбачений розмір страхової виплати у вигляді 10% від страхової суми. Згідно п. 7 Договору, страхова сума становить 10000 гривень, а отже розмір страхового відшкодування становить 1000 гривень. На підставі переліченого вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування підлягає задоволенню у повному обсязі. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд задовольняє позов в цій частині частково, виходячи з положень ст.23 ЦК України, якими визначається відшкодування моральної шкоди (в чому вона полягає) та ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», у відповідності до яких, при задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд, враховуючи ступень спричинених позивачу незручностей, завданих відповідачем та його вину в цьому, а також те, що невиконання відповідачем покладених на нього за правочином обовязків призвело до певних фізичних та душевних страждань позивача, що вимагало від нього додаткових зусиль, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, визначає позивачу моральну шкоду, що підлягає до стягнення з відповідача у розмірі 500 гривень. Зокрема, відповідно до положень ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачем в позовній заяві було заявлено дві вимоги, а саме стягнення матеріальної та моральної шкоди, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1280 гривень (640 гривень за розгляд вимоги про стягнення суми страхового відшкодування та 640 гривень за розгляд вимоги про відшкодування моральної шкоди).

Outcome: partial