Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

13 травня 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд поділити в натурі житловий будинок загальною площею 84,7 кв.м та надвірні споруди, що знаходяться по [ADDRESS] Шевченківського району Харківської області, передавши йому та відповідачу по справі по 1/ 2 частини будинку, визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру 1/2 частки кожної зі сторін у спільному майні, та його брату відповідачу по справі В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] року померла мати позивача по справі - [PERSON], після смерті якої в установленому законом порядку спадщину прийняли її сини - [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON](відповідач по справі). 01 червня 2016 року державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину, на ? частину житлового будинку загальною площею 84,7 кв.м та надвірні споруди, що знаходяться по [ADDRESS] Шевченківського району Харківської області. Таке ж саме свідоцтво було видане і [PERSON]. До складу житлового будинку [ADDRESS] Шевченківського району Харківської області входять надвірні споруди, які розміщені на земельній ділянці і становлять з ним одне ціле. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача по справі з пропозицією продати будинок і кошти за продаж будинку поділити, або здійснити поділ житлового будинку, в якому на даний час проживає його син - [PERSON], однак звернення були ігноровані, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Позивач по справі - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог, надав письмову заяву, в якій зазначив, що погоджується на поділ будинку без експертизи по варіанту, запропонованому відповідачем, про визнання за ним особисто кімнат 1-2, 1-3, 1-4, надвірні будівлі: літня кухня, погріб (а.с.26). Представник відповідача по справі за довіреністю (а.с.25) у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, з варіантом, запропонованим відповідачем у справі, визначивши [PERSON] на 1/ 2 частину житлового будинку, кімнати 1-5, 1-6, 1-7, 1-1 та тамбур, визначений 1, а також господарські будівлі - гараж і сарай визначені буквами Г, Г1 та туалет. Суд, вислухавши сторони по справі, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню без призначення технічної експертизи, так як сторони дійшли згоди про поділ будинку в рівних частках і не заперечують про поділ будинку на їх варіанту без призначення експертизи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини пов'язані з поділом спадщини після смерті спадкодавця. [INFO] року померла мати позивача по справі - [PERSON] Після смерті [PERSON] в установленому законом порядку спадщину прийняли її сини- [PERSON] та [PERSON]. 01 червня 2016 року державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину, на 1/ 2 частину житлового будинку загальною площею 84,7 кв.м та надвірні споруди, що знаходяться по [ADDRESS] Шевченківського району Харківської області (а.с.8). Таке ж саме свідоцтво було видане і [PERSON] (а.с.8). Одночасно державним нотаріусом була проведена державна реєстрація права власності та внесені відповідні записи до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить інформаційна довідка про реєстрацію прав (а.с.9). До складу житлового будинку [ADDRESS] Шевченківського району Харківської області входять надвірні споруди, які розміщені на земельній ділянці і становлять з ним одне ціле, що підтверджується експлуатацією, яка міститься в технічному паспорті на житловий будинок (а.с.10-12). З моменту набуття [PERSON] та [PERSON] права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які не були узгоджені обома співвласниками. У даному випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладення договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, що згідно домовленості сторін позивачу - [PERSON] виділяється на 1/ 2 частину житлового будинку: кімнати 1-4, 1-3, житловою площею 32,3 кв. метрів і кімната 1-2 допоміжною площею 11,7 кв. метрів. З надвірних будівель: літня кухня літера Б, і гараж літера Б1, погріб відповідно до плану будинку (додаток 2.2 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна) (а.с.11). Відповідачу [PERSON] виділяється на 1/ 2 частину житлового будинку: кімнати 1-5, 1-6, житловою площею 25, 9 кв. метрів, а також допоміжні кімнати 1-7, 1-1 площею 9, 3 кв. метра, і тамбур площею 5.3 кв. метра а також господарські будівлі - гараж визначений буквою Г, і сарай визначений буквою Г1 та убиральня відповідно до плану земельної ділянки та плану будинку (додаток 2.1, 2.2 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна) (а.с.11). Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок « від 04 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Як випливає з технічного паспорту житлового будинку, його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільої часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Для здійснення запропонованого варіанту поділу домоволодіння сторонами переобладнання проводити не потрібно. Відповідачу необхідно лише закласти дверний прохід з кімнати 1-3 в кімнату 1-6, а також з допоміжної кімнати 1-1 в кімнату 1-2. Позивачу необхідно зробити дверний прохід з допоміжної кімнати 1-2 площею 11,7 кв. метрів на вулицю і з цієї кімнати дверний прохід до житлової кімнати 1-3 площею 22.2 кв. метра. Приймаючи найбільш вигідний варіант поділу житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходить із інтересів сторін та їх рівного права на будинок. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Оскільки між сторонами склався порядок користування земельною ділянкою і матеріали справи не містять доказів, які передбачали необхідність зміни порядку користування, який склався у сторін, суд дійшов до висновку про залишення земельної ділянки в загальному користуванні без поділу . В подальшому сторони не позбавлені визначити право користування земельною ділянкою яка визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved