Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

14 березня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно з урахуванням індекса інфляції до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача по 1500 грн на кожну дитину, пояснив, що останній вже більше року проживає та працює у Польші, гроші перераховує своїй матері, вона ж особисто матеріальну допомогу на утримання дітей від нього не отримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, від його матері [PERSON] надійшла заява, якою вона повідомляє суд про відсутність [PERSON] в Україні. Заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати дитину за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу до досягнення нею двадцяти трьох років, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітнію дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сторони по справі є їх батьками. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], укладений 07.02.2003 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 54 розірвано. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін та дітей, потреби дітей, сімейний стан сторін, можливість батька надавати матеріальну допомогу саме у твердій грошовій сумі, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання своїх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн. на обох дітей щомісячно, починаючи стягувати з 14.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення аліментів з урахування індексу інфляції, то в цій часині позов задоволений бути не може, оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє\~закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року, то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8\~ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому\~Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Частиною 2 ст. 8 вказаного закону передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення,

Outcome: partial