overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

12 листопада 2019 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивували тим, що вона є власником вищезазначеного будинку, відповідач, який зареєстрований у будинку, з 2007 року в ньому не проживає, не оплачує комунальні послуги та не бере участі в його утриманні. Ухвалою від 13 листопада 2019 року провадження у справі відкрито. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши про підтримання заявлених позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час проведення судового засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позову до суду не надав. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягу про державну реєстрацію прав, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . (а.с.10-15) Відповідно до довідки Виконавчого комітету Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 3-18/898 від 11.11.2019 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею зареєстрований син [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) У відповідності до Акту від 11.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , проте з грудня 2007 року по момент складання акту не проживає, в будинку його особистих речей немає. (а.с.8) Враховуючи те, що квартира перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є таким, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в квартирі, належній на праві власності позивачеві, не приймає участі в утриманні квартири, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги та утримання дитини не надає та просить стягнути з нього на її користь аліменти на сина в розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працездатний, працює та отримує доходи, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання сина на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має нормальний стан здоров`я, є працездатний, неофіційно працює, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

12 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою, предметом якої є розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2016 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, яка проживає з позивачкою. Сімейні стосунки припинені. Через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність матеріальної підтримки сумісне життя є неможливим, у зв`язку із чим [PERSON] змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив (а.с. 30). Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши позовну заяву та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 серпня 2016 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області,про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №260 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч. 2 ст. 110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

12 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 лютого 2017 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, як подружжя разом прожили один місяць з 14 лютого по 15 березня 2017 року. За час шлюбу народився син, з дня його народження і по сьогоднішній день відповідач сином не цікавиться, коштів на утримання не надає. Шлюб розпався через відсутність поваги та любові один до одного. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій проти розірвання позову не заперечував, просив розгляд справи провести в підготовчому судовому засіданні без його участі. Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 14 лютого 2017 року зареєстровано шлюб Полонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №17, від якого мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Через втрату любові та поваги один до одного, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

12 листопада 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 08 листопада 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 08 листопада 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 537. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на [PERSON] . Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

12 листопада 2019 року судом ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмежною відповідальністю «Бімер» в особі Омельчука Сергія Борисовича про скасування договору комісії. Проте судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не викликались, що відповідно до вимог ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення. Рішеням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано недійсним договір комісії, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Бімер» та [PERSON] від 22 травня 2019 року № 009203. Відповідно до квитанції № 1 від 25 березня 2019 року [PERSON] сплачено 768 гривень судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , однак у договорі купівлі-продажу від 03 серпня 1990 року його прізвище зазначено як « [PERSON] », що є перешкодою у розпорядженні його майном. З огляду на викладене, заявник просить його вимогу задовольнити. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Хмельницької міської ради Хмельницької області подав до суду клопотання про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на думку суду. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 1990 року належить квартира [ADDRESS] . Перешкодою у розпорядженні квартирою, є невідповідність прізвища позивача яке зазначено у паспорті « [PERSON] » та прізвища зазначеного у договорі купівлі-продажу « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні заяви відсутні, оскільки факт належності [PERSON] дубліката, що має силу оригіналу договору купівлі-продажу від 03 серпня 1990 року повністю підтверджується наявними у справі доказами, зокрема будинковою книгою, де зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] з 7 серпня 1990 року, копією паспорта на ім`я [PERSON] , [INFO] , , в якій міститься відмітка про реєстрацію місця проживання з 07 серпня 1990 року, копією військового квитка виданого на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28.10.1959 р., копією рішення Летичівського районного суду від 08 січня 2012 року, яким було встановлено факт належності заповіту складеного на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття сина. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково, а саме згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу). Судом встановлено, що 08 липня 2016 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач позовні вимоги визнає частково, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров`я, позивач являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров`я, є працездатний, доказів на підтвердження своєї неспроможності сплачувати аліменти в заявленому в позовній заяві розмірі не надавай, як і інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття сина. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 19.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 808. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу у них з відповідачем є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, з чоловіком вона не підтримує сімейних відносин, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

12 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним\~позовом до\~ [PERSON] .\~Свої вимоги\~позивачка,\~з урахуванням\~уточнених вимог,\~ обґрунтовувала\~тим,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] , є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання до досягнення дитиною трьох років не надає та добровільної угоди про сплату аліментів на її утримання між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка надала\~до суду\~заяву про\~розгляд справи\~за її\~відсутності,\~в якій,\~крім цього,\~зазначила,\~що повністю\~підтримує заявлені\~вимоги та\~не заперечує\~проти заочного\~розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. [PERSON] ,\~ [INFO] , є донькою позивачки і відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно з довідками № 212/08-05 управління соціального захисту населення Очаківської міської ради від 13 серпня 2020 року, позивачка [PERSON] перебуває на обліку у відділі та отримує державну допомогу при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 860 грн., державну соціальну допомогу на дитину-інваліда у розмірі 2036 грн. 10 коп. та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях (а.с 8-11). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Згідно з ч. 2 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved