Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

14.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила ухвалити рішення яким змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей - стягувати з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], місце реєстрації: село Кропивник, Калуського району Івано-Франківської області, на користь [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 16 липня 2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції було зареєстрований з відповідачем шлюб (актовий запис № 3362), який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2016 року (справа № 466/8180/16-ц). У шлюбі в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розлучення діти залишились проживати разом з матірю та знаходяться на її утриманні. У серпні 2016 року позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів та рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.02.2017 року у цивільній справі № 466/7107/16 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 900,00 грн. щомісячно та сина [PERSON] у розмірі 800,00 грн. щомісячно, з 10.08.2016 року і до досягнення кожним із дітей повноліття. Мотивуючи таке м'яке для відповідача рішення, Апеляційний суд Львівської області врахував ті обставини, що [PERSON] проживаючи офіційно за кордоном, отримував певні нерегулярні доходи, які дозволяли йому як мінімум утримувати себе, крім цього, він брав участь в оплаті за навчання його старшої доньки (від попереднього шлюбу) у вищому навчальному закладі, що становило 19000 грн. Суд також взяв до уваги розмір прожиткового мінімуму станом на день ухвалення судового рішення, який становив для дітей до 6 років 1355 гри., для дітей від 6 до 18 років 1689 грн. Однак з моменту ухвалення Апеляційним судом Львівської області рішення від 22.02.2017 року, істотно змінились обставини, які були підставами для визначення вищевказаних аліментів. Відповідач, постійно проживає в Королівстві Іспанії та офіційно працюючи, отримує доходи з яких стягуються податки. Як повідомив позивачу в розмові сам відповідач рівень його доходів є стабільний та складає 1 500 євро в місяць (біля 45 000 грн.). Факт отримання відповідачем заробітної плати в розмірі 1 500 євро теж був підтверджений представником відповідача - адвокатом [PERSON] в судовому засіданні 11.04.2017 року в ході судового розгляду цивільної справи № 466/10033/16-ц в Шевченківському районному суді м. Львова. Відповідач дозволяє собі купувати недешеві речі, витрачати значні кошти на розваги та подорожі. [PERSON] має намір виїхати на постійне проживання до США. У зв'язку з цим він пропонував позивачці 10 000 євро для того що б вона відмовилась від аліментів, що допомогло б йому безперешкодно емігрувати до США. Крім того, відповідач подарував своїй старшій доньці (від попереднього шлюбу) квартиру № 78 в будинку № 160 на вул. Кульпарківській у м. Львові, ринкова вартість якої становить близько З0 000 доларів США (біля 800 000 грн.) та перевищує вартість навчання доньки відповідача. Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Що стосується їх спільних двох синів, то відповідач взагалі не приділяє їм уваги. У серпні 2017 року, він прибув з Іспанії до м. Львова, та намагався подарувати дітям старі дитячі іграшки, які були невідомо ким використанні до того, що підтверджується долученими до даного позову фотографіями. Визначений розмір аліментів на дітей 800 та 900 грн. відповідач сплачує без здійснення, передбаченої ч. 2 ст. 184 СК України, індексації, незважаючи на те, що індекс споживчих цін на товари та послуги за період лютий - липень 2017 року становить 107,0%. Загальна сума аліментів, які сплачує відповідач (1700 грн.) становить всього лиш 55 євро, що складає 1/27 частина його доходу. Такий розподіл аліментів (1/27 частина) є надто несправедливим по відношенні до позивача та їх дітей. Окрім того, позивачка звертає увагу на постійне збільшення розміру прожиткового мінімуму, який для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року становить 1426 гривень, з 1 грудня 2017 року - 1492 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року - 1777 гривень, з 1 грудня 2017 року - 1860 гривень. Також вказує, що їх діти постійно потребують щоденного нормального харчування, забезпечення одягом, шкільним приладдям, книжками та іграшками. Старший син захоплюється спортом та займається в спортивній секції, що потребує додаткових витрат. Молодший син часто хворіє і у звязку з чим потребує особливого постійного піклування та догляду, що зумовлює в свою чергу потребу в додаткових витратах на його лікування та профілактику захворювань. Усі ці витрати потребують значних додаткових коштів і позивачка [PERSON] не здатна в повній мірі забезпечити гармонійний духовний та фізичний розвиток дітей з врахуванням розміру аліментів відповідача, який встановлений судом. За вказаних обставин, з метою максимального забезпечення прав дітей, вважає за свій материнський обов'язок звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Вважаю, що суд зобов'язаний ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача аліменти на їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідно до віку до досягнення дітьми повноліття. Таке судове рішення ніяким чином не порушить права відповідача та не обтяжить його фінансово, оскільки, у випадку відсутності у нього сталих доходів, він все одно у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, змушений сплачувати мінімальний розмір аліментів - не менше 50% прожиткового мінімуму, що становить станом на момент подання даного позову 713,00 грн. та 888,50 грн. (з 01.12.2017 року - 746,00 грн. та 930,00 грн.). Майже ці ж самі суми відповідач сплачує в даний час. Тобто для відповідача зміна способу стягнення (присудження) аліментів негативно не вплине на його фінансову спроможність сплачувати аліменти. У випадку, якщо відповідач має сталі заробітки, зокрема 1 500 євро заробітної плати, тоді в силу вимог ст. ст. 180,181 СК України, відповідач зобов'язаний брати участь в утриманні дітей, а саме, сплачувати у відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України аліменти в розмірі 1/3 частини своїх доходів. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на вказані в заяві обставини. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, подав письмові заперечення, долучені до матеріалів справи та просив у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2016 року (а.с. 7). Відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, копія яких наявна у матеріалах справи (а.с. 5, 6). Після припинення спільного сумісного проживання з відповідачем, діти залишились проживати з позивачкою [PERSON] Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю. Вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 2659 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 10 серпня 2016 року до досягнення дітьми повноліття. Крім того, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.02.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2016 року скасовано та позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на утримання дружини задоволено частково. Вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 900,00 грн. щомісячно та сина [PERSON] у розмірі 800,00 грн. щомісячно, з 10.08.2016 року і до досягнення кожним із дітей повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувачі аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Так, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.02.2017 року встановлено, що визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей судом першої інстанції визначено такий у частці від заробітку (доходу) відповідача та з встановленням мінімальної гарантії отримання аліментів у твердій грошовій сумі. Вказаний спосіб стягнення аліментів чинним законодавством не передбачено. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи та сторонами визнано та не оспорено, жодних доказів про те, що відповідач має постійний, регулярний, умовно стабільний дохід, офіційно працює чи має постійне місце праці, - у матеріалах справи немає. Зважаючи на вказане у суду були відсутні підстави для визначення способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей у частці від його заробітку (доходу). Крім того судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач офіційно не працює, однак проживає в Королівстві Іспанія, маючи офіційний дозвіл на проживання до 16.09.2018 року, має певні нерегулярні, мінливі, періодичні доходи, у зв'язку з чим сплачує аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей, заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду не має. Діти сторін мають певні проблеми зі здоров'ям, вирішення яких слід вважати потребує постійних додаткових витрат, оскільки стосуються погіршення зору у старшого з синів та хронічних захворювань на ГРЗ у молодшого з синів у зв'язку з чим такий перебуває на диспансерному обліку. Старший син сторін відвідує приватну середню загальноосвітню школу, а також відвідує спортивну секцію, у зв'язку з чим мати несе додаткові витрати. Окрім цього, у відповідача також наявні певні захворювання, що потребують тривалого лікування та відповідно понесення додаткових» витрат (остеоартроз). Окрім цього, у відповідача на частковому утриманні перебуває донька, яка продовжує навчання не від даного шлюбу, а саме [PERSON], [INFO], яка навчається у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти та газу з 2015 року. При визначенні нового розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоровя спільних дітей. Зважаючи на вказане, та, враховуючи в сукупності, те, що обов'язок утримання дітей покладено на обох батьків; те, що діти проживають з позивачем та перебувають на її повному утриманні; позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та доходів не отримує; те, що діти сторін мають захворювання, які потребують тривалого додаткового понесення коштів; те, що старший син сторін займався та займається у гуртках для додаткового розвитку його здібностей, що потребує додаткових витрат; те, що відповідач [PERSON], проживаючи офіційно за кордоном, отримує певні нерегулярні, мінливі доходи, проходить постійне додаткове медичне обстеження та лікування його хронічного захворювання, зокрема, і за кордоном, бере участь в утриманні, а також в оплаті за навчання його старшої доньки у вищому навчальному закладі, має на утриманні матір [PERSON], [INFO], заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня. Посилання позивача на те, що відповідач [PERSON] має стабільний дохід в розмірі 1500 євро в місяць не підтверджені належними доказами, долученими до матеріалів справи. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав вважати, що матеріальне становище позивача та стан здоровя дітей з часу постановлення рішення про стягнення аліментів суттєво погіршились немає, як і немає підстав змінювати спосіб стягнення аліментів, а відтак суд вважає вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів не обґрунтованими. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed