Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~14 грудня 2020 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до комунального підприємства «Хмельницька інфекційна лікарня» про компенсацію коштів, витрачених на лікування гострої респіраторної хвороби та стягнення моральної шкоди в розмірі 112\~000 грн. Позов мотивує тим, що з 01.10.2020 перебував на амбулаторному лікуванні під наглядом свого сімейного лікаря, [PERSON] з підозрою захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19. Однак, лікар зволікала з призначенням лікування та направленням для проведення лабораторних або інструментальних досліджень. Враховуючи погіршення стану здоров`я позивач був змушений за власний кошт пройти ПЛР-тестування та комп`ютерну томографію для підтвердження діагнозу. \~ \~ \~ \~ 06.10.2020 року, після отримання позитивного результату на захворювання коронавірусом, позивач звернувся до оперативної диспетчерської служби «103» для госпіталізації до закладу охорони здоров`я, однак оператором було повідомлено, що госпіталізація до закладу охорони здоров`я відбувається тільки після попередньої домовленості між пацієнтом та головним лікарем. Тільки після того, як позивач усно в телефонному режимі домовився з головним лікарем про можливість стаціонарного лікування, [PERSON] госпіталізували. Крім того, 08.10.2020 року, дружину позивача - [PERSON] та його дітей - [PERSON] та [PERSON] також було госпіталізовано до КП «Хмельницька інфекційна лікарня» Хмельницької міської ради з підозрою на захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19. В подальшому, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у відповідача у зв`язку із захворюванням на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, працівники відповідача змушували пацієнтів за власні кошти купувати всі лікарські засоби, необхідні для надання їм медичної допомоги. Просить стягнути з відповідача 2\~150,00 грн., витрачених позивачем на КТ діагностику та ПЛР-тестування, а також 3\~008,37 грн. за вимушено придбані ним та його родиною ліки та моральну шкоду, яку позивач оцінив в 112\~000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити із наведених підстав. В судовому засіданні представник відповідача, проти позову заперечила, зазначила, що перебої з постачанням лікарських засобів виникли не з вини відповідача, а в результаті недофінансування лікарні, купувати ліки за власні кошти позивача ніхто не змушував, лікар лише цікавилась чи має змогу [PERSON] придбати ліки, яких на даний момент в лікарні не вистачає. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 16.12.2020 року позовна заява залишалась без руху, позивачу надавався термін для усунення недоліків. 18.12.2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. 23.12.2020 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 18.01.2021 року представником відповідача надано заперечення на позовну заяву. 21.01.2021 року позивачем надано заперечення на заперечення відповідача. 27.01.2021 року справу призначено до слухання по суті. 01.02.2021 року позивачем уточнено позовну заяву. 16.02.2021 року позивачем заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 17.02.2021 року представником відповідача заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 17.03.2021 року позивачем надано заяву про уточнення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2020 року до комунального підприємства «Хмельницька інфекційна лікарня» Хмельницької міської ради був госпіталізований [PERSON] . На момент госпіталізації, [PERSON] мав результат тесту ПЛР та результати КТ діагностики. Позивач поступив у лікарню на 2 тижні хвороби, отримував амбулаторно цефтріаксон та азимітроцин та мав відносно важкий перебіг захворювання і йому було призначено наступне лікування: Киснева терапія (7 днів). Антибактеріальні препарати (амоксил К+гентаміцин). Дексаметазон (7днів). Муколван. Фленокс. Верошпірон в таблетках. Флюконазол 5 капсул. Усі призначення були здійснені згідно протоколу лікування СОVID- 19. Епідеміологічна ситуація,\~яка склалась\~у вересні\~та жовтні\~2020\~року,\~призвела до\~різкого збільшення\~кількості людей\~із захворюванням\~на СОVID-\~19,\~які були\~госпіталізовані до\~КП «ХІЛ».\~Це призвело\~до стрімкого\~перевантаження КП\~«ХІЛ» та\~моментального збільшення\~потреби у\~закупівлі медичних\~препаратів для\~лікування та\~кисневої терапії.\~Через дефіцит\~фінансування та\~те,\~що оплата\~послуг комунальному\~підприємству «Хмельницька\~інфекційна лікарня»\~Хмельницької міської\~ради Національною\~службою здоров`я України за жовтень 2020 року надійшла лише у другій половині листопада 2020 року, це призвело до перебоїв у постачанні лікарських засобів до лікарні. На момент призначення лікування [PERSON] такі препарати як, амоксил К, верошпірон, флюконазол у відділенні були в недостатній кількості. Лікуючий лікар в ситуації, яка склалась не могла призначити лікування препаратами, які були в наявності у відділенні, а саме цефтріаксон та азимітроцин, так як ці ліки хворий приймав, коли знаходився на амбулаторному лікуванні, і його стан не покращувався. Лікуючий лікар, пояснивши дану ситуацію [PERSON] , запитав чи має він змогу придбати медичні препарати, які на той момент були в недостатній кількості. [PERSON] погодився, крім того постійно цікавився у лікаря, які ліки він отримує та інформував, що хоче купити найкращі препарати, якщо це необхідно. За період лікування [PERSON] в КП «ХІЛ» його стан поступово покращувався, нарікань на роботу персоналу у хворого не було. Стан [PERSON] стабілізувався, тому 16.10.2020 року він був виписаний у стані середньої важкості із покращеними показниками гемодинаміки Sat. 98%, покращенням рентген-картини, для продовження амбулаторного лікування під наглядом дільничного лікаря. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо- профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Згідно «Основ\~законодавства України\~про охорону\~здоров`я» медична\~допомога -\~діяльність професійно\~підготовлених медичних\~працівників,\~спрямована на\~профілактику,\~діагностику та\~лікування у\~зв`язку\~з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. З моменту госпіталізації до КП «ХІЛ» та до дня виписки [PERSON] надавалась якісна та своєчасна медична допомога на безоплатній основі. В позовній заяві позивач зазначає, що в нього незаконно вимагали оплату за надання медичної допомоги в комунальному закладі охорони здоров`я, однак, доказів оплати за медичні послуги, які були надані позивачу відповідачем в позовній заяві не було наведено, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Позивач заявляє вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка була завдана йому та його родині за понесені моральні страждання, яку він оцінює в 112\~000 грн. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги, оскільки моральна шкода позивачем не обґрунтована, шкоди його здоров`ю завдано не було, доказів, що він зазнав моральну шкоду, яка спричинена йому неправомірними діями КП «ХІЛ», не надав. Більше того, завдяки діям медичного персоналу, стан хворого [PERSON] був стабілізований, внаслідок чого він був виписаний 16.10.2020 року з медичного закладу, а тому суд вважає за необхідне відмовити в позові в цій частині. На момент госпіталізації до КП «ХІЛ» 06.10.2020 року, [PERSON] мав результат тесту ПЛР від 05.10.2020 року та результати КТ діагностики від 05.10.2020 року, а тому твердження позивача про те, що працівники КП «ХІЛ» змусили його зробити ПЛР тест та КТ не заслуговують на увагу. Згідно розрахунків Національної служби здоров`я України, рекомендоване навантаження на одну команду, яка працює з СОVID-19 складає 20 пацієнтів. Саме з такого показника розраховувалися тарифи на оплату послуг медичних закладів. В комунальному підприємстві «Хмельницька інфекційна лікарня» Хмельницької міської ради було створено станом на жовтень 2020 року сім команд. НСЗУ, виходячи із такого розрахунку здійснювала фінансування за 140 пролікованих випадків за вересень та 140 випадків за жовтень. Проте, фактично у вересні було проліковано 423, а у жовтні - 469 випадків. Перерахунку пролікованих випадків договором з НСЗУ не передбачено. Враховуючи викладені обставини справи, не вбачається, що перебої з постачанням лікарських засобів виникли з вини комунального підприємства «Хмельницька інфекційна лікарня», оскільки мало місце значне недофінансування лікарні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача 2\~150,00 грн., витрачених на КТ діагностику та ПЛР-тестування, а також 3\~008,37 грн. за придбані ним та його родиною ліки та моральну шкоду, в розмірі 112\~000 грн., не знайшли свого підтвердження в ході слухання справи. Суд враховує ті обставини, що лікарня мала дефіцит фінансування, витрати на КТ діагностику та ПЛР-тестування позивач поніс добровільно до моменту звернення до відповідача, працівниками КП «ХІЛ» було надано [PERSON] та його родині кваліфіковану медичну допомогу, що мало наслідком покращення стану їхнього здоров`я, а тому підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні.

Outcome: dismissed