Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

13 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дітей. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01 листопада 2008 року. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. 30 січня 2017 року [PERSON] змінила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та прохала суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Як зясовано, 01 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Пирогівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не надає допомоги на утримання спільних малолітніх дітей, які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Про способи виконання обовязку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини \\ аліменти \\ присуджуються у частці від доходу її батьків і \\або \\ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня подання позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 640 гривень, згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України Про судовий збір.

Outcome: approved