Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

12 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 серпня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. На час відкриття спадщини до спадкоємців першої черги належали позивач, його мати [PERSON] та брат [PERSON]. Після смерті батька позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Спадкодавець [PERSON] купив земельну ділянку площею 373 кв.м, що знаходиться у місті [PERSON] в садовому товаристві «Сад № 4», вартість якої складає 4\~012,00 грн. На даній земельній ділянці був збудований будинок 75, що зареєстрований за спадкодавцем. Проте спадкодавець отримати державний акт на вказану вище земельну ділянку не встиг. Інші спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. З огляду на викладене, не маючи іншої можливості захистити свої права, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. Ухвалою суду від 20 травня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено [PERSON] міську раду. Позивач у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити . Відповідачі у судове засідання не з'явилися, попередньо подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, до суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Відповідно до положень частини другої\~статті 197 Цивільного процесуального кодексу України,\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 29 червня 2004 року укладений договір купівлі-продажу між [PERSON], Продавцем, та [PERSON], Покупцем, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність та сплатив обумовлену грошову суму за земельну ділянку площею 0,0373 га для ведення садівництва в садовому товаристві «Сад № 4», розміщену на території [PERSON] міської ради, та садовий будинок № 75, розташований на території міста [PERSON], [PERSON] міської ради (а.с. 4-5). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, експертна грошова вартість земельної ділянки площею 373 кв.м становить 4\~012,00 грн. (а.с. 6-7). З довідки Першої [PERSON] державної нотаріальної контори від 07 квітня 2016 року за вих. № 1158/02-14 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 27 серпня 2015 року, заведена спадкова справа № 1261/2015. На день видачі довідки спадкоємцем майна померлого за законом є його син [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 8). Батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9-10). 08 квітня 1989 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] помер 27 серпня 2015 року (а.с. 12). Згідно державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу садового будинку і земельної ділянки від 03 червня 2002 року передана у приватну власність для ведення садівництва в садовому товаристві «Сад № 4» земельна ділянка площею 0,0373 га, що розташована у місті [PERSON] (а.с. 34-35). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 вересня 2016 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер 27 серпня 2015 року є його син [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з садового будинку № 75, що знаходиться в місті [PERSON], [PERSON] садівниче товариство «Сад 4», Івано-Франківської області (а.с. 45-47). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог частини першої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Стаття 1261 Цивільного кодексу України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з положеннями частини другої статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У судовому засіданні судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який придбав на підставі договору купівлі-продажу від 29 червня 2004 року земельну ділянку площею 0,0373 га, що знаходиться у місті [PERSON] в садовому товаристві «Сад № 4», проте державний акт на земельну ділянку не встиг оформити, інші спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки на користь позивача, що є підставою для визнання у судовому порядку права власності за позивачем на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 27 серпня 2015 року. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1258, 1261 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved