overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

15.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя, сімейні стосунки, втрату взаємної любові та поваги один до одного, що призвело до припинення сімейних відносин. Позивачка зазначила, що сторони останні три роки проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини і подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. При цьому вона зазначила, що примирення між сторонами не можливе, оскільки більше двох років їх сім`ї фактично не існує і подальше збереження цього шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він просить суд прийняти рішення у даній справі на розсуд суду. При цьому він зазначив, що сторони дійсно з 24 серпня 2011 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки не підтримують останні три місяці. За це час він не приймав будь-яких заходів щодо збереження їх шлюбу. Суд, дослідивши заяви сторін та інші матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 квітня 2008 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис за № 490 (а.с. 6). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні ці обставини визнав і не оспорював. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого позивачкою судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. а.с. 1-2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

15.01.2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 19.07.2008 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки на протязі спільного проживання вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вони не підтримують подружні стосунки з вересня 2013 року та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на позові наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Мирненською сільською радою Біляївського району Одеської області 19.07.2008 року, актовий запис № 6 (а.с.5), сторони уклали шлюб 19.07.2008 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

15.01.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку щомісячно, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 17.09.2011 року, від шлюбу народився син: [PERSON], [INFO]. З жовтня 2013 року вони разом із відповідачем однією сім'єю не проживають. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 части з усіх видів його заробітку. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17.09.2011 року позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується представленою до суду копією свідоцтва про народження (а.с.5). Позивачка мешкає разом із неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 1722, від 17.12.2013 року, виданою комітетом самоорганізації населення «Мирнний» (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

15.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у розмірі 100421,32 грн.. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2011 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку з 22.12.2010 року і до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] і відповідно до довідки - розрахунку відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області № 03-14/6815 від 16.12.2013 року загальна заборгованість по аліментам по виконавчому листу № 2-137/2011 від 25.01.2011 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, станом на 01.12.2013 року становить 34724 грн.08 коп. (тридцять чотири тисячі сімсот двадцять чотири гривні 08 коп). 23.07.2013 року відповідач [PERSON] надав розписку про зобов'язання погашення заборгованості по аліментах з 01.07.2013 року по 1000 гривень щомісячно до її погашення, яка була нотаріально посвідчена секретарем Самарської сільської ради, але взяті на себе зобов'язання не виконує в зв'язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

15.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який вони 26.03.2010 року розірвали. Від спільного шлюбу мають двоє дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Літинського районного суду від 16.12.2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно. На даний час маатеріальний стан відповідача змінився, його дохід збільшився, а її важко забезпечити дітей всім необхідним, тому вона змушена звернутись з вказаним позовом і просить змінити розмір стягуваних аліментів на тверду грошову суму розміром по 360 гривень, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4) судом встановлено, що сторони по справі свій шлюб розірвали 26.03.2010 року. Із копії свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6) видно, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] Із копії рішення Літинського районного суду від 16.12.2008 року (а.с.7) видно, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі по 200 гривень на дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Довідка (а.с.8) свідчить, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на утриманні матері [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду разі зміни матеріального стану. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і змінити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання дітей на тверду грошову суму розміром по 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

15.01.2014р. позивач звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] р. в с. Бурківці Погребищенського району Вінницької області помер його батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори не звернувся через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з його смертю, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого через пропуск вказаного строку. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути дану справу за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Новофастівська сільська рада Погребищенського району Вінницької області звернулась до Погребищенського районного суду Вінницької області з проханням розглянути дану справу без участі їхнього представника, про що повідомили телефонограмою, позовні вимоги визнали повністю, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO]. [PERSON], що підтверджується заповітом від 23.02.2001 року (а.с. 9 ). Однак не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з його смертю, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON], пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

15.01.2014р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.10.2007 року у розмірі 11243,23 гривень, та стягнення сплаченої суми судового збору у розмірі 229,40 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 29.10.2007р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №001-14975-291007. Відповідно до п.1.2. договору, позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Uisa класичний. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3. кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до п.2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 20.10.2013року складає 11243,23 гривень, з яких прострочене тіло кредиту - 11087,05грн., заборгованість за відсотками - 156,18 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

15.01.2014 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області постановив заочне рішення по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 36-37). 30.01.2014 р. до суду надійшла заява від [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 15.01.2014 р.(а.с. 43-46). 18.02.2014 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду, заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 15.01.2014 р. по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення (а.с. 56-57). 27.02.2014 року [PERSON] подала апеляційну скаргу на заочне рішення суду 15.01.2014 року (а.с. 61-65). 13.03.2013 року ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області цивільну справу за апеляційною скаргою [PERSON] на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.01.2014 року повернуто до Ужгородського міськрайонного суду для винесення додаткового рішення, а саме: для зазначення в резолютивній частині рішення суду точних сум, що підлягають стягненню: за заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами за користування кредитом, заборгованість по комісії за користування кредитом та штрафів. [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти винесення додаткового рішення. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак, його неявка, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є обов'язковою. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд, виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, приходить до наступного висновку, що в резолютивній частині рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.01.2014 року слід зазначити: стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360579) заборгованість за договором кредиту в розмірі 30535,55 грн., яка складається з: 9943,68 грн. - заборгованість за кредитом, 11642,78 грн. - заборгованість за відсотками, 7018,83 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1430,26 грн. - штраф (процентна складова), а також сплачені позивачем судові витрати в розмірі 305,36 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

15.01.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01.09.2001, актовий запис № 77. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинили своє існування з січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу, дитина залишається проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб, дошлюбне прізвище відновлювати не буде. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.09.2001 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, Україна, актовий запис № 77 (а.с.5). Фактично шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

15.01.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява (а.с.3-4), в якій [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що після смерті матері дитини в 2014 р. батько з дитиною не проживає, не приймає участі у її вихованні, утриманні. В судове засідання сторони, третя особа не з'явилися. Позивачка надала заяву (а. с. 26), в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач надав заяву (а. с. 11, 16), в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Представник органу опіки та піклування надав письмовий висновок про доцільність задоволення позову та клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 22, 23). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез`явившихся позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не спілкується з донькою, матеріально не допомагає і разом з дитиною не проживає, в зв'язку з чим дитина перебуває у сім'ї родички [PERSON], що підтверджується матеріалами справи на а.с.5, 9, 12, 13, 24. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного та ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України позов підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність задоволення позову (а.с. 23).

Outcome: approved