Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

13.01.2016 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на частку в квартирі в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог покликається на те, що зареєстрована та проживає у [INFO] разом із сином [PERSON]. Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині її дядькові [PERSON], їй - [PERSON] та сину - [PERSON]. 04.03.15р. [PERSON] помер. За життя останній склав заповіт, яким заповів їй належну йому на праві власності 1/3 частину квартири. Після смерті дядька вона зверталась у Третю Львівську держнотконтору із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що приватизація вищевказаної квартири не була зареєстрована в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». З метою отримання свідоцтва на свою частку, вона змушена звернутись до суду за захистом свого права власності в порядку спадкування. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просять такий задовольнити. Представник відповідача повторно не з»явилась в судове засідання, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо визнання за його матірю [PERSON] права власності на частку в квартирі за заповітом по смерті [PERSON] Від Третьої Львівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника у звязку з великою завантаженістю. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира № 1 у м. Львові по вул. Вербовій, 50 на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], її сину [PERSON] та її дядькові [PERSON], по 1/3 частині кожному, що вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру серії САВ № 414972 від 02 листопада 2011року. Згідно довідки ЛКП «Варшавське 407» від 28.12.15р. останній були прописані та проживали в даній квартирі. Також встановлено, що 05.06.2008 року [PERSON] склав заповіт ВКО № 503511, посвідчений [PERSON]Є державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-ї 098, яким заповів належну йому на праві власності частину квартири у [ADDRESS] позивачу [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про смерть від 04.03.15р., [PERSON] помер 04 березня 2015 року. Відповідно, до частини 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, після смерті [PERSON], позивач, як спадкоємець, зверталась у Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що приватизація квартири згідно довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 30.09.2015 року виданій Третій Львівській державній нотаріальній контрі квартира № 1 ум. Львові по вул. Вербовій, 50 не була зареєстрована. Згідно ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.3 ст. 1296 Цивільного кодексу України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що успадковане нерухоме майно не зареєстроване в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що стало підставою для відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відтак, в силу дії ст.ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивач лише в судовому порядку може захистити свої права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, на думку суду, до задоволення підлягає вимога позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування по смерті її дядька.

Outcome: approved