Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

14 липня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо з осени 2012 року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Остання не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони у судове засідання з'явилися і наполягали на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 27.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Студенянською сільрадою Вінницької області 27.02.2010 року; від шлюбу мають спільну, неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим тією ж сільрадою. У судовому засіданні позивач підтвердив, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як рік. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Окрім того, позивач просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 50 гривень щомісяця з 14.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 27 лютого 2010 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 12 лютого 2009 року серії [NUMBER]. Батьком дитини указаний позивач та відповідачка. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з обставин справи, майнового стану відповідачки, яка не працює, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з неї на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 гривень 00 копійок, на утримання неповнолітньої дитини, з 14.07.2014 року до досягнення нею повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір у доход держави в сумі 243.6 гривнів. Допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved