Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

13\~жовтня 2020\~року [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення навчання. Позов обґрунтовано\~тим,\~що позивач\~є рідним\~сином відповідача, та продовжує навчання за платною формою навчання в Дніпропетровському національному університеті ім. О. Гончара. У зв`язку із навчанням, позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного. Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (а.с.3). Як вбачається з довідки № 117 від 22.09.2020 р., позивач дійсно є студентом 5 курсу денної форми навчання біолого-екологічного факультету Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обов`язок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. Оскільки відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, дитина не досягла віку двадцяти трьох років, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Враховуючи, що у відповідності до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, суд, відповідно ст. 141 ЦПК України, стягує судові витрати в сумі 840,80 грн. з відповідача на користь держави.

Outcome: approved