Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

12 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 142934,34 доларів США, що еквівалентно 3113109 грн. 96 коп. та судові витрати, а також стягнути з [PERSON] 1000 грн. за договором поруки. Свої вимоги позивач мотивував тим, що[PERSON] згідно кредитного договору № HECFGK00001828 від 23 березня 2007 року, отримав кредит у розмірі 39240,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 24 березня 2017 року. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 16 квітня 2015 року складає 142980,26 доларів США, з яких 21455,64 доларів США - заборгованість за кредитом, 33603,75 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5034,98 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, 76066,37 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штрафу (фіксована частина)- 11,48 доларів США, штрафу (процентна складова) - 6808,04 доларів США, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Також, у відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON] кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та[PERSON] забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., які позивач також просив стягнути із [PERSON] на його користь. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява в якій просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив винести по справі заочне рішення у разі неявки відповідачів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не повідомлені, хоча була повідомлена про час та місце судового розгляду справи належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомлені, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду справи належним чином Від відповідачів заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, причини неявки до суду ними не повідомлені. За таких обставин, за згодою позивача та її представника, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з виходячи з наступного. Як видно із матеріалів справи та встановлено судом, що 23 березня 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та[PERSON] укладено договір № HECFGK00001828, відповідно до якого Банк передав відповідачу кредит у розмірі 39240 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 24 березня 2017 року (а.с. 9-11). Відповідач свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів не виконував належним чином. Звертаючись з даним позовом, Банк наполягав на тому, що позичальник має заборгованість станом на 16 квітня 2015 року в розмірі 142980,26 доларів США, з яких 21455,64 доларів США - заборгованість за кредитом, 33603,75 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5034,98 доларів США - заборгованість з комісії за користування кредитом, 76066,37 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штрафу (фіксована частина) - 11,48 доларів США, штрафу (процентна складова) - 6808,04 доларів США. Як встановлено судом, заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон від 26 травня 2014 року, з[PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № HECFGK00001828 від 23 березня 2007 року в розмірі 98442,97 доларів США. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абзацах 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Таким чином, реалізація Банком свого права на стягнення заборгованості за кредитним договором припиняє дію договірних зобов'язань, які виникли між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що з позовними вимогами з підстав ст. 625 ЦК України позивач до суду не звертався Банком застосовано право на повернення кредиту достроково, на підставі чого було ухвалено рішення Комсомольського районного суду м. Херсон від 26 травня 2014 року Допустимих та належних доказів щодо об'єктивних причин невиконання вказаного судового рішення, позивачем суду не надано. Оскільки раніше було ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Таким чином, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 березня 2007 року в розмірі 142934,34 доларів США, що за курсом 21,78 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.04.2015 року складає 3113109 грн. 96 коп. станом на 16 квітня 2015 року є безпідставним та не ґрунтується на вимогах закону. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних вимог, в задоволенні яких відмовлено. Крім цього, як видно, договір поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та [PERSON] кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та[PERSON] забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., вже після утворення кредитної заборгованості останнього та після винесення рішення Комсомольського районного суду м. Херсон від 26 травня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed