Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

14 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2013 року він уклав з відповідачем договір позики коштів в сумі 1500 доларів США і на підтвердження отримання позики [PERSON] власноручно написала розписку, в якій зобов'язувалася повернути борг в строк до 01 листопада 2013 року. Після закінчення вищевказаного строку він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти, однак остання зазначала, що цього зробити не може, оскільки кошти у неї відсутні, а згодом взагалі почала уникати зустрічі із ним. Умови вищевказаного договору відповідач не виконала, борг за договором позики у визначений термін не сплатила і в добровільному порядку [PERSON] відмовляється повертати позичені кошти, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] в свою користь 1500 доларів США заборгованості за договором позики, 677,50 доларів США відсотків за користування коштами, 116,13 доларів США 3% річних за прострочення виконання зобов'язання та судовий збір в сумі 577,09 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у позові поданому до суду 14 червня 2016 року просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить його задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.6). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення в газеті «Волинь-нова» №123 від 05 листопада 2016 року (а.с.29). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що вимоги позивача підставні і підлягають до часткового задоволення. З копії розписки [PERSON] (а.с.7) вбачається, що остання взяла у борг у позивача [PERSON] 1500 доларів США. та зобов'язувався повернути вищевказані кошти до 01 листопада 2013 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною.1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, при цьому доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи ці вимоги закону, суд вважає, що відповідачем на заперечення позову та розрахунків доданих до нього не надано жодних належних та заслуговуючих на увагу доказів. Оскільки, відповідно до вимог цивільного законодавства позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором,тому суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] заборгованість за договорами позики у сумі 1616,13 доларів США, що включає 1500 доларів США основного боргу, 116,13 доларів США 3 % річних, що в гривневому еквівалент, відповідно до курсу 1 гривні до 1 долара США 24,968681 грн., встановленому НБУ на 14 червня 2016 року, тобто на день подачі позову, становить 40352, 63 грн. Беручи до уваги те, що укладаючи договір позики сторони не обумовили розмір процентів нарахованих від суми позики, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 677,50 доларів США відсотків на прострочену суму боргу, що відповідає розрахунку зробленому позивачем (а.с.4) і що в гривневому еквівалент, відповідно до курсу 1 гривні до 1 долара США 24,968681 грн., встановленому НБУ на 14 червня 2016 року, тобто на день подачі позову, складає 16916,28 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 572,69 грн., що підтверджено документально (а.с.1).

Outcome: approved