Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

14 серпня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (далі - ПАТ ВіЕйБі Банк) звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 80957 грн. 10 коп. В позовній заяві зазначав, що 01 березня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № BL_NК000997298, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 14000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних строком до 01 березня 2015 року. Посилаючись на те, що відповідач не виконала умови договору та станом на 06 серпня 2015 року за нею рахується заборгованість в сумі 80957 грн. 10 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11392 грн. 83 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 4715 грн. 74 коп., заборгованості за комісіями в розмірі 5880 грн. 00 коп., штрафних санкцій в розмірі 58968 грн. 53 коп., просив стягнути з неї на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надіслала, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 01 березня 2012 року між ПАТ ВіЕйБі Банк та відповідачем [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № BL_NК00097298, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 14000 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення кредиту до 01 березня 2015 року, сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних, комісії за управління кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту. Разом з тим, Спеціальною частиною договору передбачено сплату штрафу, передбаченого п.4.2 Загальної частини договору в розмірі 25% від суми кредиту, та пені, передбаченої п.4.3. Загальної частини договору в розмірі 0,50 %, яка розраховується за методом факт/360 з розрахунку фактичної кількості днів у місяці. Розділом 2 Загальна частина кредитного договору передбачений порядок виконання грошових зобов'язань. Так, відповідно до п.2.5.2 кредитного договору позичальник зобов'язався не пізніше дати, встановленої Графіком, поповнювати рахунок ПАТ ВіЕйБі Банк, вказаний в п.6 Спеціальної частини договору (надалі Рахунок-кореспондент) у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно п.2.5.1 кредитного договору щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтентними: регулярні рівні щомісячні платежі, що направляються на погашення кредиту, а саме: основного боргу і процентів, що розраховуються таким чином, що в кінці строку договору за умови належного виконання зобов'язання позичальником заборгованість повністю погашається. Розмір останнього платежу може коригуватися і буде дорівнювати сумі фактичної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями та штрафними санкціями, що залишилася після сплати позичальником всіх попередніх платежів за цим договором. Зі змісту п.6.4 кредитного договору вбачається, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (а.с.7-14). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] (а.с.24) Згідно ч.3 ст.47 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник, навпаки, порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів, в зв'язку з чим станом на 06 серпня 2015 року за нею рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11392 грн. 83 коп., відсотками в розмірі 4715 грн. 74 коп., комісіями в розмірі 5880 грн. 00 коп. (а.с.29), яка нею в добровільному порядку не сплачена, в звязку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню на підставі ст.ст.526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 58968 грн. 53 коп. Відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Однак, позивачем в заяві не визначено, що саме він бажає стягнути: пеню чи штраф. Також відсутні такі відомості й у розрахунку заборгованості (вид неустойки, % ставка, щомісячне нарахування, тощо), тобто неможливо визначити, що входить до складу штрафних санкцій. При цьому, згідно положення п.4.2 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п.3.3.3 Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання зобов'язання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини договору, тобто в розмірі 25 % від суми кредиту. Разом з тим, п.3.3.3 Загальної частини договору встановлено, що у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за договором, не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги банку надати до банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. Разом з тим, зі змісту позовної заяви та матеріалів справи не вбачається порушеннь з боку віповідача [PERSON] в частині ненадання документального підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку, оскільки відсутні повідомлення про необхідність надання таких відомостей, підтвердження про його отримання тощо. На підставі п.4.3 кредитного договор, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини договору (а.с.7-14 ). Втім, ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості підстави нарахування пені, % ставка та період нарахування не зазначено. З метою з'ясування вказаних обставин судом було визнано явку представника позивача обов'язковою (а.с.37). Однак, в судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позову в цій частині. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 219 грн. 89 коп.

Outcome: partial