Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

14 березня 2017 року представник ПАТ «Актабанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 16 листопада 2011 року між банком та відповідачем був укладений договір №119486 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку за тарифним пакетом «кредитка Актабанк», відповідно до умов якого останній отримав кредитний ліміт (овердрафт) в сумі 5000,00 грн. на умовах повернення, строковості, платності на строк до 1 року з щомісячним погашенням суми не менше 10% від суми фактичної заборгованості за картковим рахунком, розрахованої станом на 16:00 годин кожного останнього календарного дня місяця (28/29/30/31) та кінцевим терміном погашення всієї заборгованості за кредитним лімітом (овердрафтом) до 15.11.2012 року (включно). Однак, відповідач порушив умови договору та не виконав зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 09 березня 2017 р. має заборгованість 16\~454,96 грн., з яких: 4573,43 грн. прострочений кредит; 274,40 грн. строкова заборгованість за відсотками; 11\~567,66 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 39,47 грн. пеня по відсоткам, яку і просив стягнути з відповідача та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2011 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON]був укладений договір № 119486 про відкриття та обслуговування кредитного ліміту (овердрафту) по картковому рахунку за тарифним пакетом «кредитка Актабанк», відповідно до умов якого останній отримав кредитний ліміт (овердрафт) в сумі 5000,00 грн. на умовах повернення, строковості, платності на строк до 1 року з щомісячним погашенням суми не менше 10% від суми фактичної заборгованості за картковим рахунком, розрахованої станом на 16:00 годин кожного останнього календарного дня місяця (28/29/30/31) та кінцевим терміном погашення всієї заборгованості за кредитним лімітом (овердрафтом) до 15.11.2012 року (включно) (а.с.13-16). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за договором виконав. В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 09 березня 2017 року виникла прострочена заборгованість за договором в розмірі 16\~454,96 грн., з яких: 4573,43 грн. прострочений кредит; 274,40 грн. строкова заборгованість за відсотками; 11\~567,66 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 39,47 грн. пеня по відсоткам (а.с.6-8). Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON]звернувся до суду з заявою про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. Відповідно укладеного договору № 119486 від 16 листопада 2011 року банк надав позичальнику строковий кредит на строк 1 рік тобто з 16.11.2011 року по 15.11.2012 року включно. Згідно ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином, строк для предявлення позову у позивача сплинув 14.11.2015 року, а представник позивача звернувся до суду лише 14 березня 2017 року. Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача не навів ніяких поважних причин щодо несвоєчасного звернення до суду та не назвав будь-яких доказів поважності причин пропуску строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України,враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, у звязку з чим поверненню не підлягають.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed