Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

14.05.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь солідарно суму боргу в розмірі 25 804 грн. 25 коп. за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» та судові витрати в розмірі 1 921,00 грн. Позов обґрунтований тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідачі, починаючи з 01.08.2015 року по 01.04.2019 року мають заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 25 804, грн. 25 коп. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідачі не виконують. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача, за довіреністю у справі, [PERSON] , про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у їх відсутності на адресу суду не надходило. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, позивач КП БМР «Білоцеркітепломережа» являється юридичною особою та на підставі рішенням від 23.12.2005 року № 388, 31 сесії Білоцерківської міської ради четвертого скликання визначений виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , та являються співвласниками вказаної квартири на праві спільної часткової власності, по 1/4 частині кожен, на підставі свідоцтва про право власності на житло серія та номер [NUMBER] , виданого 06.12.2012 року Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду Київської області, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З розрахункового листа абонентів по особовому рахунку № 8879-8, відкритого за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що за період з 01.08.2015 року по 01.04.2019 року оплата за послуги з опалення та підігрів води, нарахованих КП БМР Білоцерківтепломережа», не проводилась, тому існує заборгованість станом на 01.04.2019 року в розмірі 25 804 грн. 25 коп. Також, з матеріалів справи, вбачається, що позивач в порядку досудового врегулювання спору звертався до відповідачів з претензією щодо сплати суми боргу, однак дані вимоги відповідачі не виконали. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. Наймач квартири, що належить на праві приватної власності, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Положення ст. ст. 66-68 ЖК України покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Окрім того, відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідачів, як власників житлового приміщення та споживачів послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів, а враховуючи, що до суду не надано доказів щодо домовленості співвласників про порядок володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, позивач має право на стягнення боргу з співвласників вказаного вище майна солідарно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який являється співвласником квартири в рівних частках (1/4 ) разом з батьками - відповідачами у справі, на момент виникнення заборгованості був неповнолітній. Відносини щодо майна неповнолітніх осіб визначаються нормами сімейного законодавства. Неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Проте, будучи власниками, неповнолітні не здатні здійснювати свої права самостійно, оскільки мають неповну цивільну дієздатність (ст. 32 ЦК України). Тому, майном, що належить неповнолітній дитині, управляють інші особи і, у першу чергу, - її батьки (ч. 1 ст. 77 СК України). Право батьків на управління майном дитини виникає на підставі прямої вказівки закону. При здійсненні повноважень щодо управління майном управитель діє від свого імені в інтересах неповнолітньої особи, яка є власником майна. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні відповідати за борги дитини [PERSON] .. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Крім того, відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з договором і вимогами чинного законодавства, інших актів діючого законодавства. Таким чином, з відповідачів, які не сплачували кошти за отримані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у повному обсязі, потрібно стягнути солідарно заборгованість за період з 01.08.2015 року по 01.04.2019 року в сумі 25 804,25 грн., тобто з кожного по 8 601,41 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 786, яка міститься у матеріалах справи, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах, а саме по 480,25 грн. з кожного, при цьому судовий збір, який підлягає стягненню з [PERSON] необхідно стягнути з його батьків в рівних частках, тобто по 240,13 грн. з кожного.

Outcome: partial