Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

13 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] проживав один, спадкоємці першої черги за законом відсутні. Належне їй, як спадкоємцю другої черги за законом, право на спадкування вона не реалізувала, оскільки відповідач [PERSON] стверджував, що є спадкоємцем за заповітом і буде приймати спадщину після смерті їхнього брата [PERSON] . Вказуючи, що її право на спадкування залежало від прийняття чи неприйняття спадщини відповідачем, встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, просила визначити їй додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, 11 листопада 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 34). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 28), 11 листопада 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 35). Представник відповідача Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 10 листопада 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 33). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті\~1223, частина перша статті\~1220, частина перша статті\~1270 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с. 10). Відповідно до довідки Гайківської сільської ради Турійського району Волинської області № 089 від 27 лютого 2020 року [PERSON] на день смерті проживав один та був зареєстрований за адресою: село Ягідне Турійського району Волинської області (а.с. 11). За життя [PERSON] заповітів не складав, після його смерті спадкова справа не заводилася, ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 31, 32). Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] , позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та одруження (а.с. 14-16), з яких видно, що спадкодавець є рідним братом сторін у цій справі, які в контексті положень статті 1262 ЦК України належать до спадкоємців другої черги за законом. Приватним нотаріусом 22 вересня 2020 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 18). Спадкоємці за заповітом, першої черги за законом і такі, що мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Виходячи з встановленого статтею 1258 ЦК України принципу черговості спадкування за законом, позивач має право на спадкування після смерті [PERSON] . На час смерті [PERSON] позивач з ним постійно не проживала, а тому для прийняття спадщини після його смерті відповідно до вимог статей\~1269,\~1270 ЦК України\~остання у шестимісячний строк зобов`язана була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із правилами спадкування та наявність інформації, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що унеможливлювало прийняття нею спадщини та у зв`язку з чим вона з об`єктивних причин не подавала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті брата. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] три місяці після набрання цим рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 210 грн 20 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved