Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

14.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 17244 грн. 01 коп., заподіяну внаслідок залиття квартири, а також судові витрати в розмірі 640 грн. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 16/39. [PERSON] проживає на 3-му поверсі того ж будинку в квартирі № 50. 20.09.2016 року з вини [PERSON] було затоплено квартиру № 44, власником якої є [PERSON], а також квартиру № 39, власником якої є [PERSON] Внаслідок цього залиття було пошкоджено стеля, стіни і підлога в кімнатах, а також належне [PERSON] майно, а саме: монітор компютера та клавіатура. 21.12.2016 року проведено незалежну оцінку вартості будівельно-монтажних робіт. Розмір завданої залиттям квартири № 39 матеріальної шкоди становить: 16258 грн. витрат на ремонт, 607 грн. 01 коп. за оплату послуг експертів, 280 грн. витраті на ремонт монітора компютера, 99 грн. вартість нової клавіатури. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачки, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачці на адресу за місцем її реєстрації, вважається, що відповідачка повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.11.2011 року позивачка є власником квартири за адресою: м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 16/39. Позивачка проживає в цій квартирі разом із членами своєї сімї, що підтверджується довідкою № 2888 від 24.11.2016 року. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УМВС України у Львівській області від 15.03.2017 року, відповідачка зареєстрована в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 16/50. Позивачка посилається на те, що 20.09.2016 року відбулося залиття її квартири з квартири відповідачки, внаслідок чого заподіяно майнову шкоду, яку позивачка просить стягнути з відповідачки. Вирішуючи позов суд виходить з наступного. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За вимогами ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. При цьому, відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності. На підтвердження факту затоплення відповідачкою квартири позивачки, остання надала суду акт від 20.09.2016 року, складений майстрами ЛКП «Старий Сихів» та затверджений директором ЛКП, яким встановлено факт залиття, відображено наявні внаслідок залиття пошкодження, зазначено ймовірну причину залиття. Вказаний акт складено відповідно до вимог п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-господарства від 17.05.2005 року № 76, яким передбачено, що у разі залиття квартири, розташованої в багатоквартирному будинку, складається відповідний акт згідно додатку 4 до п. 2.3.6 Правил. Цей акт складається комісією, в яку входять представники організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, відповідні спеціалісти (майстер ремонтної дільниці, слюсар-сантехник, тощо) та представник власника будинку. Крім того, з листа ЛКП «Старий Сихів» № 48 від 09.02.2017 року вбачається, що було розглянуто звернення позивачки щодо встановлення причин залиття 20.09.2016 року її квартири і такою причиною є прорив шлангу від вхідного крану стояка холодного водопостачання до змішувача у ванній кімнаті квартири № 50, яка належить відповідачці. На підтвердження розміру завданої шкоди позивачкою надано звіт від 21.12.2016 року про незалежну оцінку вартості будівельно-монтажних (відновлювальних) робіт приміщення квартири за адресою: м. Львів, вул. Кос-Анатольського, 16/39, згідно якого вартість ремонтних робіт складає 16258 грн. Крім того, позивачкою надано товарний чек від 18.11.2016 року на ремонт пошкодженого монітора на суму 280 грн., чек від 16.11.2016 року на придбання нової клавіатури замість зіпсованої на суму 99 грн., а також квитанції від 18.11.2016 року та від 21.12.2016 року про оплату послуг експерта на загальну суму 607 грн. 01 коп. Таким чином, загальний розмір завданої внаслідок залиття майнової шкоди становить 17244 грн. 01 коп. Відповідачкою не надано жодного належного та допустимого доказу в спростування позовних вимог та наданих позивачкою доказів. Крім обґрунтування позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди, в позовній заяві міститься також обґрунтування позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Проте, як було зясовано в судовому засіданні, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди була власноруч викреслена позивачкою з резолютивної частини позовної заяви ще до подачі цієї заяви до суду. Таким чином, враховуючи, що відповідачкою не надано доказів відсутності її вини в залитті квартири позивачки, а також не наведено обставин, через які можна вважати висновок про оцінку вартості будівельно-монтажних (відновлювальних) робіт таким, що не ґрунтується на законі та не відповідає дійсності, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 13.02.2017 року. Оскільки позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди обгрунтовані та підлягають задоволенню, сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved